# Euroopan unionin C 138/28.

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 138 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 65. vuosikerta28. maaliskuu 2022 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 138

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

65. vuosikerta28. maaliskuu 2022

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2022/C 138/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2022/C 138/02 | Unionin tuomioistuimen päätös, annettu 1 päivänä helmikuuta 2022, virallisista vapaapäivistä ja tuomioistuimen lomakausista | 2 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2022/C 138/03 | Unionin yleisen tuomioistuimen päätös, annettu 9 päivänä helmikuuta 2022, tuomioistuimen lomakausista | 3 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2022/C 138/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

Unionin tuomioistuin

2022/C 138/02

Unionin tuomioistuimen päätös, annettu 1 päivänä helmikuuta 2022, virallisista vapaapäivistä ja tuomioistuimen lomakausista

2

Unionin yleinen tuomioistuin

2022/C 138/03

Unionin yleisen tuomioistuimen päätös, annettu 9 päivänä helmikuuta 2022, tuomioistuimen lomakausista

3

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2022/C 138/04 | Asia C-191/21: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 10.2.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour administrative d'appel de Lyon – Ranska) – Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance v. Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Direktiivi 2006/112/EY – 392 artikla – Marginaaliverotusjärjestelmä – Soveltamisala – Jälleenmyyntiä varten ostettujen kiinteistöjen ja rakennusmaan luovutukset – Verovelvollinen, jolla ei ole ollut kiinteistöjen oston yhteydessä arvonlisäveron vähennysoikeutta – Arvonlisäverollinen jälleenmyynti – Rakennusmaan käsite) | 4 |
| 2022/C 138/05 | Asia C-460/21: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 7.2.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugali) – Vapo Atlantic SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Valmisteverot – Direktiivi 2008/118/EY – 1 artiklan 2 kohta – Muiden välillisten verojen kantaminen erityistarkoituksiin – Erityistarkoitusten käsite – Kansallisen tieverkon konsessionhaltijana olevan julkisen yrityksen rahoittaminen – Onnettomuuksien vähentämistä ja ympäristökestävyyttä koskevat tavoitteet – Puhtaasti julkistaloudellinen tarkoitus – Kieltäytyminen palauttamasta veroa perusteettoman edun perusteella – Edellytykset) | 5 |
| 2022/C 138/06 | Asia C-745/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka rechtbank den Haag, zittingsplaats Zwolle (Alankomaat) on esittänyt 2.12.2021 – L.G. v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid | 5 |
| 2022/C 138/07 | Asia C-760/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 10.12.2021– Kwizda Pharma GmbH | 6 |
| 2022/C 138/08 | Asia C-765/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Padova (Italia) on esittänyt 13.12.2021 – D. M. v. Azienda Ospedale-Università di Padova | 8 |
| 2022/C 138/09 | Asia C-768/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksa) on esittänyt 14.12.2021 – TR v. Land Hessen | 9 |
| 2022/C 138/10 | Asia C-770/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad on esittänyt 13.12.2021– OGL-FOOD TRADE LEBENSMITTELVERTRIEB GMBH v. Direktor na Teritorialna direktsia Mitnitsa Plovdiv pri Agentsia Mitnitsi | 10 |
| 2022/C 138/11 | Asia C-773/21 P: Valitus, jonka AV ja AW ovat tehneet 9.12.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-43/20, AV ja AW v. parlamentti, 6.10.2021 antamasta tuomiosta | 12 |
| 2022/C 138/12 | Asia C-776/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgerichts Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 15.12.2021 – EV v. Alltours Flugreisen GmbH | 13 |
| 2022/C 138/13 | Asia C-797/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria)on esittänyt 15.12.2021 – Y. YA.v. X K. P. | 13 |
| 2022/C 138/14 | Asia C-805/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 20.12.2021 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat ZhU ja RD | 14 |
| 2022/C 138/15 | Asia C-806/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 21.12.2021 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on TF | 14 |
| 2022/C 138/16 | Asia C-809/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Alankomaat) on esittänyt 21.12.2021 – Nokia Solutions and Networks Oy v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven | 15 |
| 2022/C 138/17 | Asia C-820/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Admnistrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 28.12.2021 – Vinal AD v. Direktor na Agentsia Mitnitsi | 15 |
| 2022/C 138/18 | Asia C-829/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hessischen Verwaltungsgerichtshofs (Saksa) on esittänyt 24.12.2021 – TE, RU, jonka laillinen edustaja on TE v. Stadt Frankfurt am Main | 16 |
| 2022/C 138/19 | Asia C-833/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Nacional (Espanja) on esittänyt 31.12.2021 – Endesa Generación S.A.U v. Tribunal Económico Administrativo Central | 17 |
| 2022/C 138/20 | Asia C-16/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Graz (osavaltion ylioikeus, Graz, Itävalta) on esittänyt 6.1.2022– Staatsanwaltschaft Graz v. MS | 17 |
| 2022/C 138/21 | Asia C-30/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) on esittänyt 12.1.2022 – DV v. Direktor na Teritorialno podelenie na Natsionalnia osiguritelen institut – Veliko Tarnovo | 18 |
| 2022/C 138/22 | Asia C-33/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 14.1.2022 – Österreichische Datenschutzbehörde | 19 |
| 2022/C 138/23 | Asia C-75/22: Kanne 4.2.2022 – Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta | 19 |
| 2022/C 138/24 | Asia C-82/22 P: Valitus, jonka Jean-François Jalkh on tehnyt 7.2.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-230/21, Jalkh v. parlamentti, 1.12.2021 antamasta tuomiosta | 21 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2022/C 138/25 | Asia T-13/22: Kanne 3.1.2022 – Loutsou v. EUIPO (POLIS LOUTRON) | 22 |
| 2022/C 138/26 | Asia T-24/22: Kanne 14.1.2022 – Bensoussan v. EUIPO – Lulu’s Fashion Lounge (LOULOU STUDIO) | 23 |
| 2022/C 138/27 | Asia T-36/22: Kanne 19.1.2022 – Romedor Pharma v. EUIPO – Perfect Care Distribution (PERFECT FARMA CERVIRON) | 23 |
| 2022/C 138/28 | Asia T-37/22: Kanne 19.1.2022 – Romedor Pharma v. EUIPO – Perfect Care Distribution (Cerviron) | 24 |
| 2022/C 138/29 | Asia T-38/22: Kanne 20.1.2022 – Romedor Pharma v. EUIPO – Perfect Care Distribution (CERVIRON Perfect Care) | 25 |
| 2022/C 138/30 | Asia T-39/22: Kanne 19.1.2022 – OA v. parlamentti | 25 |
| 2022/C 138/31 | Asia T-49/22: Kanne 27.1.2022 – Romania v. komissio | 26 |
| 2022/C 138/32 | Asia T-58/22: Kanne 31.1.2022 – Labaš v. EUIPO (FRESH) | 28 |
| 2022/C 138/33 | Asia T-67/22: Kanne 1.2.2022 – Guma Holdings v. EUIPO – X-Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE) | 28 |
| 2022/C 138/34 | Asia T-70/22: Kanne 3.2.2022 – Novasol v. ECHA | 29 |
| 2022/C 138/35 | Asia T-74/22: Kanne 8.2.2022 – Siemens v. parlamentti | 30 |
| 2022/C 138/36 | Asia T-77/22: Kanne 9.2.2022 – Asesores Comunitarios v. komissio | 31 |
| 2022/C 138/37 | Asia T-80/22: Kanne 14.2.2022 – OF v. komissio | 32 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2022/C 138/04

Asia C-191/21: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 10.2.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour administrative d'appel de Lyon – Ranska) – Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance v. Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Direktiivi 2006/112/EY – 392 artikla – Marginaaliverotusjärjestelmä – Soveltamisala – Jälleenmyyntiä varten ostettujen kiinteistöjen ja rakennusmaan luovutukset – Verovelvollinen, jolla ei ole ollut kiinteistöjen oston yhteydessä arvonlisäveron vähennysoikeutta – Arvonlisäverollinen jälleenmyynti – Rakennusmaan käsite)

4

2022/C 138/05

Asia C-460/21: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 7.2.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugali) – Vapo Atlantic SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Valmisteverot – Direktiivi 2008/118/EY – 1 artiklan 2 kohta – Muiden välillisten verojen kantaminen erityistarkoituksiin – Erityistarkoitusten käsite – Kansallisen tieverkon konsessionhaltijana olevan julkisen yrityksen rahoittaminen – Onnettomuuksien vähentämistä ja ympäristökestävyyttä koskevat tavoitteet – Puhtaasti julkistaloudellinen tarkoitus – Kieltäytyminen palauttamasta veroa perusteettoman edun perusteella – Edellytykset)

5

2022/C 138/06

Asia C-745/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka rechtbank den Haag, zittingsplaats Zwolle (Alankomaat) on esittänyt 2.12.2021 – L.G. v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

5

2022/C 138/07

Asia C-760/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 10.12.2021– Kwizda Pharma GmbH

6

2022/C 138/08

Asia C-765/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Padova (Italia) on esittänyt 13.12.2021 – D. M. v. Azienda Ospedale-Università di Padova

8

2022/C 138/09

Asia C-768/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksa) on esittänyt 14.12.2021 – TR v. Land Hessen

9

2022/C 138/10

Asia C-770/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad on esittänyt 13.12.2021– OGL-FOOD TRADE LEBENSMITTELVERTRIEB GMBH v. Direktor na Teritorialna direktsia Mitnitsa Plovdiv pri Agentsia Mitnitsi

10

2022/C 138/11

Asia C-773/21 P: Valitus, jonka AV ja AW ovat tehneet 9.12.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-43/20, AV ja AW v. parlamentti, 6.10.2021 antamasta tuomiosta

12

2022/C 138/12

Asia C-776/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgerichts Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 15.12.2021 – EV v. Alltours Flugreisen GmbH

13

2022/C 138/13

Asia C-797/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria)on esittänyt 15.12.2021 – Y. YA.v. X K. P.

13

2022/C 138/14

Asia C-805/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 20.12.2021 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat ZhU ja RD

14

2022/C 138/15

Asia C-806/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 21.12.2021 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on TF

14

2022/C 138/16

Asia C-809/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Alankomaat) on esittänyt 21.12.2021 – Nokia Solutions and Networks Oy v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

15

2022/C 138/17

Asia C-820/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Admnistrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 28.12.2021 – Vinal AD v. Direktor na Agentsia Mitnitsi

15

2022/C 138/18

Asia C-829/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hessischen Verwaltungsgerichtshofs (Saksa) on esittänyt 24.12.2021 – TE, RU, jonka laillinen edustaja on TE v. Stadt Frankfurt am Main

16

2022/C 138/19

Asia C-833/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Nacional (Espanja) on esittänyt 31.12.2021 – Endesa Generación S.A.U v. Tribunal Económico Administrativo Central

17

2022/C 138/20

Asia C-16/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Graz (osavaltion ylioikeus, Graz, Itävalta) on esittänyt 6.1.2022– Staatsanwaltschaft Graz v. MS

17

2022/C 138/21

Asia C-30/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) on esittänyt 12.1.2022 – DV v. Direktor na Teritorialno podelenie na Natsionalnia osiguritelen institut – Veliko Tarnovo

18

2022/C 138/22

Asia C-33/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 14.1.2022 – Österreichische Datenschutzbehörde

19

2022/C 138/23

Asia C-75/22: Kanne 4.2.2022 – Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta

19

2022/C 138/24

Asia C-82/22 P: Valitus, jonka Jean-François Jalkh on tehnyt 7.2.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-230/21, Jalkh v. parlamentti, 1.12.2021 antamasta tuomiosta

21

Unionin yleinen tuomioistuin

2022/C 138/25

Asia T-13/22: Kanne 3.1.2022 – Loutsou v. EUIPO (POLIS LOUTRON)

22

2022/C 138/26

Asia T-24/22: Kanne 14.1.2022 – Bensoussan v. EUIPO – Lulu’s Fashion Lounge (LOULOU STUDIO)

23

2022/C 138/27

Asia T-36/22: Kanne 19.1.2022 – Romedor Pharma v. EUIPO – Perfect Care Distribution (PERFECT FARMA CERVIRON)

23

2022/C 138/28

Asia T-37/22: Kanne 19.1.2022 – Romedor Pharma v. EUIPO – Perfect Care Distribution (Cerviron)

24

2022/C 138/29

Asia T-38/22: Kanne 20.1.2022 – Romedor Pharma v. EUIPO – Perfect Care Distribution (CERVIRON Perfect Care)

25

2022/C 138/30

Asia T-39/22: Kanne 19.1.2022 – OA v. parlamentti

25

2022/C 138/31

Asia T-49/22: Kanne 27.1.2022 – Romania v. komissio

26

2022/C 138/32

Asia T-58/22: Kanne 31.1.2022 – Labaš v. EUIPO (FRESH)

28

2022/C 138/33

Asia T-67/22: Kanne 1.2.2022 – Guma Holdings v. EUIPO – X-Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE)

28

2022/C 138/34

Asia T-70/22: Kanne 3.2.2022 – Novasol v. ECHA

29

2022/C 138/35

Asia T-74/22: Kanne 8.2.2022 – Siemens v. parlamentti

30

2022/C 138/36

Asia T-77/22: Kanne 9.2.2022 – Asesores Comunitarios v. komissio

31

2022/C 138/37

Asia T-80/22: Kanne 14.2.2022 – OF v. komissio

32

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2022/C 138/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 128, 21.3.2022

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 119, 14.3.2022

EUVL C 109, 7.3.2022

EUVL C 95, 28.2.2022

EUVL C 84, 21.2.2022

EUVL C 73, 14.2.2022

EUVL C 64, 7.2.2022

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Unionin tuomioistuin

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/2 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/2

---

UNIONIN TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖS

annettu 1 päivänä helmikuuta 2022

virallisista vapaapäivistä ja tuomioistuimen lomakausista

(2022/C 138/02)

UNIONIN TUOMIOISTUIN, joka

ottaa huomioon työjärjestyksen 24 artiklan 2, 4 ja 6 kohdan,

sekä katsoo, että kyseisen säännöksen mukaan on laadittava luettelo virallisista vapaapäivistä ja vahvistettava tuomioistuimen lomakausien ajankohdat,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Työjärjestyksen 24 artiklan 4 ja 6 kohdassa tarkoitettu luettelo virallisista vapaapäivistä on seuraava:

| — | uudenvuodenpäivä |
| --- | --- |

—

uudenvuodenpäivä

| — | toinen pääsiäispäivä |
| --- | --- |

—

toinen pääsiäispäivä

| — | vapunpäivä |
| --- | --- |

—

vapunpäivä

| — | 9 päivä toukokuuta |
| --- | --- |

—

9 päivä toukokuuta

| — | helatorstai |
| --- | --- |

—

helatorstai

| — | toinen helluntaipäivä |
| --- | --- |

—

toinen helluntaipäivä

| — | 23 päivä kesäkuuta |
| --- | --- |

—

23 päivä kesäkuuta

| — | 15 päivä elokuuta |
| --- | --- |

—

15 päivä elokuuta

| — | 1 päivä marraskuuta |
| --- | --- |

—

1 päivä marraskuuta

| — | 25 päivä joulukuuta |
| --- | --- |

—

25 päivä joulukuuta

| — | 26 päivä joulukuuta. |
| --- | --- |

—

26 päivä joulukuuta.

2 artikla

Vahvistetaan työjärjestyksen 24 artiklan 2 ja 6 kohdassa tarkoitettujen tuomioistuimen lomakausien ajankohdat 1 päivän marraskuuta 2022 ja 31 päivän lokakuuta 2023 väliseksi ajaksi seuraavasti:

| — | joulu 2022: maanantaista 19 päivästä joulukuuta 2022 sunnuntaihin 8 päivään tammikuuta 2023 nämä päivät mukaan lukien |
| --- | --- |

—

joulu 2022: maanantaista 19 päivästä joulukuuta 2022 sunnuntaihin 8 päivään tammikuuta 2023 nämä päivät mukaan lukien

| — | pääsiäinen 2023: maanantaista 3 päivästä huhtikuuta 2023 sunnuntaihin 16 päivään huhtikuuta 2023 nämä päivät mukaan lukien |
| --- | --- |

—

pääsiäinen 2023: maanantaista 3 päivästä huhtikuuta 2023 sunnuntaihin 16 päivään huhtikuuta 2023 nämä päivät mukaan lukien

| — | kesä 2023: sunnuntaista 16 päivästä heinäkuuta 2023 torstaihin 31 päivään elokuuta 2023 nämä päivät mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

kesä 2023: sunnuntaista 16 päivästä heinäkuuta 2023 torstaihin 31 päivään elokuuta 2023 nämä päivät mukaan lukien.

3 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tehty Luxemburgissa 1 päivänä helmikuuta 2022.

Kirjaaja

A. CALOT ESCOBAR

Presidentti

K. LENAERTS

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/3 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/3

---

UNIONIN YLEISEN TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖS

annettu 9 päivänä helmikuuta 2022

tuomioistuimen lomakausista

(2022/C 138/03)

UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN, joka

ottaa huomioon työjärjestyksen 41 artiklan 2 kohdan,

ON TEHNYT SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Vahvistetaan työjärjestyksen 41 artiklan 2 ja 6 kohdassa tarkoitettujen tuomioistuimen lomakausien ajankohdat 1 päivästä syyskuuta 2022 alkaen seuraavasti:

| — | Joulu 2022: maanantaista 19 päivästä joulukuuta 2022 sunnuntaihin 8 päivään tammikuuta 2023 nämä päivät mukaan lukien |
| --- | --- |

—

Joulu 2022: maanantaista 19 päivästä joulukuuta 2022 sunnuntaihin 8 päivään tammikuuta 2023 nämä päivät mukaan lukien

| — | Pääsiäinen 2023: maanantaista 3 päivästä huhtikuuta 2023 sunnuntaihin 16 päivään huhtikuuta 2023 nämä päivät mukaan lukien |
| --- | --- |

—

Pääsiäinen 2023: maanantaista 3 päivästä huhtikuuta 2023 sunnuntaihin 16 päivään huhtikuuta 2023 nämä päivät mukaan lukien

| — | Kesä 2023: sunnuntaista 16 päivästä heinäkuuta 2023 torstaihin 31 päivään elokuuta 2023 nämä päivät mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

Kesä 2023: sunnuntaista 16 päivästä heinäkuuta 2023 torstaihin 31 päivään elokuuta 2023 nämä päivät mukaan lukien.

2 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tehty Luxemburgissa 8 päivänä maaliskuuta 2022.

Kirjaaja

E. COULON

Presidentti

M. VAN DER WOUDE

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/4 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/4

---

Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 10.2.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour administrative d'appel de Lyon – Ranska) – Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance v. Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS

(Asia C-191/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 392 artikla - Marginaaliverotusjärjestelmä - Soveltamisala - Jälleenmyyntiä varten ostettujen kiinteistöjen ja rakennusmaan luovutukset - Verovelvollinen, jolla ei ole ollut kiinteistöjen oston yhteydessä arvonlisäveron vähennysoikeutta - Arvonlisäverollinen jälleenmyynti - Rakennusmaan käsite)

(2022/C 138/04)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour administrative d'appel de Lyon

Asianosaiset

Kantaja: Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance

Vastaajat: Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS

Määräysosa

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 392 artiklaa on tulkittava siten, että siinä suljetaan pois marginaaliverotusjärjestelmän soveltaminen rakennusmaan luovutuksiin silloin, kun kyseisistä rakennettuina ostetuista maa-alueista on tullut niiden ostohetken ja sen hetken välillä, jolloin verovelvollinen jälleenmyy ne, rakennusmaita, mutta kyseisessä artiklassa ei suljeta pois marginaaliverotusjärjestelmän soveltamista rakennusmaan luovutuksiin silloin, kun maa-alueiden ominaispiirteisiin on tehty niiden ostohetken ja sen hetken välillä, jolloin verovelvollinen jälleenmyy ne, muutoksia esimerkiksi jakamalla ne tonteiksi.

