# Europeiska unionens C 152/6 ap

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 152 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 65 årgången6 april 2022 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 152

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

65 årgången6 april 2022

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden |
| | YTTRANDEN |
| | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén |
| | EESK:s 565:e plenarsession – Interactio, 8.12.2021–9.12.2021 |
| 2022/C 152/01 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Möjligheter till digital omvandling för detaljhandelsföretag och dess fördelar för konsumenter i EU (yttrande på eget initiativ) | 1 |
| 2022/C 152/02 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Bortom BNP-åtgärder för en framgångsrik återhämtning och en hållbar och resilient EU-ekonomi (yttrande på eget initiativ) | 7 |
| 2022/C 152/03 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Bolagsskatternas roll när det gäller bolagsstyrning [yttrande på eget initiativ] | 13 |
| 2022/C 152/04 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Volontärer – medborgare som bygger Europas framtid [yttrande på eget initiativ] | 19 |
| 2022/C 152/05 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om hur man kan garantera anständigt arbete för unga och säkerställa inkludering av unga som varken arbetar eller studerar genom korrekt utarbetade nationella återhämtningsplaner (yttrande på eget initiativ) | 27 |
| 2022/C 152/06 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Atypiskt arbete och plattformskooperativ i den digitala omvandlingen av industrin (yttrande på eget initiativ) | 38 |
| 2022/C 152/07 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om hur resurs- och energiintensiva industrier kan dra nytta av EU:s återhämtningsplan i sin socialt godtagbara omställning till minskade koldioxidutsläpp och digitalisering (yttrande på eget initiativ) | 44 |
| 2022/C 152/08 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om föregripande av strukturella och sektoriella förändringar samt omformning av industrikulturer – mot nya gränser för återhämtning och resiliens i de olika delarna av Europa (yttrande på eget initiativ) | 50 |
| 2022/C 152/09 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ett starkt transatlantiskt partnerskap som bygger på de gemensamma värdena demokrati och rättsstatsprincipen – avgörande för att ta itu med globala utmaningar och bevara den internationella ordningen (yttrande på eget initiativ) | 56 |
| 2022/C 152/10 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om att anpassa livsmedelsföretagens strategier och verksamhet till målen för hållbar utveckling för en hållbar återhämtning efter covid-19 (yttrande på eget initiativ) | 63 |

Innehållsförteckning

Sida

I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden

YTTRANDEN

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén

EESK:s 565:e plenarsession – Interactio, 8.12.2021–9.12.2021

2022/C 152/01

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Möjligheter till digital omvandling för detaljhandelsföretag och dess fördelar för konsumenter i EU (yttrande på eget initiativ)

1

2022/C 152/02

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Bortom BNP-åtgärder för en framgångsrik återhämtning och en hållbar och resilient EU-ekonomi (yttrande på eget initiativ)

7

2022/C 152/03

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Bolagsskatternas roll när det gäller bolagsstyrning [yttrande på eget initiativ]

13

2022/C 152/04

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Volontärer – medborgare som bygger Europas framtid [yttrande på eget initiativ]

19

2022/C 152/05

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om hur man kan garantera anständigt arbete för unga och säkerställa inkludering av unga som varken arbetar eller studerar genom korrekt utarbetade nationella återhämtningsplaner (yttrande på eget initiativ)

27

2022/C 152/06

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Atypiskt arbete och plattformskooperativ i den digitala omvandlingen av industrin (yttrande på eget initiativ)

38

2022/C 152/07

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om hur resurs- och energiintensiva industrier kan dra nytta av EU:s återhämtningsplan i sin socialt godtagbara omställning till minskade koldioxidutsläpp och digitalisering (yttrande på eget initiativ)

44

2022/C 152/08

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om föregripande av strukturella och sektoriella förändringar samt omformning av industrikulturer – mot nya gränser för återhämtning och resiliens i de olika delarna av Europa (yttrande på eget initiativ)

50

2022/C 152/09

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ett starkt transatlantiskt partnerskap som bygger på de gemensamma värdena demokrati och rättsstatsprincipen – avgörande för att ta itu med globala utmaningar och bevara den internationella ordningen (yttrande på eget initiativ)

56

2022/C 152/10

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om att anpassa livsmedelsföretagens strategier och verksamhet till målen för hållbar utveckling för en hållbar återhämtning efter covid-19 (yttrande på eget initiativ)

63

---

| | III   Förberedande akter |
| --- | --- |
| | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén |
| | EESK:s 565:e plenarsession – Interactio, 8.12.2021–9.12.2021 |
| 2022/C 152/11 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén Europeiska kommissionens vägledning vad gäller att stärka uppförandekoden om desinformation (COM(2021) 262 final) | 72 |
| 2022/C 152/12 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Rapport från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Rapport om EU:s konkurrenspolitik 2020[COM(2021) 373 final] | 77 |
| 2022/C 152/13 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2014/53/EU om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av radioutrustning [COM(2021) 547 final – 2021/0291 (COD)] | 82 |
| 2022/C 152/14 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) 2017/746 vad gäller övergångsbestämmelser för vissa medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och senarelagd tillämpning av kraven för egentillverkade produkter [COM(2021) 627 final – 2021/0323 (COD)] | 85 |
| 2022/C 152/15 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism (COM(2021) 420 final – 2021/0239 (COD)) Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel och vissa kryptotillgångar (omarbetning) (COM(2021) 422 final – 2021/0241 (COD)) – Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om de mekanismer som medlemsstaterna ska inrätta för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism och om upphävande av direktiv (EU) 2015/849 (COM(2021) 423 final – 2021/0250 (COD)) | 89 |
| 2022/C 152/16 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Strategi för att finansiera omställningen till en hållbar ekonomi [COM(2021) 390 final] | 97 |
| 2022/C 152/17 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om europeiska gröna obligationer (COM(2021) 391 final – 2021/0191 (COD)) | 105 |
| 2022/C 152/18 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv 2014/59/EU vad gäller tillsynsbehandlingen av grupper av globala systemviktiga institut med en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter och en metod för den indirekta teckningen av instrument som är kvalificerade för att uppfylla minimikravet för kapitalbas och kvalificerade skulder [COM(2021) 665 final – 2021/0343(COD)] | 111 |
| 2022/C 152/19 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – De första lärdomarna från covid-19-pandemin [COM(2021) 380 final] | 116 |
| 2022/C 152/20 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om ett Europaår för ungdomar 2022[COM(2021) 634 final – 2021/0328(COD)] | 122 |
| 2022/C 152/21 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 och Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG vad gäller främjande av energi från förnybara energikällor och om upphävande av rådets direktiv (EU) 2015/652 [COM(2021) 557 final – 2021/0218(COD)] | 127 |
| 2022/C 152/22 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om energieffektivitet (omarbetning) [COM(2021) 558 final – 2021/0203 (COD)] | 134 |
| 2022/C 152/23 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om utbyggnad av infrastruktur för alternativa bränslen och om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/94/EU [COM(2021) 559 final – 2021/0223 (COD)] och Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – En strategisk utbyggnadsplan med en uppsättning kompletterande åtgärder till stöd för en snabb utbyggnad av infrastrukturen för alternativa bränslen [COM(2021) 560 final] | 138 |
| 2022/C 152/24 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om användning av förnybara och koldioxidsnåla bränslen för sjötransport och om ändring av direktiv 2009/16/EG [COM(2021) 562 final – 2021/0210 (COD)] | 145 |
| 2022/C 152/25 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2003/87/EG vad gäller luftfartens bidrag till unionens mål om minskade utsläpp från hela ekonomin och ett lämpligt genomförande av en global marknadsbaserad åtgärd [COM(2021) 552 final] | 152 |
| 2022/C 152/26 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en social klimatfond [COM(2021) 568 final – 2021/0206 (COD)] | 158 |
| 2022/C 152/27 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till Europeiska unionens territorium [COM(2021) 753 – 2021/0387-(COD)] | 166 |
| 2022/C 152/28 | Yttrande Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om Ny EU-skogsstrategi för 2030[COM(2021) 572 final] | 169 |
| 2022/C 152/29 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2003/87/EG om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen, beslut (EU) 2015/1814 om upprättande och användning av en reserv för marknadsstabilitet för unionens utsläppshandelssystem och förordning (EU) 2015/757 [COM(2021) 551 final – 2021/0211 (COD)] och Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om ändring av beslut (EU) 2015/1814 vad gäller det antal utsläppsrätter som ska placeras i reserven för marknadsstabilitet inom unionens utsläppshandelssystem för växthusgaser fram till 2030 [COM(2021) 571 final – 2021/0202 (COD)] | 175 |
| 2022/C 152/30 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en mekanism för koldioxidjustering vid gränserna [COM(2021) 564 final – 2021/0214 (COD)] | 181 |
| 2022/C 152/31 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) 2018/842 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp under perioden 2021–2030 som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet [COM(2021) 555 final – 2021/0200(COD)] | 189 |
| 2022/C 152/32 | Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordningarna (EU) 2018/841 vad gäller omfattning, förenkling av regler för efterlevnadskontroll, fastställande av medlemsstaternas mål för 2030 och åtaganden för att kollektivt uppnå klimatneutralitet 2035 i sektorn för markanvändning, skogsbruk och jordbruk, och (EU) 2018/1999 vad gäller förbättrad övervakning, rapportering, uppföljning av framsteg och översyn [COM(2021) 554 final] | 192 |
| 2022/C 152/33 | Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av bilagorna IV och V till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1021 om långlivade organiska föroreningar [COM(2021) 656 final – 2021/0340 (COD)] | 197 |

III   Förberedande akter

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén

EESK:s 565:e plenarsession – Interactio, 8.12.2021–9.12.2021

2022/C 152/11

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén Europeiska kommissionens vägledning vad gäller att stärka uppförandekoden om desinformation (COM(2021) 262 final)

(COM(2021) 262 final)

72

2022/C 152/12

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Rapport från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Rapport om EU:s konkurrenspolitik 2020[COM(2021) 373 final]

[COM(2021) 373 final]

77

2022/C 152/13

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2014/53/EU om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av radioutrustning [COM(2021) 547 final – 2021/0291 (COD)]

[COM(2021) 547 final – 2021/0291 (COD)]

82

2022/C 152/14

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) 2017/746 vad gäller övergångsbestämmelser för vissa medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och senarelagd tillämpning av kraven för egentillverkade produkter [COM(2021) 627 final – 2021/0323 (COD)]

in vitro

[COM(2021) 627 final – 2021/0323 (COD)]

85

2022/C 152/15

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism (COM(2021) 420 final – 2021/0239 (COD)) Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel och vissa kryptotillgångar (omarbetning) (COM(2021) 422 final – 2021/0241 (COD)) – Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om de mekanismer som medlemsstaterna ska inrätta för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism och om upphävande av direktiv (EU) 2015/849 (COM(2021) 423 final – 2021/0250 (COD))

(COM(2021) 420 final – 2021/0239 (COD))

(COM(2021) 422 final – 2021/0241 (COD))

(COM(2021) 423 final – 2021/0250 (COD))

89

2022/C 152/16

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Strategi för att finansiera omställningen till en hållbar ekonomi [COM(2021) 390 final]

[COM(2021) 390 final]

97

2022/C 152/17

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om europeiska gröna obligationer (COM(2021) 391 final – 2021/0191 (COD))

(COM(2021) 391 final – 2021/0191 (COD))

105

2022/C 152/18

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv 2014/59/EU vad gäller tillsynsbehandlingen av grupper av globala systemviktiga institut med en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter och en metod för den indirekta teckningen av instrument som är kvalificerade för att uppfylla minimikravet för kapitalbas och kvalificerade skulder [COM(2021) 665 final – 2021/0343(COD)]

[COM(2021) 665 final – 2021/0343(COD)]

111

2022/C 152/19

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – De första lärdomarna från covid-19-pandemin [COM(2021) 380 final]

[COM(2021) 380 final]

116

2022/C 152/20

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om ett Europaår för ungdomar 2022[COM(2021) 634 final – 2021/0328(COD)]

[COM(2021) 634 final – 2021/0328(COD)]

122

2022/C 152/21

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 och Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG vad gäller främjande av energi från förnybara energikällor och om upphävande av rådets direktiv (EU) 2015/652 [COM(2021) 557 final – 2021/0218(COD)]

[COM(2021) 557 final – 2021/0218(COD)]

127

2022/C 152/22

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om energieffektivitet (omarbetning) [COM(2021) 558 final – 2021/0203 (COD)]

[COM(2021) 558 final – 2021/0203 (COD)]

134

2022/C 152/23

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om utbyggnad av infrastruktur för alternativa bränslen och om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/94/EU [COM(2021) 559 final – 2021/0223 (COD)] och Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – En strategisk utbyggnadsplan med en uppsättning kompletterande åtgärder till stöd för en snabb utbyggnad av infrastrukturen för alternativa bränslen [COM(2021) 560 final]

[COM(2021) 559 final – 2021/0223 (COD)]

[COM(2021) 560 final]

138

2022/C 152/24

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om användning av förnybara och koldioxidsnåla bränslen för sjötransport och om ändring av direktiv 2009/16/EG [COM(2021) 562 final – 2021/0210 (COD)]

[COM(2021) 562 final – 2021/0210 (COD)]

145

2022/C 152/25

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2003/87/EG vad gäller luftfartens bidrag till unionens mål om minskade utsläpp från hela ekonomin och ett lämpligt genomförande av en global marknadsbaserad åtgärd [COM(2021) 552 final]

[COM(2021) 552 final]

152

2022/C 152/26

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en social klimatfond [COM(2021) 568 final – 2021/0206 (COD)]

[COM(2021) 568 final – 2021/0206 (COD)]

158

2022/C 152/27

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till Europeiska unionens territorium [COM(2021) 753 – 2021/0387-(COD)]

[COM(2021) 753 – 2021/0387-(COD)]

166

2022/C 152/28

Yttrande Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om Ny EU-skogsstrategi för 2030[COM(2021) 572 final]

[COM(2021) 572 final]

169

2022/C 152/29

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2003/87/EG om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen, beslut (EU) 2015/1814 om upprättande och användning av en reserv för marknadsstabilitet för unionens utsläppshandelssystem och förordning (EU) 2015/757 [COM(2021) 551 final – 2021/0211 (COD)] och Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om ändring av beslut (EU) 2015/1814 vad gäller det antal utsläppsrätter som ska placeras i reserven för marknadsstabilitet inom unionens utsläppshandelssystem för växthusgaser fram till 2030 [COM(2021) 571 final – 2021/0202 (COD)]

[COM(2021) 551 final – 2021/0211 (COD)]

[COM(2021) 571 final – 2021/0202 (COD)]

175

2022/C 152/30

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en mekanism för koldioxidjustering vid gränserna [COM(2021) 564 final – 2021/0214 (COD)]

[COM(2021) 564 final – 2021/0214 (COD)]

181

2022/C 152/31

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) 2018/842 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp under perioden 2021–2030 som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet [COM(2021) 555 final – 2021/0200(COD)]

[COM(2021) 555 final – 2021/0200(COD)]

189

2022/C 152/32

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordningarna (EU) 2018/841 vad gäller omfattning, förenkling av regler för efterlevnadskontroll, fastställande av medlemsstaternas mål för 2030 och åtaganden för att kollektivt uppnå klimatneutralitet 2035 i sektorn för markanvändning, skogsbruk och jordbruk, och (EU) 2018/1999 vad gäller förbättrad övervakning, rapportering, uppföljning av framsteg och översyn [COM(2021) 554 final]

[COM(2021) 554 final]

192

2022/C 152/33

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av bilagorna IV och V till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1021 om långlivade organiska föroreningar [COM(2021) 656 final – 2021/0340 (COD)]

[COM(2021) 656 final – 2021/0340 (COD)]

197

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Resolutioner, rekommendationer och yttranden

YTTRANDEN

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén

EESK:s 565:e plenarsession – Interactio, 8.12.2021–9.12.2021

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/1 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/1

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Möjligheter till digital omvandling för detaljhandelsföretag och dess fördelar för konsumenter i EU

(yttrande på eget initiativ)

(2022/C 152/01)

| Föredragande: | Felipe MEDINA MARTÍN |
| --- | --- |

Föredragande:

Felipe MEDINA MARTÍN

| Beslut av EESK:s plenarförsamling | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 32.2 i arbetsordningen |
| | Yttrande på eget initiativ |
| Ansvarig sektion | Inre marknaden, produktion och konsumtion |
| Antagande av sektionen | 18.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 9.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 190/1/4 |

Beslut av EESK:s plenarförsamling

25.3.2021

Rättslig grund

Artikel 32.2 i arbetsordningen

Yttrande på eget initiativ

Ansvarig sektion

Inre marknaden, produktion och konsumtion

Antagande av sektionen

18.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

9.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

190/1/4

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar att detaljhandeln betraktas som ett strategiskt ekosystem för europeisk återhämtning i samband med den översyn av den europeiska industristrategin som Europeiska kommissionen nyligen lade fram. Kommittén anser att ekosystemansatsen utgör en lämplig ram som dels återspeglar de komplexa kopplingarna mellan sektorer och företag på den inre marknaden i vissa värdekedjor, dels behovet av att stödja dem när det gäller att framgångsrikt ta till sig övergången till digital teknik och hållbarhet och bidra till återhämtningsstrategin. EESK noterar vikten, mångfalden och omfattningen av de initiativ som tas av detaljhandelsföretag för att stödja den gröna och digitala omställningen genom investeringar i ny teknik i syfte att bemöta nya krav och behov bland konsumenterna. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Den europeiska detaljhandeln, som är den största privata arbetsgivaren i Europa, befinner sig mitt i en digital omvandling som har påskyndats drastiskt av covid-19-pandemin. Den digitala omvandlingen innebär en genomgripande förändring av affärsmodellerna för detaljhandeln, men även förändringar i samspelet med kunderna, och de mest framgångsrika företagen integrerar sömlöst online- och offlinemiljön i en omnikanal. EESK noterar att två av tre detaljhandlare inte hade någon onlineverksamhet före covid-19, och att pandemin har visat hur viktig en omnikanalstrategi är för många företags överlevnad, särskilt – men inte enbart – när det gäller små och medelstora företag. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | En av de största utmaningar som detaljhandelssektorn står inför online är bristen på lika villkor med näringsidkare från tredjeländer. Detta skapar illojal konkurrens för EU-baserade näringsidkare som följer EU:s regler om att de produkter som säljs till konsumenter ska vara säkra och konsumenternas rättigheter respekteras. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Kommittén håller med om att det behövs en solid och ambitiös digital politik för detaljhandeln i Europa i syfte att utnyttja de möjligheter som digital innovation erbjuder för att stärka Europas konkurrenskraft. Att ta hänsyn till den gröna omställningen ger detaljhandeln möjlighet att samtidigt hjälpa konsumenterna att göra mer hållbara val i sin konsumtion. En verklig inre marknad, samt effektiv och ändamålsenlig gränsöverskridande lagstiftning, kommer att göra det möjligt för detaljhandels- och grossistsektorerna att tillgodose konsumenternas efterfrågan och att konkurrera i en miljö som är globalt konkurrenskraftig och mer digital. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK stöder det gemensamma uttalandet från arbetsmarknadens parter i EU:s detaljhandels- och grossistsektorer i den europeiska handelspakten för att hjälpa sektorn att förbättra sin långsiktiga motståndskraft genom att införa riktade stödåtgärder och påskynda den digitala och gröna omställningen, och pekar på detaljhandelns roll när det gäller att hålla stadskärnor och landsbygdssamhällen levande. Kommissionen bör på basis av återhämtningsplanerna överväga olika sätt att skapa en integrerad strategi för återhämtning och industri som återspeglar tjänsternas och tillverkningens ömsesidigt förstärkande roll när det gäller att driva på tillväxten och se till att EU:s ekonomi fungerar effektivt. Digitaliseringen av detaljhandeln bör stödjas med särskilt fokus på små och medelstora företag. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EU-institutionerna och medlemsstaterna bör omforma sysselsättnings- och kompetensfrämjande åtgärder och investera i kompetenserna hos framtida arbetstagare inom detaljhandeln genom bättre yrkesutbildning, fortbildning, individuellt lärande och stöd till den sociala ekonomin via konton som är anpassade till nya arbetstillfällen, och stödja företagen på ett sådant sätt att de kan behålla en stor del av sin arbetskraft genom att utbilda dem i att använda digital teknik, medan omskolning kan göra det möjligt för andra att få arbete i andra sektorer. EESK instämmer i att effekterna av ekonomins digitalisering på arbetsmarknaderna kan utvidgas och förstärkas genom artificiell intelligens (AI) och robotteknik, och detta kan bidra till ekonomiska och sociala framsteg. |
| --- | --- |

1.6

2.   Inledning

| 2.1 | Detaljhandeln, som omfattar detaljhandelsbutiker (B2C) och grossisthandelsföretag (B2B), är den största privata arbetsgivaren i Europa och tillhandahåller ett av sju arbetstillfällen och står för ett av fyra företag i EU. Detaljhandlare och grossister är ledet mellan producenter och tillverkare å ena sidan och de 450 miljoner konsumenterna i EU å den andra. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Detaljhandeln är en konsument- och efterfrågestyrd sektor. Det är en diversifierad sektor med nätbutiker och fysiska butiker som säljer livsmedel och andra produkter till konsumenter och som snabbt håller på att sammanföras till företag med distribution till konsumenterna via många olika kanaler samtidigt (omnikanalföretag). 99 % av företagen inom denna sektor är små och medelstora företag som försöker hitta rätt på den inre marknaden, överleva på en mycket konkurrensutsatt marknad, erbjuda möjligheter för innovation och experiment och göra vad de gör bäst, nämligen betjäna kunderna. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Den europeiska detaljhandeln befinner sig mitt i en digital omvandling. Denna påskyndades drastiskt av covid-19-pandemin. När det gäller andra produkter än livsmedel var många konsumenter tvungna att köpa dem på nätet eftersom butikerna var stängda. Livsmedelsbutiker kunde ofta förbli öppna, men var föremål för stränga restriktioner, vilket har lett till höga kostnader på grund av behovet att trygga miljön för kunder och anställda. Många återförsäljare som tidigare inte hade någon nätbutik var tvungna att börja erbjuda sina produkter på nätet för att kunna nå kunder igen under nedstängningen. E-marknadsplatser var ofta det enda sättet för små och medelstora företag att snabbt etablera sig på nätet, och detta förväntas öka inom den närmaste framtiden. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Samtidigt erbjuder den gröna omställningen nya möjligheter för detaljhandeln, eftersom den gör det möjligt för sektorn att ompröva affärsmodeller, erbjuda alternativa produkter och stödja och vägleda människor i riktning mot en mer hållbar livsstil. Detta både svarar på och leder till samhällsförändringar. Förutom att konsumenter och lagstiftare i allt högre grad kräver mer hållbara alternativ är den gröna omställningen en möjlighet att ompröva hur samhället producerar, tillverkar, säljer, använder och kasserar produkter. |
| --- | --- |

2.4

3.   Digital omvandling

| 3.1 | Den digitala omvandlingen håller på att förändra affärsmodellerna för privatpersoner och mindre företag i grunden. Den förändrar samspelet med kunderna, marknadsföringen, själva leveranskedjan, den information som löper genom leveranskedjan och mycket annat. Sektorn är traditionellt en återförsäljare av produkter, men den håller i allt högre grad på att bli en blandning av stödtjänster i samband med återförsäljning, en ledande producent och registerförare av data och en viktig användare av AI. Detta är nödvändigt för att tillgodose konsumenternas efterfrågan och tillhandahålla mer relevanta individanpassade erbjudanden. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Många talar fortfarande om försäljningskanaler online och offline, men de mest framgångsrika företagen integrerar sömlöst online- och offlinemiljön i omnikanaler vid en och samma konsumentkontakt. Detta bidrar till ökad konkurrens mellan de olika företagsmodellerna och skapar fler valmöjligheter och ökad öppenhet för konsumenterna, sysselsättningen och tillväxten. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | En av de största utmaningar som detaljhandelssektorn står inför är bristen på lika villkor med näringsidkare från tredjeländer online. Vissa av dessa frågor tas redan upp i olika kommissionsinitiativ. Det rapporteras regelbundet i medierna om att produkter från länder utanför EU som säljs på nätet av näringsidkare från tredjeländer inte följer EU:s regler eller att de inte är säkra eller till och med farliga. Detta leder till illojal konkurrens för EU-baserade näringsidkare som följer EU:s regler om att de produkter som säljs till konsumenter ska vara säkra och konsumenternas rättigheter respekteras. Problemet förvärras av bristande marknadsövervakning och tullkontroller och av höga efterlevnadskostnader för laglydiga näringsidkare. För konsumenterna är det svårt att motstå frestelsen med lägre priser. Enligt en studie från 2020 har nästan 70 % av de konsumenter i EU som handlar över gränserna köpt produkter från Kina – en andel som 2014 uppgick till omkring 15 % (1). |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Detaljhandlare och grossister är innovativa. De anpassar sig och experimenterar för att utforska nya produkter, tjänster och affärsmodeller för att hålla jämna steg med kundernas efterfrågan. Fler än två av tre detaljhandlare hade inte någon onlineverksamhet före covid-19, och pandemin har visat hur viktiga omnikanalerna är för många företags överlevnad, särskilt – men inte enbart – när det gäller små och medelstora företag som är detaljhandlare eller grossister. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Digital innovation ökar Europas globala konkurrenskraft. Varannan europeisk kund handlar redan online och totalt spenderar de 424 miljarder euro per år (2), men andelen inköp online varierar avsevärt mellan olika typer av produkter. Endast 15 % av kunderna handlar för närvarande över gränserna och endast 7 % av de små och medelstora företagen har försäljning utanför sitt eget land. Det behövs en solid och ambitiös digital politik för sektorn i Europa för att utnyttja dessa möjligheter och se till att alla företag inkluderas i processen, att arbetsvillkoren för deras anställda förbättras och att konsumenterna upplever en tydlig fördel av digitaliseringen av detaljhandeln i hela Europa, samtidigt som en hög konsumentskyddsnivå upprätthålls i alla försäljningskanaler. |
| --- | --- |

3.5

4.   Grön omställning

| 4.1 | Konsumenternas efterfrågan på hållbara produkter och affärsmetoder steg under covid-19-krisen. Detaljhandlare och grossister fungerade som en viktig länk till slutkunderna och spelar en nyckelroll när det gäller att förutse och stimulera efterfrågan på mer hållbara, återvinningsbara och/eller återanvändbara produkter och förpackningar. Detaljhandlare och grossister har sedan många år aktivt främjat hållbar konsumtion och minskat koldioxidutsläppen i sin verksamhet och sina leveranskedjor. Samtidigt har de ställts inför utmaningar när det gäller att driva på denna omställning i en sektor med höga fasta kostnader och snäva marginaler. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Detaljhandeln bidrar i hög grad till insamling och återvinning av avfall. Systemen för utökat producentansvar bygger på volymen av ett visst avfallsflöde som ett företag släpper ut på sin marknad. Detta ansvar är inte lika tydligt då näringsidkare som inte är fysiskt etablerade i EU för in produkter på EU-marknaden eller då konsumenterna gör detta genom direktimport. Produktavfall som i sådana fall kommer in i avfallsflödet återvinns eller bortskaffas på bekostnad av de europeiska detaljhandlarna. Detta inbegriper avfall som skapats av tredjelandsaktörer som inte betalar någonting. Det behövs ett ökat samarbete mellan WEEE-system (avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk eller elektronisk utrustning) och näthandlare som är etablerade utanför EU, liksom åtgärder för att göra dessa företag medvetna om sina skyldigheter enligt systemen för utökat producentansvar. Det är också avgörande att konsumenterna är medvetna om återvinningsprocesser och -kostnader för att ge bättre insyn i vilka effekterna är då man handlar på nätet. |
| --- | --- |

4.2

5.   Kompetens

| 5.1 | EESK stöder det gemensamma uttalandet av den 8 april (3) från arbetsmarknadsparterna inom detalj- och partihandeln (UNI-Europa och EuroCommerce) till förmån för en europeisk handelspakt. Uttalandet belyste covid-19-krisens exempellösa återverkningar på detaljhandlarnas och grossisternas lönsamhet och på anpassningsförmågan hos deras personal. Traditionen av partnerskap mellan arbetsmarknadens parter och förekomsten av skräddarsydda arbetsformer inom sektorn, ofta genom kollektivavtal, gjorde det möjligt för företagen att effektivt hantera den plötsliga och radikala anpassningen till det ”nya normala”. Arbetsmarknadens parter har föreslagit en europeisk handelspakt för EU och statliga myndigheter för att hjälpa sektorn att förbättra sin långsiktiga motståndskraft genom riktade stödåtgärder och genom att påskynda den digitala och gröna omställningen. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Enligt en färsk rapport från McKinsey Global Institute (4) är covid-19 och automatisering ett hot mot mer än 5 miljoner arbetstillfällen i detalj- och grossistledet. Detta riskerar att påverka de många kvinnor och ungdomar som är sysselsatta. Förutom att stabilisera ekonomin måste EU och medlemsstaterna investera i dessa arbetstagares färdigheter, t.ex. genom förbättrad yrkesutbildning, fortbildning, individuella utbildningskonton och omskolning. Riktad kompetenshöjning skulle göra det möjligt för sektorn att behålla en större andel av sin arbetskraft genom att utbilda dem i att använda digital teknik, medan omskolning kan göra det möjligt för andra att få arbete inom andra sektorer. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | EU:s stödåtgärder för sysselsättning och kompetens måste därför omformas för att möjliggöra enkel och snabb tillgång till finansiering för omstrukturering av denna sektor och för att hantera de föränderliga kompetensbehov som drivs på av de allt snabbare marknadsförändringarna till följd av covid-19. Återhämtningsplanerna måste användas till att höja kompetensen hos arbetstagare inom både detalj- och grossistledet på samma sätt som för offentliganställda. |
| --- | --- |