---

(1)  Jättämispäivä: 25.3.2021.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/5 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/5

---

Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 7.2.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugali) – Vapo Atlantic SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Asia C-460/21) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Valmisteverot - Direktiivi 2008/118/EY - 1 artiklan 2 kohta - Muiden välillisten verojen kantaminen erityistarkoituksiin - Erityistarkoitusten käsite - Kansallisen tieverkon konsessionhaltijana olevan julkisen yrityksen rahoittaminen - Onnettomuuksien vähentämistä ja ympäristökestävyyttä koskevat tavoitteet - Puhtaasti julkistaloudellinen tarkoitus - Kieltäytyminen palauttamasta veroa perusteettoman edun perusteella - Edellytykset)

(2022/C 138/05)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Asianosaiset

Kantaja: Vapo Atlantic SA

Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Määräysosa

Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on 7.2.2022 antamallaan määräyksellä ratkaissut asian seuraavasti:

| 1) | Valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei maksulla, josta saatavat tulot on kohdennettu yleisesti kansallisen tieverkon konsessionhaltijana olevalle julkiselle yritykselle ja jonka rakenteesta ei ilmene lainkaan aikomusta hillitä tärkeimpien maantiepolttoaineiden kulutusta, pyritä kyseisessä säännöksessä tarkoitettujen ”erityistarkoitusten” toteuttamiseen. |
| --- | --- |

1)

Valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei maksulla, josta saatavat tulot on kohdennettu yleisesti kansallisen tieverkon konsessionhaltijana olevalle julkiselle yritykselle ja jonka rakenteesta ei ilmene lainkaan aikomusta hillitä tärkeimpien maantiepolttoaineiden kulutusta, pyritä kyseisessä säännöksessä tarkoitettujen ”erityistarkoitusten” toteuttamiseen.

| 2) | Unionin oikeutta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kansalliset viranomaiset voivat perustella päätöksensä olla palauttamatta direktiivin 2008/118 vastaista välillistä maksua olettamalla siitä, että kyseinen maksu on vyörytetty kolmansille ja että verovelvollinen saisi näin palauttamisesta perusteetonta etua. |
| --- | --- |

2)

Unionin oikeutta on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kansalliset viranomaiset voivat perustella päätöksensä olla palauttamatta direktiivin 2008/118 vastaista välillistä maksua olettamalla siitä, että kyseinen maksu on vyörytetty kolmansille ja että verovelvollinen saisi näin palauttamisesta perusteetonta etua.

---

(1)  Jättämispäivä: 26.7.2021

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/5 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/5

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka rechtbank den Haag, zittingsplaats Zwolle (Alankomaat) on esittänyt 2.12.2021 – L.G. v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Asia C-745/21)

(2022/C 138/06)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank den Haag, zittingsplaats Zwolle

Pääasian asianosaiset

Kantaja: L.G.

Vastaaja: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko unionin oikeus esteenä sille, että turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevaa jäsenvaltiota määriteltäessä otetaan kansallisen oikeuden säännöksen nojalla itsenäisesti huomioon sellaisen lapsen etu, jota raskaana oleva hakija odotti hakemuksen tekohetkellä? |
| --- | --- |

1)

Onko unionin oikeus esteenä sille, että turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevaa jäsenvaltiota määriteltäessä otetaan kansallisen oikeuden säännöksen nojalla itsenäisesti huomioon sellaisen lapsen etu, jota raskaana oleva hakija odotti hakemuksen tekohetkellä?

| 2) | a. | Onko Dublin-asetuksen (1) 16 artiklan 1 kohta esteenä kyseisen säännöksen soveltamiselle, kun hakijan aviopuoliso oleskelee laillisesti siinä jäsenvaltiossa, johon hakemus on osoitettu? |
| --- | --- | --- |

2)

a.

Onko Dublin-asetuksen (1) 16 artiklan 1 kohta esteenä kyseisen säännöksen soveltamiselle, kun hakijan aviopuoliso oleskelee laillisesti siinä jäsenvaltiossa, johon hakemus on osoitettu?

| b. | Jos vastaus on kieltävä, saiko kantajan raskaus aikaan edellä mainitussa säännöksessä tarkoitetun riippuvuussuhteen aviomieheen, jolle hakija oli raskaana? |
| --- | --- |

b.

Jos vastaus on kieltävä, saiko kantajan raskaus aikaan edellä mainitussa säännöksessä tarkoitetun riippuvuussuhteen aviomieheen, jolle hakija oli raskaana?

| 3) | Jos unionin oikeus ei ole esteenä sille, että syntymättömän lapsen etu otetaan itsenäisesti huomioon kansallisen oikeuden säännöksen nojalla määritettäessä turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevaa jäsenvaltiota, voidaanko Dublin-asetuksen 16 artiklan 1 kohtaa soveltaa syntymättömän lapsen ja tämän laillisesti siinä jäsenvaltiossa, johon hakemus on osoitettu, oleskelevan isän väliseen suhteeseen? |
| --- | --- |

3)

Jos unionin oikeus ei ole esteenä sille, että syntymättömän lapsen etu otetaan itsenäisesti huomioon kansallisen oikeuden säännöksen nojalla määritettäessä turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevaa jäsenvaltiota, voidaanko Dublin-asetuksen 16 artiklan 1 kohtaa soveltaa syntymättömän lapsen ja tämän laillisesti siinä jäsenvaltiossa, johon hakemus on osoitettu, oleskelevan isän väliseen suhteeseen?

---

(1)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 604/2013 (EUVL 2013, L 180, s. 31).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/6 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 10.12.2021– Kwizda Pharma GmbH

(Asia C-760/21)

(2022/C 138/07)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Wien

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Kwizda Pharma GmbH

Vastapuolena oleva viranomainen: Landeshauptmann von Wien

Ennakkoratkaisukysymykset

Verwaltungsgericht Wien esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat kysymykset asetuksen (EU) N:o 609/2013 (1) ja direktiivin 2002/46/EY (2) tulkinnasta:

| 1a) | Jotta tuote voidaan luonnehtia erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuksi elintarvikkeeksi, onko sillä todistettavasti kyettävä saavuttamaan luvatut sairautta tai lääketieteellistä tilaa koskevat tulokset yksinomaan noudattamalla kyseiseen sairauteen tai lääketieteelliseen tilaan terveydellisistä syistä perustuvaa ruokavaliohoitoa, kun otetaan huomioon kyseisen lääketieteellisen tilan tai sairauden vaatimukset ravinnonsaannin osalta? |
| --- | --- |

1a)

Jotta tuote voidaan luonnehtia erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuksi elintarvikkeeksi, onko sillä todistettavasti kyettävä saavuttamaan luvatut sairautta tai lääketieteellistä tilaa koskevat tulokset yksinomaan noudattamalla kyseiseen sairauteen tai lääketieteelliseen tilaan terveydellisistä syistä perustuvaa ruokavaliohoitoa, kun otetaan huomioon kyseisen lääketieteellisen tilan tai sairauden vaatimukset ravinnonsaannin osalta?

| 1b) | Onko tässä yhteydessä katsottava, että kyse on ruokavaliohoidosta vain silloin, kun henkilö muuttaa ruokavaliotaan siten, että siihen otetaan muita tai täydentäviä ravintoaineita, jotka keho hyödyntää ruoansulatuksessa? |
| --- | --- |

1b)

Onko tässä yhteydessä katsottava, että kyse on ruokavaliohoidosta vain silloin, kun henkilö muuttaa ruokavaliotaan siten, että siihen otetaan muita tai täydentäviä ravintoaineita, jotka keho hyödyntää ruoansulatuksessa?

| 1c) | Jotta tuote voitaisiin luonnehtia erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuksi elintarvikkeeksi, edellyttääkö se lisäksi, että lääketieteellinen tila tai sairaus, johon tuote on tarkoitettu, vaatii ruokavaliohoitoa, jonka avulla potilas saa tuotteen sisältämät ravintoaineet, joita hän ei voi saada tavanomaisesta ravinnosta? |
| --- | --- |

1c)

Jotta tuote voitaisiin luonnehtia erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuksi elintarvikkeeksi, edellyttääkö se lisäksi, että lääketieteellinen tila tai sairaus, johon tuote on tarkoitettu, vaatii ruokavaliohoitoa, jonka avulla potilas saa tuotteen sisältämät ravintoaineet, joita hän ei voi saada tavanomaisesta ravinnosta?

| 1d) | Onko erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetun elintarvikkeen saavutettava lääkinnällinen vaikutuksensa yksinomaan siten, että se sisältää kaikki tai jotkin ravintoaineet, joita potilas ei voida saada tavanomaisesta ravinnosta mutta jotka ovat ehdottoman välttämättömiä tai tarpeellisia potilaan elintoimintojen ylläpitämiseksi? |
| --- | --- |

1d)

Onko erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetun elintarvikkeen saavutettava lääkinnällinen vaikutuksensa yksinomaan siten, että se sisältää kaikki tai jotkin ravintoaineet, joita potilas ei voida saada tavanomaisesta ravinnosta mutta jotka ovat ehdottoman välttämättömiä tai tarpeellisia potilaan elintoimintojen ylläpitämiseksi?

Jos vastaus on kieltävä, minkälaisia tuotteen ainesosien on oltava, jotta ne täyttävät erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetulle elintarvikkeelle asetetut vaatimukset?

| 2a) | Sulkeeko tuotteen luokittelu ravintolisäksi pois sen, että kyseinen tuote voidaan luokitella myös erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuksi elintarvikkeeksi? |
| --- | --- |

2a)

Sulkeeko tuotteen luokittelu ravintolisäksi pois sen, että kyseinen tuote voidaan luokitella myös erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuksi elintarvikkeeksi?

| 2b) | Jos vastaus on kieltävä, minkä kriteerien perusteella on määritettävä, että tiettyä ravintolisää ei voida luokitella erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuksi elintarvikkeeksi? |
| --- | --- |

2b)

Jos vastaus on kieltävä, minkä kriteerien perusteella on määritettävä, että tiettyä ravintolisää ei voida luokitella erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuksi elintarvikkeeksi?

| 2c) | Voiko asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitettua ”ruokavaliohoito” olla myös ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetussa direktiivissä 2002/46/EY tarkoitettujen ”ravintolisien” käyttö? |
| --- | --- |

2c)

Voiko asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitettua ”ruokavaliohoito” olla myös ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetussa direktiivissä 2002/46/EY tarkoitettujen ”ravintolisien” käyttö?

| 2d) | Tuleeko elintarvikkeesta erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettu elintarvike jo silloin, kun se sisältää ravintoaineita, joita voidaan käyttää myös ravintolisinä tai muina elintarvikkeina mutta jotka on erityisesti koostettu tiettyä sairautta tai lääketieteellistä tilaa varten? |
| --- | --- |

2d)

Tuleeko elintarvikkeesta erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettu elintarvike jo silloin, kun se sisältää ravintoaineita, joita voidaan käyttää myös ravintolisinä tai muina elintarvikkeina mutta jotka on erityisesti koostettu tiettyä sairautta tai lääketieteellistä tilaa varten?

| 3) | Minkä kriteerien perusteella erotetaan lääke erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetusta elintarvikkeesta tai minkä kriteerien perusteella ne erotetaan toisistaan? |
| --- | --- |

3)

Minkä kriteerien perusteella erotetaan lääke erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetusta elintarvikkeesta tai minkä kriteerien perusteella ne erotetaan toisistaan?

| 4) | Onko asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdan vaatimusta, jonka mukaan erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuksi elintarvikkeeksi luonnehtimisen kannalta merkityksellisten ainesosien on vaikutettava sellaisen ruokavaliohoidon yhteydessä, jota ei voida turvata tavanomaista ruokavaliota muuttamalla, tulkittava siten, että potilas, jonka sairautta tai lääketieteellistä tilaa varten erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettua elintarviketta tuodaan markkinoille, ei pysty tyydyttämään ravitsemuksellisia tarpeitaan riittävästi käyttämällä yleisesti saatavilla olevia elintarvikkeita? |
| --- | --- |

4)

Onko asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdan vaatimusta, jonka mukaan erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuksi elintarvikkeeksi luonnehtimisen kannalta merkityksellisten ainesosien on vaikutettava sellaisen ruokavaliohoidon yhteydessä, jota ei voida turvata tavanomaista ruokavaliota muuttamalla, tulkittava siten, että potilas, jonka sairautta tai lääketieteellistä tilaa varten erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettua elintarviketta tuodaan markkinoille, ei pysty tyydyttämään ravitsemuksellisia tarpeitaan riittävästi käyttämällä yleisesti saatavilla olevia elintarvikkeita?

| 5a) | Onko asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdassa oleva ilmaisu ”joiden ravinnonsaantia ei voida turvata pelkästään tavanomaista ruokavaliota muuttamalla” siltä osin suhteellinen, että tämän vaatimuksen on katsottava täyttyvän myös silloin, kun kyseessä olevan sairauden tai lääketieteellisen tilan edellyttämä ravintoaineiden saanti voidaan varmistaa yleisesti saatavilla olevilla elintarvikkeilla (erityisesti ravintolisillä) vain erityisin ponnisteluin? |
| --- | --- |

5a)

Onko asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdassa oleva ilmaisu ”joiden ravinnonsaantia ei voida turvata pelkästään tavanomaista ruokavaliota muuttamalla” siltä osin suhteellinen, että tämän vaatimuksen on katsottava täyttyvän myös silloin, kun kyseessä olevan sairauden tai lääketieteellisen tilan edellyttämä ravintoaineiden saanti voidaan varmistaa yleisesti saatavilla olevilla elintarvikkeilla (erityisesti ravintolisillä) vain erityisin ponnisteluin?

| 5b) | Jos vastaus on myöntävä, minkä kriteerien perusteella on määritettävä, että yleisesti saatavilla olevien elintarvikkeiden nauttimiseen liittyvä ponnistus täyttää asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdan vaatimuksen ”joiden ravinnonsaantia ei voida turvata pelkästään tavanomaista ruokavaliota muuttamalla”? Erityisesti, voidaanko olettaa, että tämä osatekijä täyttyy jo silloin, kun potilaan on nautittava erikseen useita yleisesti saatavilla olevia ravintolisiä? |
| --- | --- |

5b)

Jos vastaus on myöntävä, minkä kriteerien perusteella on määritettävä, että yleisesti saatavilla olevien elintarvikkeiden nauttimiseen liittyvä ponnistus täyttää asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdan vaatimuksen ”joiden ravinnonsaantia ei voida turvata pelkästään tavanomaista ruokavaliota muuttamalla”? Erityisesti, voidaanko olettaa, että tämä osatekijä täyttyy jo silloin, kun potilaan on nautittava erikseen useita yleisesti saatavilla olevia ravintolisiä?

| 6a) | Mitä tarkoitetaan asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitetulla ravintoaineella? |
| --- | --- |

6a)

Mitä tarkoitetaan asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitetulla ravintoaineella?

| 6b) | Minkä kriteerien perusteella määritetään, onko tuotteen tietty ainesosa luokiteltava asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitetuksi ravintoaineeksi? |
| --- | --- |

6b)

Minkä kriteerien perusteella määritetään, onko tuotteen tietty ainesosa luokiteltava asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitetuksi ravintoaineeksi?

| 7a) | Täyttyykö asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdan vaatimus, joka koskee lääkärin valvonnassa tapahtuvaa käyttöä, jo silloin, kun tuote luovutetaan apteekissa ilman, että siihen vaaditaan lääkärin antamaa lääkemääräystä? |
| --- | --- |

7a)

Täyttyykö asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdan vaatimus, joka koskee lääkärin valvonnassa tapahtuvaa käyttöä, jo silloin, kun tuote luovutetaan apteekissa ilman, että siihen vaaditaan lääkärin antamaa lääkemääräystä?

| 7b) | Minkä kriteerien perusteella on arvioitava, täyttääkö tietty tuote asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdan vaatimuksen, joka koskee lääkärin valvonnassa tapahtuvaa käyttöä? |
| --- | --- |

7b)

Minkä kriteerien perusteella on arvioitava, täyttääkö tietty tuote asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdan vaatimuksen, joka koskee lääkärin valvonnassa tapahtuvaa käyttöä?

| 7c) | Mitä seurauksia on sillä mahdollisella seikalla, että asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdan vaatimus, joka koskee lääkärin valvonnassa tapahtuvaa käyttöä, ei täyty yksittäistapauksessa tai edes yleisesti? |
| --- | --- |

7c)

Mitä seurauksia on sillä mahdollisella seikalla, että asetuksen (EU) N:o 609/2013 2 artiklan 2 kohdan g alakohdan vaatimus, joka koskee lääkärin valvonnassa tapahtuvaa käyttöä, ei täyty yksittäistapauksessa tai edes yleisesti?

| 8a | ) Onko katsottava, että kyse on erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetusta elintarvikkeesta ainoastaan silloin, kun sitä EI voida käyttää ilman lääkärin valvontaa? |
| --- | --- |

8a

) Onko katsottava, että kyse on erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetusta elintarvikkeesta ainoastaan silloin, kun sitä EI voida käyttää ilman lääkärin valvontaa?

| 8b) | Jos vastaus on myöntävä, minkä kriteerien perusteella on määritettävä, voidaanko elintarviketta käyttää myös ilman lääkärin valvontaa? |
| --- | --- |

8b)

Jos vastaus on myöntävä, minkä kriteerien perusteella on määritettävä, voidaanko elintarviketta käyttää myös ilman lääkärin valvontaa?

---

(1)  Imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuista ruoista, erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuista elintarvikkeista ja painonhallintaan tarkoitetuista ruokavalionkorvikkeista ja neuvoston direktiivin 92/52/ETY, komission direktiivien 96/8/EY, 1999/21/EY, 2006/125/EY ja 2006/141/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/39/EY sekä komission asetusten (EY) N:o 41/2009 ja (EY) N:o 953/2009 kumoamisesta 12.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 609/2013 (EUVL 2013, L 181, s. 35).

(2)  Ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10.6.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/46/EY (EYVL 2002, L 183, s. 51).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/8 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/8

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Padova (Italia) on esittänyt 13.12.2021 – D. M. v. Azienda Ospedale-Università di Padova

(Asia C-765/21)

(2022/C 138/08)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale ordinario di Padova

Pääasian asianosaiset

Kantaja: D. M.