5.3

6.   Industristrategin och ekosystem för detaljhandel

| 6.1 | I den uppdaterade industristrategi som nyligen lades fram av Europeiska kommissionen (5) föreslås ett nytt fokus på viktiga ekosystem, inklusive detaljhandel och jordbruksbaserade livsmedel. Detaljhandlare och grossister spelar en avgörande roll för den europeiska ekonomin och för att många andra ekosystem ska fungera, till exempel logistiksektorn. Den digitala och gröna omställningen måste bidra till återhämtningen efter covid-19, och detaljhandlare och grossister måste erkännas som en viktig del av ett stort antal ekosystem, bland annat e-handel och logistik. Logistik är en oumbärlig industrikomponent i e-handel, symbiotisk eftersom inget av de två delsystemen kan bedriva sin affärsverksamhet utan bidrag från det andra. Det ligger därför i allmänhetens intresse att logistiksektorn växer på ett sätt som är förenligt med arbetstagarnas, konsumenternas och miljöns intressen. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | Kommissionen har uppmärksammat att ekosystemet i detaljist- och grossistledet är en av de hårdast drabbade sektorerna och kommer på andra plats när det gäller behovet av investeringsstöd. Detaljhandlare och grossister har hög omsättning, höga fasta kostnader och snäva marginaler (1–3 %), vilket innebär att de är särskilt sårbara för likviditetsbrist. I maj 2020 uppgick de uppskattade förlusterna i samband med pandemins första våg till 16–20 % av den årliga omsättningen (250–320 miljarder euro) i detaljhandeln för andra produkter än livsmedel. Ett stort antal företag i ekosystemet i detaljist- och grossistledet har drabbats hårt av statliga restriktioner som riktas mot dem direkt eller indirekt, t.ex. till följd av att deras kunder har berörts av nedstängningen eller varit föremål för andra restriktioner när det gäller rörligheten. Företag med onlineverksamhet har kunnat utjämna en del av förlusterna, men endast i mycket begränsad omfattning. Nätförsäljningen har ökat kraftigt och förväntas fortsätta att öka i takt med att konsumenterna blir mer vana vid näthandel. |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | Ekosystemansatsen utgör en lämplig ram som dels återspeglar de komplexa kopplingarna mellan sektorer och företag på den inre marknaden i vissa värdekedjor, dels behovet av att stödja dem när det gäller att framgångsrikt ta till sig omställningen till digital teknik och hållbarhet och bidra till återhämtningsstrategin. Eftersom den privata konsumtionen utgör mer än 50 % av EU:s BNP säkerställer detaljhandlare och grossister tillverkarnas tillgång till konsument- och branschmarknader. Kunderna kan köpa det de behöver, vilket skapar en kontinuerlig och livsnödvändig leveranskedja. |
| --- | --- |

6.3

7.   Detaljhandelns roll för att hålla stadskärnorna och landsbygdssamhällena levande

| 7.1 | Detaljhandeln har under många år byggt upp förtroendet hos de europeiska konsumenterna och förser dem med produkter av hög kvalitet till konkurrenskraftiga priser, samtidigt som de ständigt försöker skapa och föra vidare nya effektivitetsvinster för att förbättra konsumenternas köpkraft. Återförsäljarna skapar miljövänliga produkter som bidrar till hållbar konsumtion, men mer behöver göras. |
| --- | --- |

7.1

| 7.2 | Detaljhandeln är också av central betydelse för att hålla stadskärnorna och landsbygdssamhällena levande. Detta visar också hur relevanta traditionella butiker är för samhället, både nu och i framtiden. Detaljhandlare kan fungera som postkontor, bank och apotek och hjälpa lokalsamhällena att förbli livskraftiga. Tomma detaljhandelsutrymmen vid shoppinggator leder ofrånkomligen till en långsam nedgång för städer och till ökad vandalism och brottslighet, medan en bybutik kan göra skillnad mellan en levande landsbygd och en landsbygd som avfolkas. |
| --- | --- |

7.2

| 7.3 | De europeiska detaljhandlarna måste kunna öka och påskynda sina investeringar i automatisering, konsumentgränssnitt och AI för att förbli konkurrenskraftiga. Stöd till sådana investeringar och till ökad nätförsäljning – och i synnerhet bistånd för lansering online riktat till små och medelstora detaljhandlare och verksamhet i mindre städers centrum – skulle ge betydande resultat både för lokalsamhällena och för överlevnaden och motståndskraften hos många detaljhandelsföretag som står inför en intensiv – och i allt högre grad världsomfattande – konkurrens. |
| --- | --- |

7.3

8.   Lika villkor för detaljhandeln i EU

| 8.1 | EU, med 450 miljoner konsumenter, har en enorm potential som en digital inre marknad. Strategin för den europeiska digitala inre marknaden utformades för att stimulera gränsöverskridande e-handel mellan EU-länderna. Den gränsöverskridande e-handeln inom EU har dock inte ökat lika snabbt som e-handeln från tredjeländer. Den europeiska marknaden för digitala tjänster ligger klart efter USA och Kina, särskilt när det gäller närvaron på världsmarknaden, och detta återspeglas i den explosionsartade ökningen av europeiska konsumenters inköp på nätet från vissa tredjeländer, särskilt Kina. Under årens lopp har vi kunnat konstatera att allt mer innovativa digitala format och tekniker skapas där. EU och dess medlemsstater måste öka sina ansträngningar för att skapa ändamålsenliga ramar för företagens konkurrenskraft, innovation, kundservice och konsumentskydd. Detta kan bäst uppnås genom att se till att det är mer attraktivt att investera och göra affärer i EU än på andra håll i världen. |
| --- | --- |

8.1

| 8.2 | Nätförsäljning är den snabbast växande delen av detaljhandelsmarknaden, och även om den fortfarande är relativt begränsad jämfört med försäljning offline börjar den få en framträdande plats inom ett antal sektorer som inte tillhandahåller livsmedel. Detaljhandlare är inte längre den enda inkörsporten till kunderna, och tillverkarna börjar också använda e-handel för att sälja och samverka på andra sätt direkt med kunderna. Stordriftsfördelar och omfattande mekanisering av processer, tillsammans med nätverkseffekter och möjligheten att erbjuda ett så gott som obegränsat utbud av produkter, har gynnat stora onlineaktörer och onlineplattformar, vars växande marknadsandelar börjar reproducera lokala butikers traditionella grindvaktsfunktion. |
| --- | --- |

8.2

| 8.3 | Alla varor som saluförs i unionen måste följa EU:s regler, och alla näringsidkare som säljer till konsumenter i EU måste säkerställa detta. Direktimport har lett till nya utmaningar när det gäller efterlevnaden av EU-lagstiftningen, vilket innebär hälso- och säkerhetsrisker för europeiska konsumenter och utsätter näringsidkare i unionen för illojal konkurrens. Kraftfulla signaler har sänts om att företag måste följa reglerna vid försäljning av produkter inom EU, oavsett var de är belägna och vilket värde varorna än har. Bland annat den föreslagna rättsakten om digitala tjänster, översynen av direktivet om allmän produktsäkerhet, korrekt genomförande och efterlevnad av förordningen om marknadskontroll och annan EU-lagstiftning kommer att spela en avgörande roll. |
| --- | --- |

8.3

| 8.4 | Det är mycket viktigt att den inre marknaden och den aktuella sektorn fungerar väl, eftersom detta gör det möjligt för detaljhandeln och grossistförsäljningen att tillgodose konsumenternas efterfrågan och att konkurrera i en globalt konkurrensutsatt och mer digital miljö. EESK anser att åtgärder på EU-nivå är av yttersta vikt för att förhindra ytterligare fragmentering av den inre marknaden och för att undvika att nya – ofta protektionistiska – nationella regler för produkter och tjänster införs samt för att förhindra att EU-lagstiftningen genomförs och tolkas på olika sätt. |
| --- | --- |

8.4

9.   AI i detalj- och grossistledet

| 9.1 | Detaljhandlare och grossister har under många år använt automatisering på områden som transport, beställning och lagerhantering eller i kontakten med kunderna. Med hjälp av artificiell intelligens (AI) har automatiseringen blivit mycket mer sofistikerad, vilket möjliggör bättre insikter och höjd effektivitet. AI påverkar detaljhandeln och grossistsektorn på många sätt. Detta inbegriper att förbättra samverkan med kunderna, påskynda paketleveranserna, förutse kundernas beteende, optimera lagerhållningen, upptäcka bedrägerier och göra sektorn mer hållbar. |
| --- | --- |

9.1

| 9.2 | Användningen av AI i detaljhandeln har ökat kraftigt varje år. Endast 4 % av återförsäljarna använde AI-teknik 2016, medan andelen ökade till 17 % 2017 och till 28 % 2018. Föga förvånande har utnyttjandet varit störst bland stora detaljhandlare och grossister med en årsomsättning på minst 10 miljarder US-dollar. AI används av återförsäljare inom fordonssektorn (19 %), elektronik och vitvaror (25 %), heminredning (26 %), livsmedel och specerier (29 %), kläder och skor (33 %) och blandade kategorier (42 %). |
| --- | --- |

9.2

| 9.3 | Såsom EESK påpekade i sitt yttrande om artificiell intelligens (6) kommer AI och robotteknik att utvidga och förstärka återverkningarna av digitaliseringen av ekonomin på arbetsmarknaderna och kan bidra till ekonomiska och sociala framsteg. På senare år har AI blivit ett fokus för företag, beslutsfattare och samhället. AI erbjuder oändliga möjligheter för detaljhandels- och grossistföretag att växa i operativt hänseende, förbättra leveranskedjorna, underlätta beslutsfattande, förstå konsumenternas behov och förbättra kundupplevelsen. Detta är bara några av många anledningar till att så många detaljhandlare och grossister överväger och investerar i de möjligheter som AI erbjuder. |
| --- | --- |

9.3

| 9.4 | Många AI-tillämpningar påverkar inte enskilda personer. AI som används för medicinsk diagnos och AI som används för att skanna hyllor i ett lager kan båda använda liknande teknik för beslutsfattande på grundval av komplexa dataset – men de innebär helt olika risker och kräver olika skyddsåtgärder. AI behöver en reglering som beaktar de olika risknivåer som användningen av AI-system innebär och som säkerställer att konsumenterna är trygga och har förtroende för systemen. |
| --- | --- |

9.4

Bryssel den 9 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  E-handeln i Europa 2020.

1

(2)  https://www.eurocommerce.eu/about-us/the-narratives.aspx.

2

(3)  Gemensamt uttalande av EuroCommerce och UNI-Europa, 8.4.2020.

3

(4)  The future of work in Europe (mckinsey.com).

4

(5)  COM(2020) 102 final; Meddelande om en ny industristrategi för EU (pdf, EN, europa.eu).

5

(6)  EUT C 440, 6.12.2018, s. 1.

6

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/7 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/7

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Bortom BNP-åtgärder för en framgångsrik återhämtning och en hållbar och resilient EU-ekonomi”

(yttrande på eget initiativ)

(2022/C 152/02)

| Föredragande: | Petru Sorin DANDEA |
| --- | --- |

Föredragande:

Petru Sorin DANDEA

| Beslut av EESK:s plenarförsamling | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 32.2 i arbetsordningen |
| | Yttrande på eget initiativ |
| Ansvarig sektion | Sektionen för Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning |
| Antagande av sektionen | 23.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 209/2/7 |

Beslut av EESK:s plenarförsamling

25.3.2021

Rättslig grund

Artikel 32.2 i arbetsordningen

Yttrande på eget initiativ

Ansvarig sektion

Sektionen för Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning

Antagande av sektionen

23.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

209/2/7

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | En övergång från det ekonomiska system där tillväxt är den främsta drivkraften till en modell som bygger på hållbar utveckling är ofrånkomlig. Med tanke på hur komplex denna omställning är och de enorma utmaningar som den innebär är förslagen till nya indikatorer i detta yttrande bara ett exempel på en metod för att utföra mätningar på det sociala, ekonomiska eller miljörelaterade området. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESK föreslår att ett antal indikatorer utarbetas i syfte att ge de politiska beslutsfattarna bättre information så att de kan främja en politik för utveckling av den cirkulära ekonomin. Om man t.ex. för vissa varaktiga konsumtionsvaror anger andelen material som härrör från naturresurser, och dessutom anger den genomsnittliga användningstiden för dem och den potentiella återvinningsgraden för dessa material, skulle man kunna ge de politiska beslutsfattarna relevant information om behovet av investeringar i återvinningssektorn. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Kommittén anser att en resultattavla som fokuserar på faktorer ”bortom BNP” bör utarbetas i sammanfattad form. Denna skulle sedan kunna integreras i resultattavlan för den europeiska gröna given. ”EU:s doughnut 2030”, som utvecklats av det tyska institutet ZOE, skulle kunna användas för att ta fram denna resultattavla. Resultattavlan skulle kunna spela en roll i den europeiska styrningsprocessen genom att bidra till bedömningen av framsteg och fastställandet av vilka åtgärder som krävs för att uppnå den europeiska planeringsterminens mål. Kommittén anser att ett nytt perspektiv bör anläggas i den europeiska styrningsprocessen inriktat på medborgarnas välbefinnande. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK anser att medlemsstaterna, beroende på sina nationella särdrag, bör prioritera användningen av vissa av de indikatorer som föreslagits av FN och uppmuntrar en användning av förslagen i rapporterna från Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) om en bättre mätning av välbefinnande och välstånd. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Kommittén instämmer i den åsikt som de europeiska arbetsmarknadsparterna framförde vid toppmötet i Porto, nämligen att de föreslagna 14 indikatorerna kan utgöra en resultattavla som kompletterar BNP och som kan användas vid utformningen av politik som stöder en modell för hållbar tillväxt. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Investeringar i ett sammanhållet samhälle, hållbar utveckling, mänskligt och socialt kapital och livskvalitet kommer att vara avgörande när det gäller att skapa möjligheter för moderna företag och främja sysselsättning, välstånd och hållbar tillväxt i framtiden. EESK anser därför att indikatorer bortom BNP bör bli verktyg som ger möjlighet inte bara att övervaka och mäta politikens utveckling, utan även att tillhandahålla information om denna utveckling, förbättra kommunikationen och uppmuntra fastställandet av mål. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Kommissionen har nyligen lagt fram ett meddelande (1) som syftar till att styra finansieringen mot hållbara verksamheter. EESK ställer sig bakom kommissionens initiativ och anser att en uppsättning indikatorer måste utarbetas för att dels övervaka miljöanpassningen av finansieringen, dels ange graden av miljöanpassning av ekonomiska sektorer. Dessa indikatorer skulle ge beslutsfattarna bättre vägledning i utformningen av offentliga incitament för hållbar verksamhet. De kan också vara ett viktigt övervakningsverktyg för medlemsstaternas regeringar. Denna övervakning är nödvändig eftersom vi måste kontrollera hur snabbt vi styr investeringarna mot hållbara sektorer. Om vi investerar alltför långsamt riskerar vi nämligen att uttömma de tillgängliga resurserna innan alternativa lösningar finns att tillgå. Detta skulle leda till en explosionsartad prisutveckling med dramatiska effekter för det ekonomiska systemet. Om vi i stället investerar alltför snabbt riskerar vi att lämna många sektorer utan investeringar och därmed bromsa den ekonomiska verksamhet som genererar de resurser som krävs för investeringar. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | När det gäller kampen mot klimatförändringarna anser EESK också att befintliga indikatorer måste ses över för att möjliggöra en bättre övervakning av framstegen. Det finns indikatorer som inte fullt ut fångar upp vissa ekonomiska verksamheters negativa effekter på miljön. Ett antal indikatorer bör också anpassas för att bättre återspegla EU:s mål. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Digitaliseringen och miljöanpassningen av det ekonomiska systemet innebär att det krävs betydande omstruktureringar i de olika sektorerna. För att dessa förändringar ska kunna genomföras till lägsta möjliga sociala kostnad krävs det politiska åtgärder för att skydda arbetskraften för att på medellång och lång sikt säkerställa en rättvis fördelning av det nödvändiga arbetet bland den förvärvsarbetande befolkningen. Dessutom anser EESK, i enlighet med de europeiska arbetsmarknadsparternas förslag, att det är nödvändigt att ta fram en uppsättning indikatorer för kollektivförhandlingar. Kollektivförhandlingarna skyddar arbetstagarna i allmänhet, men de kan också inom ramen för yrkesutbildningsprogrammen säkerställa och främja de politiska åtgärder som behövs för att garantera arbetstagarnas rörlighet, som är nödvändig med tanke på de utmaningar som omställningen av ekonomin medför. Dessutom kan en rättvis fördelning av det arbete som finns tillgängligt i hela ekonomin säkerställas genom smarta program för organisering av arbetstiden, som kan förhandlas fram av arbetsmarknadens parter. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | En större omställning av det ekonomiska systemet kan inte ske utan att samhället som helhet accepterar det. EESK anser att nya enkäter (av typen Eurobarometer) bör genomföras för att man ska kunna följa hur man i samhället ser på den ekonomiska modellens förändring. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Medlemsstaterna och kommissionen bör också stödja utvecklingen av initiativ som syftar till att bättre mäta välbefinnande och analysera den ekonomiska verksamhetens inverkan på miljön (t.ex. det initiativ som tagits fram av det tyska forskningsinstitutet ZOE, som har utarbetat ett system med indikatorer som kallas ”doughnutekonomi”). |
| --- | --- |

1.11

2.   Inledning

| 2.1 | Bruttonationalprodukten (BNP) är fortsatt den viktigaste makroekonomiska indikator som används globalt för att kvantifiera ekonomisk verksamhet. Det finns dock en utbredd uppfattning om att BNP inte speglar vare sig den verkliga nivån i fråga om välbefinnande och utveckling i ett samhälle eller de negativa miljöeffekterna av vissa ekonomiska verksamheter. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Redan de som skapade BNP-begreppet var medvetna om dess begränsningar men diskussionerna på temat ”bortom BNP” fick allt större betydelse under 90-talet. Det har därför uppstått ett behov av lämpliga indikatorer som kan tillämpas på 2000-talet globala utmaningar (klimatförändringar, fattigdom, resursutarmning, hälsa och livskvalitet). Ett viktigt steg mot att hitta de indikatorer som lämpar sig bäst för att mäta dessa framsteg och som bäst kan integreras i beslutsprocessen och tas upp i offentliga debatter var 2007 års högnivåkonferens på temat ”Bortom BNP” (2), som anordnades av kommissionen, Europaparlamentet, Romklubben, OECD och WWF. I slutrapporten från kommissionen för mätning av ekonomiska resultat och samhällsutveckling (3), under ledning av Joseph E. Stiglitz, Amartya Sen och Jean-Paul Fitoussi, pekades det därefter på ytterligare begränsningar hos BNP (tvivel i fråga om hur produktivitet mäts och det faktum att humankapital inte beaktas). |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Under de senaste åren har de europeiska beslutsfattarna fått flera nya prioriteringar, bland annat den gröna och digitala omställningen och den allt större tonvikt som läggs vid sociala hänsyn inom ett stort antal politikområden. Dessutom är det, även om covid-19-pandemin utan tvivel kommer att få djupgående och negativa konsekvenser för den europeiska ekonomin, viktigt att inte glömma bort att andra utmaningar (klimatförändringar, växande ojämlikhet och långsam produktivitetstillväxt) kvarstår. Investeringar i ett sammanhållet samhälle, hållbar utveckling, mänskligt och socialt kapital och livskvalitet kommer att vara avgörande när det gäller att skapa möjligheter för moderna företag och främja sysselsättning, välstånd och hållbar tillväxt i framtiden. Indikatorer bortom BNP bör därför bli verktyg som ger möjlighet inte bara att övervaka och mäta politikens utveckling, utan även att tillhandahålla information om denna utveckling, förbättra kommunikationen och uppmuntra fastställandet av mål. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Genom detta yttrande på eget initiativ vill EESK ge ett värdefullt bidrag till arbetet med att fastställa vilka indikatorer för välbefinnande och utveckling som bör övervägas som komplement till de traditionella ekonomiska indikatorerna. Yttrandet belyser också de icke tillgodosedda behoven av data och beskriver sätt att bättre integrera dessa indikatorer i utarbetandet politiken på europeisk och nationell nivå för att göra det möjligt för EU att gå starkare ur den nuvarande krisen och med ökad motståndskraft mot framtida chocker. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Med all säkerhet har behovet aldrig varit mer akut av att ta fram indikatorer som gör det möjligt att utarbeta och genomföra politik som syftar till att utveckla en global modell för hållbar ekonomi, som kan garantera välbefinnande för alla jordens invånare. Den nuvarande ekonomiska modellen som bygger på en ständig tillväxt som betraktas som den viktigaste drivkraften för systemets stabilitet, är inte längre hållbar för en planet med begränsade resurser. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Kommissionen offentliggjorde i juni ett diskussionsunderlag (4) där den upprepar att man måste ta fram indikatorer som kompletterar BNP för att möjliggöra en bättre övervakning av den omställning som samhället och ekonomin genomgår till följd av genomförandet av politiken för att främja den europeiska gröna given. I dokumentet redogörs också för de ansträngningar som vissa länder gjort under senare år för att utarbeta kompletterande verktyg för att övervaka välbefinnandet och ekonomiska verksamheters miljöpåverkan. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | På global nivå finns det ett antal initiativ som syftar till att utveckla indikatorer som dels gör det möjligt för politikerna att utarbeta och genomföra strategier för att främja hållbarhet, dels möjliggör bättre information om omställningen av den ekonomiska modellen. Ett sådant initiativ värt att notera är ”EU:s doughnut 2030” (5), där man utvecklat ett nytt koncept för redovisning av en politisk sammanfattning av befintliga resultattavlor och valt ut 30 indikatorer för att effektivisera utformningen av politiken, men också för att öka allmänhetens förståelse för behoven i samband med det ekonomiska systemets omställning. |
| --- | --- |

2.7

3.   Allmänna och särskilda kommentarer

| 3.1 | Debatten på temat ”bortom BNP” har föranlett omfattande reaktioner från institutioner, forskare och politiker. Således har det inom ramen för OECD, FN, kommissionen och Eurostat lagts fram förslag till indikatorer som syftar till att bättre mäta välbefinnande och välstånd på individuell nivå, samhällsnivå eller nationell nivå. År 2015 antog FN målen för hållbar utveckling, för vilka det fastställts 169 delmål och 200 indikatorer. Under 2018 utarbetade OECD:s högnivåexpertgrupp två rapporter (6) där det rekommenderas att mätningen av välbefinnande förbättras genom förbättring av befintliga indikatorer eller införande av nya. EESK anser att medlemsstaterna, beroende på sina nationella särdrag, bör prioritera användningen av vissa av de indikatorer som föreslagits av FN, och uppmuntrar användningen av förslagen i rapporterna från OECD om en bättre mätning av välbefinnande och välstånd. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | De europeiska arbetsmarknadsparterna BusinessEurope, Europeiska fackliga samorganisationen (EFS), SGI Europe och UEAPME har nyligen undertecknat ett gemensamt dokument (7) där man rekommenderar en uppsättning indikatorer som kompletterar BNP på det sociala och ekonomiska området och på miljöområdet. Kommittén instämmer i den åsikt som de europeiska arbetsmarknadsparterna uttryckt, nämligen att de föreslagna 14 indikatorerna kan utgöra en resultattavla som kompletterar BNP, som kan användas vid utformningen av politik som stöder en modell för hållbar tillväxt. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Sedan 2011 har EESK deltagit i den debatt på temat ”bortom BNP” som förs på EU-nivå. Kommittén har utarbetat en rad yttranden (8) med förslag till nya indikatorer för att mäta välbefinnande och välstånd och har genomfört enkäter för att bättre fastställa vad som får EU-medborgarna att känna att de lever ett högkvalitativt och meningsfullt liv. Vi anser att nya indikatorer måste utvecklas för att mäta ekonomisk resiliens när det gäller förmåga till anpassning och omställning, men också för att ta hänsyn till principen om att inte låta någon hamna på efterkälken. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | För att vara säkra på att vi till kommande generationer kommer att överlämna en planet som åtminstone är lika välmående som i dag måste vi tänka om när det gäller den ekonomiska modell som bygger på ett okontrollerat utnyttjande av naturresurser. Det är ett faktum att den cirkulära ekonomin, som tilldrar sig ett allt större intresse, garanterar en mer rationell användning av naturresurserna. Därför föreslår vi att ett antal indikatorer utarbetas för att ge de politiska beslutsfattarna bättre information så att de kan främja en politik för utveckling av denna sektor. Om man t.ex. för vissa varaktiga konsumtionsvaror anger andelen material som härrör från naturresurser, och dessutom anger den genomsnittliga användningstiden för dem och den potentiella återvinningsgraden för dessa material, skulle man kunna ge de politiska beslutsfattarna relevant information om behovet av investeringar i återvinningssektorn. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Kommittén anser att en resultattavla på temat ”bortom BNP” bör utarbetas i sammanfattad form. Denna skulle sedan kunna integreras i resultattavlan för den europeiska gröna given. ”EU:s doughnut 2030”, som utvecklats av det tyska institutet ZOE, skulle kunna användas för att ta fram denna resultattavla. Resultattavlan skulle kunna spela en roll i den europeiska styrningsprocessen genom att bidra till bedömningen av framsteg och fastställandet av vilka åtgärder som krävs för att uppnå den europeiska planeringsterminens mål. Kommittén anser att ett nytt perspektiv bör anläggas i den europeiska styrningsprocessen inriktat på medborgarnas välbefinnande. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EESK rekommenderar kommissionen och medlemsstaterna att fastställa mål för var och en av indikatorerna. Detta skulle göra det möjligt att använda begreppet ”avstånd till målet” för en bättre övervakning av framstegen och en bättre förståelse. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Europeiska unionen har satt upp ett ambitiöst klimatmål som innebär att den strävar efter att bli neutral i fråga om koldioxidutsläpp i atmosfären senast 2050. Det innebär också att investeringarna måste omorienteras mot ekonomisk verksamhet utan miljöpåverkan. Kommissionen har nyligen lagt fram ett meddelande (9) som syftar till att styra finansieringen mot hållbara verksamheter. EESK ställer sig bakom kommissionens initiativ och anser att en uppsättning indikatorer måste utvecklas för att dels övervaka miljöanpassningen av finansieringen, dels ange graden av miljöanpassning av ekonomiska sektorer. Dessa indikatorer skulle ge beslutsfattarna bättre vägledning i utformningen av offentliga incitament för hållbar verksamhet. De kan också vara ett viktigt övervakningsverktyg för medlemsstaternas regeringar. Denna övervakning är nödvändig eftersom vi måste kontrollera hur snabbt vi styr investeringarna mot hållbara sektorer. Om vi investerar alltför långsamt riskerar vi nämligen att uttömma de tillgängliga resurserna innan alternativa lösningar finns att tillgå. Detta skulle leda till en explosionsartad prisutveckling med dramatiska effekter för det ekonomiska systemet. Om vi i stället investerar alltför snabbt riskerar vi att lämna många sektorer utan investeringar och därmed bromsa den ekonomiska verksamhet som genererar de resurser som krävs för investeringar. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | När det gäller kampen mot klimatförändringarna anser EESK också att befintliga indikatorer måste ses över för att möjliggöra en bättre övervakning av framstegen. Ett exempel på detta är indikatorn för utsläpp av växthusgaser. Den indikator som utvecklats av Eurostat omfattar inte utsläpp från vissa sektorer, t.ex. luftfartssektorn. Ett antal indikatorer bör också anpassas för att bättre återspegla EU:s mål. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Digitaliseringen och miljöanpassningen av det ekonomiska systemet innebär att det krävs betydande omstruktureringar i de olika sektorerna, både när det gäller deras bidrag till BNP och i fråga om sysselsättning. För att dessa förändringar ska kunna genomföras till lägsta möjliga sociala kostnad krävs det politiska åtgärder för att skydda arbetskraften för att på medellång och lång sikt säkerställa en rättvis fördelning av det nödvändiga arbetet bland den förvärvsarbetande befolkningen. Dessutom anser EESK, i enlighet med de europeiska arbetsmarknadsparternas förslag, att det är nödvändigt att ta fram en uppsättning indikatorer för kollektivförhandlingar. Kollektivförhandlingarna skyddar arbetstagarna i allmänhet, men de kan också inom ramen för yrkesutbildningsprogrammen säkerställa och främja de politiska åtgärder som behövs för att garantera arbetstagarnas rörlighet, som är nödvändig med tanke på de utmaningar som omställningen av ekonomin medför. Dessutom kan en rättvis fördelning av det arbete som finns tillgängligt i hela ekonomin säkerställas genom smarta program för organisering av arbetstiden, som kan förhandlas fram av arbetsmarknadens parter. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | En större omställning av det ekonomiska systemet kan inte ske utan att samhället som helhet accepterar det. Därför behöver de politiska beslutsfattarna under hela denna svåra process, utöver statistiska indikatorer, även ha tillgång till statistiska undersökningar och statistisk forskning som gör det möjligt att övervaka i vilken utsträckning samhällsförändringarna förstås och accepteras. EESK anser att nya enkäter (av typen Eurobarometer) bör genomföras för att man ska kunna följa hur man i samhället ser på den ekonomiska modellens förändring. Medlemsstaterna och kommissionen bör också stödja utvecklingen av initiativ som syftar till att bättre mäta välbefinnande och analysera den ekonomiska verksamhetens inverkan på miljön (t.ex. det initiativ som tagits fram av det tyska forskningsinstitutet ZOE, som har utarbetat ett system med indikatorer som kallas ”EU:s doughnut 2030”) (10). |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | En övergång från det ekonomiska system där tillväxt är den främsta drivkraften till en modell som bygger på hållbar utveckling är ofrånkomlig. Med tanke på hur komplex denna omställning är och de enorma utmaningar som den innebär är förslagen till nya indikatorer i detta yttrande förvisso bara ett exempel på en metod för att utföra mätningar på det sociala, ekonomiska eller miljörelaterade området. |
| --- | --- |

3.11

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  COM(2021) 188 final, ”EU:s taxonomi, hållbarhetsredovisning för företag, hållbarhetspreferenser och förvaltaruppdrag: Styra kapital mot den europeiska gröna given”.

1

(2)  Sammanfattning från konferensen ”Bortom BNP” – https://ec.europa.eu/environment/beyond_gdp/proceedings/bgdp_proceedings_summary_notes.pdf.

2

(3)  Rapport från Kommissionen för mätning av ekonomiska resultat och samhällsutveckling – https://ec.europa.eu/eurostat/documents/8131721/8131772/Stiglitz-Sen-Fitoussi-Commission-report.pdf.

3

(4)  . https://ec.europa.eu/info/publications/economic-policy-making-beyond-gdp-introduction_en.

4

(5)  . https://zoe-institut.de/en/publication/a-compass-towards-2030

5

(6)  OCDE (2018), ”Beyond GDP: Measuring what counts for economic and social performance”, OECD Publishing, Paris – https://doi.org/10.1787/9789264307292-en.

6

OCDE (2018), ”For Good Measure: Advancing Research on Well-Being Metrics Beyond GDP”, OECD Publishing, Paris – https://doi.org/10.1787/9789264307278-en.

(7)  https://est.etuc.org/wp-content/uploads/2021/05/FINAL-BEYOND-GDP-SOCIAL-PARTNERS-EU.pdf.

7

(8)  Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ”Bortom BNP – Det civila samhällets roll i valet av kompletterande indikatorer” (yttrande på eget initiativ) (EUT C 181, 21.6.2012, s. 14).

8

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om ”Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska centralbanken, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén – Förstärkt samordning av den ekonomiska politiken för stabilitet, tillväxt och nya arbetstillfällen: Verktyg för en kraftfullare ekonomisk styrning i EU”, COM(2010) 367 final (EUT C 107, 6.4.2011, s. 7).

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ”Bortom BNP – indikatorer för hållbar utveckling” (EUT C 100, 30.4.2009, s. 53).

(9)  COM(2021) 188 final, ”EU:s taxonomi, hållbarhetsredovisning för företag, hållbarhetspreferenser och förvaltaruppdrag: Styra kapital mot den europeiska gröna given” (EUT C 517, 22.12.2021, s. 72).

9

(10)  Rapport från ZOE-institutet: ”A Compass towards 2030” (https://zoe-institut.de/en/publication/a-compass-towards-2030/).

10

---

BILAGA

Image 1

EU:s doughnut 2030: en första analys och presentation

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/13 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/13

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Bolagsskatternas roll när det gäller bolagsstyrning

[yttrande på eget initiativ]

(2022/C 152/03)

| Föredragande: | Krister ANDERSSON |
| --- | --- |

Föredragande:

Krister ANDERSSON

| Beslut av EESK:s plenarförsamling | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 32.2 i arbetsordningen |
| | Yttrande på eget initiativ |
| | Resolution |
| Ansvarig sektion | Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning |
| Antagande av sektionen | 23.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 223/4/11 |

Beslut av EESK:s plenarförsamling

25.3.2021

Rättslig grund

Artikel 32.2 i arbetsordningen

Yttrande på eget initiativ

Resolution

Ansvarig sektion

Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning

Antagande av sektionen

23.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

223/4/11

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) tror att den privata sektorns respons på återhämtningsplanen och Next Generation EU kommer att bli avgörande när det gäller att åstadkomma och faktiskt genomföra en grönare och digitaliserad ekonomi. Lämpliga incitament måste därför ges från den offentliga politikens sida. Den ekonomiska politiken, och särskilt skattepolitiken och politik som påverkar bolagsstyrningen, måste sörja för en effektiv beslutsprocess och en effektiv resursfördelning som främjar uppnåendet av sociala mål. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | För att få till stånd en hållbar grön och digitaliserad ekonomi menar EESK att man måste ta itu med skattefördelen för lånefinansiering. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK uppmanar medlemsstaterna att göra sina skattesystem mer neutrala med avseende på lånefinansiering och finansiering med eget kapital. Detta skulle uppmuntra en diversifiering av finansieringskällorna och göra den europeiska ekonomin mer motståndskraftig. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK välkomnar de initiativ som kommissionen tagit för att senast första kvartalet 2022 presentera åtgärder som syftar till att ta itu med skattefördelen för lånefinansiering inom bolagsskattesystemen. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | För nya företag och för investerare som söker miljövänligare och digitaliserade investeringsmöjligheter är det mycket viktigt med en välfungerande kapitalmarknad. EESK efterlyser därför ytterligare åtgärder för att fullborda kapitalmarknadsunionen. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Investeringar i ny grön teknik anses vara mycket riskfyllda och därför väljer man ofta finansiering med eget kapital. Utdelningar hjälper till att öka likviditeten på marknaden, även i den mån de kanske uppfattas som alltför kortsiktiga, och är en viktig finansieringskälla. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESK menar att kapitalmarknader och privata medel kan spela en avgörande roll i att uppmuntra företag på vägen mot en hållbar, grönare och digitaliserad ekonomi. Alla politiska åtgärder från unionslagstiftarens sida avseende beskattning, bolagsrätt och bolagsstyrning bör stärka denna roll. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Nationell bolagsrätt, som påverkas av EU:s direktiv och förordningar, utgör en integrerad del av varje medlemsstats rättssystem, med rättigheter och ansvar som tilldelas lämpliga nivåer i den rättsliga strukturen. När det gäller styrelsernas sammansättning måste reglerna vara landsspecifika och ge ägarna möjlighet att bestämma. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESK uppmuntrar kommissionen att genomföra konkreta initiativ för att införa liknande koldioxidskatter i medlemsstaterna i syfte att harmonisera ansträngningarna att uppnå en effektiv minskning av koldioxidnivåerna. Ett idealiskt resultat skulle bestå i att man skapar enhetliga villkor på hela EU:s inre marknad när det gäller de utsläpp/minskningar som ska beskattas, samt de specifika metoderna och skattesatserna för likvärdig inverkan på koldioxidnivån i atmosfären. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Medlemsstaterna bör framför allt anta en omfattande och symmetrisk miljöskattepolitik med avseende på koldioxidens inverkan på den globala uppvärmningen. Skatter med både positiva och negativa skattesatser måste införas. Intäkterna från koldioxidskatterna bör användas för att finansiera incitament för teknikformer för koldioxidminskning på lokal, regional och nationell nivå. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Samtidigt som försäljningen av produkter från skogsbruket beskattas som inkomst för ägaren bör det erkännas att plantering av träd och skogarnas tillväxt minskar koldioxidhalten i atmosfären och därför, i en symmetrisk skattestrategi avseende den globala uppvärmningen, bör uppmuntras genom en negativ koldioxidskatt. Detta skulle vara en viktig åtgärd för att uppnå klimatmålen. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESK framhåller att det krävs en global överenskommelse om och ett globalt samordnat genomförande av OECD:s och G20-gruppens skattepaket. För att främja digitaliseringen av den europeiska ekonomin är det viktigt att ensidiga regler i Europa inte hindrar en ytterligare anpassning av nya affärsmodeller. |
| --- | --- |

1.12

2.   Inledning

| 2.1 | För den europeiska ekonomin innebar covid-19-utbrottet både en utbudschock, med störningar i leveranskedjorna, och en efterfrågechock, på grund av lägre efterfrågan från konsumenterna. Till följd av detta minskade de europeiska företagens investeringar avsevärt under pandemin, samtidigt som det totala beloppet för bankinsättningar ökade. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Återhämtningen har emellertid tagit fart och är på god väg. För att den europeiska ekonomin ska kunna omformas i linje med kommissionens mål att få till stånd en hållbarare, grönare och digitaliserad ekonomi måste investeringarna stödja miljömålen, samtidigt som digitaliseringen bidrar till ökad produktivitet, med beaktande av omställningen på arbetsmarknaden. Både privata och offentliga initiativ behövs för att miljömässiga, ekonomiska och sociala mål ska uppnås. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Genom EU:s långtidsbudget, inbegripet verktygen inom ramen för återhämtningsplanen och Next Generation EU, kommer det största offentliga stimulanspaket som någonsin finansierats i Europa att genomföras. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Hur den privata sektorn agerar kommer att vara avgörande för att åstadkomma och faktiskt genomföra en grönare och digitaliserad ekonomi. Lämpliga incitament måste därför ges från den offentliga politikens sida. Den ekonomiska politiken, och särskilt skattepolitiken och politik som påverkar bolagsstyrningen, måste sörja för en effektiv beslutsprocess och en effektiv resursfördelning. |
| --- | --- |

2.4

| 2.4.1 | När det gäller de medel som tilldelas medlemsstaterna som en reaktion på covid-19-pandemin måste nyckelindikatorer fastställas som visar hur de investerade medlen används i varje medlemsstat (1). |
| --- | --- |

2.4.1

| 2.5 | Det internationella skattelandskapet genomgår de största förändringarna på hundra år. Skattepliktiga vinster från några av de allra största företagen kommer att flyttas från hemvistlandet till det land där försäljningen äger rum och varorna och tjänsterna tillhandahålls. Dessutom har omkring 136 länder kommit överens om en lägsta effektiv bolagsskattesats på 15 % inom ramen för OECD:s inkluderande ramverk. En annan viktig förändring är att mervärdesskatten i EU ska tas ut enligt en destinationsbaserad princip. |
| --- | --- |

2.5

3.   Vikten av lämpliga incitament

| 3.1 | För att miljömålen ska kunna uppnås måste företag, hushåll och investerare ges lämpliga incitament i form av priser som speglar bristande tillgång och externaliteter. Den ekonomiska politik inom vilken ekonomiska eller sociala mål fastställs bör speglas i de priser som privata och offentliga investerare ställs inför på marknaden. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Inom ramen för bolagsskattesystemen behandlas dock lånefinansiering mer förmånligt än finansiering med eget kapital, då räntebetalningar, till skillnad från kostnaderna för finansiering med eget kapital, är avdragsgilla. Detta leder till en ökad hävstång (skuldsättning) och därmed till att företagen blir sårbara när det råder ekonomisk turbulens. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | För att få till stånd en hållbar grön och digitaliserad ekonomi måste man ta itu med skattefördelen för lånefinansiering. Utdelningar, som dubbelbeskattas (först på företagsnivå och sedan på aktieägarnivå), är viktiga inte bara som inkomst för pensionärer och finansiering för forskningsinstitut utan framför allt som finansieringskälla för nyetableringar. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Investeringar i nya grönare investeringsprojekt är förknippade med en hög risknivå. Finansiering med eget kapital föredras därför som finansieringskälla. En viktig fråga när det gäller att öka den privata sektorns deltagande i fråga om gröna och digitala investeringar är undanröjandet av hinder för källor till nytt investeringskapital. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | För nya företag och för investerare som söker miljövänligare och digitaliserade investeringsmöjligheter är det mycket viktigt med en välfungerande kapitalmarknad. Tillgången till kapital är avgörande för ett framgångsrikt resultat. Utdelningar bidrar till att öka likviditeten på marknaden. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Hållbarhet är redan en marknadsdriven konkurrensfaktor som är avgörande för företagens förmåga att locka kunder, arbetstagare och investerare. Hänsyn till hållbarhet är bra för företagens långsiktiga överlevnad. Regleringsverktyg måste utformas så att de stöder uppnåendet av dessa mål, i linje med de grundläggande principerna för företagens verksamhet. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Samtidigt som det inte bör förekomma någon inblandning i utdelningspolitiken eller något otillbörligt inflytande på styrelsernas sammansättning eller verkställandet av styrelseledamöternas ansvar gentemot företaget behövs lämpliga incitament för en grönare ekonomi. I styrningen av ett företag måste hänsyn tas till företagens sociala ansvar, relevanta EU-direktiv och OECD:s riktlinjer för multinationella företag. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Den globala uppvärmningen är ett problem för oss alla, och företagen bör betala ett lämpligt marknadspris för utsläpp och minska koldioxiden i atmosfären. Detta innebär inte bara skatter på koldioxidutsläppen utan även subventioner för de verksamheter som bidrar till att minska koldioxiden i atmosfären. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Ett annat viktigt område när det gäller att uppnå målen för en grönare och digitaliserad ekonomi är beskattning av alltmer digitaliserade företag. Det krävs en global samförståndslösning, och en övergripande överenskommelse väntas vara klar före årets slut. Skatter på digitala tjänster får inte hämma innovation eller avskräcka från investeringar i digital teknik. |
| --- | --- |

3.9

4.   Skattefördelen för lånefinansiering i bolagsbeskattningen

| 4.1 | Skattefördelen för lånefinansiering i bolagsskattesystemen påverkar såväl de samhällsekonomiska kostnaderna som företagens hävstång och styrning. Ett alltför stort beroende av lånefinansiering kan undergräva uppnåendet av kommissionens mål eftersom företagen blir ekonomiskt sårbara, och möjligheten att genomföra nya och riskfyllda gröna investeringsprojekt påverkas negativt. Här begränsas företagens möjlighet att göra utdelningar så att investerare kan välja att investera i nya projekt. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Enligt de gällande skattereglerna kan ränta som betalas på lån dras av från skattebasen, vilket inte är fallet för eget kapital. Betalningar i form av eget kapital utgörs av två delar: utdelningar och realisationsvinster. Dessa nationella regler gör att lånefinansiering är betydligt mer fördelaktigt än finansiering med eget kapital. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Ett särskilt avdrag som syftar till att ge företag en skattemässig behandling vid investeringar som finansieras med eget kapital som mer liknar den som de för närvarande får vid lånefinansierade investeringar skulle kunna minska företagens sårbarhet och vara ett användbart verktyg för att främja hållbara, grönare och digitala investeringar. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Det bör påpekas att det ekonomiskt sett kommer att vara bättre för ett företag att investera med hjälp av lån om de lagstadgade bolagsskattesatserna höjs, vilket skulle uppmuntra företagen att fokusera på lånefinansiering ännu mer än tidigare. En högre inflationstakt och högre räntor skulle få en liknande effekt, dvs. öka incitamenten att investera genom att använda lån. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | EESK uppmanar medlemsstaterna att göra sina skattesystem mer neutrala med avseende på lånefinansiering och finansiering med eget kapital. Detta skulle uppmuntra en diversifiering av finansieringskällorna och göra den europeiska ekonomin mer motståndskraftig. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | I förslaget till reviderat direktiv om den gemensamma konsoliderade bolagsskattebasen från 2016 introducerades en avsättning för tillväxt och investeringar för att minska skattefördelen för lånefinansiering och främja investeringar i forskning och utveckling. Avsättningen för tillväxt och investeringar skulle tillhandahållas genom att ökningar av eget kapital görs avdragsgilla från skattebasen, på vissa villkor (2). |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Kommissionen har meddelat att den kommer att lägga fram ett förslag till direktiv för att ta itu med skattefördelen för lånefinansiering under första kvartalet 2022 (3). EESK ser fram emot att få ta del av ett detaljerat förslag och att kommentera det. |
| --- | --- |

4.7

5.   Bolagsstyrning inom bolagsrätten

| 5.1 | Utöver skatter kan regleringar öka eller minska effekten av incitament som skapas på annat sätt. Direkta regleringar av äganderätten och möjligheten för investerare och bolagsstyrelser att använda medel såsom de anser lämpligt kan göra det svårare att uppnå vissa önskvärda mål. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Det är viktigt för en välfungerande ekonomi att det finns lämpliga regler och bestämmelser som påverkar företagens och marknadernas funktion. Aktieägarna bör hålla företagets ledning ansvarig om medel används för personlig vinning och inte för att öka företagets värde. (4) Ett antal lagar reglerar företagens godtagbara beteende när det gäller att bekämpa skattebedrägeri, skatteflykt och penningtvätt (5), och det finns även omfattande avtal om marknadskoder för företags beteende i medlemsstaterna. Såsom framhålls i den europeiska gröna given och kommissionens meddelande om återhämtningsplanen (covid-19) är det viktigt att hållbarhet införlivas i ramen för bolagsstyrning. Kommissionen har hållit ett offentligt samråd för att inhämta synpunkter från berörda parter om ett eventuellt initiativ om hållbar bolagsstyrning (6). |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | EESK delar framtidsvisionen om en grönare och digitaliserad europeisk ekonomi, med rättvisa, tillväxt och effektiv beskattning, vilket innebär att man skapar en miljö som främjar investeringar och sysselsättningsskapande tillväxt. För att investeringsflödena ska kunna styras om är det av största vikt att kapital finns tillgängligt för den nya gröna ekonomin. Tillgången till investeringsbara medel är liksom visshet om regler och upprätthållande av rättsstatsprincipen en viktig faktor när det gäller att lyckas med den europeiska ekonomins omställning. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | EESK delar kommissionens uppfattning att företagen bör bidra till en grönare, hållbar och digitaliserad ekonomi, och därmed sätta långsiktiga mål och en rättvis fördelning mellan länder och medborgare i fokus. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | EESK menar bestämt att aktieägarna bör ha den yttersta kontrollen över och ansvaret för företagens verksamhet. Ägarna till ett företag bör hållas ansvariga. Det nuvarande systemet med medlemsstaternas bolagsstyrningskoder och bolagsrätt utgår just från aktieägarna, dvs. ägarna till företaget, som genom att de utser företagets styrelse har den yttersta kontrollen över företagets strategier och prioriteringar. Denna ansvarsskyldighet innebär att aktieägarna är ansvariga för företagets finanser och handlande, och de bör förlora kapital om företaget drabbas av förluster. En sådan grundläggande och beprövad princip bör inte ändras eller undergrävas. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | Företagen bör givetvis ta vederbörlig hänsyn till långsiktiga mål och positiva sociala externaliteter i både sin dagliga verksamhet och sina investeringsbeslut. Detta krävs i allt högre grad inom ramen för marknadsstandarder och sektorsspecifika produktionsregler och av investerare i hela världen, som ofta vill se ESG-standarder (7) hos företag. |
| --- | --- |

5.6

| 5.7 | Nationell bolagsrätt, som påverkas av EU:s direktiv och förordningar, utgör en integrerad del av varje medlemsstats rättssystem, med rättigheter och ansvar som tilldelas lämpliga nivåer i den rättsliga strukturen. Reglerna måste vara landsspecifika, även i fråga om styrelsernas sammansättning. EU:s styrning och rekommendationer bör säkerställa rättvis konkurrens och rättvisa värden beträffande ett företags beteende. |
| --- | --- |

5.7

| 5.8 | För att de privata medlen ska kunna spela sin avgörande roll när det gäller kommissionens prioriteringar är det ytterst viktigt att kapitalet inte blir låst till företagen och att medel enkelt kan investeras i viktiga sektorer som fastställts av EU. |
| --- | --- |

5.8

| 5.9 | För i synnerhet nya investeringar är det avgörande att det finns en välfungerande kapitalmarknad i EU. EESK efterlyser därför ytterligare åtgärder för att fullborda kapitalmarknadsunionen (8). |
| --- | --- |

5.9

| 5.10 | Kapitalmarknadens likviditet är viktig för att investeringar ska kunna göras. Utdelningar, även i den mån de kanske uppfattas som alltför kortsiktiga, bidrar till de sammanlagda medel som finns tillgängliga för nya investeringar i de gröna och digitala sektorerna (9). När de investeras, antingen i nya satsningar eller i det företag som gjort utdelningarna, är de således avgörande för en välfungerande kapitalmarknad. Om utdelningar görs till investeraren kan investeraren alltid välja att återinvestera i det aktuella företaget eller i ett annat företag. Om vinster inte delas ut måste investeraren däremot likvidera aktier som det enda sättet att investera i nya satsningar. Det kan vara bra för äldre företag och investerare om kapital som inte betalas ut ökar i värde, men det innebär att inga nya medel görs tillgängliga för nya satsningar eller nyetableringar. |
| --- | --- |

5.10

| 5.11 | Utdelningar ger investerare möjlighet att kontinuerligt förfina sina investeringsstrategier för att bidra till gröna, hållbara, etiska och digitala projekt. Detta har i många fall redan kunnat konstateras på kapitalmarknaderna och riskkapitalområdet (t.ex. i fråga om investeringar i tillverkning av batterier för elbilar eller koldioxidfri stålproduktion). |
| --- | --- |

5.11

| 5.12 | Nya företag bör ges full möjlighet att växa och söka finansiering från utdelningar till aktieägare i äldre befintliga företag, vilket skulle möjliggöra nya kapitalallokeringar, i linje med kommissionens prioriteringar. Man skulle kunna överväga att införa skatteincitament för nya gröna investeringar. |
| --- | --- |

5.12

| 5.13 | EESK menar att kapitalmarknader och privata medel kan spela en avgörande roll i att uppmuntra företag på vägen mot en hållbar, grönare och digitaliserad ekonomi. Alla politiska åtgärder från unionslagstiftarens sida avseende bolagsrätt och bolagsstyrning bör stärka denna roll. |
| --- | --- |

5.13

6.   Incitament till koldioxidminskning

| 6.1 | För att stödja den europeiska ekonomins omställning och uppnå klimatmålen bör skatter användas (10). Det är viktigt att företag och hushåll ges samma incitament, så att koldioxiden i atmosfären kan minskas till lägsta möjliga kostnad. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | EESK uppmuntrar kommissionen att genomföra konkreta initiativ för att införa liknande koldioxidskatter i medlemsstaterna i syfte att harmonisera ansträngningarna att uppnå en effektiv minskning av koldioxidnivåerna. Ett idealiskt resultat skulle bestå i att man skapar enhetliga villkor på hela EU:s inre marknad när det gäller de utsläpp/minskningar som ska beskattas, samt de specifika metoderna och skattesatserna för likvärdig inverkan på koldioxidnivån i atmosfären. |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | Medlemsstaterna bör framför allt anta en omfattande och symmetrisk miljöskattepolitik med avseende på koldioxidens inverkan på den globala uppvärmningen. Skatter med både positiva och negativa skattesatser måste införas. Intäkterna från koldioxidskatterna bör användas för att finansiera incitament för teknikformer för koldioxidminskning på lokal, regional och nationell nivå. |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | Samtidigt som försäljningen av produkter från skogsbruket beskattas som inkomst för ägaren bör det erkännas att plantering av träd och skogarnas tillväxt minskar koldioxidhalten i atmosfären och därför, i en symmetrisk skattestrategi avseende den globala uppvärmningen, bör uppmuntras genom en negativ koldioxidskatt. Detta skulle vara en viktig åtgärd för att uppnå klimatmålen. |
| --- | --- |

6.4

| 6.5 | Ett idealiskt resultat bör bestå i att man skapar enhetliga villkor globalt när det gäller de utsläpp/minskningar som ska beskattas, samt de specifika metoderna och skattesatserna för likvärdig inverkan på koldioxidnivån i atmosfären. |
| --- | --- |

6.5

7.   Undvikande av negativa incitament till digitalisering

| 7.1 | Användningen av data och nya affärsmodeller har gjort det nödvändigt att se över de internationella beskattningsprinciperna för hur skatteintäkter ska fördelas mellan länder. Det är viktigt att nå och göra verklighet av ett globalt samförstånd (11). |
| --- | --- |

7.1

| 7.2 | Skattepaketet omfattar ett förslag om en effektiv lägsta bolagsskatt på 15 %. I OECD:s och G20-gruppens överenskommelse, som syftar till att begränsa skattekonkurrensen från i synnerhet länder med skattesatser under tröskelvärdet, anges att det i den multilaterala konventionen kommer att fastställas att samtliga parter ska avskaffa alla skatter på digitala tjänster och andra relevanta liknande åtgärder för alla företag, och åta sig att inte införa sådana åtgärder i framtiden. En detaljerad definition av vad som utgör relevanta liknande åtgärder kommer att fastställas slutgiltigt i samband med antagandet av den multilaterala konventionen och dess motivering. (12) |
| --- | --- |

7.2

| 7.3 | EESK anser att det är viktigt att införa lämpliga regler som främjar den fortsatta digitaliseringen av den europeiska ekonomin, så att målet om en grönare och digitaliserad ekonomi kan uppnås. |
| --- | --- |

7.3

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  För att medlen ska vara ändamålsenliga måste de anskaffas på ett kostnadseffektivt sätt och användas väl i medlemsstaterna, så att de bidrar till investeringar som inte skulle ha gjorts utan dessa överföringar.

1

(2)  Ett belopp som motsvarar den fastställda avkastningen på avsättningen för tillväxt och investeringars ökningar av kapitalbasen skulle vara avdragsgillt från skattebasen. Den fastställda avkastningen skulle vara lika med avkastningen på euroområdets 10-åriga riktmärke för statsobligationer i december under det år som föregår det relevanta beskattningsåret, ökad med en riskpremie på två procentenheter. Se rådets direktiv om en gemensam bolagsskattebas, COM(2016) 685 final, 2016/0337 (CNS) (2016).

2

(3)  Avdrag för minskning av snedvridningen till förmån för skuldfinansiering, meddelandet ”Företagsbeskattning för 2000-talet”, COM(2021) 251 final.

3

(4)  Det måste vara förbjudet att använda företagsmedel för chefers lyxutgifter, som inte har att göra med företagsmålen.

4

(5)  Se EESK:s yttrande ”Kamp mot skattebedrägeri, skatteflykt och penningtvätt” (EUT C 429, 11.12.2020, s. 6).

5

(6)  Samråd om hållbar bolagsstyrning, samrådsperiod: 26 oktober 2020–8 februari 2021.

6

(7)  ESG-kriterierna avser de miljö-, samhällsansvars- och bolagsstyrningsfaktorer som beaktas när investeringar görs i ett företag. Även om de har funnits i flera årtionden har de på senare år kommit att bli en referenspunkt för socialt ansvarsfulla investeringar.

7

(8)  Se EESK:s yttrande ”En kapitalmarknadsunion för människor och företag – en ny handlingsplan” (EUT C 155, 30.4.2021, s. 20).

8

(9)  Många forskare har ifrågasatt huruvida det finns en kortsiktighet i utdelningspolitiken, se t.ex. Martin Carlsson-Wall et al. (2021), ”Corporate Governance and Short-Termism: An in-depth Analysis of Swedish data”, Handelshögskolan i Stockholm. Deras empiriska resultat, som baseras på åren 2000–2019 för 786 enskilda företag och 7 389 räkenskapsår, visar inga tydliga tecken på finansiell kortsiktighet.

9

(10)  Se EESK:s yttrande ”Skattemekanismer för att minska koldioxidutsläppen” (EUT C 364, 28.10.2020, s. 21).

10

(11)  Se EESK:s yttrande ”Företagsbeskattning för 2000-talet” (ECO/558).

11

(12)  Förklaringen ”OECD/G20 Base Erosion and Profit Shifting Project: Statement on a Two-Pillar Solution to Address the Tax Challenges Arising from the Digitalisation of the Economy” av den 8 oktober 2021, s. 7.