Vastaaja: Azienda Ospedale-Università di Padova

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko tällä hetkellä myynnissä olevia rokotteita koskevien ehdollisten myyntilupien, jotka komissio on myöntänyt EMAn [Euroopan lääkevirasto] puoltavan lausunnon perusteella, katsoa olevan edelleen voimassa, siten kuin asetuksen N:o 507/2006 (1) 4 artiklassa tarkoitetaan, kun otetaan huomioon, että useissa jäsenvaltioissa (esimerkiksi Italiassa AIFAn [Agenzia italiana del farmaco] antama hyväksyntä hoitoprotokollalle, jossa käytetään monoklonaalisia vasta-aineita ja/tai viruslääkkeitä) on hyväksytty COVID SARS 2 -taudin vaihtoehtoisia tehokkaita hoitoja, jotka väitetysti ovat ihmisten terveydelle vähemmän vaarallisia, ja kun otetaan huomioon myös perusoikeuskirjan 3 ja 35 artikla? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko tällä hetkellä myynnissä olevia rokotteita koskevien ehdollisten myyntilupien, jotka komissio on myöntänyt EMAn [Euroopan lääkevirasto] puoltavan lausunnon perusteella, katsoa olevan edelleen voimassa, siten kuin asetuksen N:o 507/2006 (1) 4 artiklassa tarkoitetaan, kun otetaan huomioon, että useissa jäsenvaltioissa (esimerkiksi Italiassa AIFAn [Agenzia italiana del farmaco] antama hyväksyntä hoitoprotokollalle, jossa käytetään monoklonaalisia vasta-aineita ja/tai viruslääkkeitä) on hyväksytty COVID SARS 2 -taudin vaihtoehtoisia tehokkaita hoitoja, jotka väitetysti ovat ihmisten terveydelle vähemmän vaarallisia, ja kun otetaan huomioon myös perusoikeuskirjan 3 ja 35 artikla?

| 2) | Kun on kyse terveydenhuollon ammattihenkilöistä, jotka on jäsenvaltion laissa velvoitettu ottamaan pakollinen rokote, voidaanko rokotteita, jotka komissio on asetuksessa N:o 507/2006 tarkoitetun tavoin hyväksynyt ehdollisesti, käyttää pakolliseen rokottamiseen silloinkin, kun kyseiset terveydenhuollon ammattihenkilöt ovat jo saaneet tartunnan ja näin ollen saavuttaneet luonnollisen immuniteetin ja voivat siten pyytää vapautusta velvollisuudesta? |
| --- | --- |

2)

Kun on kyse terveydenhuollon ammattihenkilöistä, jotka on jäsenvaltion laissa velvoitettu ottamaan pakollinen rokote, voidaanko rokotteita, jotka komissio on asetuksessa N:o 507/2006 tarkoitetun tavoin hyväksynyt ehdollisesti, käyttää pakolliseen rokottamiseen silloinkin, kun kyseiset terveydenhuollon ammattihenkilöt ovat jo saaneet tartunnan ja näin ollen saavuttaneet luonnollisen immuniteetin ja voivat siten pyytää vapautusta velvollisuudesta?

| 3) | Kun on kyse terveydenhuollon ammattihenkilöistä, jotka on jäsenvaltion laissa velvoitettu ottamaan pakollinen rokote, voidaanko rokotteita, jotka komissio on asetuksessa N:o 507/2006 tarkoitetun tavoin hyväksynyt ehdollisesti, käyttää pakolliseen rokottamiseen ilman, että olisi toteutettu mitään menettelyä ennalta varautumiseksi, vai – kun otetaan huomioon myyntiluvan ehdollisuus – voivatko terveydenhuollon ammattihenkilöt vastustaa rokottamista ainakin siihen saakka, että toimivaltainen terveysviranomainen on konkreettisesti ja riittävällä varmuudella sulkenut pois yhtäältä sen, ettei tälle ole kontraindikaatioita, ja toisaalta sen, että tästä aiheutuvat hyödyt ylittävät muista tällä hetkellä käytettävissä olevista lääkkeistä saatavat hyödyt? Onko toimivaltaisten terveysviranomaisten tällaisessa tapauksessa noudatettava toiminnassaan perusoikeuskirjan 41 artiklaa? |
| --- | --- |

3)

Kun on kyse terveydenhuollon ammattihenkilöistä, jotka on jäsenvaltion laissa velvoitettu ottamaan pakollinen rokote, voidaanko rokotteita, jotka komissio on asetuksessa N:o 507/2006 tarkoitetun tavoin hyväksynyt ehdollisesti, käyttää pakolliseen rokottamiseen ilman, että olisi toteutettu mitään menettelyä ennalta varautumiseksi, vai – kun otetaan huomioon myyntiluvan ehdollisuus – voivatko terveydenhuollon ammattihenkilöt vastustaa rokottamista ainakin siihen saakka, että toimivaltainen terveysviranomainen on konkreettisesti ja riittävällä varmuudella sulkenut pois yhtäältä sen, ettei tälle ole kontraindikaatioita, ja toisaalta sen, että tästä aiheutuvat hyödyt ylittävät muista tällä hetkellä käytettävissä olevista lääkkeistä saatavat hyödyt? Onko toimivaltaisten terveysviranomaisten tällaisessa tapauksessa noudatettava toiminnassaan perusoikeuskirjan 41 artiklaa?

| 4) | Kun on kyse rokotteesta, jolle komissio on myöntänyt ehdollisen myyntiluvan, voiko se, että terveydenhuoltohenkilöstö, jonka on valtion lain mukaan pakko ottaa rokote, ei mahdollisesti ota rokotetta, automaattisesti johtaa palkattomaan työskentelyn keskeyttämiseen, vai onko säädettävä seuraamusten asteittaisuudesta perusperiaatteen asemassa olevan suhteellisuusperiaatteen mukaisesti? |
| --- | --- |

4)

Kun on kyse rokotteesta, jolle komissio on myöntänyt ehdollisen myyntiluvan, voiko se, että terveydenhuoltohenkilöstö, jonka on valtion lain mukaan pakko ottaa rokote, ei mahdollisesti ota rokotetta, automaattisesti johtaa palkattomaan työskentelyn keskeyttämiseen, vai onko säädettävä seuraamusten asteittaisuudesta perusperiaatteen asemassa olevan suhteellisuusperiaatteen mukaisesti?

| 5) | Jos kansallisessa oikeudessa sallitaan dépeçagen muodot, onko selvitettäessä mahdollisuutta käyttää työntekijää vaihtoehtoisella tavalla noudatettava perusoikeuskirjan 41 artiklassa tarkoitetulla tavalla ja sen mukaisesti kontradiktorisuutta, jolloin syntyy oikeus vahingonkorvaukseen, jos näin ei ole tapahtunut? |
| --- | --- |

5)

Jos kansallisessa oikeudessa sallitaan dépeçagen muodot, onko selvitettäessä mahdollisuutta käyttää työntekijää vaihtoehtoisella tavalla noudatettava perusoikeuskirjan 41 artiklassa tarkoitetulla tavalla ja sen mukaisesti kontradiktorisuutta, jolloin syntyy oikeus vahingonkorvaukseen, jos näin ei ole tapahtunut?

| 6) | Kun otetaan huomioon asetus (EU) 2021/953 (2), jossa kielletään kaikki syrjintä rokotuksen ottaneiden ja niiden välillä, jotka eivät ole halunneet ottaa sitä tai eivät ole voineet ottaa sitä lääketietieteellisistä syistä, onko sellainen kansallinen sääntely – kuten asetuksen nro 44/2021 (decreto legge n. 44/2021) 4 §:n 11 momentista ilmenevä sääntely – legitiimi, jonka mukaan pakollisesta rokotuksesta vapautettu terveydenhuoltohenkilöstö saa harjoittaa omaa työtään kontaktissa potilaaseen, kuitenkin niin, että noudatetaan voimassa olevan lainsäädännön mukaisia turvallisuustoimenpiteitä, kun taas terveydenhuollon ammattihenkilön, joka kantajan tavoin – tartunnan johdosta saadun luontaisen immuniteetin vuoksi – ei halua ottaa rokotetta ilman perusteellisia lääketieteellisiä tutkimuksia, toiminta kaikissa ammattitehtävissä keskeytetään ilman palkkaa? |
| --- | --- |

6)

Kun otetaan huomioon asetus (EU) 2021/953 (2), jossa kielletään kaikki syrjintä rokotuksen ottaneiden ja niiden välillä, jotka eivät ole halunneet ottaa sitä tai eivät ole voineet ottaa sitä lääketietieteellisistä syistä, onko sellainen kansallinen sääntely – kuten asetuksen nro 44/2021 (decreto legge n. 44/2021) 4 §:n 11 momentista ilmenevä sääntely – legitiimi, jonka mukaan pakollisesta rokotuksesta vapautettu terveydenhuoltohenkilöstö saa harjoittaa omaa työtään kontaktissa potilaaseen, kuitenkin niin, että noudatetaan voimassa olevan lainsäädännön mukaisia turvallisuustoimenpiteitä, kun taas terveydenhuollon ammattihenkilön, joka kantajan tavoin – tartunnan johdosta saadun luontaisen immuniteetin vuoksi – ei halua ottaa rokotetta ilman perusteellisia lääketieteellisiä tutkimuksia, toiminta kaikissa ammattitehtävissä keskeytetään ilman palkkaa?

| 7) | Onko jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan koko terveydenhuoltohenkilöstön on pakko ottaa – komissiolta ehdollisen myyntiluvan saanut – covid-rokote siinäkin tapauksessa, että kyseinen henkilöstö on peräisin toisesta jäsenvaltiosta ja on Italiassa käyttääkseen palvelujen tarjoamisen vapautta ja sijoittautumisvapautta, yhteensopiva asetuksen (EU) 2021/953 sekä siihen sisältyvien suhteellisuus- ja syrjimättömyysperiaatteiden kanssa? |
| --- | --- |

7)

Onko jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan koko terveydenhuoltohenkilöstön on pakko ottaa – komissiolta ehdollisen myyntiluvan saanut – covid-rokote siinäkin tapauksessa, että kyseinen henkilöstö on peräisin toisesta jäsenvaltiosta ja on Italiassa käyttääkseen palvelujen tarjoamisen vapautta ja sijoittautumisvapautta, yhteensopiva asetuksen (EU) 2021/953 sekä siihen sisältyvien suhteellisuus- ja syrjimättömyysperiaatteiden kanssa?

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 soveltamisalaan kuuluvista ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden ehdollisista myyntiluvista 29.3.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 507/2006 (EUVL 2006, L 92, s. 6).

(2)  Kehyksestä covid-19-tautiin liittyvien yhteentoimivien rokotusta, testausta ja taudista parantumista koskevien todistusten (EU:n digitaalinen koronatodistus) myöntämiseksi, todentamiseksi ja hyväksymiseksi helpottamaan henkilöiden vapaata liikkuvuutta covid-19-pandemian aikana 14.6.2021 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/953 (EUVL 2021, L 211, s. 1).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/9 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/9

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksa) on esittänyt 14.12.2021 – TR v. Land Hessen

(Asia C-768/21)

(2022/C 138/09)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Pääasian asianosaiset

Kantaja: TR

Vastaaja: Land Hessen

Ennakkoratkaisukysymys

Onko asetuksen (EU) 2016/679 (1) 57 artiklan 1 kohdan a ja f alakohtaa sekä 58 artiklan 2 kohdan a–j alakohtaa, luettuna yhdessä 77 artiklan 1 kohdan kanssa, tulkittava siten, että siinä tapauksessa, että valvontaviranomainen toteaa, että tietojenkäsittely loukkaa rekisteröidyn oikeuksia, valvontaviranomainen on aina velvollinen ryhtymään kyseisen asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin?

---

(1)  Luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta 27.4.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (yleinen tietosuoja-asetus; EUVL 4.5.2016, L 119, s. 1).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/10 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/10

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad on esittänyt 13.12.2021– ”OGL-FOOD TRADE LEBENSMITTELVERTRIEB” GMBH v. Direktor na Teritorialna direktsia ”Mitnitsa Plovdiv” pri Agentsia ”Mitnitsi”

(Asia C-770/21)

(2022/C 138/10)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Sofia-grad

Pääasian asianosaiset

Kantaja:”OGL-FOOD TRADE LEBENSMITTELVERTRIEB” GMBH

Vastaaja: Direktor na Teritorialna direktsia ”Mitnitsa Plovdiv” pri Agentsia ”Mitnitsi”

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1. | Onko unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 (1) 70 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä hedelmä- ja vihannesalan osalta annetun delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 (2) 75 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 6 kohdan kanssa, perusteella katsottava, että arvioitaessa unionin tullikoodeksin 70 artiklan 3 kohdan d alakohdassa säädettyä edellytystä, jonka mukaan ”ostaja ja myyjä eivät ole keskenään etuyhteydessä” ja jonka on täytyttävä, jotta tavaroiden kauppa-arvoa voidaan käyttää tullitarkoituksiin vihannesten tuontia koskevassa tulli-ilmoituksessa, merkityksellisenä on pidettävä






  — | tietoja tavaroiden tuontiin ja samojen tavaroiden myyntiin ensimmäisellä kaupan portaalla unionissa osallistuneiden henkilöiden oikeussuhteista ja erityisesti samantyyppisten tavaroiden pitkäaikaisista ja toistuvista toimituksista, jotka ovat määrältään ja arvoltaan merkittäviä, jos tällaisten tietojen perusteella voidaan sulkea pois se, että suhde oli tarkasteltavan tuonnin osalta satunnainen |
| --- | --- | --- |

1.

Onko unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 (1) 70 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä hedelmä- ja vihannesalan osalta annetun delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 (2) 75 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 6 kohdan kanssa, perusteella katsottava, että arvioitaessa unionin tullikoodeksin 70 artiklan 3 kohdan d alakohdassa säädettyä edellytystä, jonka mukaan ”ostaja ja myyjä eivät ole keskenään etuyhteydessä” ja jonka on täytyttävä, jotta tavaroiden kauppa-arvoa voidaan käyttää tullitarkoituksiin vihannesten tuontia koskevassa tulli-ilmoituksessa, merkityksellisenä on pidettävä

—

tietoja tavaroiden tuontiin ja samojen tavaroiden myyntiin ensimmäisellä kaupan portaalla unionissa osallistuneiden henkilöiden oikeussuhteista ja erityisesti samantyyppisten tavaroiden pitkäaikaisista ja toistuvista toimituksista, jotka ovat määrältään ja arvoltaan merkittäviä, jos tällaisten tietojen perusteella voidaan sulkea pois se, että suhde oli tarkasteltavan tuonnin osalta satunnainen

| — | tietoja tavaroiden toimituksista laadituista laskuista, maksetusta hinnasta, laskujen kirjaamisesta tuojan kirjanpitoon ja alv-kirjanpitoon ja kyseisen tuonnin yhteydessä käytetystä arvonlisäveron vähennysoikeudesta |
| --- | --- |

—

tietoja tavaroiden toimituksista laadituista laskuista, maksetusta hinnasta, laskujen kirjaamisesta tuojan kirjanpitoon ja alv-kirjanpitoon ja kyseisen tuonnin yhteydessä käytetystä arvonlisäveron vähennysoikeudesta

| — | sitä, että tarkasteltavan tuonnin ilmoitettu kauppa-arvo on huomattavasti suurempi kuin kiinteä tuontiarvo, jonka komissio on määrittänyt samalle tuotteelle vihannesalan tuontitullien kantamiseksi, kun samaa tuotetta myydään samanaikaisesti unionissa tappiolla |
| --- | --- |

—

sitä, että tarkasteltavan tuonnin ilmoitettu kauppa-arvo on huomattavasti suurempi kuin kiinteä tuontiarvo, jonka komissio on määrittänyt samalle tuotteelle vihannesalan tuontitullien kantamiseksi, kun samaa tuotetta myydään samanaikaisesti unionissa tappiolla

| — | sitä, että tuoja ei ole esittänyt tulliviranomaisten vaatimaa kauppasopimusta kyseisen tuonnin osalta eikä sopimuspuolten välistä muunlaista oikeussuhdetta koskevaa asiakirjaa? |
| --- | --- |

—

sitä, että tuoja ei ole esittänyt tulliviranomaisten vaatimaa kauppasopimusta kyseisen tuonnin osalta eikä sopimuspuolten välistä muunlaista oikeussuhdetta koskevaa asiakirjaa?

Jos mainitut seikat ovat merkityksellisiä, mahdollistavatko ne sen, että ensimmäisellä kaupan portaalla unionissa toimivaa tuontia ja vientiä harjoittavaa elinkeinonharjoittajaa tai tuojaa ja ostajaa voidaan pitää unionin tullikoodeksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 24.11.2015 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/2447 (3) 127 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina henkilöinä, jotka ovat ”oikeudelliselta asemaltaan liikekumppaneita”, tai 142 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina etuyhteydessä olevina henkilöinä?

Jos edellä mainitut seikat ovat merkityksellisiä mutta eivät riittäviä, jotta elinkeinonharjoittajia voitaisiin pitää etuyhteydessä olevina henkilöinä, onko tullien kiertämisen ja unionin talousarvion verotulojen menetysten torjumiseksi arvioitava delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 75 artiklan 6 kohdan mukaista tarkastusta varten, onko elinkeinonharjoittajien välinen suhde vaikuttanut siihen, että kyseisille tuoduille tavaroille on määritetty korkeampi hinta, kun otetaan huomioon myös myöhempi tappiollinen myynti ensimmäisessä kaupan portaassa unionissa?

| 2. | Voidaanko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdasta, tulkittuna yhdessä unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 44 artiklan 1 kohdassa tuojalle annetun muutoksenhakuoikeuden kanssa, ja kun otetaan huomioon tullikoodeksin 29 artiklassa, luettuna yhdessä tullikoodeksin 22 artiklan 7 kohdan kanssa, vahvistettu tulliviranomaisen velvollisuus perustella päätöksensä sekä asiaan liittyvät olosuhteet ja se, että ensimmäisen asteen tuomioistuin on päätöstä koskevassa kannemenettelyssä velvollinen tutkimaan päätöksen lainmukaisuutta viran puolesta myös sellaisten näkökohtien osalta, joita ei ole tuotu esiin kanteessa, ja tekemään viran puolesta uusia selvityksiä ja nimeämään asiantuntijoita, päätellä, että






  — | unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 70 artiklan 3 kohdan d alakohdassa säädettyä edellytystä, jonka mukaan ”ostaja ja myyjä eivät ole keskenään etuyhteydessä tai keskinäinen etuyhteys ei ole vaikuttanut hintaan”, voidaan arvioida ensimmäisen kerran tuomioistuimessa käytävässä menettelyssä, vai onko tulliviranomaisen arvioitava tätä kysymystä jo riidanalaisen päätöksen perusteluissa |
| --- | --- | --- |

2.

Voidaanko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdasta, tulkittuna yhdessä unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 44 artiklan 1 kohdassa tuojalle annetun muutoksenhakuoikeuden kanssa, ja kun otetaan huomioon tullikoodeksin 29 artiklassa, luettuna yhdessä tullikoodeksin 22 artiklan 7 kohdan kanssa, vahvistettu tulliviranomaisen velvollisuus perustella päätöksensä sekä asiaan liittyvät olosuhteet ja se, että ensimmäisen asteen tuomioistuin on päätöstä koskevassa kannemenettelyssä velvollinen tutkimaan päätöksen lainmukaisuutta viran puolesta myös sellaisten näkökohtien osalta, joita ei ole tuotu esiin kanteessa, ja tekemään viran puolesta uusia selvityksiä ja nimeämään asiantuntijoita, päätellä, että

—

unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 70 artiklan 3 kohdan d alakohdassa säädettyä edellytystä, jonka mukaan ”ostaja ja myyjä eivät ole keskenään etuyhteydessä tai keskinäinen etuyhteys ei ole vaikuttanut hintaan”, voidaan arvioida ensimmäisen kerran tuomioistuimessa käytävässä menettelyssä, vai onko tulliviranomaisen arvioitava tätä kysymystä jo riidanalaisen päätöksen perusteluissa

| — | jos tuojalla oli siihen menettelyllinen mahdollisuus, mutta hän ei nimenomaisesti ilmoittanut, että hän määrittää tuotujen tavaroiden arvon unionin tullikoodeksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 74 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettua deduktiivista menetelmää käyttäen, tällaiselle arvon määrittämiselle asetetun preklusiivisen määräajan vuoksi olisi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä hedelmä- ja vihannesalan osalta annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 75 artiklan 5 ja 6 kohdan vastaista, jos tämä arvo määritettäisiin ensimmäisen kerran tuomioistuimessa, jossa päätöksestä on nostettu kanne, kun otetaan huomioon myös tuojan väitteet, joissa hän tukeutuu siihen, että tuotteen myyntihinta unionissa on lähellä ilmoitettua kauppa-arvoa? |
| --- | --- |

—

jos tuojalla oli siihen menettelyllinen mahdollisuus, mutta hän ei nimenomaisesti ilmoittanut, että hän määrittää tuotujen tavaroiden arvon unionin tullikoodeksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 74 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettua deduktiivista menetelmää käyttäen, tällaiselle arvon määrittämiselle asetetun preklusiivisen määräajan vuoksi olisi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä hedelmä- ja vihannesalan osalta annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 75 artiklan 5 ja 6 kohdan vastaista, jos tämä arvo määritettäisiin ensimmäisen kerran tuomioistuimessa, jossa päätöksestä on nostettu kanne, kun otetaan huomioon myös tuojan väitteet, joissa hän tukeutuu siihen, että tuotteen myyntihinta unionissa on lähellä ilmoitettua kauppa-arvoa?

| 3. | Seuraako Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä hedelmä- ja vihannesalan osalta annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 75 artiklan 5 kohdan neljännestä alakohdasta, jonka mukaan ”tuojan on – – annettava kaikki tarvittavat asiakirjat asiaankuuluvien tullitarkastusten tekemiseksi erän jokaisen tuotteen myynnistä ja myyntiin saattamisesta”, että unionin tuomioistuimen 11.3.2020 antaman tuomion BV (С-160/18, EU:C:2020:190) tuomiolauselman 1 kohdassa esitetyn tulkinnan perusteella unionin tullikoodeksin 70 artiklan 1 kohdan mukaisen ilmoitetun kauppa-arvon todenmukaisuuden osoittamiseksi käsiteltävänä olevan asian olosuhteissa






  — | tulliviranomaiset ja tuomioistuin, jossa kanne on nostettu, ovat velvollisia pitämään tuodun tavaran, eli tässä vihannesten, tappiollista myyntiä unionissa merkittävänä todisteena siitä, että ilmoitettua tuontihintaa on korotettu keinotekoisesti, myös arvioitaessa, ovatko henkilöt, jotka ovat vaikuttaneet ilmoitettuun kauppa-arvoon, keskenään etuyhteydessä, jotta voidaan muun muassa torjua tullien kiertämistä ja verotulojen menettämistä |
| --- | --- | --- |

3.

Seuraako Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä hedelmä- ja vihannesalan osalta annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 75 artiklan 5 kohdan neljännestä alakohdasta, jonka mukaan ”tuojan on – – annettava kaikki tarvittavat asiakirjat asiaankuuluvien tullitarkastusten tekemiseksi erän jokaisen tuotteen myynnistä ja myyntiin saattamisesta”, että unionin tuomioistuimen 11.3.2020 antaman tuomion BV (С-160/18, EU:C:2020:190) tuomiolauselman 1 kohdassa esitetyn tulkinnan perusteella unionin tullikoodeksin 70 artiklan 1 kohdan mukaisen ilmoitetun kauppa-arvon todenmukaisuuden osoittamiseksi käsiteltävänä olevan asian olosuhteissa

—

tulliviranomaiset ja tuomioistuin, jossa kanne on nostettu, ovat velvollisia pitämään tuodun tavaran, eli tässä vihannesten, tappiollista myyntiä unionissa merkittävänä todisteena siitä, että ilmoitettua tuontihintaa on korotettu keinotekoisesti, myös arvioitaessa, ovatko henkilöt, jotka ovat vaikuttaneet ilmoitettuun kauppa-arvoon, keskenään etuyhteydessä, jotta voidaan muun muassa torjua tullien kiertämistä ja verotulojen menettämistä

| — | tuoja on velvollinen esittämään sopimuksen tai muun vastaavan asiakirjan todisteena hinnasta, joka tavaroista on maksettava, kun ne myydään vietäviksi unionin tullialueelle, vai riittääkö todisteen esittäminen tavaroiden ilmoitetun arvon maksamisesta tuonnin yhteydessä |
| --- | --- |

—

tuoja on velvollinen esittämään sopimuksen tai muun vastaavan asiakirjan todisteena hinnasta, joka tavaroista on maksettava, kun ne myydään vietäviksi unionin tullialueelle, vai riittääkö todisteen esittäminen tavaroiden ilmoitetun arvon maksamisesta tuonnin yhteydessä

| — | tuojan on esitettävä todisteena ilmoitetusta kauppa-arvosta vihanneksia tuotaessa ainoastaan delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 75 artiklan 5 kohdan neljännessä alakohdassa mainitut asiakirjat, joten samojen tavaroiden tappiollista myyntiä unionissa koskevilla seikoilla ei ole merkitystä mainitun asetuksen 75 artiklan 6 kohdan mukaisen, kauppa-arvon hyväksymättä jättämistä ja tuontitullin vahvistamista koskevan arvioinnin kannalta? |
| --- | --- |

—

tuojan on esitettävä todisteena ilmoitetusta kauppa-arvosta vihanneksia tuotaessa ainoastaan delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 75 artiklan 5 kohdan neljännessä alakohdassa mainitut asiakirjat, joten samojen tavaroiden tappiollista myyntiä unionissa koskevilla seikoilla ei ole merkitystä mainitun asetuksen 75 artiklan 6 kohdan mukaisen, kauppa-arvon hyväksymättä jättämistä ja tuontitullin vahvistamista koskevan arvioinnin kannalta?

| 4. | Seuraako Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä hedelmä- ja vihannesalan osalta annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 75 artiklan 5 ja 6 kohdasta sekä 16.6.2016 annetussa tuomiossa EURO 2004. Hungary (С-291/15, EU:C:2016:455) esitetystä tulkinnasta pääasian olosuhteissa, että kolmansista maista peräisin olevia vihanneksia tuotaessa tullausarvoa ei määritetä ilmoitetun kauppa-arvon perusteella, jos






  — | ilmoitettu kauppa-arvo on selvästi korkeampi kuin kiinteä tuontiarvo, jonka komissio on määrittänyt samalle tuotteelle vihannesalan tuontitullien soveltamiseksi |
| --- | --- | --- |

4.

Seuraako Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä hedelmä- ja vihannesalan osalta annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 75 artiklan 5 ja 6 kohdasta sekä 16.6.2016 annetussa tuomiossa EURO 2004. Hungary (С-291/15, EU:C:2016:455) esitetystä tulkinnasta pääasian olosuhteissa, että kolmansista maista peräisin olevia vihanneksia tuotaessa tullausarvoa ei määritetä ilmoitetun kauppa-arvon perusteella, jos

—

ilmoitettu kauppa-arvo on selvästi korkeampi kuin kiinteä tuontiarvo, jonka komissio on määrittänyt samalle tuotteelle vihannesalan tuontitullien soveltamiseksi

| — | tulliviranomainen ei kiistä tai muutoin kyseenalaista tosiasiallisesti maksetun tuontihinnan todisteeksi esitetyn kauppalaskun ja tavaroiden hinnan maksamista koskevan tositteen aitoutta |
| --- | --- |

—

tulliviranomainen ei kiistä tai muutoin kyseenalaista tosiasiallisesti maksetun tuontihinnan todisteeksi esitetyn kauppalaskun ja tavaroiden hinnan maksamista koskevan tositteen aitoutta

| — | tuoja ei tulliviranomaisten pyynnöstä huolimatta ole toimittanut sopimusta tai muuta vastaavaa asiakirjaa, josta käy ilmi hinta, joka tavaroista on maksettava myytäessä ne vietäviksi unionin tullialueelle, mukaan lukien lisätodisteet tavaroihin liittyvistä taloudellisista seikoista, joilla voidaan perustella korkeampaa arvoa ostettaessa ne viejältä, [kuten] siitä, että tuote on tuotettu luonnonmukaisesti tai että kyseinen vihanneserä on erityislaatuinen? |
| --- | --- |

—

tuoja ei tulliviranomaisten pyynnöstä huolimatta ole toimittanut sopimusta tai muuta vastaavaa asiakirjaa, josta käy ilmi hinta, joka tavaroista on maksettava myytäessä ne vietäviksi unionin tullialueelle, mukaan lukien lisätodisteet tavaroihin liittyvistä taloudellisista seikoista, joilla voidaan perustella korkeampaa arvoa ostettaessa ne viejältä, [kuten] siitä, että tuote on tuotettu luonnonmukaisesti tai että kyseinen vihanneserä on erityislaatuinen?

---

(1)  EUVL 2013, L 269, s. 1.

(2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 täydentämisestä mainituilla aloilla sovellettavien seuraamusten osalta ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 muuttamisesta 13.3.2017 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2017/891 (EUVL L 138, 25.5.2017, s. 4).

(3)  EUVL 2015, L 343, s. 558.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/12 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/12

---

Valitus, jonka AV ja AW ovat tehneet 9.12.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-43/20, AV ja AW v. parlamentti, 6.10.2021 antamasta tuomiosta

(Asia C-773/21 P)

(2022/C 138/11)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittajat: AV, AW (edustaja: J. Martins, avocat)

Muu osapuoli: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

| — | valitus on otettava tutkittavaksi ja hyväksyttävä |
| --- | --- |

—

valitus on otettava tutkittavaksi ja hyväksyttävä

| — | asiassa annettu tuomio on kumottava |
| --- | --- |

—

asiassa annettu tuomio on kumottava

| — | asiakysymys on ratkaistava muutoksenhakuasteessa hyväksymällä valittajien ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset myös vastaajan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut koskevan vaatimuksen osalta, tai |
| --- | --- |

—

asiakysymys on ratkaistava muutoksenhakuasteessa hyväksymällä valittajien ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset myös vastaajan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut koskevan vaatimuksen osalta, tai

| — | asia on palautettava unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi |
| --- | --- |

—

asia on palautettava unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi

| — | Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että muutoksenhakuasteessa. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että muutoksenhakuasteessa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| — | puolustautumisoikeuksien loukkaaminen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyönti |
| --- | --- |

—

puolustautumisoikeuksien loukkaaminen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyönti

| — | tosiseikkojen virheellinen arviointi ja useiden todisteiden ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla, minkä vuoksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tosiseikkojen arvioinnissa |
| --- | --- |

—

tosiseikkojen virheellinen arviointi ja useiden todisteiden ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla, minkä vuoksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tosiseikkojen arvioinnissa

| — | oikeudellinen virhe sovellettavan lainsäädännön tulkitsemisessa |
| --- | --- |

—

oikeudellinen virhe sovellettavan lainsäädännön tulkitsemisessa

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/13 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/13

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgerichts Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 15.12.2021 – EV v. Alltours Flugreisen GmbH

(Asia C-776/21)

(2022/C 138/12)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Düsseldorf

Pääasian asianosaiset

Kantaja: EV

Vastaaja: Alltours Flugreisen GmbH

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kyse matkapaketeista ja yhdistetyistä matkajärjestelyistä sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 90/314/ETY kumoamisesta 25.11.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/2302 (1) (jäljempänä matkapakettidirektiivi) 12 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetuista matkakohteessa vallitsevista väistämättömistä ja poikkeuksellisista olosuhteista jo silloin, kun kansallinen tartuntatautiviranomainen on luokitellut matkakohteen riskialueeksi ja kun samanaikaisesti edellytykset matkustajan kotipaikkakunnan luokittelulle riskialueeksi eivät ole täyttyneet? |
| --- | --- |

1)

Onko kyse matkapaketeista ja yhdistetyistä matkajärjestelyistä sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 90/314/ETY kumoamisesta 25.11.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/2302 (1) (jäljempänä matkapakettidirektiivi) 12 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetuista matkakohteessa vallitsevista väistämättömistä ja poikkeuksellisista olosuhteista jo silloin, kun kansallinen tartuntatautiviranomainen on luokitellut matkakohteen riskialueeksi ja kun samanaikaisesti edellytykset matkustajan kotipaikkakunnan luokittelulle riskialueeksi eivät ole täyttyneet?

| 2) | Onko matkustajan pystyttävä matkapakettidirektiivin 12 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetun matkapakettisopimuksen purkamisen ajankohtana ennakoimaan, että matkakohteessa tai sen välittömässä läheisyydessä vallitsevat lähtöpäivänä tai matkan aikana sellaiset olosuhteet, jotka vaikuttavat merkittävästi matkapaketin toteuttamiseen? |
| --- | --- |

2)

Onko matkustajan pystyttävä matkapakettidirektiivin 12 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetun matkapakettisopimuksen purkamisen ajankohtana ennakoimaan, että matkakohteessa tai sen välittömässä läheisyydessä vallitsevat lähtöpäivänä tai matkan aikana sellaiset olosuhteet, jotka vaikuttavat merkittävästi matkapaketin toteuttamiseen?

| 3) | Onko purkamisen tapahduttava lähellä matkan alkua, vai voidaanko matkapakettisopimus purkaa milloin tahansa matkan varaamisajankohdan ja matkalle lähdön välisenä aikana silloin, jos poikkeuksellisen olosuhteen esiintymisen mahdollisuudesta oli ainakin jonkinlaisia viitteitä purkamishetkellä? |
| --- | --- |

3)

Onko purkamisen tapahduttava lähellä matkan alkua, vai voidaanko matkapakettisopimus purkaa milloin tahansa matkan varaamisajankohdan ja matkalle lähdön välisenä aikana silloin, jos poikkeuksellisen olosuhteen esiintymisen mahdollisuudesta oli ainakin jonkinlaisia viitteitä purkamishetkellä?

---

(1)  EUVL 2015, L 326, s. 1.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/13 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/13

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria)on esittänyt 15.12.2021 – Y. YA.v. X K. P.

(Asia C-797/21)

(2022/C 138/13)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sofiyski rayonen sad

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Y. YA.

Vastaaja: K. P.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1. | Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa tulkittava siten, että kansalaisilla ei ole käytettävissään tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi tarvittavia muutoksenhakukeinoja tuomioistuinten riippumattomuuden loukkaamisen vuoksi, jos Euroopan unionin jäsenvaltiossa tuomarit voidaan määrätä toisiin tehtäviin ylempään tuomioistuimeen heidän suostumuksellaan määräämättömäksi ajaksi muista valtiollisista elimistä riippumattoman oikeuslaitoksen johtoelimen päätöksellä, kun kyseisessä jäsenvaltiossa tosin säädetään edellytyksistä päätökselle toisiin tehtäviin siirron lakkaamisesta ja sitä koskevasta muutoksenhakukeinosta, jolla ei kuitenkaan ole lykkäävää vaikutusta vireillä olevan menettelyn kuluessa, ja minkä perusteiden mukaisesti olisi konkreettisesti tutkittava, onko toisiin tehtäviin määrääminen määräämättömäksi ajaksi sallittua? |
| --- | --- |

1.

Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa tulkittava siten, että kansalaisilla ei ole käytettävissään tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi tarvittavia muutoksenhakukeinoja tuomioistuinten riippumattomuuden loukkaamisen vuoksi, jos Euroopan unionin jäsenvaltiossa tuomarit voidaan määrätä toisiin tehtäviin ylempään tuomioistuimeen heidän suostumuksellaan määräämättömäksi ajaksi muista valtiollisista elimistä riippumattoman oikeuslaitoksen johtoelimen päätöksellä, kun kyseisessä jäsenvaltiossa tosin säädetään edellytyksistä päätökselle toisiin tehtäviin siirron lakkaamisesta ja sitä koskevasta muutoksenhakukeinosta, jolla ei kuitenkaan ole lykkäävää vaikutusta vireillä olevan menettelyn kuluessa, ja minkä perusteiden mukaisesti olisi konkreettisesti tutkittava, onko toisiin tehtäviin määrääminen määräämättömäksi ajaksi sallittua?

| 2. | Olisiko vastaus ensimmäiseen kysymykseen toisenlainen, jos lainsäädännössä säädetään objektiivisista edellytyksistä päätökselle, jolla lopetetaan siirto toisiin tehtäviin, mutta tällaisista edellytyksistä, jotka tuomioistuin voi tutkia, ei ole säädetty tuomareiden, jotka on tarkoitus määrätä toisiin tehtäviin, valinnalle? |
| --- | --- |

2.

Olisiko vastaus ensimmäiseen kysymykseen toisenlainen, jos lainsäädännössä säädetään objektiivisista edellytyksistä päätökselle, jolla lopetetaan siirto toisiin tehtäviin, mutta tällaisista edellytyksistä, jotka tuomioistuin voi tutkia, ei ole säädetty tuomareiden, jotka on tarkoitus määrätä toisiin tehtäviin, valinnalle?

| 3. | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan, että tuomareiden määrääminen toisiin tehtäviin on sallittua, kunhan noudatetaan objektiivisia sääntöjä, onko tutkittaessa, missä määrin kansalliset säännökset ovat ristiriidassa SEU 19 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan sisältyvän riittäviä muutoksenhakukeinoja koskevan edellytyksen kanssa, otettava huomioon paitsi lainsäädännössä vahvistetut kriteerit myös tapa, jolla toimivaltaiset hallinto- ja oikeusviranomaiset soveltavat niitä? |
| --- | --- |

3.

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan, että tuomareiden määrääminen toisiin tehtäviin on sallittua, kunhan noudatetaan objektiivisia sääntöjä, onko tutkittaessa, missä määrin kansalliset säännökset ovat ristiriidassa SEU 19 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan sisältyvän riittäviä muutoksenhakukeinoja koskevan edellytyksen kanssa, otettava huomioon paitsi lainsäädännössä vahvistetut kriteerit myös tapa, jolla toimivaltaiset hallinto- ja oikeusviranomaiset soveltavat niitä?

| 4. | Onko komission päätöstä 2006/929/EY tulkittava siten, että vastaus kolmeen edelliseen kysymykseen muuttuisi, jos todetaan sellainen toisiin tehtäviin määräämistä koskeva kansallinen käytäntö, jonka perustana on nyt voimassa olevan kaltainen sääntely, ja tämä on johtanut arvosteluun mainitulla päätöksellä perustetun yhteistyö- ja seurantamekanismin yhteydessä? |
| --- | --- |

4.

Onko komission päätöstä 2006/929/EY tulkittava siten, että vastaus kolmeen edelliseen kysymykseen muuttuisi, jos todetaan sellainen toisiin tehtäviin määräämistä koskeva kansallinen käytäntö, jonka perustana on nyt voimassa olevan kaltainen sääntely, ja tämä on johtanut arvosteluun mainitulla päätöksellä perustetun yhteistyö- ja seurantamekanismin yhteydessä?

| 5. | Jos todetaan, että tuomareiden määräämistä toisiin tehtäviin koskevat kansalliset säännökset ovat mahdollisesti muutoksenhakukeinoista, jotka ovat SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaan tarpeen tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi, säätämistä koskevan velvoitteen vastaisia, onko kyseistä määräystä tulkittava siten, että se on esteenä ylemmänasteisen tuomioistuimen, jonka ratkaisukokoonpanoon kuului myös toisiin tehtäviin määrätty tuomari, sitovien ohjeiden antamiselle kansalliselle tuomioistuimelle, ja millä edellytyksillä näin on? Rasittaako etenkin ohjeita, jotka eivät koske itse riita-asiaa vaan tiettyjen menettelyllisten toimien toteuttamista, menettelyllinen virhe? |
| --- | --- |

5.