12

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/19 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/19

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Volontärer – medborgare som bygger Europas framtid

[yttrande på eget initiativ]

(2022/C 152/04)

| Föredragande: | Krzysztof PATER |
| --- | --- |

Föredragande:

Krzysztof PATER

| Beslut av plenarförsamlingen | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 32.2 i arbetsordningen |
| | Yttrande på eget initiativ |
| Ansvarig sektion | Sysselsättning, sociala frågor och medborgarna |
| Antagande av sektionen | 24.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 214/3/4 |

Beslut av plenarförsamlingen

25.3.2021

Rättslig grund

Artikel 32.2 i arbetsordningen

Yttrande på eget initiativ

Ansvarig sektion

Sysselsättning, sociala frågor och medborgarna

Antagande av sektionen

24.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

214/3/4

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) noterar att beslutsfattarna under diskussionen om Europas framtid måste vara medvetna om att Europas framtid inte enbart kommer att utformas av politiker och institutioner, inklusive civilsamhällesorganisationer, utan även av miljoner medborgare, volontärer som varje dag lägger tid och energi på att solidariskt arbeta för det allmänna bästa, i och utanför civilsamhällesorganisationer. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | I EU finns miljoner människor som arbetar som volontärer i solidaritet med andra, enskilt eller i olika organisationer (både informellt och formellt). Verksamheten behöver systematiskt och genomtänkt stöd, både på unionsnivå och på medlemsstatsnivå, eftersom dess inverkan på samhällsutvecklingen är så mycket större än den potentiella kostnaden. EESK skulle vilja se positiva kvalitativa förändringar i det här stödet framöver så att det på ett bättre sätt speglar volontärernas betydelse för Europas framtid. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK uppmanar kommissionen att agera för att utnämna 2025 till Europaåret för volontärer, eftersom detta skulle innebära följande:






  — | Det är ett sätt att uppmärksamma de miljontals volontärer som har bevisat sin viktiga sociala roll, särskilt under de senaste månaderna genom sitt arbete för att bekämpa effekterna av pandemin. |
| --- | --- | --- |

1.3

—

Det är ett sätt att uppmärksamma de miljontals volontärer som har bevisat sin viktiga sociala roll, särskilt under de senaste månaderna genom sitt arbete för att bekämpa effekterna av pandemin.

| — | Det är ett sätt att ytterligare lyfta fram idén om volontärarbete i medlemsstaternas samhällen för att uppmuntra fler människor att engagera sig i volontärverksamhet och för att visa att detta är en inkluderande verksamhet som förekommer överallt och där människor från alla grupper och bakgrunder deltar oavsett ålder och var i samhället de befinner sig. |
| --- | --- |

—

Det är ett sätt att ytterligare lyfta fram idén om volontärarbete i medlemsstaternas samhällen för att uppmuntra fler människor att engagera sig i volontärverksamhet och för att visa att detta är en inkluderande verksamhet som förekommer överallt och där människor från alla grupper och bakgrunder deltar oavsett ålder och var i samhället de befinner sig.

| — | Det ger medlemsstaternas myndigheter möjlighet att utbyta erfarenheter och kunskaper om rättsliga och politiska instrument till stöd för volontärverksamheten. |
| --- | --- |

—

Det ger medlemsstaternas myndigheter möjlighet att utbyta erfarenheter och kunskaper om rättsliga och politiska instrument till stöd för volontärverksamheten.

| — | Det ger kommissionen inspiration att utöka och skapa nya program som riktar sig till volontärer i alla åldrar. |
| --- | --- |

—

Det ger kommissionen inspiration att utöka och skapa nya program som riktar sig till volontärer i alla åldrar.

| — | Det är ett sätt att främja förståelsen för centrala projekt som rör Europas och dess medborgares framtid, tillhandahålla objektiva uppgifter och fakta och bekämpa falsk och vinklad information. |
| --- | --- |

—

Det är ett sätt att främja förståelsen för centrala projekt som rör Europas och dess medborgares framtid, tillhandahålla objektiva uppgifter och fakta och bekämpa falsk och vinklad information.

| 1.4 | Volontärarbetet har ett verkligt ekonomiskt värde (som i många länder uppgår till mer än 2 % av BNP). I många sociala miljöer behövs volontärer för att kunna bemöta medborgarnas grundläggande behov, där även trygghet ingår. Volontärerna spelar en avgörande roll för genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling, och de finns i alla samhälls- och åldersgrupper. EESK anser därför att det är orimligt att unionsfinansierade stödprogram för volontärer i EU begränsas till att bara gälla ungdomar. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | I enlighet med ett yttrande som antogs 2013 (1) uppmanar EESK återigen kommissionen att vidta beslutsamma åtgärder för att utarbeta detaljerade bestämmelser som möjliggör insamling av jämförbara uppgifter om volontärverksamhet från samtliga medlemsstater. Kommittén betonar även att det utan tillförlitliga uppgifter är omöjligt att skapa en ändamålsenlig politik på något område. |
| --- | --- |

1.5

2.   Begreppet volontärarbete

| 2.1 | Det finns ingen officiell definition inom EU av begreppet volontärarbete, men det betraktas i allmänhet som ett samlingsbegrepp för alla former av frivilligt arbete, formellt och informellt, som utförs av en person av fri vilja och utan ekonomisk vinning, för att bidra till det allmänna bästa. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Den definition av volontärarbete som internationella arbetsorganisationen gör i sin handbok om mätning av volontärarbete från 2011 överensstämmer med den allmänna uppfattningen av volontärarbete. Enligt denna definition är frivilligt arbete obetalt icke-obligatoriskt arbete, dvs. tid som enskilda personer utan betalning ger till verksamhet som bedrivs antingen genom en organisation eller direkt för andra utanför deras eget hushåll (2). Definitionen kan användas i internationell jämförande forskning för att mäta formellt volontärarbete (ofta beskrivet som indirekt volontärarbete) och informellt volontärarbete (kallat direkt volontärarbete av ILO (3)) i olika kulturella och rättsliga system. EESK påpekar att resolutionen rörande statistik över arbete, arbetslöshet och underutnyttjande av arbetskraft som antogs under ILO:s 19:e konferens för arbetsmarknadsstatistiker i oktober 2013 (4) (som inkluderar en ny definition av arbetskraft som skiljer mellan betald och obetald arbetskraft, och ändringar i insamlingen av arbetsrelaterade data) bör förbättra kapaciteten att mäta volontärarbete separat från andra typer av obetalt arbete såsom vård av anhöriga i det egna hemmet. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | I analyser av volontärarbete görs ofta en distinktion mellan formellt och informellt volontärarbete. Formellt volontärarbete, som består av verksamhet i en organisation, inkluderar människor som deltar via organiserade (strukturerade) organ som ideella organisationer, föreningar eller offentliga institutioner. Informellt volontärarbete är när människor hjälper andra utanför det egna hushållet eller den närmaste familjen utan ersättning men inte inom ramen för en formell organisation. EESK beklagar att informellt volontärarbete ofta inte ses som volontärarbete av de personer som erbjuder sin hjälp, de som tar emot hjälpen eller enligt de rättsliga ramarna för volontärarbete i vissa EU-medlemsstater. Detta är en av anledningarna till varför volontärernas roll i dag underskattas. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Volontärarbetet kan ske tillfälligt, i samband med händelser eller som katastrofhjälp vid till exempel brand eller översvämning. Volontärarbetet kan även vara en del av ett mer regelbundet uppdrag. Arbetet kan utföras i människonära sektorer, som socialtjänst, hälso- och sjukvård, utbildning, idrott osv., eller kan omfatta miljö- eller infrastrukturprojekt som skydd och återställande av naturresurser eller underhåll av parker. Tillfälligt volontärarbete kan ske även i dessa sektorer, men verksamheten bygger på återkommande volontärer. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | EESK betonar att de rättsliga ramarna för volontärarbete i Europa bör vara stödjande och främja volontärarbete av hög kvalitet, samtidigt som de inte bör skapa onödiga hinder för volontärarbetet. Krav på volontärförsäkring, volontäravtal och utdrag från belastningsregistret bör tillämpas noggrant, med kvalitet och tillgång som vägledande principer. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | I sitt yttrande från 2013 påpekade EESK på att ”de uppgifter som finns tillgängliga om volontärarbete gör det inte möjligt att genomföra den undersökning som kommissionen, Europaparlamentet, Europeiska rådet och EESK efterlyser i sina dokument. För närvarande kan man inte på ett tillförlitligt sätt övervaka den ekonomiska betydelsen av volontärarbete eller dess bidrag till politiken på EU-nivå. Man kan inte fastställa hur mycket tid som sammanlagt ägnas åt volontärarbete eller volontärarbetets värde i pengar och därigenom bedöma hur omfattande det är i termer av sådana universella ekonomiska indikatorer som den nationella sysselsättningen (antalet personer verksamma inom den nationella ekonomin) eller BNP”. EESK har även uppmanat till förberedande arbete, som med utgångspunkt i ILO:s ramförslag bör leda till inrättandet av utförliga regler för bedrivandet av forskning inom EU. EESK beklagar att inga framsteg har gjorts sedan det gemensamma systemet för att mäta volontärarbetets värde i Europa inrättades. Kommittén upprepar följaktligen sin uppmaning till kommissionen att agera beslutsamt för att genomföra EESK:s rekommendationer, och betonar att det utan tillförlitliga uppgifter är omöjligt att bedriva en ändamålsenlig politik på något område. |
| --- | --- |

2.6

| 2.6.1 | EESK betonar att en bättre datainsamling med andra uppgifter än BNP och ekonomiska värden, till exempel den tid som volontärer har lagt ned, deras ålder, kön, verksamhetsområden och mervärdet för samhället i allmänhet, såsom hälsa och välbefinnande, livskvalitet och indikatorer för social sammanhållning, skulle vara fördelaktigt för alla. |
| --- | --- |

2.6.1

| 2.6.2 | Endast ett fåtal nationella statistikbyråer har inlett och genomfört undersökningar om volontärarbete med utgångspunkt i ILO:s metod, och Polen är det enda land där statistikbyrån redan genomfört sådana undersökningar två gånger, 2011 och 2016. Dessutom planeras ytterligare en undersökning i början av 2022. I undersökningen från 2011 beräknades värdet av volontärarbete till cirka 2,8 % av BNP (5), och i undersökningen från 2016 till cirka 1,2 % av BNP (6). Den stora diskrepansen berodde på vissa ändringar i metodiken. En av ändringarna var det faktum att frågorna 2011 inkluderade volontärarbete som utförts av den svarande för att hjälpa en anhörig utanför det egna hushållet. I undersökningen 2016 fanns ingen sådan verksamhet med. Ytterligare en förändring var att frågorna 2011 handlade om verksamhet under hela 2010, medan man 2016 endast räknade volontärarbete som hade utförts under en period på fyra veckor under det första kvartalet före enkäten. Exemplet visar tydligt att det inte går att ta fram jämförbara uppgifter utan att utveckla en gemensam metod på EU-nivå på initiativ av Eurostat. |
| --- | --- |

2.6.2

| 2.7 | Volontärarbete har ett värde för individer, grupper, miljön, ekonomin och samhället i sin helhet som ett av de synligaste uttrycken för solidaritet. Det främjar och underlättar social delaktighet, bygger upp ett socialt kapital och bidrar till att förändra samhället. Genom att utveckla ett blomstrande civilsamhälle med engagerade volontärer kan man erbjuda kreativa och innovativa svar på gemensamma utmaningar. Volontärarbetet bidrar till ekonomisk tillväxt och bör därmed mätas på ett specifikt, målinriktat sätt med avseende på både ekonomiskt och socialt kapital. Det spelar också en allt större roll för att skydda miljön och är en viktig källa till kunskap för många volontärer. Med detta i åtanke behöver den offentliga politiken utöver stöd till volontärerna även beakta behovet av en stöttande infrastruktur för volontärarbete med tillräcklig och lämplig finansiering för stödåtgärder som utbildnings- och försäkringskostnader. |
| --- | --- |

2.7

3.   Volontärverksamhet på EU-nivå

| 3.1 | EESK beklagar att volontärarbetet minskat efter Europaåret för frivilligarbete 2011 för att gradvis försvinna från den europeiska dagordningen. I officiella dokument förekommer det endast sporadiskt, under inrättandet av initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete och Europeiska solidaritetskåren, och som ett prioriterat tema i programmet Ett Europa för medborgarna. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | EESK betonar att endast en begränsad mängd undersökningar om volontärarbete har genomförts i medlemsstaterna. Undersökningarna har omfattat flera olika delar av volontärarbete (till exempel deltagandegrad i volontärarbete, demografisk profil för de som deltar samt deras motiv till deltagande). Det är omöjligt att använda de här undersökningarna för en analys på EU-basis på grund av bristen på samstämmighet mellan undersökningsmetoderna, vilket även innefattar själva definitionen av volontärarbete och variationerna i undersökningsdata. Rapporten genomfördes 2010 på uppdrag av Europeiska kommissionen av konsultföretaget GHK (7) och är fortfarande den senast tillgängliga omfattande och värdefulla informationskällan trots begränsningar i uppgifternas jämförbarhet. |
| --- | --- |

3.2

| 3.2.1 | Rapporten från GHK visade att 22–23 % av EU:s medborgare över 15 år deltagit i volontärarbete, definierat som en verksamhet som genomförts av fri vilja, huvudsakligen i en icke-statlig organisation och utan vinstsyfte. |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | Samtidigt visade rapporten att avvikelserna i resultaten på grund av varierande metoder ofta kan vara så mycket som 30–40 procentenheter. |
| --- | --- |

3.2.2

| 3.3 | Ad hoc-modulen ”Social/cultural participation and material deprivation” (8) som 2015 lades till i den årliga Eurostat-enkäten om ”Income and Living Conditions” innehöll ett antal frågor om volontärverksamhet. Med utgångspunkt i uppgifterna från den enkäten beräknas cirka 18,9 % av EU-medborgarna ha deltagit i formell volontärverksamhet och cirka 22,5 % i informell volontärverksamhet, en nivå av deltagande som liknar den i GHK:s rapport. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Flash Eurobarometer-enkäten ”European Youth” som offentliggjordes i april 2015 (9) innehåller de färskaste uppgifterna om verksamhet för unga EU-medborgare i åldern 15–30 år. EESK noterar att likheterna mellan uppgifterna om ungdomarna i den här undersökningen och uppgifterna för samtliga vuxna EU-medborgare tydligt visar att människor från alla åldersgrupper deltar i volontärverksamhet. |
| --- | --- |

3.4

| 3.4.1 | Enligt undersökningen ”European Youth” har 25 % av ungdomarna i EU deltagit i organiserat volontärarbete under de senaste 12 månaderna, men andelen varierar stort (från 10 % till 42 %) mellan olika länder. |
| --- | --- |

3.4.1

| 3.4.2 | I samma undersökning konstateras även att det finns två huvudsakliga fokusområden för volontärarbete som genomförs av ungdomar: välgörenhet, humanitär hjälp och utvecklingsbistånd (44 %) samt utbildning och idrott (40 %). Dessa är också de vanligaste typerna av volontärarbete för ungdomar i samtliga medlemsstater. |
| --- | --- |

3.4.2

| 3.4.3 | 93 % av de svarande uppgav att de aldrig hade arbetat som volontärer utomlands. |
| --- | --- |

3.4.3

| 3.4.4 | Den nya Europeiska solidaritetskåren, som nu inkluderar volontärarbete i samband med humanitärt bistånd (som tidigare ingick i EU-frivilliga för humanitärt arbete) bör vara tillräckligt stark och omfattande för att fler ungdomar ska lockas till volontärarbete, särskilt i andra länder, både inom och utanför programmet. Nödvändiga resurser bör tillhandahållas för att uppnå detta mål. Möjligheten att utöka programmet bör också undersökas för att stötta engagemanget för volontärsarbete hos människor som är äldre än 30 år. Ett alternativ är att tillhandahålla ytterligare EU-resurser för att utveckla ett parallellt program utan åldersgränser. |
| --- | --- |

3.4.4

| 3.5 | I januari 2021 offentliggjorde kommissionen sin grönbok om åldrande, där man betonade att en stor andel äldre människor fortsätter att bidra till samhället och ekonomin på ett aktivt och värdefullt sätt. 20 % av alla i åldern 65–74 år deltar i formellt volontärarbete, och även personer över 75 deltar i den utsträckning som deras hälsa tillåter. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | I september 2020 offentliggjorde Europeiska unionens råd sina slutsatser om ”mänskliga rättigheter, deltagande och välbefinnande för äldre personer i den digitala tidsåldern” (10), där man bland annat uppmanade kommissionen att inrätta en digital plattform för ”deltagande och frivilligarbete efter arbetslivet”. |
| --- | --- |

3.6

| 3.6.1 | En sådan plattform skulle kunna ge äldre personer information om hur de kan delta i volontärarbete i andra länder. Den skulle även kunna användas för att informera lokala myndigheter och andra aktörer om hur man inkluderar äldre personer i volontärarbete samt ge vägledning och information till människor som är intresserade av att hitta lämpliga volontärarbeten för äldre personer över hela Europa. |
| --- | --- |

3.6.1

| 3.6.2 | EESK ger sitt fulla stöd till inrättandet av en sådan plattform, som skulle integrera befintliga plattformar och därmed undvika dubbelarbete, och understryker samtidigt att äldre volontärer har en viktig roll såväl för dem som tar emot deras hjälp som för volontärerna själva, genom att de kan vara aktiva även efter arbetslivet. Det har en avsevärd positiv effekt på deras mentala och fysiska välbefinnande. |
| --- | --- |

3.6.2

| 3.6.3 | EESK påpekar att den Europeiska solidaritetskåren för ungdomar och den föreslagna plattformen till stöd för äldre volontärer bör utgöra en grund för en mer omfattande och övergripande europeisk volontärspolitik som främjar solidaritet och ansvarstagande för och mellan människor i alla åldrar som bidrar ideellt till Europas framtid på grundval av solidaritet och europeiska värden. |
| --- | --- |

3.6.3

| 3.6.4 | EESK rekommenderar att denna plattform gradvis ska inkludera volontärer i ett större åldersspann och kompletteras med fler insatser för att minska hindren för gränsöverskridande volontärarbete, som till exempel att man inte har rätt till allmänna förmåner och trygghetssystem, uppehållstillstånd och tillhörande bestämmelser t.ex. om rätt att teckna mobiltelefon- och internetabonnemang. |
| --- | --- |

3.6.4

| 3.7 | Många volontärer runtom Europa deltar i verksamhet som ligger i linje med kommissionens långvariga EU-projekt (som är av avgörande betydelse för Europas framtid, t.ex. när det gäller vaccinering, digitalisering, klimatfrågor, ekonomiska reformer, kärnkraftsdebatten, arbetsmarknadsreformer osv.). Eftersom medborgarna måste få en saklig och opartisk förståelse för de viktigaste förslagen från EU-institutionerna innan de kan stödja dem uppmanar EESK kommissionen att aktivt stödja sådan volontärverksamhet som kan bidra till att man vinner medborgarnas stöd för viktiga EU-projekt, bland annat genom att minska risken för falsk och vinklad information. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Ökningen av projektfinansiering genom fasta belopp och schablonbelopp bör möjliggöra att frivilligarbete kan betraktas som medfinansiering för EU-bidrag. Detta fungerar emellertid inte väl i praktiken eftersom arbetstiden i allmänhet inte kan tas med i organisationens redovisning. Dessutom kräver många myndigheter som hanterar EU-bidrag att betalningsbevis ska läggas fram för hela beloppet för fasta belopp och schablonbelopp, något som strider mot intentionen och finansieringsstrategin som beräkningsmetod. EESK upprepar sina uppmaningar i detta avseende, som gjordes i de yttranden som antogs 2006 (11) och 2013 (12), och beklagar att dessa ännu inte har genomförts fullt ut. EESK noterar att Europarådets finansieringsprogram har en mekanism för att inkludera volontärernas arbetstid som medfinansiering för deras bidrag. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | EESK stöttar till fullo tävlingen ”Europeiska huvudstaden för frivilligarbete” (13) som lanserades av europeiska volontärcentrumet 2013 som en del av arvet efter EYV2011, där lokala volontärstrategier och praxis kopplas till ett europeiskt sammanhang och europeiska värden och politiska ramar. EESK vill att initiativet ska uppmuntras och stödjas av samtliga EU-institutioner, samtidigt som man särskilt riktar blicken mot den subnationella nivån för att föra medborgarna närmare EU:s beslutsfattare och lyfta fram stödet på EU-nivå för solidaritetsbaserad verksamhet och aktiva medborgare som bidrar till Europas framtid. EESK uppmanar kommissionen att aktivt stödja spridningen av god praxis inom offentlig politik som stöder volontärverksamhet på lokal nivå, genom att särskilt använda exempel från de kommuner som har varit kandidater och vinnare i tävlingen Europeiska huvudstaden för frivilligarbete. |
| --- | --- |

3.9

4.   Trender i volontärarbetet

| 4.1 | EESK påpekar att de pågående demografiska förändringarna kommer att påverka volontärarbetet under de kommande åren. |
| --- | --- |

4.1

| 4.1.1 | Europa har en åldrande befolkning och låga födelsetal. Detta innebär att det finns volontärer med stor erfarenhet som är tillgängliga under längre tid, men också att fler äldre människor kommer att behöva hjälp av volontärer eftersom de lever längre. Sjunkande födelsetal innebär dock även att det kan bli brist på unga volontärer och att det i stället kan behövas peer-to-peer-projekt för vuxna och äldre volontärer. |
| --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | Europa har en alltmer diversifierad och skiftande befolkning och mer behöver göras för att säkerställa social inkludering. Medlemsstaterna kan inte betala för allt detta med offentliga medel, och även om pengarna fanns så handlar det om så mycket mer. Det krävs ett mer humanitärt och solidariskt tillvägagångssätt för att nå en verklig inkludering. För detta behövs volontärer som arbetar solidariskt med varandra. Det krävs även mer insatser för att bekämpa ensamhet och tillhandahålla socialt stöd när familjer i större utsträckning sprids över länder och kontinenter. EESK anser att offentliga myndigheter i unionen, i medlemsstaterna och på lokal nivå bör vara förberedda på detta, och att processen måste inkludera inrättandet av gynnsamma villkor för att kunna utöka volontärarbetet. |
| --- | --- |

4.1.2

| 4.1.3 | Mindre skatt uppbärs in i medlemsstaterna och statsbudgetarna minskar, men samtidigt ökar efterfrågan på tjänster. Större ojämlikhet och fattigdom resulterar i ökade behov hos befolkningen, men detta står i kontrast till en minskning av stödet till civilsamhällesorganisationer, som, med hjälp av volontärer, skulle kunna göra mycket för att förbättra situationen för enskilda medborgare och familjer. EESK påpekar att en bättre balans måste uppnås. |
| --- | --- |

4.1.3

| 4.2 | EESK betonar att pågående förändringar i livsstil och aktiviteter som befäster socialt erkännande, eller behovet av att utveckla ny kompetens som kan vara användbar för yngre generationer i arbetslivet, kan leda till felaktig matchning mellan medborgarnas intresse för volontärarbete och faktiska volontärmöjligheter, och att nivån på volontärarbete därför kan sjunka, trots stor ”tillgång och efterfrågan”. Detta fenomen bör hela tiden bevakas så att man i rätt tid kan justera den offentliga politiken. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Man märker nu av en allmän växling från traditionellt, regelbundet och långsiktigt volontärarbete som baseras på planerat och långsiktigt engagemang till mer tillfälligt volontärarbete. Många volontärer är redo att arbeta tillfälligt, kanske till och med en enda gång, men vill inte binda upp sig för långsiktiga personliga engagemang. Den här trenden märks på så sätt att ”volontärturismen” ökar, som innebär att människor reser i väg för att arbeta som volontärer eller utnyttjar möjligheten till att arbeta som volontärer under semestern. Här bör man vara noggrann med att se till att verkliga samhällsbehov står i centrum för denna typ av volontärarbete. I de fall där volontärarbetet gör mer skada än nytta, till exempel i institutionella miljöer med barn eller andra sårbara personer (som barnhem) bör det vara förbjudet. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | En annan trend som observerats under de senaste åren är uppkomsten av mellanhänder som välfärds- och utbildningsinstitutioner, religiösa organisationer, anordnare av familjevolontärarbete, lokala volontärcentrum eller volontärarbete på företag. De hjälper volontärer att hitta en verksamhet och letar upp organisationer som placerar ut volontärer. Detta hjälper personer som letar efter möjligheter att börja frivilligarbeta. Det finns emellertid en risk att dessa mellanhänders verksamhet kan påverka synen på volontärarbete negativt i samhället, särskilt om deras verksamheter till exempel kommersialiseras. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Framsteg inom onlinekapacitet och sociala medier gör att medborgarna lättare kan delta i tillfälligt volontärarbete på egen hand. Detta innebär att alla slags volontärarbeten blir mer tillgängliga för människor, eftersom onlineplattformarna kan matcha utbud och efterfrågan. Den snabba teknikutvecklingen har gjort att nya former av volontärarbete har skapats, som nätbaserat volontärarbete där man inte behöver vara på plats under bestämda tider, vilket innebär att arbetet kan utföras var som helst där volontären har internetanslutning och en enhet att ansluta sig från. |
| --- | --- |

4.5

| 4.5.1 | EESK påpekar emellertid att det är viktigt att inte exkludera dem som saknar internetanslutning från volontärarbetet. |
| --- | --- |

4.5.1

| 4.5.2 | EESK betonar att den rättsliga ramen för volontärarbete i medlemsstaterna behöver beakta den här förändringen och se till, exempelvis med beaktande av uppgiftsskyddet, att utsatta människor även i fortsättningen är skyddade och att volontärer får lämplig utbildning, även om volontärarbetet är informellt och tillfälligt. Beslutsfattarna bör vara på det klara med att finansiering till organisationer som tillhandahåller stöd och infrastruktur för volontärarbete kommer att behövas även i fortsättningen, även om människor kan söka volontärarbete på egen hand på nätet. |
| --- | --- |

4.5.2

| 4.6 | EESK ser behovet av utökat samarbete mellan arbetsmarknadens parter i olika sektorer för att underlätta anställdas frivilligarbete. För att uppnå bästa möjliga effekt bör arbetsgivare och anställda samarbeta med civilsamhällesorganisationer som är experter på området och/eller de syften som de vill stödja, i stället för att försöka genomföra egna program för volontärarbete. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | EESK konstaterar att ”volontärturism” är en växande bransch i Europa och att den bör regleras för att skydda volontärarbetets integritet, blivande volontärer och lokala grupper. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | I en Eurobarometer-enkät (14) uppgav 54 % av ungdomarna att de inte hade haft några utgifter för sitt volontärarbete, medan 28 % svarade att de hade haft utgifter men inte fått någon ersättning. 16 % av deltagarna hade haft utgifter och fått ersättning för dessa. Dessa uppgifter måste beaktas av stödmottagarna eller samordnarna av volontärverksamheten så att inte kostnader blir ett hinder för ungdomars frivilligarbete. EESK betonar vikten av att även ersätta volontärernas små utgifter, och förväntar sig att nationella och lokala myndigheter i medlemsstaterna främjar och stöder detta tillvägagångsätt så att inte volontärer eller organisationer behöver drabbas av ogynnsamma skattekonsekvenser. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | De rättsliga ramarna och säkerhetskraven för volontärer och de som tar emot deras hjälp är inte konsekventa i Europa. EESK betonar att åtgärder bör vidtas för att samordna systemet för allas säkerhet och till allas förmån. Allmän ansvarsförsäkring för volontärer bör finnas på försäkringsmarknaden i alla länder. Dessutom bör stöd från staten eller stiftelser inrättas för att täcka kostnaderna. Det bör vara obligatoriskt för dem som arbetar som volontärer med barn eller utsatta personer att visa utdrag ur belastningsregistret i alla medlemsstater. Ett sådant utdrag ska vara lätt att begära ut till en låg kostnad för blivande volontärer. EESK uppmuntrar alla medlemsstater att tillämpa dessa lösningar, och ber kommissionen att främja bästa praxis inom området. Sådana insatser kommer även att främja gränsöverskridande volontärarbete. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | EESK anser att ju yngre människor är när de introduceras till volontärarbete, desto större är sannolikheten att de kommer att växa upp och bli integrerade och samhällsengagerade vuxna som gör sin del för att bidra till Europas framtid. Initiativ som program för frivilligarbete i skolor och familjevolontärarbete bör inkluderas. Vid behov bör rättsliga ramar anpassas för att göra det enklare för ungdomar och barn att arbeta som volontärer. Ungdomsorganisationer har en mycket viktig roll i den här processen och bör därför få lämpligt och tillräckligt stöd från offentliga myndigheter. |
| --- | --- |

4.10

5.   Volontärernas roll i samhället

| 5.1 | Det råder inget tvivel om att volontärer skapar ett omfattande ekonomiskt, miljömässigt och socialt värde. För ideella organisationer är det ofta avgörande att det finns volontärer för att verksamheten ska kunna fullföljas, och det är en av de viktigaste resurserna inom dessa organisationer. Ofta ses de av omvärlden som en symbol för dessa enheters verksamhet. För många människor, och särskilt ungdomar, är volontärarbetet något speciellt. För dem är volontärarbetet ofta första gången som de kan ta sig an verkliga sociala behov och snabbt se effekterna av sitt arbete som engagerade medborgare, vilket till stor del minskar risken för social utestängning. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | I många fall blir det rent juridiskt allt svårare för medborgarna att organisera sig kring vanliga frågor, vilket också innebär att få människor vill arbeta som volontärer och bidra till samhället utan någon personlig vinning. Rätten till föreningsfrihet och offentlig finansiering och offentligt stöd till civilsamhällets organisationer bör säkerställas. EESK betonar att offentlig finansiering av civilsamhällets organisationer bidrar stort till deras funktion och roll i samhället och också till att slå vakt om deras självständighet och förmåga att värna de demokratiska processerna som gör att deras medlemmars önskemål kan erkännas och föras fram utan inblandning utifrån. |
| --- | --- |

5.2

| 5.2.1 | Ett välfungerande civilsamhälle är ett tecken på en fungerande demokrati och bidrar i stor utsträckning till livskvalitet, fred och stabilitet. Deltagandedemokrati är ett komplement till representativ demokrati och inte något hot. |
| --- | --- |

5.2.1

| 5.2.2 | När det gäller organisationer som samordnar volontärverksamhet gör offentliga medel att mycket större vinster kan uppnås för samhället, vinster som har ett verkligt ekonomiskt värde genom en särskild hävstångsmekanism. |
| --- | --- |

5.2.2

| 5.3 | Europas befolkning deltar i allt större utsträckning i kortvarig volontärverksamhet, ofta med tydlig personlig vinning, t.ex. volontärarbete under festivaler eller konserter, i stället för att engagera sig på längre sikt för ett specifikt samhällsbehov. EESK skulle önska att beslutsfattarna gjorde mer för att lyfta fram mervärdet av volontärarbete som ett socialt kapital och inte enbart som en möjlighet för personen eller en mekanism för att spara på kostnaderna för personalresurser. Offentliga myndigheter måste hjälpa volontärer och volontärorganisationer att bättre visa upp sitt värde och sin betydelse, så att de kan locka till sig volontärer även i fortsättningen, eftersom medborgarna ställs inför alltfler valmöjligheter när det gäller hur de vill använda sin fritid. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Under covid-19-pandemin har många beslutsfattare och vanliga medborgare kunnat uppleva volontärarbetets särskilda potential och effekter i praktiken, både strukturerad verksamhet som samordnats av en offentlig institution eller organisation och enskilda tillfälliga insatser, som genomförts spontant för att man velat hjälpa till. EESK hyllade de hundratusentals volontärer i Europa som hjälpte människor under pandemin 2020 genom att dela ut priset för medborgerlig solidaritet (15) till organisationer och enskilda personer som deltagit i volontärarbete med koppling till effekterna av covid-19. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | För arbetstagare med oregelbundna tider och ett osäkrare arbetsliv är det svårare att engagera sig i volontärarbete på längre sikt. För till exempel butiksarbetare som endast får besked ett dygn före sitt skift om att de måste arbeta är det oerhört svårt att engagera sig i volontärarbete. Detsamma gäller till exempel många behovsanställda. EESK påpekar att volontärorganisationerna bör stöttas genom kunskap, inklusive bästa praxis, för att bygga upp extra kapacitet så att de kan hantera potentiella volontärers varierande tillgänglighet och utveckla nya sätt att hantera volontärerna. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | Sociala aktiviteter på recept (16) är ett sätt att hantera hälsoproblem utan, eller jämte, utskrivning av läkemedel. Volontärarbete har blivit en effektiv och allt mer populär del av sociala aktiviteter på recept. Forskning visar att volontärarbete har en positiv inverkan på den psykiska hälsan och att människor mår bra av att delta i volontärverksamhet inom ramen för sociala aktiviteter på recept. EESK anser att volontärarbete som en social aktivitet på recept bör användas mer i Europa som en del av återhämtningen från covid-19, och att effekterna av det bör övervakas noga. Det bör säkerställas att organisationer som erbjuder volontärarbete som en del av sociala aktiviteter på recept respekterar etiska principer och följer riktlinjer för kvalitet så att verksamheten håller hög kvalitet, är behovsstyrd, värdeskapande och frivillig. |
| --- | --- |

5.6

| 5.7 | Med beaktande av de positiva effekterna av Europaåret för frivilligarbete 2011, det omfattande behovet av att skapa en rättslig och social ram för att utveckla volontärarbetet, och de stora förändringarna i volontärers och potentiella volontärers beteende uppmanar EESK kommissionen att agera för att utnämna 2025 till Europaåret för volontärer. |
| --- | --- |

5.7

| 5.7.1 | Ett Europaår för volontärer skulle vara en passande hyllning till volontärernas insatser under covid-19 som samtidigt kan lyfta fram deras betydelse för Europas återhämtning och framtid baserat på solidaritet, respekt, jämlikhet och gemensamma värderingar. |
| --- | --- |

5.7.1

| 5.7.2 | EESK anser att de åtgärdspaket som samordnas av kommissionen skulle ge en skjuts till medlemsstaterna att främja volontärarbete på ett heltäckande sätt, med beaktande av de förslag som EESK lagt fram. Förhoppningen är att volontärverksamheten ska bli en varaktig och inte bara en tillfällig del av den europeiska politiken. |
| --- | --- |

5.7.2

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  ECO/343 – Statistiska verktyg för att mäta volontärarbete (EUT C 170, 5.6.2014, s. 11).