Jos todetaan, että tuomareiden määräämistä toisiin tehtäviin koskevat kansalliset säännökset ovat mahdollisesti muutoksenhakukeinoista, jotka ovat SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaan tarpeen tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi, säätämistä koskevan velvoitteen vastaisia, onko kyseistä määräystä tulkittava siten, että se on esteenä ylemmänasteisen tuomioistuimen, jonka ratkaisukokoonpanoon kuului myös toisiin tehtäviin määrätty tuomari, sitovien ohjeiden antamiselle kansalliselle tuomioistuimelle, ja millä edellytyksillä näin on? Rasittaako etenkin ohjeita, jotka eivät koske itse riita-asiaa vaan tiettyjen menettelyllisten toimien toteuttamista, menettelyllinen virhe?

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/14 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 20.12.2021 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat ZhU ja RD

(Asia C-805/21)

(2022/C 138/14)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Spetsializiran nakazatelen sad

Pääasian asianosaiset

ZhU ja RD

Ennakkoratkaisukysymys

Onko direktiivin 2014/42 (1) 2 artiklan 3 alakohdan tai toissijaisesti puitepäätöksen 2005/212 1 artiklan kolmannen luetelmakohdan kanssa yhteensopivaa, että kansallista lainsäädäntöä tulkitaan siten, että moottoriajoneuvo, jota käytetään veromerkittömien valmisteveron alaisten tavaroiden (savukkeiden) merkittävien määrien varastoimiseen, ei ole rikoksentekoväline?

---

(1)  Rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta Euroopan unionissa 3.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/42/EU (EUVL 2014, L 127, s. 39).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/14 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 21.12.2021 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on TF

(Asia C-806/21)

(2022/C 138/15)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen/asianosaiset pääasiassa

TF

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä, jotka saattavat luokiteltuja aineita markkinoille siten, että kyseinen markkinoille saattaminen on puitepäätöksen 2004/757 (1) 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla rangaistavaksi säädettävä teko, pidettävä asetuksen 273/2004 (2) 2 artiklan d alakohdassa tarkoitettuina ”toimijoina”?
  Jos tähän ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: |
| --- | --- |

1)

Onko luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä, jotka saattavat luokiteltuja aineita markkinoille siten, että kyseinen markkinoille saattaminen on puitepäätöksen 2004/757 (1) 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla rangaistavaksi säädettävä teko, pidettävä asetuksen 273/2004 (2) 2 artiklan d alakohdassa tarkoitettuina ”toimijoina”?

Jos tähän ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

| 2) | a) | Onko ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetun toimijan toimintaa pidettävä asetuksen 273/2004 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna ”tilanteena”? |
| --- | --- | --- |

2)

a)

Onko ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitetun toimijan toimintaa pidettävä asetuksen 273/2004 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna ”tilanteena”?

| b) | Onko luokiteltujen aineiden vastaanottamisen, kuljettamisen ja varastoinnin kaltaista toimintaa pidettävä asetuksen 273/2004 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna ”tilanteena”, jos tämän toiminnan tarkoituksena ei ole luovuttaa kyseisiä aineita kolmannelle? |
| --- | --- |

b)

Onko luokiteltujen aineiden vastaanottamisen, kuljettamisen ja varastoinnin kaltaista toimintaa pidettävä asetuksen 273/2004 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna ”tilanteena”, jos tämän toiminnan tarkoituksena ei ole luovuttaa kyseisiä aineita kolmannelle?

---

(1)  Laittoman huumausainekaupan rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistamisesta 25.10.2004 tehty neuvoston puitepäätös 2004/757/YOS (EUVL 2004, L 335, s. 8).

(2)  Huumausaineiden lähtöaineista 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 273/2004 (EUVL 2004, L 47, s. 1).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/15 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Alankomaat) on esittänyt 21.12.2021 – Nokia Solutions and Networks Oy v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

(Asia C-809/21)

(2022/C 138/16)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Nokia Solutions and Networks Oy

Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko kyse unionin oikeuden rikkomisesta, joka on unionin tuomioistuimen kehittämä edellytys unionin oikeuteen perustuvalle oikeudelle saada korkoa, myös silloin, kun jäsenvaltion viranomainen määrää 1.5.2016 jälkeen annettua tulli-ilmoitusta koskevan tuonnin jälkeisen tarkastuksen johdosta maksettavaksi tullin vastoin oikeudellisesti päteviä unionin oikeuden säännöksiä ja kun jäsenvaltion tuomioistuin toteaa myöhemmin tämän merkitsevän unionin oikeuden rikkomista?

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/15 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Admnistrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 28.12.2021 – ”Vinal” AD v. Direktor na Agentsia ”Mitnitsi”

(Asia C-820/21)

(2022/C 138/17)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Admnistrativen sad Sofia-grad

Pääasian asianosaiset

Kantaja:”Vinal” AD

Vastaaja: Direktor na Agentsia ”Mitnitsi”

Ennakkoratkaisukysymykset

Kuinka direktiivin 2008/118/ЕY (1) 16 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siltä osin kuin siinä säädetään, että verottoman varaston perustamiseksi ja pitämiseksi annettavan luvan edellytyksenä on, että ne ehdot, joita viranomaisilla on oikeus säätää veron kiertämisen tai väärinkäytösten estämiseksi, täyttyvät, [ja] millaisia näiden ehtojen on oltava sisällöltään, jotta veron kiertämisen tai väärinkäytösten estämistä koskevat tavoitteet voidaan saavuttaa?

Kuinka direktiivin 2008/118/EY kymmenennessä perustelukappaleessa tarkoitettua syrjintäkieltoa on tulkittava?

Kuinka edellä mainittuja säännöksiä on tulkittava ja onko niitä tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä ZADS:n 53 §:n 1 momentin 3 kohdan, luettuna yhdessä 47 artiklan 1 momentin 5 kohdan kanssa, kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään luvan pakollisesta peruuttamisesta nykyhetkestä alkaen ilman irtisanomisaikaa ja rajoittamattomaksi ajaksi sen lisäksi, että samasta teosta on jo määrätty seuraamus?

---

(1)  Valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annettu neuvoston direktiivi 118/2008/EY (EUVL 2009, L 9, s. 12).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/16 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hessischen Verwaltungsgerichtshofs (Saksa) on esittänyt 24.12.2021 – TE, RU, jonka laillinen edustaja on TE v. Stadt Frankfurt am Main

(Asia C-829/21)

(2022/C 138/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hessischer Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittajat: TE ja RU, jonka laillinen edustaja on TE

Vastapuoli: Stadt Frankfurt am Main

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Sopiiko AufenthG:n 38 a § .n 1 momentti, jota on kansallisen oikeuden mukaan tulkittava siten, että toiseen jäsenvaltioon siirtyvällä pitkään oleskelleella kolmannen maan kansalaisella on myös hänen oleskelulupansa uusimisen ajankohtana oltava pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen asema ensimmäisessä jäsenvaltiossa, yhteen direktiivin 2003/109/EY (1) 14 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen kanssa; mainituissa artikloissa ainoastaan säädetään, että pitkään oleskelleella kolmannen maan kansalaisella on oikeus oleskella yli kolme kuukautta muiden kuin sen jäsenvaltion alueella, joka on myöntänyt hänelle pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen aseman, mikäli direktiivin III luvussa asetetut edellytykset täyttyvät muilta osin? |
| --- | --- |

1)

Sopiiko AufenthG:n 38 a § .n 1 momentti, jota on kansallisen oikeuden mukaan tulkittava siten, että toiseen jäsenvaltioon siirtyvällä pitkään oleskelleella kolmannen maan kansalaisella on myös hänen oleskelulupansa uusimisen ajankohtana oltava pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen asema ensimmäisessä jäsenvaltiossa, yhteen direktiivin 2003/109/EY (1) 14 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen kanssa; mainituissa artikloissa ainoastaan säädetään, että pitkään oleskelleella kolmannen maan kansalaisella on oikeus oleskella yli kolme kuukautta muiden kuin sen jäsenvaltion alueella, joka on myöntänyt hänelle pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen aseman, mikäli direktiivin III luvussa asetetut edellytykset täyttyvät muilta osin?

| 2) | Onko ulkomaalaisvirastolla direktiivin 2003/109/EY 14 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen nojalla tehdessään AufenthG:n 38 a §:n 1 momentissa tarkoitetun päätöksen oleskeluluvan uusimista koskevasta hakemuksesta oikeus todeta, jos määräaikaisen uusimisen muut edellytykset täyttyvät ja varsinkin jos ulkomaalaisella on vakaat ja säännölliset tulot, että ulkomaalainen on menettänyt oikeutensa, koska ulkomaalainen on menettänyt direktiivin 2003/109/EY 9 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen aseman ensimmäisessä jäsenvaltiossa tällä välin eli siis muutettuaan toiseen jäsenvaltioon? Pidetäänkö ratkaisevana ajankohtana päätöksen kannalta viimeisimmän viranomaispäätöksen vai viimeisimmän tuomioistuinratkaisun ajankohtaa? |
| --- | --- |

2)

Onko ulkomaalaisvirastolla direktiivin 2003/109/EY 14 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen nojalla tehdessään AufenthG:n 38 a §:n 1 momentissa tarkoitetun päätöksen oleskeluluvan uusimista koskevasta hakemuksesta oikeus todeta, jos määräaikaisen uusimisen muut edellytykset täyttyvät ja varsinkin jos ulkomaalaisella on vakaat ja säännölliset tulot, että ulkomaalainen on menettänyt oikeutensa, koska ulkomaalainen on menettänyt direktiivin 2003/109/EY 9 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen aseman ensimmäisessä jäsenvaltiossa tällä välin eli siis muutettuaan toiseen jäsenvaltioon? Pidetäänkö ratkaisevana ajankohtana päätöksen kannalta viimeisimmän viranomaispäätöksen vai viimeisimmän tuomioistuinratkaisun ajankohtaa?

| 3) | Mikäli ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
  Onko pitkään oleskelleella kolmannen maan kansalaisella todistustaakka siitä, että hänen oleskeluoikeutensa pitkään oleskelleena kolmannen maan kansalaisena ensimmäisessä jäsenvaltiossa ei ole rauennut?
  Mikäli tähän vastataan kieltävästi: Onko kansallisella tuomioistuimella tai kansallisella viranomaisella oikeus tutkia, onko pitkään oleskelleelle kolmannen maan kansalaiselle toistaiseksi annettu oleskelulupa rauennut, vai olisiko tämä vastoin viranomaispäätösten vastavuoroista tunnustamista koskevaa unionin oikeuden periaatetta? |
| --- | --- |

3)

Mikäli ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

Onko pitkään oleskelleella kolmannen maan kansalaisella todistustaakka siitä, että hänen oleskeluoikeutensa pitkään oleskelleena kolmannen maan kansalaisena ensimmäisessä jäsenvaltiossa ei ole rauennut?

Mikäli tähän vastataan kieltävästi: Onko kansallisella tuomioistuimella tai kansallisella viranomaisella oikeus tutkia, onko pitkään oleskelleelle kolmannen maan kansalaiselle toistaiseksi annettu oleskelulupa rauennut, vai olisiko tämä vastoin viranomaispäätösten vastavuoroista tunnustamista koskevaa unionin oikeuden periaatetta?

| 4) | Voidaanko pitkään oleskelleelle kolmannen maan kansalaiselle toistaiseksi annetun oleskeluluvan turvin Italiasta Saksaan matkustanutta kolmannen maan kansalaista, jolla on vakaat ja säännölliset tulot, moittia asianmukaista asuntoa koskevan näytön puuttumisesta, vaikka Saksa ei ole käyttänyt direktiivin 2003/109/EY 15 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaista toimivaltaa ja sosiaaliseen vuokra-asuntoon ohjaaminen oli välttämätöntä ainoastaan siksi, että kyseiselle kolmannen maan kansalaiselle ei makseta lapsilisää, mikäli hänellä ei ole AufenthG:n 38 a §:ssä tarkoitettua oleskelulupaa? |
| --- | --- |

4)

Voidaanko pitkään oleskelleelle kolmannen maan kansalaiselle toistaiseksi annetun oleskeluluvan turvin Italiasta Saksaan matkustanutta kolmannen maan kansalaista, jolla on vakaat ja säännölliset tulot, moittia asianmukaista asuntoa koskevan näytön puuttumisesta, vaikka Saksa ei ole käyttänyt direktiivin 2003/109/EY 15 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaista toimivaltaa ja sosiaaliseen vuokra-asuntoon ohjaaminen oli välttämätöntä ainoastaan siksi, että kyseiselle kolmannen maan kansalaiselle ei makseta lapsilisää, mikäli hänellä ei ole AufenthG:n 38 a §:ssä tarkoitettua oleskelulupaa?

---

(1)  Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/109/EY (EUVL 2004, L 16, s. 44).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/17 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Nacional (Espanja) on esittänyt 31.12.2021 – Endesa Generación S.A.U v. Tribunal Económico Administrativo Central

(Asia C-833/21)

(2022/C 138/19)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Nacional

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Endesa Generación S.A.U

Vastapuoli: Tribunal Económico Administrativo Central

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko Espanjan kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään sähköntuotantoon käytettävän kivihiilen verotuksesta, direktiivin 2003/96/EY (1) 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukainen, kun veron rakenteessa ei ole otettu huomioon ympäristönsuojelullisia päämääriä, vaikka sen tavoitteeksi on ilmoitettu ympäristönsuojelu, ja kun siitä saatava verotulot käytetään sähköjärjestelmän kustannusten rahoittamiseen? |
| --- | --- |

1)

Onko Espanjan kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään sähköntuotantoon käytettävän kivihiilen verotuksesta, direktiivin 2003/96/EY (1) 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukainen, kun veron rakenteessa ei ole otettu huomioon ympäristönsuojelullisia päämääriä, vaikka sen tavoitteeksi on ilmoitettu ympäristönsuojelu, ja kun siitä saatava verotulot käytetään sähköjärjestelmän kustannusten rahoittamiseen?

| 2) | Voidaanko katsoa, että ympäristötavoite on tosiasiallisesti otettu veron rakenteessa huomioon sillä, että verokannat vahvistetaan suhteessa sähköntuotannossa käytetyn hiilen lämpöarvoon? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko katsoa, että ympäristötavoite on tosiasiallisesti otettu veron rakenteessa huomioon sillä, että verokannat vahvistetaan suhteessa sähköntuotannossa käytetyn hiilen lämpöarvoon?

| 3) | Saavutetaanko ympäristötavoite pelkästään sillä, että veroja säädetään kannettavaksi tietyistä uusiutumattomista energiatuotteista ja että sellaisten tuotteiden käyttöä, joiden katsotaan olevan vähemmän haitallisia ympäristölle, ei veroteta? |
| --- | --- |

3)

Saavutetaanko ympäristötavoite pelkästään sillä, että veroja säädetään kannettavaksi tietyistä uusiutumattomista energiatuotteista ja että sellaisten tuotteiden käyttöä, joiden katsotaan olevan vähemmän haitallisia ympäristölle, ei veroteta?

---

(1)  Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/96/EY (EUVL 2003, L 283, s. 51).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/17 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Graz (osavaltion ylioikeus, Graz, Itävalta) on esittänyt 6.1.2022– Staatsanwaltschaft Graz v. MS

(Asia C-16/22)

(2022/C 138/20)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Graz

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Staatsanwaltschaft Graz

Vastaaja: MS

Muu osapuoli: Finanzamt für Steuerstrafsachen und Steuerfahndung Düsseldorf

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko rikosasioita koskevasta eurooppalaisesta tutkintamääräyksestä 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/41/EU (1) 1 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa ja 2 artiklan c alakohdan i alakohtaa tulkittava siten, että näissä säännöksissä tarkoitettuina oikeusviranomaisina ja määräyksen antavina viranomaisina on pidettävä myös saksalaista verorikosten tutkinnan alalla toimivaltaista verovirastoa, jolla on kansallisen lainsäädännön nojalla syyttäjäviranomaisen oikeudet ja velvollisuudet määrättyjen rikosten osalta?

---

(1)  Rikosasioita koskevasta eurooppalaisesta tutkintamääräyksestä 3.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/41/EU (EUVL 2014, L 130, s. 1).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/18 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) on esittänyt 12.1.2022 – DV v. Direktor na Teritorialno podelenie na Natsionalnia osiguritelen institut – Veliko Tarnovo

(Asia C-30/22)

(2022/C 138/21)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Veliko Tarnovo

Pääasian asianosaiset

Kantaja: DV

Vastaaja: Direktor na Teritorialno podelenie na Natsionalnia osiguritelen institut – Veliko Tarnovo

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyn sopimuksen (jäljempänä erosopimus) 30 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä 30 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että viimeksi mainitussa määräyksessä mainitut henkilöt kuuluvat erosopimuksen 31 artiklan 1 kohdan henkilölliseen soveltamisalaan, jos he olivat koko siirtymäkauden ajan keskeytyksettä yhden ja saman jäsenvaltion kansalaisia ja heihin sovellettiin samanaikaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöä, vai onko sitä tulkittava siten, että erosopimuksen 30 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut henkilöt kuuluvat 31 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan vain niin kauan kuin he siirtymäkauden päättyessä ja/tai sen päättymisen jälkeen työskentelevät palkkatyössä Yhdistyneessä kuningaskunnassa? |
| --- | --- |

1)

Onko Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyn sopimuksen (jäljempänä erosopimus) 30 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä 30 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että viimeksi mainitussa määräyksessä mainitut henkilöt kuuluvat erosopimuksen 31 artiklan 1 kohdan henkilölliseen soveltamisalaan, jos he olivat koko siirtymäkauden ajan keskeytyksettä yhden ja saman jäsenvaltion kansalaisia ja heihin sovellettiin samanaikaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöä, vai onko sitä tulkittava siten, että erosopimuksen 30 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut henkilöt kuuluvat 31 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan vain niin kauan kuin he siirtymäkauden päättyessä ja/tai sen päättymisen jälkeen työskentelevät palkkatyössä Yhdistyneessä kuningaskunnassa?

| 2) | Onko erosopimuksen 30 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä 30 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa, tulkittava siten, että viimeksi mainitussa määräyksessä mainitut henkilöt kuuluvat erosopimuksen 31 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos he unionin kansalaisina asuivat koko siirtymäkauden ajan keskeytyksettä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja heihin sovellettiin samanaikaisesti koko siirtymäkauden ajan sen päättymiseen saakka yhden ainoan jäsenvaltion lainsäädäntöä, vai onko sitä tulkittava siten, että 30 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut henkilöt eivät kuulu 31 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos he muuttivat Yhdistyneestä kuningaskunnasta siirtymäkauden päättymisen jälkeen? |
| --- | --- |

2)

Onko erosopimuksen 30 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä 30 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa, tulkittava siten, että viimeksi mainitussa määräyksessä mainitut henkilöt kuuluvat erosopimuksen 31 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos he unionin kansalaisina asuivat koko siirtymäkauden ajan keskeytyksettä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja heihin sovellettiin samanaikaisesti koko siirtymäkauden ajan sen päättymiseen saakka yhden ainoan jäsenvaltion lainsäädäntöä, vai onko sitä tulkittava siten, että 30 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut henkilöt eivät kuulu 31 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos he muuttivat Yhdistyneestä kuningaskunnasta siirtymäkauden päättymisen jälkeen?

| 3) | Jos erosopimuksen 30 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä 30 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan kanssa, määräysten tulkinnasta seuraa, ettei näitä määräyksiä voida soveltaa pääasian tosiseikkoihin, koska unionin kansalainen on muuttanut Yhdistyneestä kuningaskunnasta siirtymäkauden päättymisen jälkeen, onko 30 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä 3 kohdan kanssa, tulkittava siten, että vastaanottavassa valtiossa tai työskentelyvaltiossa asuvat tai työskentelevät henkilöt eivät enää kuulu 30 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos heidän oikeussuhteensa palkkatyössä olevina henkilöinä (työntekijöinä) päättyivät ja tämän seurauksena he menettivät oleskeluoikeutensa ja lähtivät työskentelyvaltiosta tai vastaanottavasta valtiosta siirtymäkauden päättymisen jälkeen, vai onko niitä tulkittava siten, että 30 artiklan 4 kohdassa määrätty rajoitus koskee oleskelu- ja työskentelyoikeutta, jota käytettiin siirtymäkauden päättymisen jälkeen, ilman että sillä on merkitystä, milloin oikeudet raukesivat, jos ne olivat edelleen olemassa siirtymäkauden päättymisen jälkeen? |
| --- | --- |

3)

Jos erosopimuksen 30 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä 30 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan kanssa, määräysten tulkinnasta seuraa, ettei näitä määräyksiä voida soveltaa pääasian tosiseikkoihin, koska unionin kansalainen on muuttanut Yhdistyneestä kuningaskunnasta siirtymäkauden päättymisen jälkeen, onko 30 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä 3 kohdan kanssa, tulkittava siten, että vastaanottavassa valtiossa tai työskentelyvaltiossa asuvat tai työskentelevät henkilöt eivät enää kuulu 30 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos heidän oikeussuhteensa palkkatyössä olevina henkilöinä (työntekijöinä) päättyivät ja tämän seurauksena he menettivät oleskeluoikeutensa ja lähtivät työskentelyvaltiosta tai vastaanottavasta valtiosta siirtymäkauden päättymisen jälkeen, vai onko niitä tulkittava siten, että 30 artiklan 4 kohdassa määrätty rajoitus koskee oleskelu- ja työskentelyoikeutta, jota käytettiin siirtymäkauden päättymisen jälkeen, ilman että sillä on merkitystä, milloin oikeudet raukesivat, jos ne olivat edelleen olemassa siirtymäkauden päättymisen jälkeen?