1

(2)  ILO:s handbok om mätning av volontärarbete.

2

(3)  Indicator Description: Volunteer Work. ILO.

3

(4)  Resolution från ILO:s internationella konferens för arbetsmarknadsstatistiker.

4

(5)  Statistik för Polen – Volontärarbete 2011.

5

(6)  Statistik för Polen – Volontärarbete 2016.

6

(7)  Rapport från GHK ”Volunteering in the European Union”, GHK 2010.

7

(8)  2015 EU-SILC Module on Social/Culture Participation and Material Deprivation.

8

(9)  Flash Eurobarometer 408 – European Youth.

9

(10)  Rådets slutsatser av den 9 oktober 2020.

10

(11)  SOC/243 – Frivilligarbetets roll och inverkan i det europeiska samhället (EUT C 325, 30.12.2006, s. 46).

11

(12)  ECO/343 – Statistiska verktyg för att mäta volontärarbete (EUT C 170, 5.6.2014, s. 11).

12

(13)  European Volunteering Capital – CEV.

13

(14)  Flash Eurobarometer 408 – European Youth.

14

(15)  EESK:s pris för medborgerlig solidaritet.

15

(16)  The Healing Power of Social Prescribing och Policy Statement on Volunteering & Social Prescribing – CEV 2019.

16

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/27 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/27

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om hur man kan garantera anständigt arbete för unga och säkerställa inkludering av unga som varken arbetar eller studerar genom korrekt utarbetade nationella återhämtningsplaner

(yttrande på eget initiativ)

(2022/C 152/05)

| Föredragande: | Nicoletta MERLO |
| --- | --- |

Föredragande:

Nicoletta MERLO

| Beslut av EESK:s plenarförsamling | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 32.2 i arbetsordningen |
| | Yttrande på eget initiativ |
| Ansvarig sektion | Sysselsättning, sociala frågor och medborgarna |
| Antagande av sektionen | 24.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 152/13/48 |

Beslut av EESK:s plenarförsamling

25.3.2021

Rättslig grund

Artikel 32.2 i arbetsordningen

Yttrande på eget initiativ

Ansvarig sektion

Sysselsättning, sociala frågor och medborgarna

Antagande av sektionen

24.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

152/13/48

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna som en unik möjlighet att driva på förändringar och få igång investeringar i hållbar tillväxt och skapande av arbetstillfällen av god kvalitet och menar att denna möjlighet måste tillvaratas med hjälp av inkluderande styrning, vilket kräver dialog, öppenhet och insyn. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Kommittén beklagar bristen på meningsfulla och riktade samråd med arbetsmarknadens parter och berörda parter i vissa medlemsstater i samband med utformningen av de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. Kommissionen uppmanas att vidta åtgärder som garanterar ett strukturerat och meningsfullt deltagande av arbetsmarknadens parter, det organiserade civila samhället och ungdomsorganisationer i genomförandet och övervakningen av de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. För att garantera att offentliga medel används klokt för en inkluderande återhämtning måste den sociala dialogen skyddas och stärkas på nationell nivå. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK föreslår att man utvärderar och systematiserar insamlingen av bästa praxis på nationell nivå, där samråd med arbetsmarknadens parter och ungdomsorganisationer via särskilda kommittéer och social dialog gett utmärkta resultat när det gäller ungdomsspecifika strategier och åtgärder för att skapa arbetstillfällen och karriärmöjligheter av hög kvalitet för unga. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Kommittén uppmanar medlemsstaterna att säkerställa högkvalitativ och inkluderande vägledning och rådgivning för alla ungdomar, särskilt ungdomar med funktionsnedsättning, med start under de tidiga skolåren, för att ge dem mer information om deras fortsatta utbildning och därefter om karriärmöjligheter inom ramen för den gröna och digitala omställningen på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK välkomnar åtgärder för att främja och popularisera yrkesutbildningens roll och profil som en drivkraft för innovation, samt STEM-färdigheter, livslångt lärande och effektiv arbetsförmedling, eftersom detta är avgörande för att överbrygga den befintliga kompetensklyftan. Det är också viktigt att förbättra kompetensbedömningen för att på förhand och proaktivt kartlägga vilken kompetens som kommer att behövas på de framtida arbetsmarknaderna. Lämpliga åtgärder bör vidtas för att se till att även personer med funktionsnedsättning kan ta del av yrkesutbildning, genom att enskilda färdigheter erkänns, så att alla medborgare har möjlighet att förvärva yrkeskompetens som är till nytta för deras personliga utveckling, samtidigt som företagens särskilda behov när det gäller vakanta kvalificerade arbetstillfällen tillgodoses. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK rekommenderar att individanpassat stöd införs för olika målgrupper, särskilt unga som varken arbetar eller studerar. Detta stöd bör göra det möjligt att hantera alla perifera frågor för integrationen på arbetsmarknaden, såsom bostäder, boende, transport och hälsa, på ett övergripande sätt. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESK anser att det bör vara en prioritet att säkerställa de offentliga arbetsförmedlingarnas effektivitet och lämplighet, eftersom de är centrala aktörer i den aktiva arbetsmarknadspolitiken, genom riktade investeringar och reformer där så krävs, så att arbetsförmedlingarna kan ge stöd till alla människor, i synnerhet de som är mest utsatta och de som befinner sig längst från arbetsmarknaden, när de söker arbete eller vill sadla om. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESK beklagar att ungdomsgarantins potential som det viktigaste politiska verktyget för att bekämpa den stigande ungdomsarbetslösheten inte har utnyttjats fullt ut. EESK uppmanar medlemsstaterna att öka sina insatser för att genomföra den förstärkta ungdomsgarantin, inklusive utbildning av god kvalitet som främjar integreringen på arbetsmarknaden, och uppmanar kommissionen att tillhandahålla en översikt över de åtgärder som vidtagits för att genomföra rådets rekommendationer om den förstärkta ungdomsgarantin på nationell nivå samt säkerställa effektiva synergieffekter med de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Kommittén välkomnar de bestämmelser i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna som stöder utbildning, inklusive lärlingsutbildningar eller praktikplatser, av god kvalitet, eftersom de är effektiva verktyg för att minska antalet elever som hoppar av skolan och kan leda till bättre integrering av ungdomar (och andra) på arbetsmarknaden. Vi uppmanar medlemsstaterna att genomföra rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet (1). Kommittén efterlyser dock ett förbud mot oavlönad praktik. Skälig ersättning för alla praktikanter bör säkerställas inom ramen för den kommande översynen av rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet. EESK föreslår också att man utarbetar en europeisk ram för praktikplatser av god kvalitet för att garantera utbildningsvärdet hos sådana lärandeerfarenheter. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESK uppmanar medlemsstaterna att använda återhämtningsmedlen för investeringar i att skapa arbetstillfällen av god kvalitet och kompetensutveckling för unga, där så behövs, med särskild inriktning på tillsvidareanställningar och anständiga arbetsvillkor som begränsar risken för otrygghet. Dessutom betonar kommittén behovet av att överbrygga socialförsäkringsklyftan och uppmuntrar medlemsstaterna att korrekt genomföra rådets rekommendation om tillgång till socialt skydd (2) och införa ett modernt system för alla former av arbete som kan säkerställa en lämplig inkomst för framtida pensionärer, särskilt dem som har och kommer att ha luckor i sina karriärer. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | För att inte subventionera osäkra anställningar anser EESK att det är viktigt att se till att anställningsstöd villkoras av tillsvidareanställningar eller stabiliseringsprogram. Dessutom kan incitament för att anställa vara effektiva när det gäller att skapa sysselsättningsmöjligheter för ”missgynnade” arbetssökande samt för att omplacera arbetstagare som sägs upp, vilket gynnar deras omställning i nya sektorer och yrken. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Kommittén anser att man bör ägna stor uppmärksamhet åt frågan om psykiska hälsa och psykosociala symptom, särskilt bland ungdomar, genom att minska stigmatiseringen kring psykisk ohälsa med hjälp av förebyggande och medvetandegörande arbete, som måste inledas i skolan och spridas till företagen, samt genom att sörja för tillräcklig finansiering till verksamheter som erbjuder tjänster och stöd på detta område. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | EESK noterar att en ihållande brist på jämställdhet i arbetslivet ökar unga kvinnors sårbarhet för de ekonomiska konsekvenserna av covid-19. Kommittén välkomnar de åtgärder som vissa medlemsstater har vidtagit för att uppmuntra och främja kvinnors sysselsättning och entreprenörskap, investera i lämplig social infrastruktur och reformera barnomsorgssystemen, särskilt förskoleverksamheten, och vill att denna goda praxis sprids på EU-nivå i syfte att stödja full sysselsättning för kvinnor och i synnerhet unga mödrar. |
| --- | --- |

1.13

2.   Bakgrund

| 2.1 | Covid-19-pandemin har haft och fortsätter att ha en enorm inverkan på våra samhällen och vår ekonomi. EU har tagit betydande steg mot återhämtning: för första gången har medlemsstaterna valt europeisk solidaritet och konvergens i stället för åtstramning för att bekämpa en kris. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Faciliteten för återhämtning och resiliens (nedan kallad ”faciliteten”), den största delen av Next Generation EU, ställer 672,5 miljarder euro i lån och bidrag till förfogande för att stödja medlemsstaternas reformer och investeringar. Denna unika satsning ska mildra covid-19-pandemins ekonomiska och sociala konsekvenser och göra Europas ekonomier och samhällen mer hållbara, resilienta och bättre förberedda på utmaningarna och möjligheterna med den gröna och digitala omställningen. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Enligt överenskommelsen bör minst 37 % av utgifterna i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna gå till att stödja klimatmålen och 20 % till att stödja den digitala omställningen. Dessutom måste alla investeringar och reformer följa principen om att inte orsaka betydande skada, så att de inte i orsakar några större skador på miljön. De nationella återhämtnings- och resiliensplanerna förväntas också bidra till att effektivt ta itu med de relevanta utmaningar som framhålls i de landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen, men här fastställs ingen minimitröskel eller något förfarande för att övervaka hur medlen används för olika prioriteringar, t.ex. ungdomar. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Det är viktigt att arbetsmarknadens parter deltar i god tid och på ett meningsfullt sätt under hela den europeiska planeringsterminen, på olika nivåer och inom alla politikområden som direkt eller indirekt påverkar sysselsättning och arbetsmarknader, i syfte att stärka deltagandet i utformningen av politiken, inbegripet åtgärderna i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. Den sociala dialogen är en drivkraft för ett framgångsrikt och rättvist beslutsfattande om den kan leda till effektiva lösningar och spegla de pågående politiska förändringarna och reformerna i kollektivförhandlingarna, i förekommande fall. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Faciliteten kompletterar andra insatser som riktar sig till ungdomar (3) och är nära anpassad till kommissionens prioriteringar för 2019–2024, i vilka det tydligt anges att EU måste skapa ett mer attraktivt investeringsklimat och en tillväxt som leder till bra jobb, särskilt för unga och i småföretagen (4). Kommissionens nya program Alma (5) (Aim, Learn, Master, Achieve), ett nytt Erasmusliknande program för praktikplatser som riktar sig till unga som varken arbetar eller studerar och som erbjuder unga européer arbetslivserfarenhet under en kort period i en annan medlemsstat, kan ge positiva resultat under förutsättning att kvalitetsnormer, inbegripet socialt skydd, vägledning och handledning samt skäliga löner, säkerställs för praktikanterna. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Den 22 januari offentliggjorde kommissionen de nya riktlinjer som EU:s medlemsstater måste följa när de utarbetar sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att få tillgång till den så kallade återhämtningsfonden. Här framgår att en offentlig politik som gynnar unga inte längre är endast ett ”horisontellt” mål i planerna, dvs. en aspekt som ska beaktas när andra centrala mål ska uppnås, utan har blivit en förutsättning och absolut prioritet inom Next Generation EU och måste inkluderas som en enskild del och inte bara en övergripande prioritering. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | EU-länderna borde officiellt ha lämnat in sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner senast den 30 april 2021. Kommissionen har dock förlängt tidsfristen och gått med på att länderna kan lämna in sina planer fram till mitten av 2022. Den 15 oktober 2021 hade 26 planer lämnats in. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Faciliteten är en unik möjlighet för medlemsstaterna, inte bara att hantera folkhälsokrisen utan också att driva på omställningen till en digital och koldioxidsnål ekonomi, skapa en stark social välfärd och främja sammanhållning. Den innebär en verklig möjlighet att åstadkomma påtagliga förändringar för unga arbetstagare och förhindra att de blir en ”förlorad” generation utan rättvisa möjligheter i framtidens Europa. Det finns dock ett stort behov av inkluderande styrning på nationell och europeisk nivå, där social dialog och samarbete med det civila samhället har en betydande och meningsfull inverkan. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Covid-19-krisen har ökat ojämlikheten ytterligare och gjort att arbetstagare, särskilt unga arbetstagare, hämnat i en ännu ofördelaktigare sits. Med detta yttrande på eget initiativ, som bygger på en analys av de generationsspecifika åtgärderna i de nationella återhämtnings- och resiliensplaner som vissa medlemsstater lagt fram och således en kartläggning av god praxis och svagheter, vill kommittén lägga fram rekommendationer om hur man kan garantera anständigt arbete för unga och säkerställa inkludering av unga som varken arbetar eller studerar genom att genomföra projekten. |
| --- | --- |

2.9

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | Europas unga hör till dem som drabbats hårdast av pandemin: skolor, universitet och umgängeslokaler har stängts, vilket berövat ungdomar utbildning, kultur och kontakter. En av sex ungdomar har förlorat sitt jobb på grund av de ekonomiska konsekvenserna av covid-19 (6). I augusti 2021 låg ungdomsarbetslösheten i EU på 16,5 % (7). I ett antal länder har de unga drabbats särskilt hårt, och arbetslöshetssiffrorna har skjutit i höjden – Spanien (40,5 %), Italien (29,7 %), Bulgarien (18,3 %) och Frankrike (19,6 %), för att bara nämna några. Dessutom tenderar en del arbetslösa ungdomar att förbises i den officiella statistiken, eftersom de antingen inte ansöker om arbetslöshetsförmåner eller inte registrerar sig hos arbetsförmedlingar och i stället tjänar sitt uppehälle genom skenbart egenföretagande, genom att arbeta för en plattform eller i den svarta ekonomin. Man kan därför anta att de verkliga siffrorna kan vara ännu värre än de som Eurostat rapporterat. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Covid-19-krisen har dessutom ytterligare förvärrat situationen för unga som varken arbetar eller studerar. Antalet unga i Europa som varken arbetar eller studerar är oroväckande, särskilt i länder som Italien, Grekland, Bulgarien och Rumänien, och tilltar på nytt till följd av skolavhopp, brist på lämplig vägledning, förlorade arbetstillfällen och brist på sysselsättningsmöjligheter. Denna grupp av utsatta ungdomar löper större risk att drabbas av marginalisering, fattigdom och permanent utestängning från arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Unga som varken arbetar eller studerar är en bred kategori som omfattar människor i många olika situationer, bland annat arbetslösa, unga som hoppat av skolan och alla de unga med högskoleexamen som fortfarande inte hittat något jobb och förlorat hoppet, samt andra ungdomar som står utanför arbetskraften av andra skäl. De arbetslösa är endast en undergrupp till den bredare kategorin unga som varken arbetar eller studerar, och överlappningen mellan grupperna varierar över tid och från land till land (8). |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | En hög andel unga som varken arbetar eller studerar är en stor förlust för våra ekonomier och samhällen. Känslan av besvikelse eller utestängning hos de berörda personerna innebär också en stor politisk risk för stabiliteten i våra demokratiska samhällen. Utbildningssystemens och de sociala trygghetssystemens oförmåga att förhindra fenomenet eller minska antalet unga som varken arbetar eller studerar tyder på att det saknas en effektiv politik med brett stöd för att främja lika möjligheter i hela Europa. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Krisen drabbar särskilt arbetstagare med atypiskt arbete och olika typer av anställningsformer (9) (tillfälligt arbete, voucherbaserat arbete, plattformsarbete, gigarbete och samarbeten mellan egenföretagare osv.) (10), och tyvärr finns det en övervägande andel unga i dessa arbetsformer. Sådant arbete kan vara lågavlönat, med oregelbundna arbetstider, dålig anställningstrygghet och med begränsat eller inget socialt skydd (betald ledighet, pension, sjukledighet osv.). Det ger ofta inte rätt till arbetslöshetsförmåner eller till de statliga systemen för korttidsarbete (11). Detta slags arbete finns främst i sektorer och branscher som drabbats särskilt hårt av covid-19-pandemin, såsom turist-, grossist-, detaljhandels-, logi- och livsmedelssektorerna (12). Å andra sidan kan nya arbetsformer innebära en möjlighet för ungdomar som bor på landsbygden eller i avlägsna områden, eller för unga med funktionsnedsättning, studenter och unga föräldrar, och anständiga löner och social trygghet är därför nödvändigt. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Perifera hinder för sysselsättning, såsom mobilitet, digital kompetens, hälsa och otrygga levnadsvillkor, inklusive brist på bostäder eller socialförsäkringsskydd, bör kartläggas och beaktas i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. EESK menar att medlemsstaterna skulle kunna bevaka dessa hinder för ungdomars inträde på arbetsmarknaden i kvalitativa och kvantitativa termer och lägga fram konkreta förslag på hur de kan åtgärdas i sina respektive nationella planer för återhämtning och resiliens. |
| --- | --- |

3.6

4.   Särskilda kommentarer

| 4.1 | Återhämtningen efter covid-19 bör ses som en möjlighet. Ekonomin har hamnat i gungning och även arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | De nationella återhämtnings- och resiliensplanerna utgör en unik möjlighet att driva på och stödja förändringar, och denna möjlighet måste tillvaratas med hjälp av inkluderande styrning, vilket kräver dialog, öppenhet och insyn. De åtgärder som finansieras inom ramen för de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna bör omfatta de lokala myndigheterna, arbetsmarknadens parter och det civila samhället, inbegripet ungdomsorganisationer, för att upprätta en deltagandebaserad styrning som kan skapa samförstånd, förtroende och en känsla av rättvisa när det gäller dessa planer. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | EESK anser att medlemsstaterna bör garantera fortlöpande samråd med arbetsmarknadens parter, det civila samhället och i synnerhet ungdomsorganisationerna när de utformar, genomför och övervakar åtgärder som är skräddarsydda för unga arbetstagare och unga som varken arbetar eller studerar, i syfte att utifrån den yngre generationens perspektiv bedöma om och i vilken utsträckning politiken är ändamålsenlig för deras utbildnings- och karriärutsikter och på ett smidigt sätt hjälper dem in på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Kommittén välkomnar de initiativ som medlemsstaterna hittills har tagit för att bedöma den offentliga politikens generationsspecifika inverkan på den yngre generationen. I Österrike infördes 2013 en lag om ”ungdomskontroll” (Jugend-Check) (13), enligt vilken alla nya lagstiftnings- och regelförslag måste bedömas utifrån deras potentiella konsekvenser för barn och ungdomar, bland annat genom det nationella ungdomsrådets deltagande. I Italien inrättade ministeriet för ungdomspolitik nyligen Covige (14), en kommitté bestående av chefer och företrädare för den offentliga förvaltningen, universitetsprofessorer och sakkunniga inom ungdomspolitik, däribland det nationella ungdomsrådet, som ska göra för- och efterhandsbedömningar av de generationsspecifika effekterna av all offentlig politik genom särskilda indikatorer och modeller samt genom jämförelser med bästa praxis i andra EU-länder. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | EESK rekommenderar att medlemsstaterna antar liknande åtgärder eller noga kontrollerar den politik som ska antas och som redan har godkänts ur ett generationsperspektiv, samtidigt som man ser till att ungdomar involveras på lämpligt sätt i samrådet. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Cedefop förutspår i sin forskning (15) att nästan sju miljoner arbetstillfällen kommer att ha gått förlorade eller inte ha skapats i EU till 2022 på grund av covid-19-pandemin, medan en betydande tillväxt och potential för jobbskapande kommer att erfaras inom vissa sektorer (16), såsom hälso- och sjukvård, vetenskap och innovation, informationsteknik och digital kommunikation. Pandemin har gynnat arbetstillfällen inom sektorer och yrken som är tillräckligt flexibla för att anpassa sig till de nya normerna för social distansering och distansarbete. Dessa normer kommer sannolikt att leva kvar även efter pandemin, vilket förändrar arbetets karaktär, som traditionellt har krävt fysiskt utrymme (17). |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Enligt en rapport från OECD (18) kan pandemin också komma att påverka barns och ungdomars inställning till lärande. Avbrott i den vanliga skolgången har lett till att många barn utvecklat sina kunskaper mindre än förväntat. På kort sikt kan pandemin leda till att ett ökat antal elever hoppar av skolan, medan ett minskat engagemang på medellång och lång sikt kan leda till att dagens elevgeneration inte utvecklar en positiv inställning till lärande, i en tid av djupgående strukturella förändringar som kommer att kräva att enskilda personer höjer sin kompetens under hela livet. I rapporten beskrivs dessutom den möjliga orsaken till ojämlikheten mellan könen i fråga om utbildningsmöjligheter. Man efterlyser snabbt ökade investeringar i livslångt lärande för att hjälpa enskilda personer att anpassa sig till och bli motståndskraftiga mot externa chocker. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | I ett arbetsliv som snabbt förändras och präglas av globaliseringen och covid-19-pandemins konsekvenser anser EESK att det är av avgörande betydelse att förhindra ett kompetensglapp. Tyngdpunkten bör läggas på kompetens och mjuka färdigheter genom att tillräckliga resurser investeras i utbildning och vägledning, i bättre kopplingar och övergångar mellan utbildning och arbete, bland annat genom stöd till sådana verktyg som arbetsplatsförlagda perioder i skolan, praktikplatser och lärlingsutbildningar, samt i främjandet av program för livslångt lärande. Alla viktiga berörda parter bör involveras och man bör inrikta sig på utsatta grupper, särskilt ungdomar, unga som varken arbetar eller studerar och de personer vars jobb hotas mest av omställningen. Ett lämpligt politiskt svar vore ett integrerat paket för aktiva arbetsmarknadsåtgärder med kopplingar till offentliga arbetsförmedlingar och utbildningssystem för att främja en inkluderande och hållbar återhämtning. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Det råder brett samförstånd bland berörda parter om att yrkesvägledning är viktigare än någonsin, särskilt för de ungdomar som sannolikt kommer att söka arbete så snart de gått ut gymnasiet. Kommittén ansluter sig till dem som efterlyser betydande investeringar i yrkesvägledning (19), eftersom det finns belägg för yrkesvägledningens betydelse när det gäller att förbereda elever för att hantera en snabbt föränderlig arbetsmarknad som kanske inte motsvarar deras förväntningar eller matchar deras tidigare förvärvade färdigheter. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Man kan finna en övergripande hänvisning till unga i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna när det gäller yrkesutbildning. Utbildning och lärande som förläggs till arbetsplatsen, såsom lärlingsutbildningar och praktikplatser, som vanligtvis är viktiga ingångar för ungdomar, har också påverkats kraftigt av krisen, i vilken omfattning varierar dock stort mellan olika branscher och regioner. EESK har sedan länge förespråkat en moderniserad yrkesutbildning och välkomnar nationella insatser för att finna och främja alternativa lösningar för att tillhandahålla utbildning i praktiska färdigheter, såsom avtal om utbildning och lärande kopplat till arbete, och en utvidgning av distansutbildningen. Vissa länder har också antagit nya politiska åtgärder för att se till att systemen för teknisk och yrkesinriktad utbildning är bättre förberedda för framtida chocker (20). |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Strategierna för uppsökande verksamhet är viktiga delar av återhämtningsplanerna. Här krävs riktade investeringar i ungdomsstödjande verksamhet och offentliga arbetsförmedlingar. Nya rön visar att nästan hälften av de unga som varken arbetar eller studerar inte känner till de offentliga stödåtgärder som kan ta del av (21). |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Investeringarna i ungdomsstödjande verksamhet måste stärkas och övergripande samarbete mellan dessa verksamheter och de offentliga arbetsförmedlingarna bör uppmuntras inom de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. Effektiva och ändamålsenliga offentliga arbetsförmedlingar spelar en viktig roll när det gäller att stödja människor som har svårt att hitta arbete samt när det gäller att säkerställa smidiga övergångar på arbetsmarknaden. För att nå ut till mer utsatta unga som varken arbetar eller studerar måste dock de offentliga arbetsförmedlingarna samarbeta med olika lokala aktörer, allt ifrån föreningar och utbildningsanstalter till specialiserade rådgivare med utbildning i psykisk ohälsa. Detta kräver effektivt och lämpligt utbyte av information och data, och innebär att de offentliga arbetsförmedlingarnas verksamhetsansvariga och rådgivare kommer att behöva ägna mer tid åt att hantera dessa partnerskap (22). |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | Ungdomsgarantin, som nyligen börjat finansieras genom ESF+, med en skyldighet för medlemsstater som har en högre andel unga som varken arbetar eller studerar än EU-genomsnittet att anslå minst 12 % av medlen (23), är fortfarande det viktigaste verktyget för att bekämpa ungdomsarbetslösheten i EU. Rådets rekommendation om hur programmet ska stärkas, som antogs i oktober 2020 (24), innehåller en förteckning över åtgärder för att säkerställa kvaliteten på det som erbjuds inom programmet, förbättra den uppsökande verksamheten och förbättra övervakningen av resultaten för en bättre utvärdering av programmet. I de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna måste man därför beakta de nationella genomförandeplanerna för ungdomsgarantin och upprätta kopplingar mellan dem och de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna. Om detta inte görs kommer möjligheter att gå förlorade och åtgärder vidtas som inte hjälper de unga som varken arbetar eller studerar. |
| --- | --- |

4.13

| 4.14 | Kommittén noterar att den senaste uppdateringen av de nationella genomförandeplanerna för ungdomsgarantin gjordes 2014 och att inte alla EU-medlemsstater ännu har börjat uppdatera sina nationella ungdomsstrategier för att ta hänsyn till den förstärkta ungdomsgarantin (25). Medlemsstaterna måste intensifiera sina insatser, integrera de lärdomar som dragits och strategiskt mobilisera EU-medel för att göra detta instrument verkligt ändamålsenligt och funktionellt. |
| --- | --- |

4.14

| 4.15 | Med fokus på unga arbetstagare måste särskilda återhämtningsåtgärder tas fram för att bekämpa ungdomsarbetslöshet och osäkra anställningar (26) bland unga genom att skapa arbetstillfällen av god kvalitet, samt för att skydda det stora antalet arbetstagare (27) som saknar tillräckligt socialförsäkringsskydd. Dessutom bör särskilda åtgärder för unga egenföretagare övervägas för att stödja och utöka entreprenörskap och uppstartsföretagande bland unga. |
| --- | --- |