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/19 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 14.1.2022 – Österreichische Datenschutzbehörde

(Asia C-33/22)

(2022/C 138/22)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Revision-menettelyn valittaja: Österreichische Datenschutzbehörde

Muut osapuolet: W K, Präsident des Nationalrats

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1. | Kuuluuko jäsenvaltion parlamentin toimeenpanoa koskevaa valvontavaltaa käyttäessään perustaman tutkintavaliokunnan toiminta tutkimuksen kohteesta riippumatta unionin oikeuden soveltamisalaan SEUT 16 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla, jolloin luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta 27.4.2016 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/679 (1) (yleinen tietosuoja-asetus) voidaan soveltaa jäsenvaltion parlamentaarisen tutkintavaliokunnan suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn? |
| --- | --- |

1.

Kuuluuko jäsenvaltion parlamentin toimeenpanoa koskevaa valvontavaltaa käyttäessään perustaman tutkintavaliokunnan toiminta tutkimuksen kohteesta riippumatta unionin oikeuden soveltamisalaan SEUT 16 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla, jolloin luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta 27.4.2016 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/679 (1) (yleinen tietosuoja-asetus) voidaan soveltaa jäsenvaltion parlamentaarisen tutkintavaliokunnan suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn?

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

| 2. | Kuuluuko jäsenvaltion parlamentin toimeenpanoa koskevaa valvontavaltaa käyttäessään perustaman tutkintavaliokunnan, jonka käynnistämä tutkinta koskee valtion turvallisuudesta vastaavan poliisiviranomaisen toimintaa ja näin ollen kansallisen turvallisuuden suojelua koskevaa toimintaa yleisen tietosuoja-asetuksen johdanto-osan 16 perustelukappaleessa tarkoitetulla tavalla, toiminta yleisen tietosuoja-asetuksen 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan poikkeuksen piiriin? |
| --- | --- |

2.

Kuuluuko jäsenvaltion parlamentin toimeenpanoa koskevaa valvontavaltaa käyttäessään perustaman tutkintavaliokunnan, jonka käynnistämä tutkinta koskee valtion turvallisuudesta vastaavan poliisiviranomaisen toimintaa ja näin ollen kansallisen turvallisuuden suojelua koskevaa toimintaa yleisen tietosuoja-asetuksen johdanto-osan 16 perustelukappaleessa tarkoitetulla tavalla, toiminta yleisen tietosuoja-asetuksen 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan poikkeuksen piiriin?

Mikäli toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

| 3. | Mikäli – kuten käsiteltävässä asiassa – jäsenvaltio on perustanut ainoastaan yhden yleisen tietosuoja-asetuksen 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valvontaviranomaisen, seuraako tämän viranomaisen toimivalta käsitellä yleisen tietosuoja-asetuksen 77 artiklan 1 kohdassa, luettuna yhdessä 55 artiklan 1 kohdan kanssa, tarkoitettuja valituksia jo suoraan yleisestä tietosuoja-asetuksesta? |
| --- | --- |

3.

Mikäli – kuten käsiteltävässä asiassa – jäsenvaltio on perustanut ainoastaan yhden yleisen tietosuoja-asetuksen 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valvontaviranomaisen, seuraako tämän viranomaisen toimivalta käsitellä yleisen tietosuoja-asetuksen 77 artiklan 1 kohdassa, luettuna yhdessä 55 artiklan 1 kohdan kanssa, tarkoitettuja valituksia jo suoraan yleisestä tietosuoja-asetuksesta?

---

(1)  Luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta 27.4.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/679 (yleinen tietosuoja-asetus) (EUVL L 119, 4.5.2016, s. 1).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/19 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/19

---

Kanne 4.2.2022 – Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta

(Asia C-75/22)

(2022/C 138/23)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Armati, M. Mataija ja M. Salyková)

Vastaaja: Tšekin tasavalta

Vaatimukset

Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | toteaa, ettei Tšekin tasavalta ole noudattanut ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (1), sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2013/55/EU (2), mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole pannut asianmukaisesti täytäntöön tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdan g ja h alakohtaa, 6 artiklan b kohtaa, 7 artiklan 3 kohtaa, 21 artiklan 6 kohtaa, 31 artiklan 3 kohtaa, 45 artiklan 2 kohdan c, f ja – osittain – e alakohtaa, 45 artiklan 3 kohtaa, 50 artiklan 1 kohtaa luettuna yhdessä liitteessä VII olevan 1 kohdan d ja e alakohdan kanssa, sekä 51 artiklan 1 kohtaa |
| --- | --- |

—

toteaa, ettei Tšekin tasavalta ole noudattanut ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (1), sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2013/55/EU (2), mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole pannut asianmukaisesti täytäntöön tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdan g ja h alakohtaa, 6 artiklan b kohtaa, 7 artiklan 3 kohtaa, 21 artiklan 6 kohtaa, 31 artiklan 3 kohtaa, 45 artiklan 2 kohdan c, f ja – osittain – e alakohtaa, 45 artiklan 3 kohtaa, 50 artiklan 1 kohtaa luettuna yhdessä liitteessä VII olevan 1 kohdan d ja e alakohdan kanssa, sekä 51 artiklan 1 kohtaa

| — | Tšekin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Tšekin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

3 artiklan 1 kohdan g ja h alakohta: Komissio esittää, ettei Tšekin tasavalta ole pannut täytäntöön direktiivin näissä säännöksissä säädettyä velvoitetta vahvistaa valvottuja harjoittelujaksoja suorittavien henkilöiden ja henkilöiden, jotka valmistautuvat kelpoisuuskokeeseen, oikeudellinen asema.

6 artiklan b kohta: Komissio väittää, ettei Tšekin tasavalta ole vapauttanut palvelujen tarjoajia rekisteröitymästä vastaanottavan jäsenvaltion julkisoikeudelliseen sosiaaliturvalaitokseen vakuutettujen hyväksi harjoitettavaan toimintaan liittyvien tilien selvittämiseksi vakuutuslaitoksen kanssa.

7 artiklan 3 kohta: Komission mukaan tätä direktiivin säännöstä, jonka mukaan arkkitehdit ja eläinlääkärit voivat käyttää vastaanottavien jäsenvaltioiden ammattinimikettä, ei ole pantu selkeästi täytäntöön.

21 artiklan 6 kohta ja 31 artiklan 3 kohta: Komissio väittää, ettei Tšekin tasavalta ole pannut näitä säännöksiä asianmukaisesti täytäntöön yleissairaanhoidosta vastaavien sairaanhoitajien koulutuksen osalta.

45 artiklan 2 kohdan c ja f alakohta ja – osittain – e alakohta: Komissio väittää, ettei Tšekin tasavalta ole pannut näitä direktiivin säännöksiä asianmukaisesti täytäntöön, koska niissä ei ole annettu proviisoreille pääsyä näihin säännöksiin sisältyvään toimintaan.

45 artiklan 3 kohta: Komissio väittää, ettei Tšekin tasavalta ole pannut tätä direktiivin säännöstä asianmukaisesti täytäntöön, koska se ei takaa proviisoreille, jotka ovat hankkineet ammattipätevyytensä toisessa jäsenvaltiossa, pääsyä vähimmäismäärään toiminnoista, vaikka tämä pääsy voidaan tehdä riippuvaiseksi vain hankitusta täydentävästä ammattikokemuksesta.

50 artiklan 1 kohta, luettuna yhdessä liitteessä VII olevan 1 kohdan d ja e alakohdan kanssa: Komission mukaan näitä direktiivin säännöksiä ei ole pantu asianmukaisesti täytäntöön, koska Tšekin tasavalta ei ole säätänyt, että määräaika kotijäsenvaltiolta pyydettyjen asiakirjojen toimittamiselle on kaksi kuukautta.

51 artiklan 1 kohta: Komissio väittää, että Tšekin tasavalta on pannut tämän direktiivin säännöksen virheellisesti täytäntöön sillä perusteella, että se ei ole vahvistanut määräaikaa ammattipätevyyden tunnustamista koskevan hakemuksen vastaanottamisesta eikä mahdollisista puuttuvista asiakirjoista ilmoittamiselle kuukauden kuluessa.

---

(1)  EUVL L 255, 30.9.2005, s. 22.

(2)  Ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin 2005/36/EY ja hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä annetun asetuksen (EU) N:o 1024/2012 (IMI-asetus) muuttamisesta 20.11.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/55/EU.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/21 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/21

---

Valitus, jonka Jean-François Jalkh on tehnyt 7.2.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-230/21, Jalkh v. parlamentti, 1.12.2021 antamasta tuomiosta

(Asia C-82/22 P)

(2022/C 138/24)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Jean-François Jalkh (edustaja: F. Wagner)

Muu osapuoli/: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 1.12.2021 asiassa T-230/21, Jalkh v. parlamentti antaman tuomion; |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 1.12.2021 asiassa T-230/21, Jalkh v. parlamentti antaman tuomion;

| — | kumoaa valittajan koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä (2020/2110 (IMM)) Euroopan parlamentin 25.3.2021 tekemän päätöksen P9_TA(2021) 0092; |
| --- | --- |

—

kumoaa valittajan koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä (2020/2110 (IMM)) Euroopan parlamentin 25.3.2021 tekemän päätöksen P9_TA(2021) 0092;

| — | velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.

Ensimmäisessä valitusperusteessa vedotaan siihen, että ”Le pénal tient l’administratif et le civil en l’état” -sääntöä (hallinto- ja siviiliasiaa käsiteltäessä on odotettava rikosasiassa annettavaa ratkaisua) on rikottu. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt arviointivirheen, joka on johtanut siihen, että se on jättänyt arvioinnissaan huomiotta unionissa voimassaolevan lainsäädännön ja unionin jäsenvaltion oikeuskäytännön, jotka voitiin ja olisi pitänyt ottaa huomioon valittajan tapauksessa hänen koskemattomuutensa pidättämistä koskevan menettelyn lykkäämiseksi, kun otetaan huomioon tuntematonta rikoksentekijää koskevan, yksityisoikeudellisen vaatimuksen sisältävän asianomistajan rikosilmoituksen tekeminen 15.12.2020 Brysselissä toimivalle tutkintatuomarille asiakirjaväärennöksestä ja väärennetyn asiakirjan käytöstä.

Toisen valitusperusteen mukaan on tehty unionin oikeutta koskeva ilmeinen arviointivirhe, kun ei ole otettu huomioon sitä, että Euroopan parlamentti on oikeudellisen valiokuntansa välityksellä rikkonut 19.11.2019 päivätyn tiedonannon 7 artiklaa.

Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, joka koskee unionin oikeutta ja yleisiä periaatteita kuten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta, ja tämä on ollut itsessään merkittävää menettelyn kannalta, koska valittaja on väittänyt, että 16.6.2020 päivätyssä oikeusministerin kirjeessä olevaa käsin kirjoitettua mainintaa ”très attentive”, joka täydentää koneella kirjoitettua lopputervehdystä, oli pidettävä osoituksena Ranskan hallituksen halusta käyttää kyseessä olevaa tuomioistuimenettelyä poliittisessa keskustelussa ja näin ollen kyseessä oli fumus persecutionnis.

Kolmas valitusperuste koskee erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 9 artiklan rikkomista. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että pöytäkirjan 9 artiklan mukainen koskemattomuus kattaa Jean-François Jalkhin toimesta tapahtuneen avustajakorvauksiin varattujen määrärahojen käytön, mutta tyytyy yleiseen toteamukseen väitteen hylkäämiseksi esittämättä perusteluja.

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/22 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/22

---

Kanne 3.1.2022 – Loutsou v. EUIPO (POLIS LOUTRON)

(Asia T-13/22)

(2022/C 138/25)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Alexandra Loutsou (Thessaloniki, Kreikka) (edustaja: asianajaja S. Psomakakis)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin POLIS LOUTRON rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 18 144 809

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.10.2021 asiassa R 544/2020-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | hyväksyy tämän kanteen; |
| --- | --- |

—

hyväksyy tämän kanteen;

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen; |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen;

| — | ottaa tutkittavaksi ja toteaa perustelluksi kanteen, joka koskee EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 544/2021 tekemää päätöstä, joka koskee EU-tavaramerkiksi rekisteröimistä koskevaa hakemusta nro 18 144 809; |
| --- | --- |

—

ottaa tutkittavaksi ja toteaa perustelluksi kanteen, joka koskee EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 544/2021 tekemää päätöstä, joka koskee EU-tavaramerkiksi rekisteröimistä koskevaa hakemusta nro 18 144 809;

| — | kumoaa osittain toimen L 110/2019/8.11.2019, joka koskee ilmoitusta EU-tavaramerkiksi rekisteröimistä koskevan hakemuksen nro 18 144 809 hylkäämisperusteista, jotta kyseessä olevan hakemus hyväksytään kokonaisuudessaan ja kyseessä oleva tavaramerkki rekisteröidään erottamiskykyisenä merkkinä kantajan yhtiön tavaroita ja palveluita varten Euroopan unionin maantieteellisellä alueella hakemuksessa tarkoitettuja luokkia varten; |
| --- | --- |

—

kumoaa osittain toimen L 110/2019/8.11.2019, joka koskee ilmoitusta EU-tavaramerkiksi rekisteröimistä koskevan hakemuksen nro 18 144 809 hylkäämisperusteista, jotta kyseessä olevan hakemus hyväksytään kokonaisuudessaan ja kyseessä oleva tavaramerkki rekisteröidään erottamiskykyisenä merkkinä kantajan yhtiön tavaroita ja palveluita varten Euroopan unionin maantieteellisellä alueella hakemuksessa tarkoitettuja luokkia varten;

| — | kumoaa osittain toimen L 123/20.1.2020, joka koskee EU-tavaramerkiksi rekisteröintiä koskevan hakemuksen nro 18 144 809 hylkäämistä, jotta kyseessä oleva hakemus hyväksytään kokonaisuudessaan ja kyseessä oleva tavaramerkki rekisteröidään erottamiskykyisenä merkkinä kantajan yhtiön tavaroita ja palveluja varten Euroopan unionin maantieteellisellä alueella hakemuksessa tarkoitettuja luokkia varten; |
| --- | --- |

—

kumoaa osittain toimen L 123/20.1.2020, joka koskee EU-tavaramerkiksi rekisteröintiä koskevan hakemuksen nro 18 144 809 hylkäämistä, jotta kyseessä oleva hakemus hyväksytään kokonaisuudessaan ja kyseessä oleva tavaramerkki rekisteröidään erottamiskykyisenä merkkinä kantajan yhtiön tavaroita ja palveluja varten Euroopan unionin maantieteellisellä alueella hakemuksessa tarkoitettuja luokkia varten;

| — | velvoittaa vastaajana olevan EUIPO:n rekisteröimään tavaramerkin POLIS LOUTRON kaikkia hakemuksessa tarkoitettuja luokkia varten ja kaikkia hakemuksessa tarkoitettuja tavaroita ja palveluja varten; |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajana olevan EUIPO:n rekisteröimään tavaramerkin POLIS LOUTRON kaikkia hakemuksessa tarkoitettuja luokkia varten ja kaikkia hakemuksessa tarkoitettuja tavaroita ja palveluja varten;

| — | velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

Riidanalaisessa päätöksessä on toistettu ja sovellettu virheellisesti Euroopan unionin tavaramerkistä 14.6.2017 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa, koska kyseessä oleva tavaramerkki ei ole kuvaileva eikä siltä puutu erottamiskyky, eikä kyseessä näin ole sellainen puute, joka voisi estää sen rekisteröinnin kyseessä olevia luokkia ja asianomaisia tavaroita ja palveluja varten.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/23 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/23

---

Kanne 14.1.2022 – Bensoussan v. EUIPO – Lulu’s Fashion Lounge (LOULOU STUDIO)

(Asia T-24/22)

(2022/C 138/26)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Ugo Bensoussan (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat V. Bouchara ja A. Maier)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Lulu’s Fashion Lounge LLC (Chico, Kalifornia, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä sanamerkki LOULOU STUDIO – Rekisteröintihakemus nro 18 048 245

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 12.11.2021 asiassa R 480/2021-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | hyväksyy kanteen |
| --- | --- |

—

hyväksyy kanteen

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n ja LULU’S FASHION LOUNGE LLC -yhtiön vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan yhdessä Ugo Bensoussanin oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:ssa aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n ja LULU’S FASHION LOUNGE LLC -yhtiön vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan yhdessä Ugo Bensoussanin oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:ssa aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/23 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/23

---

Kanne 19.1.2022 – Romedor Pharma v. EUIPO – Perfect Care Distribution (PERFECT FARMA CERVIRON)

(Asia T-36/22)

(2022/C 138/27)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Romedor Pharma (Focşani, Romania) (edustaja: asianajaja E. Dicu)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Perfect Care Distribution (Bukarest, Romania)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan PERFECT FARMA CERVIRON – EU-tavaramerkki nro 10 864 511

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 17.11.2021 asiassa R 522/2021-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | hyväksyy kanteen sellaisena kuin se on esitetty ja perusteltu |
| --- | --- |