4.15

| 4.16 | Forskning (28) om de ändringar av de sociala trygghetssystemen som EU:s medlemsstater gjort under pandemin har visat att de flesta har förbättrat tillgången till inkomststödåtgärder för anställda, såsom korttidsarbete, arbetslöshetsförmåner och liknande åtgärder, särskilt genom att höja stöden, lätta på villkoren för stödberättigande och förlänga stödens varaktighet. Även om dessa åtgärder inte specifikt riktar sig till ungdomar kommer de att hjälpa unga personer, som löper större risk att bli arbetslösa och ofta inte har tillgång till socialt skydd, såsom arbetslöshetsförmåner, eftersom de saknar arbetslivserfarenhet. |
| --- | --- |

4.16

| 4.17 | Av dessa skäl, och med hänsyn till att alla ändringar som gjorts är tillfälliga och att många redan har avslutats och än en gång lämnat ungdomar med bristande socialt skydd, anser EESK att beslutsfattarna måste fokusera på att bygga upp ett allmänt socialt trygghetssystem som säkerställer att alla arbetstagare (de med typiska såväl som atypiska arbeten, ungdomar såväl som vuxna) omfattas av likvärdigt socialt skydd. På detta sätt kan man se till att ungdomar skyddas från fattigdom och från eventuella framtida arbetsmarknadschocker. |
| --- | --- |

4.17

| 4.18 | Kommittén anser att det också är viktigt att främja unga människors sociala trygghet och uppmanar därför alla medlemsstater att korrekt genomföra rådets rekommendation om tillgång till socialt skydd för arbetstagare och egenföretagare (29), där medlemsstaterna rekommenderas att säkerställa tillgång till fullgott socialt skydd för alla människor i alla typer av arbeten. |
| --- | --- |

4.18

| 4.19 | Större ansträngningar måste göras för att hitta sätt att förena anställningstrygghet och kvalitet i arbetet på en dynamisk arbetsmarknad. Att stärka de sociala dialogerna är avgörande för att hitta effektiva åtgärder. Bästa praxis finns i bland annat följande länder: 1) Portugal, där regeringen håller regelbundna diskussioner med arbetsmarknadens parter och ungdomsorganisationerna. Åtgärder såsom en kvot för unga som varken arbetar eller studerar i företag som har många praktikplatser eller minskat anställningsstöd för korttidsanställningar (30) har bidragit till att öka ungdomssysselsättningen i landet. 2) Spanien, där den sociala dialogen har lett till att socialförsäkringsskyddet utvidgats till att omfatta praktikplatser (31). |
| --- | --- |

4.19

| 4.20 | Osäkerhet, oro och ångest som kan leda till depression ökade starkt bland ungdomar i början av krisen och fortsätter att öka i vissa länder. De tillfälliga nedstängningarna av utbildningsinstitutioner, social och kulturell verksamhet samt idrottsverksamhet försvagade de sociala relationer som bidrar till att upprätthålla god psykisk hälsa. Det stöd för psykisk hälsa som erbjuds vid skolor och universitet har påverkats kraftigt i många länder, och ungdomar använder i allt högre grad andra plattformar för att få stöd, såsom telefonlinjer och ungdomscentrum. Tjänsterna för psykisk hälsa erbjuder telefonkonsultationer och distansvård för att upprätthålla kontinuiteten i verksamheten. Samtidigt påverkades tillhandahållarna av dessa tjänster också i hög grad av nedstängningarna, och många kunde inte återuppta sin verksamhet på grund av brist på ekonomiska resurser och personal. EESK anser att det är mycket viktigt att stödja denna sektor, som är starkt beroende av volontärarbete och projektfinansiering, med mer hållbar finansiering, då den under krisen har visat sig vara en viktig del av vår sociala struktur. |
| --- | --- |

4.20

| 4.21 | Mer kan göras när det gäller könsaspekterna i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna, särskilt i fråga om unga som varken arbetar eller studerar – en grupp som överlag omfattar fler kvinnor än män. År 2020 var andelen unga kvinnor som varken arbetar eller studerar i genomsnitt 1,3 gånger högre än andelen manliga unga som varken arbetar eller studerar, och andelen inaktiva unga kvinnor som varken arbetar eller studerar var så mycket som 1,7 gånger högre. Andelen är särskilt stor i de östeuropeiska länderna (Bulgarien, Rumänien, Ungern, Tjeckien, Slovakien och Polen) och i Italien (32). Majoriteten av de unga som varken arbetar eller studerar i dessa länder ingår i denna grupp på grund av familjeåtaganden eller är unga med funktionsnedsättning. En större andel unga kvinnor lägger tid på att ta hand om barn och andra familjemedlemmar. Unga kvinnor lägger nästan tre gånger så mycket tid på oavlönat omsorgs- och hushållsarbete som unga män. Kommittén välkomnar de åtgärder som vissa medlemsstater har vidtagit för att uppmuntra och främja kvinnors sysselsättning och entreprenörskap, investera i lämplig social infrastruktur och reformera barnomsorgssystemen, särskilt förskoleverksamheten, och vill att denna goda praxis sprids på EU-nivå i syfte att stödja full sysselsättning för kvinnor och i synnerhet unga mödrar. Vi efterlyser också ett tillförlitligt system för årlig övervakning av framstegen med samt de medel som anslagits och använts för jämställdhet inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens, med relevanta indikatorer. |
| --- | --- |

4.21

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  Rådets rekommendation av den 15 mars 2018 om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet (EUT C 153, 2.5.2018, s. 1).

1

(2)  Rådets rekommendation om tillgång till socialt skydd för arbetstagare och egenföretagare – framtidssäkra det sociala skyddet (EUT C 387, 15.11.2019, s. 1).

2

(3)  EU:s ungdomsstrategi (2018) (EUT C 456, 18.12.2018, s. 1) paketet för stöd till ungdomssysselsättning (2020), En väg till jobb – en förstärkt ungdomsgaranti (2020) (EUT C 372, 4.11.2020, s. 1) Alma (2021), Europaåret för ungdomar (förväntas infalla 2022).

3

(4)  https://ec.europa.eu/info/strategy/priorities-2019-2024_sv.

4

(5)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1549&langId=sv.

5

(6)  Unga definieras vanligtvis som personer i åldern 15–29 år.

6

(7)  Eurostat.

7

(8)  Konle-Seidl, R. och Picarella, F. (2021), ”Youth in Europe: Effects of COVID-19 on their economic and social situation”, Europaparlamentet, Luxemburg.

8

(9)  https://www.eurofound.europa.eu/topic/non-standard-employment.

9

(10)  https://www.eurofound.europa.eu/publications/blog/new-forms-of-employment-in-europe-how-new-is-new.

10

(11)  Eurofound (2021), ”COVID-19: Implications for employment and working life”, Europeiska unionens publikationsbyrå, Luxemburg.

11

(12)  Spasova S., Bouget D., Ghailani, D. och Vanhercke B. (2017), ”Access to social protection for people working on non-standard contracts and as self-employed in Europe”.

12

(13)  https://national-policies.eacea.ec.europa.eu/youthwiki/chapters/austria/54-young-peoples-participation-in-policy-making.

13

(14)  https://www.giovani.gov.it/it/comunicazione/notizie/comitato-per-la-valutazione-dell-impatto-generazionale-delle-politiche-pubbliche/.

14

(15)  https://www.cedefop.europa.eu/en/news-and-press/news/coronavirus-impact-jobs-eu-sectors-and-occupations-skills-forecast-analysis.

15

(16)  https://ec.europa.eu/eures/public/four-job-sectors-high-demand-result-covid-19-pandemic-2021-02-19_sv

16

(17)  Cedefops prognos för kompetens och arbetstillfällen.

17

(18)  https://www.oecd.org/skills/covid-19-pandemic-highlights-urgent-need-to-scale-up-investment-in-lifelong-learning-for-all-says-oecd.htm.

18

(19)  https://www.oecd.org/education/career-readiness/Investing%20in%20Career%20Guidance_en.pdf.

19

(20)  ”Skills development in the time of COVID-19: Taking stock of the initial responses in technical and vocational education and training”, Internationella arbetsorganisationen – Genève: ILO, 2021.

20

(21)  Moxon, D., Bacalso, C, och Șerban, A. (2021), ”Beyond the pandemic: The impact of COVID-19 on young people in Europe”, Bryssel, Europeiska ungdomsforumet.

21

(22)  ”PES partnership management”, Eamonn Davern (september 2020).

22

(23)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1099&langId=en.

23

(24)  Rådets rekommendation om en väg till jobb – en förstärkt ungdomsgaranti och om ersättande av rådets rekommendation av den 22 april 2013 om att inrätta en ungdomsgaranti; https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/?uri=CELEX:32020H1104(01).

24

(25)  Konle-Seidl, R. och Picarella, F. (2021), ”Youth in Europe: Effects of COVID-19 on their economic and social situation”, Europaparlamentet, Luxemburg.

25

(26)  Europaparlamentets resolution av den 4 juli 2017 om arbetsvillkor och osäkra anställningar (2016/2221(INI)) (EUT C 334, 19.9.2018, s. 88).

26

(27)  Internationella arbetsorganisationen. ”World Social Protection Report 2020–22: Social Protection at the Crossroads – in Pursuit of a Better Future”. Genève: ILO, 2021.

27

(28)  ETUI (2021), ”Non-standard workers and the self-employed in the EU: Social protection during the Covid-19 pandemic”.

28

(29)  Rådets rekommendation av den 8 november 2019 om tillgång till socialt skydd för arbetstagare och egenföretagare (EUT C 387, 15.11.2019, s. 1).

29

(30)  https://www.iefp.pt/apoios-a-contratacao.

30

(31)  121/000066 Lagförslag avseende säkerställande av pensioners köpkraft och andra åtgärder för att stärka det offentliga pensionssystemets finansiella och sociala hållbarhet (congreso.es).

31

(32)  https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php?title=Statistics_on_young_people_neither_in_employment_nor_in_education_or_training.

32

---

BILAGA

Följande ändringsförslag avslogs under debatten, men fick minst en fjärdedel av rösterna (artikel 59.3 i arbetsordningen):

ÄNDRINGSFÖRSLAG 3

Från:

HOŠTÁK Martin

POTTIER Jean-Michel

VADÁSZ Borbála

SOC/689 – Anständigt arbete för unga och inkludering av unga som varken arbetar eller studerar genom nationella återhämtningsplaner

Punkt 4.17

Ändra enligt följande:

| Sektionens yttrande | Ändringsförslag |
| --- | --- |
| Av dessa skäl, och med hänsyn till att alla ändringar som gjorts är tillfälliga och att många redan har avslutats och än en gång lämnat ungdomar med bristande socialt skydd, anser EESK att beslutsfattarna måste fokusera på att bygga upp
  ett allmänt socialt
  trygghetssystem som säkerställer att alla arbetstagare
  (de med typiska såväl som atypiska arbeten, ungdomar såväl som vuxna)
  omfattas av
  likvärdigt
  socialt skydd. På detta sätt kan man se till att ungdomar skyddas från fattigdom och från eventuella framtida arbetsmarknadschocker. | Av dessa skäl, och med hänsyn till att alla ändringar som gjorts är tillfälliga och att många redan har avslutats och än en gång lämnat ungdomar med bristande socialt skydd, anser EESK att beslutsfattarna måste fokusera på att bygga upp
  starka och effektiva sociala
  trygghetssystem som säkerställer att alla arbetstagare omfattas av
  ett tillräckligt
  socialt skydd. På detta sätt kan man se till att ungdomar skyddas från fattigdom och från eventuella framtida arbetsmarknadschocker. |

Sektionens yttrande

Ändringsförslag

Av dessa skäl, och med hänsyn till att alla ändringar som gjorts är tillfälliga och att många redan har avslutats och än en gång lämnat ungdomar med bristande socialt skydd, anser EESK att beslutsfattarna måste fokusera på att bygga upp
  ett allmänt socialt
  trygghetssystem som säkerställer att alla arbetstagare
  (de med typiska såväl som atypiska arbeten, ungdomar såväl som vuxna)
  omfattas av
  likvärdigt
  socialt skydd. På detta sätt kan man se till att ungdomar skyddas från fattigdom och från eventuella framtida arbetsmarknadschocker.

Av dessa skäl, och med hänsyn till att alla ändringar som gjorts är tillfälliga och att många redan har avslutats och än en gång lämnat ungdomar med bristande socialt skydd, anser EESK att beslutsfattarna måste fokusera på att bygga upp
  starka och effektiva sociala
  trygghetssystem som säkerställer att alla arbetstagare omfattas av
  ett tillräckligt
  socialt skydd. På detta sätt kan man se till att ungdomar skyddas från fattigdom och från eventuella framtida arbetsmarknadschocker.

| Motivering |
| --- |
| Vi är helt överens med att de nationella återhämningsprogrammen skulle kunna användas för att stärka och stödja medlemsstaternas ambitioner och insatser för att genomföra rekommendationen om tillgång till socialt skydd för arbetstagare och egenföretagare, med respekt för deras nationella socioekonomiska förhållanden och praxis. Kravet på ett allmänt socialt trygghetssystem är inte förenligt med syftet med detta yttrande. |

Motivering

Vi är helt överens med att de nationella återhämningsprogrammen skulle kunna användas för att stärka och stödja medlemsstaternas ambitioner och insatser för att genomföra rekommendationen om tillgång till socialt skydd för arbetstagare och egenföretagare, med respekt för deras nationella socioekonomiska förhållanden och praxis. Kravet på ett allmänt socialt trygghetssystem är inte förenligt med syftet med detta yttrande.

Resultat av omröstningen:

| Röster för: | 74 |
| --- | --- |
| Röster emot: | 101 |
| Nedlagda röster: | 19 |

Röster för:

74

Röster emot:

101

Nedlagda röster:

19

ÄNDRINGSFÖRSLAG 4

Från:

HOŠTÁK Martin

POTTIER Jean-Michel

VADÁSZ Borbála

SOC/689 – Anständigt arbete för unga och inkludering av unga som varken arbetar eller studerar genom nationella återhämtningsplaner

Punkt 1.9

Ändra enligt följande:

| Sektionens yttrande | Ändringsförslag |
| --- | --- |
| Kommittén välkomnar de bestämmelser i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna som stöder lärlingsutbildningar eller praktikplatser av god kvalitet, eftersom de är effektiva verktyg för att minska antalet elever som hoppar av skolan och kan leda till bättre integrering av ungdomar (och andra) på arbetsmarknaden
  . Vi
  uppmanar medlemsstaterna att genomföra rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet (1)

  . Kommittén anser dock att ett förbud mot oavlönad praktik samt skälig ersättning för alla praktikanter måste säkerställas inom ramen för
  den kommande översynen av kvalitetskriterier för praktikprogram. | Kommittén välkomnar de bestämmelser i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna som stöder lärlingsutbildningar eller praktikplatser av god kvalitet, eftersom de är effektiva verktyg för att minska antalet elever som hoppar av skolan och kan leda till bättre integrering av ungdomar (och andra) på arbetsmarknaden
  , och
  uppmanar medlemsstaterna att






  — | genomföra rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet (1), |

Sektionens yttrande

Ändringsförslag

Kommittén välkomnar de bestämmelser i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna som stöder lärlingsutbildningar eller praktikplatser av god kvalitet, eftersom de är effektiva verktyg för att minska antalet elever som hoppar av skolan och kan leda till bättre integrering av ungdomar (och andra) på arbetsmarknaden
  . Vi
  uppmanar medlemsstaterna att genomföra rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet (1)

  . Kommittén anser dock att ett förbud mot oavlönad praktik samt skälig ersättning för alla praktikanter måste säkerställas inom ramen för
  den kommande översynen av kvalitetskriterier för praktikprogram.

Kommittén välkomnar de bestämmelser i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna som stöder lärlingsutbildningar eller praktikplatser av god kvalitet, eftersom de är effektiva verktyg för att minska antalet elever som hoppar av skolan och kan leda till bättre integrering av ungdomar (och andra) på arbetsmarknaden
  , och
  uppmanar medlemsstaterna att

—

genomföra rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet (1),

| — | använda
  den kommande översynen av kvalitetskriterier för praktikprogram
  till att i samarbete med medlemsstaterna och särskilt via EMCO, samt i samråd med arbetsmarknadens parter bedöma hur rekommendationerna om arbetsvillkor och utbildningsmål har tillämpats och huruvida praktikanten får bidrag eller ersättning från den som erbjuder praktikplatsen, för att undvika otillbörliga metoder
  . |
| --- | --- |

—

använda
  den kommande översynen av kvalitetskriterier för praktikprogram
  till att i samarbete med medlemsstaterna och särskilt via EMCO, samt i samråd med arbetsmarknadens parter bedöma hur rekommendationerna om arbetsvillkor och utbildningsmål har tillämpats och huruvida praktikanten får bidrag eller ersättning från den som erbjuder praktikplatsen, för att undvika otillbörliga metoder
  .

| Motivering |
| --- |
| Vi rekommenderar att texten delas upp i två delar och att lärlingsutbildning och praktikplatser inte blandas.
  Den första delen handlar om lärlingsutbildning. EU-ramen fungerar väl och ingen översyn övervägs. Den andra delen är kopplad till översynen av kvalitetskriterierna för praktikprogram och kan vara ett tillfälle att kontrollera genomförandet och framstegen i medlemsstaterna. |

Motivering

Vi rekommenderar att texten delas upp i två delar och att lärlingsutbildning och praktikplatser inte blandas.

Den första delen handlar om lärlingsutbildning. EU-ramen fungerar väl och ingen översyn övervägs. Den andra delen är kopplad till översynen av kvalitetskriterierna för praktikprogram och kan vara ett tillfälle att kontrollera genomförandet och framstegen i medlemsstaterna.

Resultat av omröstningen:

| Röster för: | 69 |
| --- | --- |
| Röster emot: | 112 |
| Nedlagda röster: | 15 |

Röster för:

69

Röster emot:

112

Nedlagda röster:

15

ÄNDRINGSFÖRSLAG 5

Från:

HOŠTÁK Martin

POTTIER Jean-Michel

VADÁSZ Borbála

SOC/689 – Anständigt arbete för unga och inkludering av unga som varken arbetar eller studerar genom nationella återhämtningsplaner

Punkt 1.11

Ändra enligt följande:

| Sektionens yttrande | Ändringsförslag |
| --- | --- |
| För att inte subventionera osäkra anställningar anser EESK att det är viktigt att se till att anställningsstöd villkoras av tillsvidareanställningar eller
  stabiliseringsprogram
  . Dessutom kan incitament för att anställa vara effektiva när det gäller att skapa sysselsättningsmöjligheter för ”missgynnade” arbetssökande samt för att omplacera arbetstagare som sägs upp, vilket gynnar deras omställning i nya sektorer och yrken. | För att inte subventionera osäkra anställningar anser EESK att det är viktigt att se till att anställningsstöd villkoras av tillsvidareanställningar eller
  avtal som utgör en del av en karriärväg som leder till denna typ av anställning
  . Dessutom kan incitament för anställa vara effektiva när det gäller att
  komplettera arbetsgivarens utbildningsinsatser,
  skapa sysselsättningsmöjligheter för ”missgynnade” arbetssökande samt för att omplacera arbetstagare som sägs upp, vilket gynnar deras omställning i nya sektorer och yrken. |

Sektionens yttrande

Ändringsförslag

För att inte subventionera osäkra anställningar anser EESK att det är viktigt att se till att anställningsstöd villkoras av tillsvidareanställningar eller
  stabiliseringsprogram
  . Dessutom kan incitament för att anställa vara effektiva när det gäller att skapa sysselsättningsmöjligheter för ”missgynnade” arbetssökande samt för att omplacera arbetstagare som sägs upp, vilket gynnar deras omställning i nya sektorer och yrken.

För att inte subventionera osäkra anställningar anser EESK att det är viktigt att se till att anställningsstöd villkoras av tillsvidareanställningar eller
  avtal som utgör en del av en karriärväg som leder till denna typ av anställning
  . Dessutom kan incitament för anställa vara effektiva när det gäller att
  komplettera arbetsgivarens utbildningsinsatser,
  skapa sysselsättningsmöjligheter för ”missgynnade” arbetssökande samt för att omplacera arbetstagare som sägs upp, vilket gynnar deras omställning i nya sektorer och yrken.

| Motivering |
| --- |
| Anställningsstödet kan hjälpa unga människor att få anställning och arbetsgivare att nå ut till blivande arbetstagare, men båda sidor behöver flexibilitet för att utveckla en utbildnings- och karriärplan som leder till en stabilare avtalsform. Det beror på kompetens, resultat, engagemang och andra objektiva kriterier. Anställningsbidrag omfattar också avtal om varvad anställning som ingår i en utbildnings- och yrkesväg. Det är därför lämpligt att inrikta förslaget på ett villkor om hållbar sysselsättning för att främja integrationen av arbetssökande, särskilt unga som varken arbetar eller studerar. |

Motivering

Anställningsstödet kan hjälpa unga människor att få anställning och arbetsgivare att nå ut till blivande arbetstagare, men båda sidor behöver flexibilitet för att utveckla en utbildnings- och karriärplan som leder till en stabilare avtalsform. Det beror på kompetens, resultat, engagemang och andra objektiva kriterier. Anställningsbidrag omfattar också avtal om varvad anställning som ingår i en utbildnings- och yrkesväg. Det är därför lämpligt att inrikta förslaget på ett villkor om hållbar sysselsättning för att främja integrationen av arbetssökande, särskilt unga som varken arbetar eller studerar.

Resultat av omröstningen:

| Röster för: | 69 |
| --- | --- |
| Röster emot: | 120 |
| Nedlagda röster: | 16 |

Röster för:

69

Röster emot:

120

Nedlagda röster:

16

Följande punkt i sektionens yttrande ändrades i enlighet med det ändringsförslag som antogs av plenarförsamlingen, men fick minst en fjärdedel av rösterna (artikel 59.4 i arbetsordningen):

ÄNDRINGSFÖRSLAG 2

Från:

BABRAUSKIENĖ Tatjana

SOC/689 – Anständigt arbete för unga och inkludering av unga som varken arbetar eller studerar genom nationella återhämtningsplaner

Punkt 1.9

Ändra enligt följande:

| Sektionens yttrande | Ändringsförslag |
| --- | --- |
| Kommittén välkomnar de bestämmelser i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna som stöder lärlingsutbildningar eller praktikplatser av god kvalitet, eftersom de är effektiva verktyg för att minska antalet elever som hoppar av skolan och kan leda till bättre integrering av ungdomar (och andra) på arbetsmarknaden. Vi uppmanar medlemsstaterna att genomföra rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet (1). Kommittén
  anser
  dock
  att
  ett förbud mot oavlönad praktik
  samt skälig
  ersättning för alla praktikanter måste säkerställas inom ramen för den kommande översynen av
  kvalitetskriterier för praktikprogram
  . | Kommittén välkomnar de bestämmelser i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna som stöder
  utbildning, inklusive
  lärlingsutbildningar eller praktikplatser av god kvalitet, eftersom de är effektiva verktyg för att minska antalet elever som hoppar av skolan och kan leda till bättre integrering av ungdomar (och andra) på arbetsmarknaden. Vi uppmanar medlemsstaterna att genomföra rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet (1). Kommittén
  efterlyser
  dock ett förbud mot oavlönad praktik
  . Skälig
  ersättning för alla praktikanter
  bör
  säkerställas inom ramen för den kommande översynen av
  rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet
  .
  EESK föreslår också att man utarbetar en europeisk ram för praktikplatser av god kvalitet för att garantera utbildningsvärdet hos sådana lärandeerfarenheter
  . |

Sektionens yttrande

Ändringsförslag

Kommittén välkomnar de bestämmelser i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna som stöder lärlingsutbildningar eller praktikplatser av god kvalitet, eftersom de är effektiva verktyg för att minska antalet elever som hoppar av skolan och kan leda till bättre integrering av ungdomar (och andra) på arbetsmarknaden. Vi uppmanar medlemsstaterna att genomföra rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet (1). Kommittén
  anser
  dock
  att
  ett förbud mot oavlönad praktik
  samt skälig
  ersättning för alla praktikanter måste säkerställas inom ramen för den kommande översynen av
  kvalitetskriterier för praktikprogram
  .

Kommittén välkomnar de bestämmelser i de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna som stöder
  utbildning, inklusive
  lärlingsutbildningar eller praktikplatser av god kvalitet, eftersom de är effektiva verktyg för att minska antalet elever som hoppar av skolan och kan leda till bättre integrering av ungdomar (och andra) på arbetsmarknaden. Vi uppmanar medlemsstaterna att genomföra rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet (1). Kommittén
  efterlyser
  dock ett förbud mot oavlönad praktik
  . Skälig
  ersättning för alla praktikanter
  bör
  säkerställas inom ramen för den kommande översynen av
  rådets rekommendation om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet
  .
  EESK föreslår också att man utarbetar en europeisk ram för praktikplatser av god kvalitet för att garantera utbildningsvärdet hos sådana lärandeerfarenheter
  .

Resultat av omröstningen:

| Röster för: | 127 |
| --- | --- |
| Röster emot: | 62 |
| Nedlagda röster: | 8 |

Röster för:

127

Röster emot:

62

Nedlagda röster:

8

---

(1)  Rådets rekommendation av den 15 mars 2018 om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet.

(1)  Rådets rekommendation av den 15 mars 2018 om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet.

(1)  Rådets rekommendation av den 15 mars 2018 om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet.

(1)  Rådets rekommendation av den 15 mars 2018 om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet.