—

hyväksyy kanteen sellaisena kuin se on esitetty ja perusteltu

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy näin ollen EU-tavaramerkin nro 10 864 511 kumoamista koskevan vaatimuksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy näin ollen EU-tavaramerkin nro 10 864 511 kumoamista koskevan vaatimuksen

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan c alakohdan, luettuna yhdessä sen 8 artiklan 4 kohdan kanssa, rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan c alakohdan, luettuna yhdessä sen 8 artiklan 4 kohdan kanssa, rikkominen.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/24 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/24

---

Kanne 19.1.2022 – Romedor Pharma v. EUIPO – Perfect Care Distribution (Cerviron)

(Asia T-37/22)

(2022/C 138/28)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Romedor Pharma (Focşani, Romania) (edustaja: asianajaja E. Dicu)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Perfect Care Distribution (Bukarest, Romania)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CERVIRON – EU-tavaramerkki nro 18 100 664

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 17.11.2021 asiassa R 520/2021-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | hyväksyy kanteen sellaisena kuin se on esitetty ja perusteltu |
| --- | --- |

—

hyväksyy kanteen sellaisena kuin se on esitetty ja perusteltu

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy näin ollen EU-tavaramerkin nro 18 100 664 kumoamista koskevan vaatimuksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy näin ollen EU-tavaramerkin nro 18 100 664 kumoamista koskevan vaatimuksen

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan c alakohdan, luettuna yhdessä sen 8 artiklan 4 kohdan kanssa, rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan c alakohdan, luettuna yhdessä sen 8 artiklan 4 kohdan kanssa, rikkominen.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/25 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/25

---

Kanne 20.1.2022 – Romedor Pharma v. EUIPO – Perfect Care Distribution (CERVIRON Perfect Care)

(Asia T-38/22)

(2022/C 138/29)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Romedor Pharma (Focşani, Romania) (edustaja: asianajaja E. Dicu)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Perfect Care Distribution (Bukarest, Romania)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CERVIRON PERFECT CARE – EU-tavaramerkki nro 18 064 805

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 17.11.2021 asiassa R 521/2021-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | hyväksyy kanteen sellaisena kuin se on esitetty ja perusteltu |
| --- | --- |

—

hyväksyy kanteen sellaisena kuin se on esitetty ja perusteltu

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy näin ollen EU-tavaramerkin nro 18 064 805 kumoamista koskevan vaatimuksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy näin ollen EU-tavaramerkin nro 18 064 805 kumoamista koskevan vaatimuksen

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan c alakohdan, luettuna yhdessä sen 8 artiklan 4 kohdan kanssa, rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan c alakohdan, luettuna yhdessä sen 8 artiklan 4 kohdan kanssa, rikkominen.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/25 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/25

---

Kanne 19.1.2022 – OA v. parlamentti

(Asia T-39/22)

(2022/C 138/30)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: OA (edustajat: asianajajat G. Rossi ja F. Regaldo)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | hyväksymään kanteen |
| --- | --- |

—

hyväksymään kanteen

| — | kumoamaan molemmat riidanalaiset päätökset (lukuun ottamatta toisen päätöksen sitä osaa, jossa vastaaja hyväksyi eläkeikää koskevan valituksen) |
| --- | --- |

—

kumoamaan molemmat riidanalaiset päätökset (lukuun ottamatta toisen päätöksen sitä osaa, jossa vastaaja hyväksyi eläkeikää koskevan valituksen)

| — | toteamaan, että kantajan eläkkeen määrä on vahvistettava kantajan 24.6.2010 ja 31.3.2021 välisenä aikana saamien kaikkien palkkojen keskiarvon perusteella (pro-rata-sääntö) |
| --- | --- |

—

toteamaan, että kantajan eläkkeen määrä on vahvistettava kantajan 24.6.2010 ja 31.3.2021 välisenä aikana saamien kaikkien palkkojen keskiarvon perusteella (pro-rata-sääntö)

| — | toteamaan, että kantajan eläkkeen määrän laskemista varten on otettava huomioon myös hänen 27.7.2004 ja 1.7.2009 välisenä aikana toimielimessä suorittama palveluaika |
| --- | --- |

—

toteamaan, että kantajan eläkkeen määrän laskemista varten on otettava huomioon myös hänen 27.7.2004 ja 1.7.2009 välisenä aikana toimielimessä suorittama palveluaika

| — | velvoittamaan vastaajan korvamaan kantajalle aiheutuneet vahingot (kannekirjelmän) 74 kohdassa viitatun kaavan mukaisesti määriteltävällä määrällä tai millä tahansa muulla määrällä, jota unionin yleinen tuomioistuin mahdollisesti pitää oikeana ja kohtuullisena (sellaisessa tapauksessa – joka kiistetään ja johon ei uskota –, että unionin yleinen tuomioistuin ei määrää ylempänä 2, 3 ja 4 kohdassa mainitun mukaisesti, ja |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvamaan kantajalle aiheutuneet vahingot (kannekirjelmän) 74 kohdassa viitatun kaavan mukaisesti määriteltävällä määrällä tai millä tahansa muulla määrällä, jota unionin yleinen tuomioistuin mahdollisesti pitää oikeana ja kohtuullisena (sellaisessa tapauksessa – joka kiistetään ja johon ei uskota –, että unionin yleinen tuomioistuin ei määrää ylempänä 2, 3 ja 4 kohdassa mainitun mukaisesti, ja

| — | velvoittamaan vastaajan (joka tapauksessa) korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan (joka tapauksessa) korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahdeksaan kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste: riidanalaisissa päätöksissä on vahvistettu etukäteen tiettyjä yksityiskohtaisia menetelmiä kantajan eläkeoikeuksien määrän laskemista varten ja kanne on otettava sen takia tutkittavaksi. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste: riidanalaisissa päätöksissä on vahvistettu etukäteen tiettyjä yksityiskohtaisia menetelmiä kantajan eläkeoikeuksien määrän laskemista varten ja kanne on otettava sen takia tutkittavaksi.

| 2) | Toinen kanneperuste: riidanalaisissa päätöksissä tulkitaan väärin unionin yleisen tuomioistuimen tutkittavaksi ottamisesta antamaa oikeuskäytäntöä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste: riidanalaisissa päätöksissä tulkitaan väärin unionin yleisen tuomioistuimen tutkittavaksi ottamisesta antamaa oikeuskäytäntöä.

| 3) | Kolmas kanneperuste: kantajan vaatimasta ratkaisusta ei aiheudu haittaa vastaajalle edes siinä tapauksessa, että kantajan aikaisempaan työsuhdeasemaan tulee muutoksia tulevaisuudessa. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste: kantajan vaatimasta ratkaisusta ei aiheudu haittaa vastaajalle edes siinä tapauksessa, että kantajan aikaisempaan työsuhdeasemaan tulee muutoksia tulevaisuudessa.

| 4) | Neljäs kanneperuste: kantajan 2004 ja 2009 välillä suorittama palvelu pitää ottaa huomioon toimielimessä suoritettuna palveluaikana. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste: kantajan 2004 ja 2009 välillä suorittama palvelu pitää ottaa huomioon toimielimessä suoritettuna palveluaikana.

| 5) | Viides kanneperuste: eläkeiän uudelleenmäärittelyn pitäisi johtaa 63 vuoden eläkeiän vahvistamiseen, ellei vastaajan tulevaisuudessa tekemästä päätöksestä muuta johdu. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste: eläkeiän uudelleenmäärittelyn pitäisi johtaa 63 vuoden eläkeiän vahvistamiseen, ellei vastaajan tulevaisuudessa tekemästä päätöksestä muuta johdu.

| 6) | Kuudes kanneperuste: niin sanottua pro-rata-sääntöä on sovellettava. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste: niin sanottua pro-rata-sääntöä on sovellettava.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste: henkilöstösääntöjen 72 artiklan 2 kohdan mahdollinen osittainen soveltamatta jättäminen (viittaus sanoihin ”viimeinen” ja ”viimeinen”) yhdenvertaisuuden periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkausten poistamiseksi. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste: henkilöstösääntöjen 72 artiklan 2 kohdan mahdollinen osittainen soveltamatta jättäminen (viittaus sanoihin ”viimeinen” ja ”viimeinen”) yhdenvertaisuuden periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkausten poistamiseksi.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste: vahingonkorvausvaatimus. |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste: vahingonkorvausvaatimus.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/26 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/26

---

Kanne 27.1.2022 – Romania v. komissio

(Asia T-49/22)

(2022/C 138/31)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Asianosaiset

Kantaja: Romania (asiamiehet: E. Gane ja L. Bațagoi)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan osittain Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 17.11.2021 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2021/2020 (1) siltä osin kuin kyseessä ovat yhteensä 178 320 110,85 euron suuruiset menot, jotka Romanian nimeämä maksajavirasto suoritti ja ilmoitti maataloustukirahaston ja maaseuturahaston yhteydessä ja jotka vastaavat rahoitusoikaisuja (5 % ja 2 %), joita sovellettiin unionin oikeuden rikkomisen perusteella hakuvuosia 2017 ja 2018 (varainhoitovuodet 2018 ja 2019) koskevien tilatukien osalta |
| --- | --- |

—

kumoamaan osittain Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 17.11.2021 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2021/2020 (1) siltä osin kuin kyseessä ovat yhteensä 178 320 110,85 euron suuruiset menot, jotka Romanian nimeämä maksajavirasto suoritti ja ilmoitti maataloustukirahaston ja maaseuturahaston yhteydessä ja jotka vastaavat rahoitusoikaisuja (5 % ja 2 %), joita sovellettiin unionin oikeuden rikkomisen perusteella hakuvuosia 2017 ja 2018 (varainhoitovuodet 2018 ja 2019) koskevien tilatukien osalta

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on käyttänyt sääntöjenvastaisesti toimivaltaansa jättääkseen tietyt määrät unionin rahoituksen ulkopuolelle asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan perusteella (2).






  — | Komissio ei suorittanut hakuvuosia 2017 ja 2018 koskevaa sääntöjenmukaisuusmenettelyä asianmukaisesti: |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on käyttänyt sääntöjenvastaisesti toimivaltaansa jättääkseen tietyt määrät unionin rahoituksen ulkopuolelle asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan perusteella (2).

—

Komissio ei suorittanut hakuvuosia 2017 ja 2018 koskevaa sääntöjenmukaisuusmenettelyä asianmukaisesti:

| — | Komissio teki virheen katsoessaan, että viherryttämistä koskevien maksujen, joilla on vaikutusta rahastoihin, hallinnollisiin tarkastuksiin liittyy sääntöjenvastaisuus. Vaikka katsottaisiinkin, että tällainen sääntöjenvastaisuus on tapahtunut, unionin toimielimen toiminta – erityisesti toteamusten erittäin epäselvä muotoilu ja vuonna 2017 ja 2018 suoritettujen tarkastusten ajallinen päällekkäisyys – teki mahdottomaksi esittää merkitykselliset laskelmat täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa (3) asetetussa määräajassa. Komissio kieltäytyi tässä yhteydessä perusteettomasti ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 6 kohdan vastaisesti tutkimasta Romanian viranomaisten vuonna 2018 suoritettua tutkimusta koskevassa sovittelupyynnössä (5.2.2020) toimittamia tietoja ja laskelmia. Komission ei olisi missään tapauksessa pitänyt soveltaa 5 prosentin suuruisia kiinteämääräisiä oikaisuja. |
| --- | --- |

—

Komissio teki virheen katsoessaan, että viherryttämistä koskevien maksujen, joilla on vaikutusta rahastoihin, hallinnollisiin tarkastuksiin liittyy sääntöjenvastaisuus. Vaikka katsottaisiinkin, että tällainen sääntöjenvastaisuus on tapahtunut, unionin toimielimen toiminta – erityisesti toteamusten erittäin epäselvä muotoilu ja vuonna 2017 ja 2018 suoritettujen tarkastusten ajallinen päällekkäisyys – teki mahdottomaksi esittää merkitykselliset laskelmat täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa (3) asetetussa määräajassa. Komissio kieltäytyi tässä yhteydessä perusteettomasti ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 6 kohdan vastaisesti tutkimasta Romanian viranomaisten vuonna 2018 suoritettua tutkimusta koskevassa sovittelupyynnössä (5.2.2020) toimittamia tietoja ja laskelmia. Komission ei olisi missään tapauksessa pitänyt soveltaa 5 prosentin suuruisia kiinteämääräisiä oikaisuja.

| — | Komission toiminta vuonna 2018 suoritetun tutkimuksen – joka koski LPIS-järjestelmän (4) päivittämiseen ja viljelylohkojen laatuun ja asianmukaiseen tunnistamiseen LPIS–GIS -järjestelmässä (5) liittyviä sääntöjenvastaisuuksia – yhteydessä ja erityisesti se, että olennaisia seikkoja selvennettiin sen vuonna 2017 suoritettua tutkimusta (20.12.2019) koskevassa lopullisessa kannassa – teki mahdottomaksi määrittää mainittujen sääntöjenvastaisuuksien laajuuden sekä esittää merkitykselliset laskelmat täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa asetetussa määräajassa. Komissio kieltäytyi tässä yhteydessä perusteettomasti ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 6 kohdan vastaisesti tutkimasta Romanian viranomaisten vuonna 2018 suoritettua tutkimusta koskevassa sovittelupyynnössä (5.2.2020) toimittamia tietoja ja laskelmia. |
| --- | --- |

—

Komission toiminta vuonna 2018 suoritetun tutkimuksen – joka koski LPIS-järjestelmän (4) päivittämiseen ja viljelylohkojen laatuun ja asianmukaiseen tunnistamiseen LPIS–GIS -järjestelmässä (5) liittyviä sääntöjenvastaisuuksia – yhteydessä ja erityisesti se, että olennaisia seikkoja selvennettiin sen vuonna 2017 suoritettua tutkimusta (20.12.2019) koskevassa lopullisessa kannassa – teki mahdottomaksi määrittää mainittujen sääntöjenvastaisuuksien laajuuden sekä esittää merkitykselliset laskelmat täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa asetetussa määräajassa. Komissio kieltäytyi tässä yhteydessä perusteettomasti ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 6 kohdan vastaisesti tutkimasta Romanian viranomaisten vuonna 2018 suoritettua tutkimusta koskevassa sovittelupyynnössä (5.2.2020) toimittamia tietoja ja laskelmia.

| — | Komission toiminta vuonna 2018 suoritetun tutkimuksen, joka koski maaseuturahastosta rahoitettujen tilatukiin liittyvien toimenpiteiden osalta tukikelpoisen enimmäisalan sääntöjenvastaisuutta, yhteydessä, jolloin se otti käyttöön oman laskentamenetelmänsä, ei voida korvata Romanian viranomaisten 10.6.2019 toimittamien tietojen ja laskelmien tutkimista. Lisäksi tämän toiminnan vuoksi Romanian viranomaisten ei ollut mahdollista yksilöidä toimitettujen tietojen ja laskelmien oikaisuja täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa asetetussa määräajassa. Komissio kieltäytyi tässä yhteydessä perusteettomasti ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 6 kohdan vastaisesti tutkimasta Romanian viranomaisten vuonna 2018 suoritettua tutkimusta koskevassa sovittelupyynnössä (5.2.2020) toimittamia tietoja ja laskelmia. |
| --- | --- |

—

Komission toiminta vuonna 2018 suoritetun tutkimuksen, joka koski maaseuturahastosta rahoitettujen tilatukiin liittyvien toimenpiteiden osalta tukikelpoisen enimmäisalan sääntöjenvastaisuutta, yhteydessä, jolloin se otti käyttöön oman laskentamenetelmänsä, ei voida korvata Romanian viranomaisten 10.6.2019 toimittamien tietojen ja laskelmien tutkimista. Lisäksi tämän toiminnan vuoksi Romanian viranomaisten ei ollut mahdollista yksilöidä toimitettujen tietojen ja laskelmien oikaisuja täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa asetetussa määräajassa. Komissio kieltäytyi tässä yhteydessä perusteettomasti ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 6 kohdan vastaisesti tutkimasta Romanian viranomaisten vuonna 2018 suoritettua tutkimusta koskevassa sovittelupyynnössä (5.2.2020) toimittamia tietoja ja laskelmia.

| — | Komissio katsoi virheellisesti, että viherryttämistä koskevan järjestelmän yhteydessä paikalla tehtyjen tarkastusten riittävään määrään liittyi sääntöjenvastaisuus, koska se viittasi virheellisesti valvontatietoihin ja -tilastoihin, jotka oli toimitettu täytäntöönpanoasetuksen N:o 809/2014 (6) 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Vaikka katsottaisiinkin, että tällainen sääntöjenvastaisuus on tapahtunut, komission ei olisi pitänyt soveltaa 5 prosentin kiinteämääräisiä oikaisuja. |
| --- | --- |

—

Komissio katsoi virheellisesti, että viherryttämistä koskevan järjestelmän yhteydessä paikalla tehtyjen tarkastusten riittävään määrään liittyi sääntöjenvastaisuus, koska se viittasi virheellisesti valvontatietoihin ja -tilastoihin, jotka oli toimitettu täytäntöönpanoasetuksen N:o 809/2014 (6) 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Vaikka katsottaisiinkin, että tällainen sääntöjenvastaisuus on tapahtunut, komission ei olisi pitänyt soveltaa 5 prosentin kiinteämääräisiä oikaisuja.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.






  — | Romania katsoo, että kanteen kohteena oleva päätös on suhteellisuusperiaatteen vastainen, koska 5 prosentin rahoitusoikaisujen soveltaminen maataloustukirahastosta suoritettuihin maksuihin ja 2 prosentin rahoitusoikaisujen soveltaminen maaseuturahastosta suoritettuihin maksuihin hakuvuosien 2017 ja 2018 (varainhoitovuodet 2018 ja 2019) osalta johti siihen, että unionin varoihin todettujen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi kohdistuvat tappiot arvioitiin liian suuriksi, koska näissä 5 prosentin ja 2 prosentin oikaisuissa ei oteta huomioon rikkomisen luonnetta ja vakavuutta eikä rikkomisesta unionin budjettiin aiheutuvia taloudellisia seurauksia. |
| --- | --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

—

Romania katsoo, että kanteen kohteena oleva päätös on suhteellisuusperiaatteen vastainen, koska 5 prosentin rahoitusoikaisujen soveltaminen maataloustukirahastosta suoritettuihin maksuihin ja 2 prosentin rahoitusoikaisujen soveltaminen maaseuturahastosta suoritettuihin maksuihin hakuvuosien 2017 ja 2018 (varainhoitovuodet 2018 ja 2019) osalta johti siihen, että unionin varoihin todettujen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi kohdistuvat tappiot arvioitiin liian suuriksi, koska näissä 5 prosentin ja 2 prosentin oikaisuissa ei oteta huomioon rikkomisen luonnetta ja vakavuutta eikä rikkomisesta unionin budjettiin aiheutuvia taloudellisia seurauksia.

| 3. | Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa vahvistetun perusteluvelvollisuuden rikkomiseen.






  — | Komissio on rikkonut SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa vahvistettua perusteluvelvollisuutta, koska se ei ole perustellut riittävästi ja asianmukaisesti yhtäältä sääntöjenvastaisuuksien olemassaoloa tai Romanian viranomaisten esittämien väitteiden ja laskelmien hylkäämistä, eikä toisaalta sitä, että täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 6 kohtaa on jätetty soveltamatta hakuvuosia 2017 ja 2018 koskevan sääntöjenmukaisuusmenettelyn erityispiirteiden osalta. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa vahvistetun perusteluvelvollisuuden rikkomiseen.

—

Komissio on rikkonut SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa vahvistettua perusteluvelvollisuutta, koska se ei ole perustellut riittävästi ja asianmukaisesti yhtäältä sääntöjenvastaisuuksien olemassaoloa tai Romanian viranomaisten esittämien väitteiden ja laskelmien hylkäämistä, eikä toisaalta sitä, että täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 6 kohtaa on jätetty soveltamatta hakuvuosia 2017 ja 2018 koskevan sääntöjenmukaisuusmenettelyn erityispiirteiden osalta.

---

(1)  EUVL 2021, L 413, s. 10.

(2)  EUVL 2013, L 347, s. 549.

(3)  EUVL 2014, L 255, s. 59.

(4)  Viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmä.

(5)  Viljelylohkojen tunnistamis- ja paikkatietojärjestelmä.

(6)  EUVL 2014, L 227, s. 69.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/28 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/28

---

Kanne 31.1.2022 – Labaš v. EUIPO (FRESH)

(Asia T-58/22)

(2022/C 138/32)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Miroslav Labaš (Košice, Slovakia) (edustaja: asianajaja M. Vasil)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin FRESH rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 18 311 155

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.11.2021 asiassa R 610/2021-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan

| — | tai toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin se koskee riidanalaisessa hakemuksessa eriteltyjä luokkia 35 ja 39 |
| --- | --- |

—

tai toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin se koskee riidanalaisessa hakemuksessa eriteltyjä luokkia 35 ja 39

| — | velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen

| — | Riidanalaisessa päätöksessä ei ole määritelty suoraa yhteyttä merkin FRESH ja sen välillä, ettei tätä merkkiä voida rekisteröidä luokkiin 35 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten. |
| --- | --- |

—

Riidanalaisessa päätöksessä ei ole määritelty suoraa yhteyttä merkin FRESH ja sen välillä, ettei tätä merkkiä voida rekisteröidä luokkiin 35 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/28 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/28

---

Kanne 1.2.2022 – Guma Holdings v. EUIPO – X-Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE)

(Asia T-67/22)

(2022/C 138/33)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Guma Holdings LTD (Limassol, Kypros) (edustajat: asianajajat M. Oleksyn ja M. Stępkowski)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: X-Trade Brokers Dom Maklerski S.A. (Varsova (Puola)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity tummanharmaan, vaaleanharmaan ja sinisen värinen sekä sinisen sävyinen kuviomerkki XTRADE – EU-tavaramerkki nro 13 061 387

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 8.11.2021 asiassa R 981/2020-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | muuttaa riidanalaista päätöstä ja hylkää mitättömyysvaatimuksen kokonaisuudessaan, |
| --- | --- |

—

muuttaa riidanalaista päätöstä ja hylkää mitättömyysvaatimuksen kokonaisuudessaan,

| — | velvoittaa EUIPO:n ja väliintulijan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajalle aiheutuneet kulut mukaan lukien EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n ja väliintulijan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajalle aiheutuneet kulut mukaan lukien EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 27 artiklan 4 kohdan kanssa, on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 27 artiklan 4 kohdan kanssa, on rikottu.

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (1) 41 artiklan 2 kohdan kanssa, on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (1) 41 artiklan 2 kohdan kanssa, on rikottu.

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa ja 60 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, luettuna yhdessä komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 7 artiklan 2 kohdan d alakohdan kanssa, on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohtaa ja 60 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, luettuna yhdessä komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 7 artiklan 2 kohdan d alakohdan kanssa, on rikottu.

---

(1)  EUVL 2012, C 326, s. 391.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/29 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/29

---

Kanne 3.2.2022 – Novasol v. ECHA

(Asia T-70/22)

(2022/C 138/34)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Novasol (Kraainem, Belgia) (edustajat: asianajajat C. Alter ja G. Bouton)

Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan perusteella 25.11.2021 tehdyn ECHAn päätöksen SME D (2021)8531-DC, jossa virasto katsoi, ettei kantajaa voitu katsoa PK -yritykseksi ja ettei sillä ollut oikeutta keskisuurelle yritykselle myönnettäviin alennettuihin maksuihin hakemuksia jätettäessä |
| --- | --- |

—

kumoaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan perusteella 25.11.2021 tehdyn ECHAn päätöksen SME D (2021)8531-DC, jossa virasto katsoi, ettei kantajaa voitu katsoa PK -yritykseksi ja ettei sillä ollut oikeutta keskisuurelle yritykselle myönnettäviin alennettuihin maksuihin hakemuksia jätettäessä

| — | velvoittaa ECHAn korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan. |
| --- | --- |

—

velvoittaa ECHAn korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee oikeudellista virhettä, johon kantaja väittää ECHAn syyllistyneen riidanalaisessa päätöksessään siitä syystä, että se on tulkinnut väärin säännöksiä, joita sovelletaan arvioitaessa REACH -asetuksessa (1), suosituksessa 2003/361 (2) ja asetuksessa N:o 340/2008 (3) tarkoitettujen pienten ja keskisuurten yritysten (jäljempänä PK -yritykset) kokoa arvioitaessa. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee oikeudellista virhettä, johon kantaja väittää ECHAn syyllistyneen riidanalaisessa päätöksessään siitä syystä, että se on tulkinnut väärin säännöksiä, joita sovelletaan arvioitaessa REACH -asetuksessa (1), suosituksessa 2003/361 (2) ja asetuksessa N:o 340/2008 (3) tarkoitettujen pienten ja keskisuurten yritysten (jäljempänä PK -yritykset) kokoa arvioitaessa.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka koskee virhettä, johon kantaja väittää ECHAn syyllistyneen asian tosiseikkojen arvioinnissa siltä osin kuin päätös on perustettu virheelliseen käsitykseen tosiseikoista, joihin PK -yrityksen aseman myöntäminen perustuu siitä huolimatta, että ECHAlla oli tiedossaan kaikki kantajan koon arvioinnin edellyttämät tiedot. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka koskee virhettä, johon kantaja väittää ECHAn syyllistyneen asian tosiseikkojen arvioinnissa siltä osin kuin päätös on perustettu virheelliseen käsitykseen tosiseikoista, joihin PK -yrityksen aseman myöntäminen perustuu siitä huolimatta, että ECHAlla oli tiedossaan kaikki kantajan koon arvioinnin edellyttämät tiedot.

| 3. | Kolmas kanneperuste, joka koskee perusteluvelvollisuuden ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista, sillä kantajan esittämistä yksityiskohtaisista ja asiakirjalähteisiin perustetuista huomautuksista huolimatta, ECHA ei ole millään tavoin ottanut kantajan lausumia huomioon yrityksen kokoa arvioitaessa. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, joka koskee perusteluvelvollisuuden ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista, sillä kantajan esittämistä yksityiskohtaisista ja asiakirjalähteisiin perustetuista huomautuksista huolimatta, ECHA ei ole millään tavoin ottanut kantajan lausumia huomioon yrityksen kokoa arvioitaessa.

---

(1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL 2006, L 396, s. 1 ja oikaisu EUVL 2007, L 136, s. 3)

(2)  Mikroyritysten ja pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6.5.2003 annettu komission suositus (EUVL 2003, L 124, s. 36).

(3)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1907/2006 perustuvista Euroopan kemikaalivirastolle suoritettavista maksuista 16.4.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 340/2008 (EUVL 2008, L 107, s. 6).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/30 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/30

---

Kanne 8.2.2022 – Siemens v. parlamentti

(Asia T-74/22)

(2022/C 138/35)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Siemens SAS (Saint-Denis, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Berkani)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

pääasiallisesti

| — | kumoamaan 8.12.2021 tehdyt kaksi päätöstä, joilla on hylätty yritysten tilapäisen yhteenliittymän, johon Siemens SAS –yhtiö kuului, tarjoukset, jotka koskivat eriä 1 ja 2 |
| --- | --- |

—

kumoamaan 8.12.2021 tehdyt kaksi päätöstä, joilla on hylätty yritysten tilapäisen yhteenliittymän, johon Siemens SAS –yhtiö kuului, tarjoukset, jotka koskivat eriä 1 ja 2

| — | kumoamaan kaksi päätöstä, joilla erää 1 koskevan sopimuksen sopimuspuoleksi valittiin Santerne Alsace -yhtiö ja erää 2 koskevan sopimuksen sopimuspuoleksi Detection Electronique Française –yhtiö (DEF)
  toissijaisesti |
| --- | --- |

—

kumoamaan kaksi päätöstä, joilla erää 1 koskevan sopimuksen sopimuspuoleksi valittiin Santerne Alsace -yhtiö ja erää 2 koskevan sopimuksen sopimuspuoleksi Detection Electronique Française –yhtiö (DEF)

toissijaisesti

| — | velvoittamaan Euroopan parlamentin maksamaan Siemens SAS –yhtiölle 1 967 994 euroa korvauksena vahingosta, joka sille on aiheutunut siitä, että se on menettänyt mahdollisuutensa tulla valituksi riidanalaisen hankinnan erien 1 ja 2 sopimuspuoleksi
  joka tapauksessa |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan parlamentin maksamaan Siemens SAS –yhtiölle 1 967 994 euroa korvauksena vahingosta, joka sille on aiheutunut siitä, että se on menettänyt mahdollisuutensa tulla valituksi riidanalaisen hankinnan erien 1 ja 2 sopimuspuoleksi

joka tapauksessa

| — | velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa, joka koskee kahta 8.12.2021 tehtyä Euroopan parlamentin päätöstä, joilla on hylätty kantajan tarjoukset, jotka koskivat eriä 1 ja 2 tarjouskilpailussa 06A70/2021/M004 Euroopan parlamentin Strasbourgissa sijaisevien rakennusten paloturvallisuusjärjestelmän uudistamiseksi, kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Siemens SAS -yhtiön syrjäyttäminen eristä 1 ja 2 on ollut lainvastaista. Kantaja vetoaa tältä osin yhtäältä siihen, että Euroopan parlamentti on tehnyt ilmeisen arviointivirheen tarjousten pisteytyksessä, ja toisaalta siihen, että avoimuusperiaatetta on loukattu, kun parlamentti on toimittanut Siemens SAS -yhtiölle viallisen simulointivälineen, jonka merkitys tarjousten laatimisessa on ollut ratkaiseva. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Siemens SAS -yhtiön syrjäyttäminen eristä 1 ja 2 on ollut lainvastaista. Kantaja vetoaa tältä osin yhtäältä siihen, että Euroopan parlamentti on tehnyt ilmeisen arviointivirheen tarjousten pisteytyksessä, ja toisaalta siihen, että avoimuusperiaatetta on loukattu, kun parlamentti on toimittanut Siemens SAS -yhtiölle viallisen simulointivälineen, jonka merkitys tarjousten laatimisessa on ollut ratkaiseva.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka koskee Euroopan parlamentin sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun syntymistä. Kantaja vaatii korvausta vahingosta, joka on aiheutunut siitä, että se menetti mahdollisuutensa tulla valituksi hankinnan erien 1 ja 2 sopimuspuoleksi. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka koskee Euroopan parlamentin sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun syntymistä. Kantaja vaatii korvausta vahingosta, joka on aiheutunut siitä, että se menetti mahdollisuutensa tulla valituksi hankinnan erien 1 ja 2 sopimuspuoleksi.

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/31 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/31

---

Kanne 9.2.2022 – Asesores Comunitarios v. komissio

(Asia T-77/22)

(2022/C 138/36)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Asesores Comunitarios SL (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Monrabà Bagan)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa 3.12.2021 annetun päätöksen C (2021) 8946 final, jossa kieltäydyttiin Espanjan elpymis- ja palautumissuunnitelman ilmaisemisesta, ja |
| --- | --- |

—

kumoaa 3.12.2021 annetun päätöksen C (2021) 8946 final, jossa kieltäydyttiin Espanjan elpymis- ja palautumissuunnitelman ilmaisemisesta, ja

| — | velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja esittää kanteensa tueksi neljä kanneperustetta.

| 1) | Ensimmäisen kanneperusteen mukaan vastaaja sovelsi virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa katsoessaan, että ilmaiseminen vahingoittaisi finanssi- ja talouspolitiikkaan liittyvää yleistä etua. Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaisessa päätöksessä ei ole esitetty oikein tosiseikkoja, jotka liittyvät Espanjan elpymis- ja palautumissuunnitelman ilmaisemisen johdosta Espanjan kuningaskunnan taloudelliseen vakauteen kohdistuvaan hypoteettiseen uhkaan. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäisen kanneperusteen mukaan vastaaja sovelsi virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa katsoessaan, että ilmaiseminen vahingoittaisi finanssi- ja talouspolitiikkaan liittyvää yleistä etua. Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaisessa päätöksessä ei ole esitetty oikein tosiseikkoja, jotka liittyvät Espanjan elpymis- ja palautumissuunnitelman ilmaisemisen johdosta Espanjan kuningaskunnan taloudelliseen vakauteen kohdistuvaan hypoteettiseen uhkaan.

| 2) | Toisen kanneperusteen mukaan vastaaja sovelsi virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa katsoessaan, että pyydettyjen asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaiseminen julkisesti loukkaisi kyseisissä asiakirjoissa mainittujen henkilöiden yksityisyyttä ja integriteettiä. |
| --- | --- |

2)

Toisen kanneperusteen mukaan vastaaja sovelsi virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa katsoessaan, että pyydettyjen asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaiseminen julkisesti loukkaisi kyseisissä asiakirjoissa mainittujen henkilöiden yksityisyyttä ja integriteettiä.

| 3) | Kolmannen kanneperusteen mukaan vastaaja sovelsi virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa katsoessaan, että pyydettyjen asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaiseminen julkisesti vahingoittaisi vakavasti meneillään olevaa päätöksentekomenettelyä. |
| --- | --- |

3)

Kolmannen kanneperusteen mukaan vastaaja sovelsi virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa katsoessaan, että pyydettyjen asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaiseminen julkisesti vahingoittaisi vakavasti meneillään olevaa päätöksentekomenettelyä.

| 4) | Neljännen kanneperusteen mukaan vastaaja sovelsi virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohta katsoessaan, ettei ole osoitettu mitään sellaista ylivoimaista yleistä etua pyydettyjen asiakirjojen luovuttamiseen, joka ylittäisi meneillään olevan päätöksentekomenettelyn suojaamisen tarpeen. |
| --- | --- |

4)

Neljännen kanneperusteen mukaan vastaaja sovelsi virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohta katsoessaan, ettei ole osoitettu mitään sellaista ylivoimaista yleistä etua pyydettyjen asiakirjojen luovuttamiseen, joka ylittäisi meneillään olevan päätöksentekomenettelyn suojaamisen tarpeen.

---

(1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43).

---

| 28.3.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 138/32 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 138/32

---

Kanne 14.2.2022 – OF v. komissio

(Asia T-80/22)

(2022/C 138/37)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: OF (edustaja: asianajaja N. Montigny)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | ensisijaisesti






  — | kumoamaan henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston (PMO.1) 13.4.2021 tekemän päätöksen, jolla evätään perhelisien maksamisen pidentäminen sillä perusteella, että puolison lasten kuluja on otettu maksettaviksi |
| --- | --- | --- |

—

ensisijaisesti

—

kumoamaan henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston (PMO.1) 13.4.2021 tekemän päätöksen, jolla evätään perhelisien maksamisen pidentäminen sillä perusteella, että puolison lasten kuluja on otettu maksettaviksi

| — | kumoamaan PMO.1:n 10.5.2021 tekemän päätöksen, joka koskee 85 artiklan soveltamista ja joka on annettu 13.4.2021 tehdyn päätöksen mukaisesti |
| --- | --- |

—

kumoamaan PMO.1:n 10.5.2021 tekemän päätöksen, joka koskee 85 artiklan soveltamista ja joka on annettu 13.4.2021 tehdyn päätöksen mukaisesti

| — | kumoamaan tarvittaessa päätöksen, jolla on hylätty 12.11.2021 päivätty valitus |
| --- | --- |

—

kumoamaan tarvittaessa päätöksen, jolla on hylätty 12.11.2021 päivätty valitus

| — | toissijaisesti






  — | velvoittamaan vastaajan maksamaan korvauksen hallinnon tekemän hallinnollisen virheen takia aiheutuneesta henkisestä ja aineellisesta vahingosta, jonka suuruudeksi arvioidaan 56 504,61 euroa |
| --- | --- | --- |

—

toissijaisesti

—

velvoittamaan vastaajan maksamaan korvauksen hallinnon tekemän hallinnollisen virheen takia aiheutuneesta henkisestä ja aineellisesta vahingosta, jonka suuruudeksi arvioidaan 56 504,61 euroa

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Vaatimuksensa, joka koskee 13.4.2021 tehdyn päätöksen, jolla evätään perhelisien maksamisen pidentäminen sillä perusteella, että puolison lasten kuluja on otettu maksettaviksi, kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen ja tosiseikkoja koskevaan virheeseen, virheellisiin ja ristiriitaisiin perusteluihin, todistustaakan koventamiseen, asiaan liittyvien erityisten olosuhteiden huomioon ottamatta jättämiseen ja huolenpidon käsitteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen ja tosiseikkoja koskevaan virheeseen, virheellisiin ja ristiriitaisiin perusteluihin, todistustaakan koventamiseen, asiaan liittyvien erityisten olosuhteiden huomioon ottamatta jättämiseen ja huolenpidon käsitteen loukkaamiseen.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu ennakoitavuuden periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) ajallisen soveltamisen yhdenmukaisuuden periaatteiden loukkaamiseen. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu ennakoitavuuden periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) ajallisen soveltamisen yhdenmukaisuuden periaatteiden loukkaamiseen.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, positiiviseen syrjintään, lailliseksi vahvistetun todistuksen lainvastaiseen hylkäämiseen, huolenpitovelvollisuuden täyttämättä jättämiseen ja sellaisen oikeuden rikkomiseen, jonka mukaan jokaisella on oikeus tulla kuulluksi ennen hänen etuihinsa ja tilanteeseensa vaikuttavan päätöksen tekemistä. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, positiiviseen syrjintään, lailliseksi vahvistetun todistuksen lainvastaiseen hylkäämiseen, huolenpitovelvollisuuden täyttämättä jättämiseen ja sellaisen oikeuden rikkomiseen, jonka mukaan jokaisella on oikeus tulla kuulluksi ennen hänen etuihinsa ja tilanteeseensa vaikuttavan päätöksen tekemistä.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu kantajan tilannetta ja puolison lasten kulujen maksettaviksi ottamiseen liittyviä realiteetteja koskevaan ilmeiseen arviointivirheeseen. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu kantajan tilannetta ja puolison lasten kulujen maksettaviksi ottamiseen liittyviä realiteetteja koskevaan ilmeiseen arviointivirheeseen.

Vaatimuksensa, joka koskee 10.5.2021 tehdyn PMO.1:n sellaisen päätöksen kumoamista, joka koskee 85 artiklan soveltamista ja joka on tehty 13.4.2021 tehdyn päätöksen mukaisesti, tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamiseen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamiseen.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen 85 artiklan rikkomiseen ja sellaisten edellytysten noudattamatta jättämiseen, jotka koskevat perusteettoman edun palautuksen täytäntöönpanoa. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen 85 artiklan rikkomiseen ja sellaisten edellytysten noudattamatta jättämiseen, jotka koskevat perusteettoman edun palautuksen täytäntöönpanoa.

---