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/38 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/38

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Atypiskt arbete och plattformskooperativ i den digitala omvandlingen av industrin

(yttrande på eget initiativ)

(2022/C 152/06)

| Föredragande: | Giuseppe GUERINI |
| --- | --- |
| Medföredragande: | Erwin DE DEYN |

Föredragande:

Giuseppe GUERINI

Medföredragande:

Erwin DE DEYN

| Beslut av EESK:s plenarförsamling | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 32.2 i arbetsordningen |
| | Yttrande på eget initiativ |
| Ansvarig sektion | Rådgivande utskottet för industriell omvandling (CCMI) |
| Antagande av sektionen | 10.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 219/0/10 |

Beslut av EESK:s plenarförsamling

25.3.2021

Rättslig grund

Artikel 32.2 i arbetsordningen

Yttrande på eget initiativ

Ansvarig sektion

Rådgivande utskottet för industriell omvandling (CCMI)

Antagande av sektionen

10.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

219/0/10

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Den digitala plattformsekonomin är en företeelse i stark expansion som överskrider Europeiska unionens gränser. I takt med denna företeelses tillväxt har det också uppstått en rad olika former av arbetsrelationer för dem som arbetar via dessa plattformar: egenföretagande, oregelbundet samarbete, individualiserade anställningsavtal. I detta sammanhang kan kooperativ av arbetstagare vara ett intressant verktyg för att göra arbetsrelationerna genom digitala plattformar stabilare. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Med tanke på företeelsens omfattning anser EESK att det är lämpligt och nödvändigt att EU och medlemsstaterna samordnar genomförandet av lämpliga regler för att säkerställa en balans mellan behovet av innovation och skyddet av rättigheterna för arbetstagare på digitala plattformar, så som de gör för konsumenter och användare i förslaget till rättsakt om digitala tjänster och förslaget till rättsakt om digitala marknader. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Digitala plattformar främjar också utvecklingen av nya företagsformer som kan bredda möjligheterna för många människor att aktivt delta på de nya digitala marknaderna. Bland dessa företagsformer är den kooperativa formen särskilt intressant för att främja ett inkluderande deltagande i styrningen av digitala plattformar. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Den kooperativa formen gör det nämligen möjligt att utveckla företag som bildas av egenföretagare som strävar efter att bevara självständigheten och kreativiteten och samtidigt förbättra sina inkomster och arbetsvillkor och tillgången till socialt skydd samt undvika atypiska former av arbete. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK noterar att den kooperativa formen kan kombinera de digitala plattformarnas egenskaper med den kooperativa organisationsmodellen, men även, när omständigheterna så kräver, gör det möjligt för sysselsatta medlemmar att behålla sin ställning som anställda och omfattas av allt skydd som föreskrivs för arbetstagare enligt kollektivavtal. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK uppmanar kommissionen, medlemsstaterna och aktörerna inom den sociala dialogen att utveckla initiativ för att främja utvecklingen av plattformskooperativ som med hjälp av ny teknik bidrar till att stödja entreprenörskap genom att samla unga arbetstagare och företagare i kooperativ. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Ett effektivt genomförande av dessa initiativ förutsätter att alla berörda parter deltar. Den sociala dialogen kan spela en avgörande roll i detta sammanhang, och därför är EESK redo att axla en roll när det gäller att främja plattformskooperativ. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Digitala plattformar omfattas inte av några landgränser. Dessutom gäller ursprungslandsprincipen inom EU:s territorium. För att dessa initiativ ska bli framgångsrika krävs en gemensam förståelse och tillämpning av dessa frågor. EESK anser att man bör uppmärksamma risken för fragmentering av den inre marknaden, vilket skulle missgynna både plattformarna och deras anställda. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESK anser att man vid genomförandet av den europeiska strategin för digital omställning bör inkludera initiativ för att stödja framväxten av kooperativ för förvaltningen av digitala plattformar, även i syfte att främja kollektivt ägande av digitala tjänster, data och teknisk infrastruktur och på så sätt möjliggöra en större ekonomisk diversifiering och spridning av den ekonomiska demokratin. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESK konstaterar att kooperativen, i egenskap av självständiga organisationer av människor som frivilligt slutit sig samman för att tillgodose sina gemensamma sociala, ekonomiska och kulturella behov genom en demokratisk och deltagandebaserad organisation, erbjuder en intressant lösning på problemen med styrning och demokratisk kontroll av digitala plattformar. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESK anser att kommissionens förslag till reglering för arbetstagare på digitala plattformar bör bygga på ett fokus på och en strategi som är öppen för innovation och som främjar företagens konkurrenskraft, utan att skyddet av arbetstagarnas rättigheter glöms bort. I synnerhet måste man se till att de som arbetar för digitala plattformar får utbildning och möjlighet att bättre förstå och kontrollera hur de algoritmer som styr rekryteringen av arbetstagare tillämpas. |
| --- | --- |

1.11

2.   Inledning och bakgrund

| 2.1 | I den snabba omvandlingen av ekonomin och företagen har digitaliseringen intagit en central strategisk roll, i så stor utsträckning att den har spridit sig till alla verksamhetssektorer och berör hela cykeln i värdekedjan för produkter och tjänster, och omfattar såväl stora företag som små företag och mikroföretag. Konsekvenserna för arbetslivet när det gäller nya möjligheter och utmaningar är betydande i fråga om både innehåll och hur snabbt förändringarna sker. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Nya arbetssätt och nya former av företagsorganisation håller på att växa fram till följd av den snabba digitala omvandlingen. Plattformsarbete kräver bland annat nya och flexibla lösningar som de nuvarande rättsliga ramarna inte alltid kan reglera. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Den pågående snabba omvandlingen har avslöjat luckor i rättssäkerheten, och därför är social dialog och kollektivförhandlingar viktiga som en ram för förhandlingarna om nya regler för arbete på digitala plattformar. Många medlemsstater har vidtagit åtgärder för att klargöra sysselsättningsstatusen för en person som arbetar via digitala plattformar. I detta avseende bör regleringsåtgärder från kommissionens sida främja avtal som samtidigt kan anpassas till förändringar på arbetsmarknaden och säkerställa nödvändiga villkor för arbetstagarnas sociala skydd. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Begreppet ”digitala plattformar” avser visserligen en mängd olika modeller som kan omfatta sociala nätverk, e-handelsplatser, webbplatser för finansiell förmedling eller tillgång till och förvaltning av resurser och data, men i detta yttrande kommer vi att inta ett perspektiv som specifikt är kopplat till arbete och framför allt behandla företag som är verksamma via applikationer eller webbplatser. I synnerhet kommer vi att ta hänsyn till det särskilda fallet med digitala plattformar i kooperativ form. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Kommissionen håller på att undersöka konsekvenserna för plattformsarbetarnas villkor genom ett samråd som öppnades för en första fas den 24 februari och var öppet med en andra fas den 15 juni–15 september 2021. Med dessa samråd uppmanar kommissionen arbetsmarknadens parter att lämna synpunkter på huruvida man bör vidta lagstiftningsåtgärder eller inte. I samrådet fastställs sju insatsområden: 1) sysselsättningsstatus, 2) arbetsvillkor, 3) tillgång till socialt skydd, 4) tillgång till representation och kollektivförhandlingar, 5) den gränsöverskridande dimensionen, 6) algoritmisk ledning, och 7) fortbildning och yrkesmöjligheter för dem som arbetar via plattformar. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Digitala plattformar skapar ett ”virtuellt utrymme” där interaktioner och utbyten äger rum som är mycket mer än en enkel matchning mellan utbud och efterfrågan och kan utöva en allt mer förfinad kontroll och påverkan gentemot arbetstagare, leverantörer och användare, och erbjuder nya tjänster för kunder och nya sysselsättningsalternativ. Detta är möjligt med hjälp av profileringssystem och omfattande användning av data, med tillämpning av system för artificiell intelligens och algoritmer som fastställs av dem som styr plattformarna. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Genom en sofistikerad marknadsföringspolitik som ger dem som agerar på plattformarna sken av att vara aktörer i en horisontell process mellan jämbördiga parter framställer och beskriver sig plattformarna som mötesplatser för direkta förbindelser utan förmedlare, men i verkligen är de aldrig vare sig helt decentraliserade eller neutrala. Tvärtom är de själva aktiva aktörer i förmedlingen, med en väletablerad men ofta inte tydlig hierarki. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Även om det finns ett omfattande regelverk på EU-nivå och nationell nivå beträffande olika former av sysselsättning, anpassar sig plattformarna inte alltid enkelt till tillämpningen och genomförandet av dessa regelverk. Information, social dialog och ömsesidigt lärande bör uppmuntras för att underlätta och stödja en stabil och hållbar utveckling av de digitala plattformarna i syfte att öka samarbetet och förtroendet mellan aktörerna på den digitala marknaden. Social dialog och kollektivförhandlingar är bättre lämpade att reglera snabbt föränderliga situationer än förhastad lagstiftning som skulle kunna hämma innovation. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Det är under alla omständigheter uppenbart att ett bra regelverk måste ge utrymme åt de stora innovationer som den digitala tekniken kan ge upphov till och åt erkännandet av arbetstagarnas rättigheter i dessa nya former av arbetsorganisation. Att ingripa i dessa förändringar innebär att man aktivt vägleder utvecklingsmodellen, som enligt vår mening måste ha ett särskilt fokus på miljö och samhälle. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | I samband med den digitala omvandling som äger rum i hela världen måste man på alla nivåer överväga ändamålsenliga åtgärder för att stödja utvecklingen av en hållbar digital omställning som styrs av ett lämpligt och tydligt europeiskt regelverk för de olika aktörerna på den digitala marknaden, och särskilt plattformsmarknaden. EU-institutionerna har börjat arbeta med denna fråga ur olika perspektiv (1), och EESK har redan antagit flera yttranden om skattefrågor (2), regleringen av den digitala marknaden (3) och arbetsrelaterade frågor (4). |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | I ett allmänt sammanhang med förändrade arbetsvillkor kan allt fler människor tillhandahålla tjänster genom egenföretagande via digitala plattformar, såsom framhålls i den konsekvensbedömning som kommissionen offentliggjorde i januari 2021 (5). Avsaknaden av ett adekvat regelverk riskerar att leda till olämpliga former av egenföretagande, som för att kunna betecknas som sådant måste uppfylla kriterier såsom självständighet, parternas frihet att uttrycka sin vilja att delta, självbestämmande i organisationen av arbetet samt oberoende. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | Kommissionens analys visar att de som arbetar via plattformar kanske inte är tillräckligt informerade om och inte tillräckligt väl förstår hur algoritmer används för att fatta vissa beslut som kan påverka deras arbetsvillkor. Bristande förståelse och information kan vara problematiskt, särskilt i samband med digital övervakning och dataförvaltning när algoritmernas utformning och algoritmisk ledning påverkar arbetsvillkoren. Därför är den sociala dialogen av avgörande betydelse. |
| --- | --- |

2.12

| 2.13 | Såväl företag som arbetstagare behöver bli medvetna om och ges rättssäkerhet beträffande de anställningsavtal som är tillämpliga på plattformsarbetare och som säkerställer anständiga lönevillkor samt tillgång till socialt skydd och kollektivförhandlingar. Samma krav på klarhet föreligger när det gäller kriterierna för att klassificeras som företagare och egenföretagare. EESK har tydligt framfört sina åsikter i dessa frågor i sitt yttrande SOC/645 ”Rättvist arbete i plattformsekonomin”, som utarbetades på begäran av det tyska rådsordförandeskapet under andra halvåret 2020. |
| --- | --- |

2.13

| 2.14 | Inom den digitala plattformsekonomin har kooperativen, såsom kommissionen själv medger, framgångsrikt skapat modeller som möjliggör en god kombination av entreprenörskap, sociala rättigheter och lämpliga arbetsvillkor (6). |
| --- | --- |

2.14

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | De starka och snabba förändringarna i samband med digitaliseringen av ekonomin och det sociala livet medför nya krav på flexibilitet och snabb anpassning, som också breddar möjligheterna att välja självständiga arbetsformer, även om de ibland leder till nya former av fragmentering och uppdelning av arbetet, som en process som inte bara är uppdelad i faser (som i de klassiska löpande banden), utan även är rumsligt och tidsmässigt uppdelad, och där skillnaden mellan arbetstid och fritid ofta också suddas ut för dem som deltar i vissa faser av dessa processer. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Dessa aspekter är en del av en komplex företeelse, som även berör högkvalificerade yrken, som anförtros delar av produktionsprocessen genom avtal för egenföretagare eller utövare av ”fria yrken”. Vi tänker t.ex. på hela spektrumet av datorprogrammerare, dataanalytiker och applikationsutvecklare, eller på alla leverantörer av kompletterande tjänster som blir alltmer decentraliserade. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Covid-19-krisen har visat att en korrekt tillämpning och ett korrekt genomförande av EU:s och medlemsstaternas lagstiftning, där behovet av att skydda arbetstagare med s.k. atypiska anställningsavtal (7) erkänns, fortfarande är en utmaning i många medlemsstater. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Framväxten av digitala plattformar som ett verktyg för att rekrytera arbetstagare har i många fall lett till att man använt sig av avtal som bygger på egenföretagande, även om arbetet inte verkligen utförts på ett självständigt och oberoende sätt. Det finns också fall där denna strategi mer tillgodosett behovet av att hålla nere arbetskostnaderna än att maximera självständigheten i organisationen av arbetet. Detta har också lett till fler rättstvister vid domstolar i flera europeiska länder. Samtidigt är det uppenbart att ett sådant snabbt föränderligt fenomen inte kan regleras på rättslig väg och med hjälp av tvister, utan kräver att man hittar fungerande lösningar som på ett korrekt sätt fångar upp och tolkar de djupgående förändringar som pågår. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | I detta sammanhang gör den kooperativa formen det möjligt att utveckla företag som bildas av egenföretagare (såsom kooperativ av egenföretagare) som strävar efter att bevara självständigheten och kreativiteten och samtidigt förbättra sina inkomster och arbetsvillkor samt tillgången till socialt skydd. Dessutom kan den mer klassiska formen av kooperativ (arbetskooperativ) kombinera de digitala plattformarnas egenskaper med den kooperativa organisationsmodellen, som kännetecknas av en demokratisk struktur och det skydd som anställda ges enligt nationella anställningsavtal. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Ett plattformskooperativ är ett kooperativt företag som styrs demokratiskt med medverkan av deltagande intressenter och som organiserar produktion och utbyte av varor och tjänster genom en it-infrastruktur och protokoll som interagerar med olika enheter, både fasta och mobila. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Som alla kooperativ ägs och styrs plattformskooperativ av dem som är mest beroende av dem, i detta fall arbetstagare, användare och andra berörda parter. Detta görs naturligtvis med hänsyn till den lämpliga avtalsramen för medlemmarna/arbetstagarna, oavsett om de är anställda eller egenföretagare. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Utöver att prägla företagsformen och förhållandet mellan aktörerna har den kooperativa modellen ett avgörande inflytande på beslutsflödena i funktionsalgoritmen och gör det också möjligt att ”bättre fördela nyttan mellan producenterna/tjänsteleverantörerna och inkludera medborgarna/ konsumenterna i styrningen, beslutsfattandet och fördelningen av nyttan”, såsom nyligen framhölls i EESK:s yttrande NAT/794 (8). |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Med detta i åtanke kan främjandet av uppkomsten av nya företag, som samlar dessa arbetstagare i kooperativ, bidra till utvecklingen av nya företagsformer. Att slå sig samman är fördelaktigt för dem som deltar i denna verksamhet, både när det gäller att öka affärsmöjligheterna (både mellan sig själva och externt) och i fråga om att dela kostnader och nytta. När den nationella lagstiftningen tillåter det gör sådana kooperativ det ofta möjligt för de egenföretagare som är medlemmar att få tillgång till befintliga sociala trygghetssystem. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Företagaranda, entreprenörsfärdigheter och egenföretagande är viktiga drivkrafter för tillväxt. Det är dock svårt att starta företag ensam och framför allt att göra det som ung. Därför är det intressant att utveckla dessa former av kooperativ som tack vare ny teknik kan stödja entreprenörskap genom att samla unga arbetstagare i kooperativ oavsett deras rättsliga ställning (anställd eller egenföretagare). |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | De arbetsrättsliga bestämmelser och sociala trygghetssystem som utvecklats i linje med standardformer av sysselsättning verkar i nuläget inte kunna tillgodose behoven hos arbetstagare med atypiska avtal, som dock behöver socialt skydd och lämpliga former av kollektivförhandlingar. Många av de utmaningar som omvandlingen av arbetet och digitaliseringen innebär i dag har uppmuntrat kooperativen att tillhandahålla svar på de av arbetstagarnas behov som inte tillgodoses av de nuvarande institutionella arrangemangen, samtidigt som de strävar efter att öka arbetstagarnas självförverkligande genom att uppmuntra arbetstagarna att bli ägare. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Vad gäller de arbetstagare som vill ha sin självständighet tryggad (dvs. utan att beakta förekomsten av ”falska egenföretagare”) har nya kooperativa modeller nyligen vuxit fram som svar på den betydande ökningen av nya arbetsformer. Dessa nya former av kooperativ kan vara ett utmärkt verktyg för att främja en ökad spridning av entreprenörsfärdigheter och delning av kostnader och nytta. I synnerhet kan, tack vare den nya tekniken, vissa former av ny ekonomi, såsom den s.k. plattformsekonomin, i den kooperativa modellen finna ett sätt att göra många egenföretagare också till ägare av dessa plattformar och på så sätt undvika vissa negativa tendenser till s.k. atomisering (9). |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | Den grundläggande idén med plattformskooperativ är tydlig: Nya företagsmodeller som bygger på internet och onlineplattformar kan kombineras med den kooperativa modellen för att ge dem som använder och arbetar via onlineplattformarna ägande och kontroll. Dessa innovativa företagsformer kan öka sysselsättningen av god kvalitet i plattformsekonomin och göra den digitala ekonomin mer deltagandebaserad. |
| --- | --- |

3.13

| 3.14 | Digitala plattformar i kooperativ form skapar således en ”företagsmodell” där man använder sig av digital teknik, webbplatser och distribuerade mobilapplikationer, och deras funktionssätt bygger på demokratiskt beslutsfattande och gemensamt ägande av de berörda parterna. |
| --- | --- |

3.14

| 3.15 | På så sätt lämpar sig den rättsliga formen med ett kooperativ, som organiseras på digitala plattformar, också väl för att organisera byråer för utbyte och delning av data, som i allt högre grad skulle kunna användas av företag, och i synnerhet små och medelstora företag, som har svårare att anlita mellanhänder för hantering och utbyte av data. Genom att gå samman kan små och medelstora företag t.ex. behålla styrningen av dessa strukturer. |
| --- | --- |

3.15

| 3.16 | Denna potential har inte undgått kommissionen, som i artikel 9 i förslaget till förordning om dataförvaltning (dataförvaltningsakten), som lades fram den 25 november 2020, uttryckligen föreskriver möjligheten att organisera ”datakooperativs tjänster”, vilket EESK också framhöll i sitt yttrande INT/921 (10). |
| --- | --- |

3.16

| 3.17 | En viktig hänvisning till den roll som kooperativ kan spela för att demokratisera den digitala ekonomin finns också i FN:s rapport om den digitala ekonomin 2019 (11) och i en nyligen offentliggjord ILO-rapport (12). |
| --- | --- |

3.17

| 3.18 | Det är viktigt att ge dem som arbetar via plattformar verktyg så att de kan planera sina karriärer och få tillgång till yrkes- och kompetensutveckling. Såsom kommissionen har påpekat bör de som arbetar och/eller tillhandahåller tjänster via digitala plattformar, oavsett sysselsättningsstatus, få stöd genom fortbildning och kontinuerlig omskolning samt tillgång till socialt skydd, i synnerhet skydd av hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. |
| --- | --- |

3.18

| 3.19 | Modellen med digitala plattformar, även i kooperativ form, kan användas för att utveckla och förbättra tillgången till distansutbildningserbjudanden, vilket kan underlätta individanpassad inlärning. |
| --- | --- |

3.19

| 3.20 | Den omfattande spridningen av verktyg för digitalisering, inte bara av arbetet utan av många delar av det dagliga livet, kräver en bred utbildningskapacitet på området grundläggande digital kompetens. Aktörerna inom den sociala dialogen och EU-institutionerna bör uppmuntra utbyte av bästa praxis på detta område i syfte att främja ömsesidigt lärande och ökad medvetenhet om de möjligheter som digitaliseringen av ekonomin medför. Fortbildning för anställda bör framför allt främjas inom ramen för social dialog och kollektivförhandlingar. |
| --- | --- |

3.20

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  https://www.eurofound.europa.eu/sv/data/platform-economy/dossiers.

1

(2)  EESK:s yttrande ”Beskattning av delningsekonomin – rapporteringskrav” (tilläggsyttrande) (EUT C 364, 28.10.2020, s. 62).

2

(3)  EESK:s yttrande ”Rättsakt om digitala marknader” (EUT C 286, 16.7.2021, s. 64).

3

(4)  EESK:s yttrande ”Direktivet om arbetsvillkor” (EUT C 283, 10.8.2018, s. 39).

4

(5)  Inledande konsekvensbedömning, ”Kollektivavtal för egenföretagare – tillämpningsområdet för EU:s konkurrensregler”, 6 januari 2021. Se https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12483-Kollektivavtal-for-egenforetagare-tillampningsomradet-for-EUs-konkurrensregler_sv.

5

(6)  Ett utmärkt exempel är de kooperativ som är anslutna till federationen CoopCycle. Det handlar om kooperativ av cykelbud som är medlemmar och arbetstagare i sitt kooperativ, som i sin tur delar den programvara som möjliggör transaktioner och matchning mellan arbetstagare, leverantörer och användare med andra kooperativ i andra städer: https://coopcycle.org/en/.

6

(7)  Atypiskt arbete är ett begrepp som har fått allt större politisk uppmärksamhet, särskilt under de senaste årtiondena. Se t.ex. studien ”All For One”: https://cecop.coop/works/cecop-report-all-for-one-reponse-of-worker-owned-cooperatives-to-non-standard-employment.

7

(8)  EESK:s yttrande ”Digitalisering och hållbarhet – status quo och behovet av åtgärder ur det civila samhällets perspektiv” (EUT C 429, 11.12.2020, s. 187).

8

(9)  https://cecop.coop/works/cecop-report-all-for-one-reponse-of-worker-owned-cooperatives-to-non-standard-employment.

9

(10)  EESK:s yttrande om dataförvaltning (EUT C 286, 16.7.2021, s. 38).

10

(11)  https://unctad.org/system/files/official-document/der2019_en.pdf.

11

(12)  https://www.ilo.org/global/research/global-reports/weso/2021/lang--en/index.htm.

12

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/44 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/44

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om hur resurs- och energiintensiva industrier kan dra nytta av EU:s återhämtningsplan i sin socialt godtagbara omställning till minskade koldioxidutsläpp och digitalisering

(yttrande på eget initiativ)

(2022/C 152/07)

| Föredragande: | Andrés Barceló DELGADO |
| --- | --- |
| Medföredragande: | Enrico GIBELLIERI |

Föredragande:

Andrés Barceló DELGADO

Medföredragande:

Enrico GIBELLIERI

| Beslut av EESK:s plenarförsamling | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 32.2 i arbetsordningen |
| | Yttrande på eget initiativ |
| Ansvarig sektion | Rådgivande utskottet för industriell omvandling (CCMI) |
| Antagande av sektionen | 10.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 08.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 151/0/4 |

Beslut av EESK:s plenarförsamling

25.3.2021

Rättslig grund

Artikel 32.2 i arbetsordningen

Yttrande på eget initiativ

Ansvarig sektion

Rådgivande utskottet för industriell omvandling (CCMI)

Antagande av sektionen

10.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

08.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

151/0/4

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | EU:s facilitet för återhämtning och resiliens och de tillhörande nationella återhämtnings- och resiliensplanerna måste bidra till en rättvis omställning för EU:s resurs- och energiintensiva industrier. De måste leda till att arbetstillfällen av god kvalitet skapas och bibehålls inom dessa industrier. Arbetsmarknadens parter måste göras delaktiga i genomförandet av de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna, och övergångar på arbetsmarknaden måste stödjas genom omskolning och kompetensutveckling. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) uppmanar kommissionen och övriga EU-institutioner att säkerställa lika villkor på den inre marknaden för att förhindra att industrins fördelar är ojämnt fördelade som en följd av medlemsstaternas olika strategier. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK menar att man inte kommer att kunna uppnå den industriella omställningen utan att genomföra energiomställningen. Att det finns tillräckligt med ekonomiskt överkomliga koldioxidsnåla energikällor, som möjliggör industriproduktion med låga koldioxidutsläpp, kommer därför att vara av avgörande betydelse. Unionslagstiftarna och medlemsstaterna bör balansera tillgången på energivektorer och kostnaderna för dessa, så att de resurs- och energiintensiva industrierna kan genomföra den industriella omställningen och konkurrera på den internationella arenan. Vidare kommer teknisk neutralitet att vara avgörande för att säkerställa att de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna genomförs på rätt sätt, samtidigt som EU:s klimatmål för 2030 och 2050 samt FN:s mål för hållbar utveckling uppnås. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Automatisering och digitalisering hör till de allmänna förutsättningarna för den industriella omvandlingsprocessen. Det är dock viktigt att digitaliseringens roll inom de resurs- och energiintensiva industrierna inte missförstås: det handlar om ett verktyg, inte ett självändamål. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK välkomnar de sju flaggskeppsområdena i kommissionens vägledning till medlemsstaterna om de nationella återhämtnings- och resiliensplanerna, liksom att minst 37 % av den totala budgeten måste avsättas för åtgärder på området klimatinvesteringar och minst 20 % på området digitalisering. EU-institutionerna uppmanas att noggrant övervaka användningen av de tilldelade medlen, så att dessa krav uppfylls. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Företagen inom de resurs- och energiintensiva industrierna kommer att behöva mer tid än vad faciliteten för återhämtning och resiliens medger för att genomföra den industriella omställningen. Kommittén uppmanar EU-institutionerna att ta detta i beaktande och införa nya lämpliga finansiella instrument och bestämmelser för tiden efter 2026, för att fullt ut ställa om till en koldioxidsnål industri. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Eftersom företagen inom de resurs- och energiintensiva industrierna kräver särskild uppmärksamhet när det gäller forskning, utveckling och innovation uppmanas EU-institutionerna att vidta särskilda åtgärder för att ta itu med de utmaningar som dessa företag ställs inför på vägen mot en koldioxidneutral industri. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Renovering av byggnader kommer att säkerställa en betydande del av den energieffektivitet som krävs för att uppnå ett koldioxidneutralt samhälle 2050. Kommittén stöder insatser och projekt som syftar till att öka energieffektiviteten i byggnader genom renovering av deras klimatskal och installationer. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESK förespråkar bestämt att man utvecklar ett proprietärt EU-molnsystem som bidrar till unionens tekniska oberoende. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Talanghantering inom EU:s industri är avgörande för att få till stånd en framgångsrik industriell omvandling. Kommissionen måste följaktligen övervaka i vilken utsträckning de program och verksamheter som utvecklas för att förbättra nya färdigheter bidrar till en framgångsrik omvandling i detta sammanhang. |
| --- | --- |

1.10

2.   Bakgrund

| 2.1 | Covid-19-pandemin har inte bara förorsakat en global hälsokris utan också en ekonomisk och social kris. I denna svåra situation har de europeiska beslutsfattarna tvingats till omfattande politiska åtgärder för att stabilisera ekonomierna i EU:s alla medlemsstater. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | EU har inrättat flera mekanismer inom ramen för Next Generation EU för att med hjälp av det största stimulanspaketet någonsin hjälpa medlemsstaterna att gå stärkta ur krisen. En långtidsbudget på 1,8 biljoner euro kommer att fördelas genom olika instrument, som är inriktade på modernisering, forskning, klimatomställning och socialt skydd. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Ett av instrumenten inom ramen för Next Generation EU är faciliteten för återhämtning och resiliens, som ska avhjälpa de omedelbara ekonomiska och sociala skador som orsakats av covid-19-pandemin och främja den gröna och den digitala omställningen till ett koldioxidsnålt och digitalt samhälle. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Faciliteten uppgår till totalt 672,5 miljarder euro, som kommer att betalas ut i form av lån (360 miljarder euro) och bidrag (312,5 miljarder euro) till stöd för medlemsstaternas reformer och investeringar, med målet att få till stånd en hållbar återhämtning. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Medlen i fråga kommer att fördelas i enlighet med medlemsstaternas nationella återhämtnings- och resiliensplaner, som omfattar de reformer och investeringar som krävs och återspeglar de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antagit inom ramen för styrningen av den europeiska planeringsterminen, i syfte att bidra till EU:s årliga strategi för hållbar tillväxt 2021. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Kommissionen har fastställt de centrala flaggskeppsområden där varje medlemsstat ska ange sina specifika åtgärder. Det handlar om följande områden:






  1. | NYA ENERGIKÄLLOR – ren teknik och förnybar energi. |
| --- | --- | --- |

2.6

1.

NYA ENERGIKÄLLOR – ren teknik och förnybar energi.

| 2. | RENOVERINGAR – energieffektivitet i byggnader. |
| --- | --- |

2.

RENOVERINGAR – energieffektivitet i byggnader.

| 3. | LADDNING och TANKNING – hållbara transporter och laddstationer. |
| --- | --- |

3.

LADDNING och TANKNING – hållbara transporter och laddstationer.

| 4. | KONNEKTIVITET – utbyggnad av snabba bredbandstjänster. |
| --- | --- |

4.

KONNEKTIVITET – utbyggnad av snabba bredbandstjänster.

| 5. | MODERNISERING – digitalisering av offentlig förvaltning. |
| --- | --- |

5.

MODERNISERING – digitalisering av offentlig förvaltning.

| 6. | KAPACITETSÖKNING – datamolnskapacitet och hållbara processorer. |
| --- | --- |

6.

KAPACITETSÖKNING – datamolnskapacitet och hållbara processorer.

| 7. | OMSKOLNING och FORTBILDNING – utbildning till stöd för digitala färdigheter. |
| --- | --- |

7.

OMSKOLNING och FORTBILDNING – utbildning till stöd för digitala färdigheter.

De centrala flaggskeppsområdena har fastställts för att de åtgärder som vidtas ska bidra väsentligt till EU:s gröna och digitala omställning.

Genom de utvecklingsområden som medlemsstaterna främjar, och som är i linje med de landsspecifika rekommendationerna från den europeiska planeringsterminen, kommer faciliteten att ge de organisationer som drabbats av pandemins ekonomiska konsekvenser det andrum som de behöver. Den kommer att vara till särskild hjälp för de ekonomiska sektorer som redan befann sig i en svår situation (på grund av den betydande regelbördan och den otillbörliga konkurrensen från vissa tredjeländer) och som har påverkats mycket negativt av de rådande omständigheterna, såsom de resurs- och energiintensiva industrierna.

| 2.7 | Återhämtningsstrategin, som bygger på EU:s industristrategi och 2021 års uppdatering av denna, kommer att bidra till arbetet med att uppnå målen i den europeiska gröna given, klimatneutralitetsmålet för 2050 och det reviderade målet om minskade växthusgasutsläpp 2030. Faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att spela en avgörande roll när det gäller de enorma investeringar som måste göras inom de resurs- och energiintensiva industrierna för att dessa mål ska uppnås. De insatser som krävs för att skapa en starkare inre marknad för EU:s återhämtning måste stödjas genom starka partnerskap mellan EU, medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter, industrin och andra berörda parter. Återhämtningsstrategin kommer också att stärka mekanismen för en rättvis omställning, som är till stöd för regioner som är beroende av resurs- och energiintensiva industrier och som genomgår strukturella förändringar. |
| --- | --- |

2.7

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | EU:s återhämtningsplan utgör en central del i den hållbara omställningen till en koldioxidsnål och digitaliserad ekonomi och belyser det faktum att EU:s strävan efter att uppnå en grön och digital omställning, utöver politiskt engagemang och/eller gyllene regler, kräver politiskt ansvar. Kommittén är positiv till de föreslagna centrala flaggskeppsområdena, som kommer att rikta investeringarna mot några av de mest relevanta områdena när det gäller att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling, samtidigt som man säkerställer att de klimatmål som fastställs i EU-lagstiftningen för 2030 (en minskning av växthusgasutsläppen på minst 55 % jämfört med 1990) och 2050 (nettonollutsläpp av växthusgaser) uppnås. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Pandemin har skapat ett behov av att staka ut en gemensam väg där reglerna fastställs globalt och tillämpas enhetligt av alla regioner, för att man på så sätt ska kunna ta itu med den potentiella risken för fragmentering som följer av att resurser fördelas på många olika sätt. Den kris som förorsakats av pandemin och behovet av att ställa om till en hållbar, motståndskraftig och flexibel ekonomi skulle kunna göra detta till ett utmärkt tillfälle att fastställa regler som säkerställer lika villkor i EU. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | I detta syfte måste den svåra situation som de resurs- och energiintensiva industrierna befinner sig i bedömas ordentligt, tillsammans med de konsekvenser som varaktigheten hos dessa förhållanden skulle kunna få för den europeiska ekonomin som helhet. De resurs- och energiintensiva industriernas bidrag till EU:s bruttonationalprodukt (BNP) bör beaktas, liksom att de är ledande inom innovation, skapar arbetstillfällen av hög kvalitet och bidrar till ett långsiktigt välbefinnande för hela samhället. En stark offentlig sektor behöver drivkraften hos den privata sektorn. Kommittén är dock bekymrad över bristen på precision beträffande dessa industrier i vissa redan godkända nationella återhämtnings- och resiliensplaner, eftersom det händer att investeringar styrs om till andra ekonomiska sektorer. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Det är också viktigt att beakta att de resurs- och energiintensiva industrierna kan fungera som drivkrafter för forskning och utveckling, eftersom de utgör ett viktigt område där innovationer på laboratorienivå utvecklas i industriell skala. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | De resurs- och energiintensiva industrierna hör möjligen till dem som bidrar mest till den industriella omställning som kommer att säkra ett koldioxidsnålt Europa. Industrin bör öka sina ansträngningar för att utveckla och införa koldioxidsnåla tillverkningsprocesser och främja dem längs de komplexa leveranskedjorna. Utan detta arbete, som bedrivs både internt och externt, kommer det att bli svårt att uppnå de viktiga men ambitiösa mål som fastställs i Parisavtalet, samt EU:s egna mål. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Automatisering och digitalisering kommer att spela en avgörande roll när det gäller att åstadkomma denna industriella omställning. Begreppen får dock inte blandas ihop: omställningen är målet, digitaliseringen är verktyget. Genom att digitala lösningar införs kommer människors sätt att tänka, fatta beslut och agera att rationaliseras: digitalisering måste vara en prioritering inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens, men fokus bör ligga på hur dessa verktyg möjliggör en effektivare hantering av de utmaningar som vi står inför. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Den digitala omställningen kommer att kräva att teknik som tillämpats på pilot- eller laboratorienivå utvecklas i industriell skala. De offentliga och privata partnerskapen bör därmed inriktas på forskning, utveckling och innovation. Investeringarna bör inriktas på teknik som tidigt visar på de innovativa lösningarnas skalbarhet, genomförbarhet och tillförlitlighet i de övre delarna av värdekedjorna och samtidigt är förenlig med hållbarhetsmålen. Man kommer dessutom att behöva planera för en omställningsperiod, under vilken innovativa lösningar utvecklas i industriell skala. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | För att denna situation ska kunna hanteras på ett effektivt sätt bör omställningen bygga på den sakkunskap som förvärvats, de resurser som redan finns och de potentiella synergieffekter som kan uppstå. Omvandlingen omfattar innovation, uppfinningar, design, konstruktion och även utveckling, men detta innebär inte nyskapande som sådant. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Kommittén är medveten om de investeringar som omställningen kommer att kräva. Faciliteten för återhämtning och resiliens och Next Generation EU bör inte ses som något universalmedel. De resurs- och energiintensiva industriernas omvandling för att hantera den gröna och den digitala omställningen kommer att kräva en mycket omfattande investeringsplan som mobiliserar ett stort antal ytterligare finansieringskällor (t.ex. statligt stöd, viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse, nya egna medel för EU-budgeten, framtida intäkter från EU:s utsläppshandelssystem och privata investeringar). I detta avseende är det ytterst viktigt att förena industri- och energipolitiken med klimatpolitiken, i syfte att mobilisera alla de enorma investeringar som krävs för att ställa om till en koldioxidfri ekonomisk modell. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | EESK menar att insatser bör göras för att samordna det stöd som tillhandahålls genom faciliteten för återhämtning och resiliens för att omvandla de resurs- och energiintensiva industrierna med befintliga offentlig-privata finansieringsprogram såsom SPIRE (det offentlig-privata partnerskapet om hållbara industriprocesser genom resurs- och energieffektivitet) eller CSP (partnerskapet för rent stål). Industriallianser bör fungera som plattformar för främjande av långsiktiga synergieffekter mellan projekt som finansieras genom faciliteten och befintliga EU-program, med syftet att driva på omvandlingen av dessa industrier. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Det har konstaterats att det finansiella stödet från faciliteten för återhämtning och resiliens måste åtföljas av en ambitiös skattereform. Den bör anpassas till överenskommelsen i Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) om att säkerställa att företag med stora vinster omfattas av en effektiv bolagsskattesats på 15 % från och med 2023. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Det främsta syftet med att betala ut bidrag till företag bör vara att bibehålla den internationella konkurrenskraften hos EU:s industri och samtidigt uppfylla EU:s sociala, ekonomiska och miljömässiga normer för att säkerställa att den gröna och den digitala omställningen gynnar EU:s medborgare. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | Såsom framhålls ovan kommer EU:s återhämtningsplan att vara avgörande för de resurs- och energiintensiva industriernas omvandling, samtidigt som den kommer att bidra till förändringar inom andra ekonomiska sektorer i samband med den gröna och den digitala omställningen. Denna omfattande omställning kommer att kräva långsiktiga anpassnings- och övergångsperioder, i synnerhet vad gäller alla frågor som rör humankapital. Kommittén förordar bestämt att tillämpningstiden för investeringsmekanismerna förlängs efter 2026 och att starka och tydliga kopplingar fastställs mellan dem. |
| --- | --- |

3.13

4.   Särskilda kommentarer

EESK uppmanar medlemsstaterna och industrin att lägga fram investeringar och reformer med största möjliga omvandlingseffekter när det gäller att uppnå de slutliga målen inom de centrala flaggskeppsområden som kommissionen fastställt. Man får inte bortse från att de kostnader som är förknippade med att uppnå målen i samband med den gröna och den digitala omställningen måste vara rimliga för samhället som helhet.

4.1   NYA ENERGIKÄLLOR – ren teknik och förnybar energi

| 4.1.1 | Den industriella omställningen kommer inte att kunna uppnås om inte energiomställningen genomförs. Minskningar av koldioxidutsläppen inom industrin kommer att vara direkt beroende av tillgången till tillräckligt med ekonomiskt överkomliga koldioxidsnåla energikällor, som möjliggör industriproduktion med låga koldioxidutsläpp. Att säkerställa tillräcklig produktion av koldioxidfri energi på ett tillförlitligt sätt kommer att vara avgörande för att klimatmålen och de digitala målen ska kunna uppnås. Likaså krävs mycket omfattande investeringar för att utveckla eller skapa den infrastruktur som behövs för att transportera, lagra och distribuera dessa exempellösa volymer koldioxidsnål energi. Genomförandet av de nationella återhämtningsplanerna, särskilt de föreslagna reformerna, bör inriktas på att säkerställa energipriser som är konkurrenskraftiga, stabila och förutsägbara för att begränsa de effekter som höga energipriser har på inflationen, som skulle kunna äventyra återhämtningen i de resurs- och energiintensiva industrierna och samhället i stort. |
| --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | EESK håller med om att teknisk neutralitet är en nödvändighet när de nationella återhämtningsplanerna genomförs: all koldioxidsnål teknik (förnybar energi, förnybar vätgas, fusionsreaktorer osv.) måste ingå i denna omställning, under förutsättning att de är förenliga med klimatmålen för 2030 och 2050 samt FN:s mål för hållbar utveckling. Ingen teknik bör uteslutas godtyckligt eller på förhand. Kriterierna för resursfördelning bör inriktas på att säkerställa konkurrenskraftiga energipriser för slutkonsumenterna, oavsett teknik. |
| --- | --- |

4.1.2

| 4.1.3 | Det kan därför krävas att man överväger inte bara att kombinera olika konkurrenskraftiga förnybara energikällor utan även att kombinera dem med teknik för avskiljning, lagring och användning av koldioxid, detta utan att man bortser från den roll som sammanlänkning av energinät mellan olika medlemsstater kommer att spela. Det måste finnas tillräckligt med enhetlig reglering för att skapa affärsmässiga förutsättningar för investeringar och för att denna teknik ska kunna tillämpas. |
| --- | --- |

4.1.3

| 4.1.4 | Utöver tillgången till energi och tekniska lösningar till överkomliga priser måste energieffektiviteten beaktas ordentligt. I alla scenarier som beskrivs i EU:s långsiktiga strategi för minskade utsläpp vad gäller att uppnå klimatneutralitetsmålen för 2050 tillmäts energibesparingar en viktig roll (1). Omställningen till en mer cirkulär ekonomi är också avgörande när det gäller att minska energi- och resursförbrukningen inom de resurs- och energiintensiva industrierna. |
| --- | --- |

4.1.4

| 4.1.5 | Den risk för otillbörlig konkurrens som nämns ovan måste hanteras på lämpligt sätt inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens, i syfte att försöka förebygga och begränsa riskerna med koldioxidläckage. Det är viktigt att inte förbise de åtgärder eller system som har bidragit till att minska utsläppen, utan att vid behov i stället stärka dem med ytterligare eller kompletterande (inte alternativa) mekanismer. |
| --- | --- |

4.1.5

| 4.1.6 | Det största frågetecknet efter bedömningen av alla de potentiella nyckelfaktorer som kommer att behöva hanteras inom flaggskeppsområdet ”nya energikällor” är hur EU ska kunna leverera den exempellösa mängd energi som samhället behöver. |
| --- | --- |

4.1.6

4.2   RENOVERINGAR – energieffektivitet i byggnader

| 4.2.1 | För att öka energieffektiviteten i befintliga och nya byggnader kommer det att krävas smarta material och smart utrustning, vilket kommer att bidra till en hållbar omställning. Med smarta material menar vi miljövänliga material eller de hållbara processer genom vilka de framställs. |
| --- | --- |

4.2.1

| 4.2.2 | EESK utgår från att smarta material (och deras hållbara produktionsprocesser) kommer att främjas utöver den normala verksamheten, i syfte att på ett övergripande sätt bidra till de mål som kommissionen fastställt. Eftersom vi inte kommer att kunna uppnå energieffektivitet genom att endast fokusera på klimatskalet får vi inte glömma utrustningen: utrustning och system måste utvärderas, förnyas och sammankopplas på lämpligt sätt. Detta skulle kunna ge en skjuts åt marknader för smarta material, med offentliga upphandlingsförfaranden som en möjlig praktisk utgångspunkt. |
| --- | --- |

4.2.2

4.3   LADDNING och TANKNING – hållbara transporter och laddstationer

| 4.3.1 | Inom ramen för den europeiska strategin måste betydande ansträngningar göras för att fastställa en tydlig färdplan med syftet att minska koldioxidutsläppen inom sektorer som är svåra att elektrifiera (vägtransporter över långa avstånd, tunga vägtransporter, luftfart, sjötransporter osv.). |
| --- | --- |

4.3.1

| 4.3.2 | En strategi för förnybara och koldioxidsnåla bränslen och en allians mellan värdekedjor för förnybara och koldioxidsnåla bränslen kommer att bidra till att minska koldioxidutsläppen inom luftfarts- och sjötransportsektorerna och samtidigt komplettera insatserna för att minska koldioxidutsläppen från vägtransporter genom bl.a. elektrifiering. På så vis kommer tillgången till ekonomiskt överkomlig mobilitet för alla att säkras. Koldioxidutsläppen inom transportsektorn kommer att minskas på grundval av en livscykelanalys och en kostnads-nyttoanalys: i första hand kommer man att ersätta transportsätten med störst påverkan, samtidigt som man med hjälp av koldioxidsnåla hållbara bränslen säkerställer tillräckligt långa omställningsperioder för användare med låg inkomst. |
| --- | --- |

4.3.2

4.4   KONNEKTIVITET – utbyggnad av snabba bredbandstjänster

| 4.4.1 | EESK inser vikten av automatisering och digitalisering för den industriella omställning som vi står inför, med tanke på att det handlar om allmänna förutsättningar för denna omvandlingsprocess. |
| --- | --- |

4.4.1

| 4.4.2 | Industrin måste ha tillräckliga resurser för att kunna förbättra automatiseringen av systemen. Information av god kvalitet kan sedan tillhandahållas med hjälp av digitala verktyg för att effektivisera beslutsprocesserna. |
| --- | --- |

4.4.2

| 4.4.3 | Detta kommer att kräva investeringar inte bara i teknik utan också i utbildning i digitala färdigheter för arbetstagare och samhället i stort, anammande av digitalt tänkande och tillhandahållande av lämplig reglering och lämpliga verktyg för att garantera it-säkerhet, bland annat. |
| --- | --- |

4.4.3

4.5   MODERNISERING – digitalisering av offentlig förvaltning

| 4.5.1 | EESK inser betydelsen av att man inom ramen för digitaliseringen av den offentliga förvaltningen kan behöva ta itu med de alltför stora administrativa bördor som industrin ofta tacklas med. Den digitala omställningen måste dock baseras på en verklig kostnads-nyttoanalys, vilket innebär att medel fördelas på ett korrekt sätt i enlighet med tekniska kriterier (denna analys måste beaktas utöver själva målet). |
| --- | --- |

4.5.1

4.6   KAPACITETSÖKNING – datamolnskapacitet och hållbara processorer

| 4.6.1 | Korrekt datahantering kommer att innebära en vändpunkt när det gäller att fatta riktiga beslut, utveckla omvärldsbevakningen, effektivt lösa problem och optimera resurser, vilket är avgörande för att säkerställa en framgångsrik omställning. Tillräckliga medel måste anslås för att säkerställa att alla typer av organisationer görs delaktiga i genomförandet av detta initiativ, för att säkra rättvisa dataresurser som bidrar till en rättvis omställning. |
| --- | --- |

4.6.1

| 4.6.2 | När det gäller strategiskt oberoende bör EU utveckla sin egen molnkapacitet, vilket möjliggör teknisk suveränitet och motverkar tekniskt beroende av tredjeländer. |
| --- | --- |

4.6.2

4.7   OMSKOLNING och FORTBILDNING – utbildning till stöd för digitala färdigheter

| 4.7.1 | Den omställning som vi står inför kommer inte att kunna genomföras om den inte baseras på vårt nuvarande och framtida samhälles behov och förväntningar och bygger på idén om en rättvis omställning. |
| --- | --- |

4.7.1

| 4.7.2 | Humankapitalet är EU:s största konkurrensfördel. EU saknar råvaror, vår levnadsstandard är den högsta i världen och vårt regelverk är relativt strikt: det betyder att vår största fördel är den höga produktivitet som vårt humankapital, med sin rika mångfald, står för. |
| --- | --- |

4.7.2

| 4.7.3 | Kapacitetsuppbyggnad och projekt som går ut på att kartlägga nyckelkompetenser kommer att ha stor betydelse när det gäller att säkerställa en ändamålsenlig industriell omställning som är inriktad på jämlikhet och inte lämnar någon på efterkälken. Utbildning i fråga om de nya utmaningar som vi kommer att ställas inför måste därför främjas på alla samhällsnivåer (från dagens till framtidens arbetstagare). |
| --- | --- |

4.7.3

| 4.7.4 | Innovativt tänkande kommer att vara mycket viktigt i framtida beslutsprocesser. Denna typ av färdigheter måste ingå i utbildningsprogrammen. Den närmaste framtiden kommer det dessutom att finnas en mycket stor efterfrågan på digitala färdigheter. Personalavdelningarna måste försöka fylla dessa luckor, i syfte att säkerställa konkurrenskraftiga organisationer vars arbetstagare också har det som krävs. |
| --- | --- |

4.7.4

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  https://knowledge4policy.ec.europa.eu/publication/depth-analysis-support-com2018-773-clean-planet-all-european-strategic-long-term-vision_en.

1

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/50 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/50

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om föregripande av strukturella och sektoriella förändringar samt omformning av industrikulturer – mot nya gränser för återhämtning och resiliens i de olika delarna av Europa

(yttrande på eget initiativ)

(2022/C 152/08)

| Föredragande: | Norbert KLUGE |
| --- | --- |
| Medföredragande: | Dirk JARRÉ |

Föredragande:

Norbert KLUGE

Medföredragande:

Dirk JARRÉ

| Beslut av EESK:s plenarförsamling | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 32.2 i arbetsordningen |
| | Yttrande på eget initiativ |
| Ansvarig sektion | Rådgivande utskottet för industriell omvandling (CCMI) |
| Antagande av sektionen | 10.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 143/1/2 |

Beslut av EESK:s plenarförsamling

25.3.2021

Rättslig grund

Artikel 32.2 i arbetsordningen

Yttrande på eget initiativ

Ansvarig sektion

Rådgivande utskottet för industriell omvandling (CCMI)

Antagande av sektionen

10.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

143/1/2

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | En minskning av koldioxidutsläppen med minst 55 % fram till 2030. Detta är den utmanande bindande siffran i ”den rättvisa omställningen”, som ska genomföras genom politiska åtgärder på EU- och medlemsstatsnivå och förverkligas av företagen i de regioner där EU:s medborgare bor och arbetar. Just nu kräver denna ambition gemensamma ansträngningar för att förutse effekterna på det ekonomiska och sociala livet och för att utforma motsvarande strategier och åtgärder. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) är övertygad om att EU:s uppdaterade industristrategi och 55 %-paketet, som lagts fram av kommissionen, kommer att stödja ”den rättvisa omställningen”. EESK välkomnar därför den nya sociala klimatfonden, som syftar till att lindra de negativa sociala effekterna, som en del av paketet. Covid-19 har också visat på behovet av en snabbare omställning mot en social, ekonomisk och industriell modell som är robustare och mer hållbar och digitaliserad. Kommittén noterar särskilt att regionala skillnader och sociala ojämlikheter spelar en viktig roll i detta sammanhang. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Alla dessa frågor ingår redan i den politiska dagordningen (t.ex. den gröna given, den cirkulära ekonomin, den rättvisa omställningen, strukturprogrammen osv.), men behandlas inte på ett integrerat sätt. EESK rekommenderar därför att man beaktar erfarenheterna från olika politikområden, nationer och regioner, och att man tar hänsyn till deras skillnader och särdrag. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Att man skapar lika förutsättningar i den ekonomiska konkurrensen är en förutsättning. Härvidlag måste man ta hänsyn till den sociala dialogen mellan arbetsmarknadens parter och den civila dialogen för gemensamt skapande. Detta bör främja skapandet av ett antal ledande företag i EU, som i sin tur kan stärka EU:s ekonomiska suveränitet. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Det blir ingen grön giv utan en integrerad ”social giv” (1). EESK förespråkar därför att genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter förstärks (2). Den ses som en kompass för EU och dess medlemsstater när det gäller att dämpa de sociala konsekvenserna av den industriella omvandlingen. Ramen för detta består i huvudsak av social dialog och kollektivavtal, som ligger till grund för företagsbeslut där arbetstagarna informeras på ett adekvat sätt och deras intressen omhändertas genom samråd och, i förekommande fall, deltagande i tillsyn och ledning av företagen. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK poängterar att ekonomiska och miljömässiga framgångar i första hand uppnås och genomförs där människor bor. Det är här utmaningarna med klimatskyddsåtgärderna kan föregripas och utformas gemensamt. Det är här som nya idéer kan uppstå och omvandlas industriellt till produkter och tjänster som är globalt konkurrenskraftiga. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | ”Omställningsvägar”, i den form som de beskrivs i EU:s uppdaterade industristrategi och diskuteras i EU:s industriforum, ger medborgarna stöd och vägledning. På regional nivå ser dock de specifika utgångspunkterna mycket olika ut, och det behövs olika strategier för att uppnå det övergripande målet. EESK uppmanar därför kommissionen att ägna särskild uppmärksamhet åt dessa olika krav när man fastställer ramen och utformar EU:s industristrategi, så att den ger utrymme åt flexibilitet när regionala och sektoriella behov ska tillgodoses. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Subsidiaritetsprincipen måste ses som en betydande resurs i genomförandet av den ”rättvisa omställningen”. Det är i regionerna och storstadsområdena som man är mest medveten om sina problem och möjligheter. EESK anser därför att de bindande mål och principer för EU:s industripolitik som man gemensamt har enats om på EU-nivå bör definieras tydligt. Det är viktigt att vara medveten om att genomförandet i regioner och storstadsområden måste bygga på subsidiaritetsprincipen. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Omständigheter och förmågan att ta itu med klimat- och miljömålen samt de sociala målen ser mycket olika ut. Medan vissa industrier och företag kan uppnå målen relativt enkelt kan andra ha det desto svårare att röra sig i rätt riktning. Svagare regioner och vissa industrier behöver därför särskild uppmärksamhet och specifikt stöd. Eftersom det övergripande målet gäller hela värdekedjan är det viktigt att först inrikta sig på snabbare effekter och mer långtgående förändringar. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Detta är den princip med vilken företag kan återta sin konkurrenskraft, ekonomiskt och hållbarhetsmässigt, med hjälp av engagerade entreprenörer och företagsledare samt välutbildade och yrkeskunniga arbetstagare. Små och medelstora företag spelar en viktig roll i detta. En agenda för humankapital är en förutsättning för en framgångsrik omställning för företagen. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Medlemsstaterna bör med logistiskt och ekonomiskt stöd från Europeiska unionen stärka strukturella och processinriktade offentliga investeringar med hjälp av tjänster av allmänt intresse som är inriktade på att kontinuerligt förbättra förutsättningarna för sådan industriell och social utveckling som kan öka kapaciteten, på såväl regional som lokal nivå, att hantera miljömässiga, tekniska, ekonomiska och sociala utmaningar på ett verkningsfullt sätt. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESK anser att EU:s industristrategi bör föregripa och motverka ökad fattigdom och ojämlikhet. Därför måste den gröna given åtföljas av en integrerad ”social giv”. Resurser bör alltså kanaliseras dit de behövs mest. En heltäckande EU-politik om hållbarhet måste i högre grad främja rättvisa och deltagande i ekonomin till gagn för människor och regioner (3). Det civila livet och arbetslivet i EU bör uppfylla kravet på att skapa hållbarhet, baserat på inkluderande och hållbar tillväxt, anständigt arbete och social rättvisa (4). |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | EESK stöder omställningen till en cirkulär ekonomi som sätter stopp för slöseri med icke-förnybara resurser och minskar det internationella beroendet. Detta bör också vara en viktig del av EU:s industristrategi. Följaktligen bör ramvillkoren ändras för så att de skapar konkurrensfördelar för företag som följer principerna för en cirkulär ekonomi. |
| --- | --- |

1.13

2.   Rättvis omställning som en möjlighet till industriell återhämtning och tillväxt

| 2.1 | Den gröna given ställer upp ett tydligt och politiskt bindande mål: växthusgasutsläppen inom EU ska minskas med totalt 55 % fram till 2030. Detta konkretiseras genom de åtgärder som kommissionen föreslår i sitt 55 %-paket, som presenterades i juli 2021. Därmed finns det inte längre något utrymme för tolkning. Ett rättvist internationellt handelssystem måste se till att företagen kan förbli konkurrenskraftiga globalt samtidigt som de uppnår målen för den gröna given. Detta inbegriper ett gränsöverskridande och transkontinentalt system för koldioxidjustering, något som ger incitament för handelspartnerna att ansluta sig till den klubb av länder som respekterar planetens begränsningar. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Länder utanför EU med svaga miljöbestämmelser ökar trycket på EU, som har jämförelsevis stränga miljöbestämmelser. Denna globala dynamik får inte leda till miljödumpning. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Det globala läget kan utlösa en utveckling av ny hållbar teknik som drar nytta av EU:s styrkor, såsom dess förmåga att genomföra inkrementell och radikal innovation så att man kan förse världsmarknaderna med produkter. På så sätt kan traditionell kompetens mobiliseras till att anta nya utmaningar. Detta kräver att man noggrant och visionärt förutser beskaffenheten och omfattningen av förändringarna och att man bygger ut offentliga och sociala tjänster avsevärt för att kunna tackla sociala problem – såsom eventuellt ökad fattigdom, hemlöshet, utestängning av personer med funktionsnedsättning och minoriteter, minskade möjligheter för kvinnor och minskad tillgång till utbildning – i syfte att underlätta återinträde på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Vid en statisk analys kan man komma fram till slutsatsen att åtgärder i enlighet med den europeiska gröna given på kort sikt ger konkurrenter i länder med mindre ambitiösa klimatmål en kostnadsfördel i förhållande till europeiska företag som redan befinner sig i omställningsfasen. Med ett dynamiskt perspektiv skulle det betonas att företag kommer att ges incitament att stegvis förnya sig genom att göra sina produktionssystem mer kostnadseffektiva, gå över till förnybara energikällor och genomföra lämpliga innovationer. EU är förvisso en tydlig föregångare när det gäller att bekämpa klimatkrisen på ett verkningsfullt sätt, men för den snabba omställningen till förnybara material krävs ett ambitiösare genomförande av den cirkulära ekonomin och resiliens för råvaror. Omställningen kommer bara att fungera om tillräcklig uppmärksamhet ägnas åt processens sociala dimension. Principerna om en rättvis omställning i klimatavtalet från Paris och ILO:s riktlinjer för en rättvis omställning (5) ger vägledning för detta. Principerna om en rättvis omställning fungerar således som en kompass för återhämtningsåtgärderna genom att fastställa ett tydligt ansvar för alla berörda parter att respektera de mänskliga och sociala rättigheterna, de demokratiska värdena och rättsstatsprincipen i syfte att inte lämna någon på efterkälken. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Sist men inte minst visar förändringar av denna omfattning och lärdomar från tidigare omvandlingar att det krävs en process med gemensamt skapande som omfattar politiker, förvaltningar, arbetsmarknadens parter, det civila samhällets organisationer, företag och individer på samtliga styresnivåer i EU och inom företagen. Genom att ta tillvara den ännu outnyttjade potential av kreativitet och innovation som finns bland dem som bor i Europa kommer de lösningar skapas som behövs för att möta de utmaningar som väntar. En mångfald av idéer är en ovärderlig källa till innovation inom alla sektorer av ekonomin, som avsevärt kommer att främja tekniska och vetenskapliga framsteg. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Tidigare erfarenheter har visat att ekonomiska och sociala förändringar har störst chans att bli framgångsrika och bestående om målen tydligt anges, ansvarsområdena för de olika aktörer som deltar i omvandlingsprocessen läggs fast i en tydlig strategi och hela projektet godkänns av, och har uppbackning och stöd från, samhällets viktigaste krafter. Därför måste de politiska krafterna, de ekonomiska aktörerna och det civila samhället agera tillsammans i ett verkningsfullt system för social dialog, kollektivavtal och informationsutbyte samt samråd och verkligt deltagande i processerna för beslutsfattande och gemensamt skapande. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Social dialog mellan arbetsmarknadens parter och civil dialog mellan olika samhällsaktörer kan spela en särskilt viktig roll i projekt som syftar till att balansera sociala, ekologiska och ekonomiska intressen. Det är således absolut nödvändigt att på riktigt genomföra den europeiska pelaren för sociala rättigheter. |
| --- | --- |

2.7

3.   Regionerna är inte bara ekosystem – de är även viktiga platser där människor bor och arbetar och förväntar sig socioekonomisk förändring

| 3.1 | Som kommissionen påpekar i sitt meddelande om EU:s nya industristrategi har covid-19-pandemin påverkat olika ekosystem på olika sätt. Pandemin påskyndade även de befintliga tendenserna i fråga om ökad digitalisering och utfasning av fossila bränslen, något som ökar risken för att klyftan mellan olika regioner fördjupas då de befinner sig på olika nivåer vad gäller ekonomiskt välstånd och tillgängliga resurser för investeringar i industriomvandlingen. Det är därför viktigt att man i industriforumet och i planeringen av omställningsvägarna beaktar dessa olika effekter. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Det ligger i det europeiska civila samhällets intresse att utveckla goda framtidsutsikter i fråga om arbetstillfällen och inkomster för medborgarna i de regioner som påverkas av den industriella omvandlingen. Därför behöver vi förstå de olika regionernas olika förutsättningar och hur befintlig industriell kompetens kan generera positiv interaktion. Integration i värdekedjor som är betydelsefulla på det globala planet och i synnerhet de olika aspekter som bidrar till sådana värdekedjor spelar en stor roll i detta. Kommissionens ekosystembaserade ansats grundar sig på en makropolitisk strategi som klassificerar alla industrier globalt, och som inte tar hänsyn till de olikartade förutsättningar eller de ömsesidiga beroenden som existerar inom de olika ekosystemen. Detta kan knappast göra rättvisa åt de olika behov som de olika regionerna har, utan måste kompletteras med ett regionalpolitiskt perspektiv. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Kommissionen utvecklar nu nyckelutförandeindikatorer som är ämnade att visa hur framgångsrik EU:s industristrategi är. (6) För närvarande är kommissionen främst inriktad på ekonomisk tillväxt och bortser från målen i den europeiska gröna given, de förändringar som omställningen till en cirkulär ekonomi kräver och omvandlingsprocessens sociala dimension. Det är av yttersta vikt att EU:s industristrategi tydligt erkänner och uppskattar värdet av den industriella kunskap, potential och kompetens som finns att tillgå regionalt. Detta måste beaktas på lämpligt sätt. Ett alltför snävt fokus på ekonomisk tillväxt och därtill kopplade åtgärder och instrument kan annars leda till att klimatmålen inte uppnås, att de möjligheter som är kopplade till den industriella omvandlingen går förlorade och att den cirkulära ekonomin undergrävs. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Man måste ta hänsyn till osäkerhet och räkna med oförutsägbarhet när man utformar en strategi och politik för industrin under sådana premisser. Strategier och vägar framåt måste anpassas från fall till fall och vara flexibla. De måste grunda sig på samtliga kompetenser som finns tillgängliga inom en region eller via utbyte med andra regioner och länder. Öppenhet som en viktig strategisk resurs krävs för att man ska kunna fastställa vad som saknas och vad som behövs omedelbart. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Om målen i den gröna given ska uppnås på den korta tid som återstår kommer den industriella omvandlingen, som genomförs för att skydda klimatet, att i stället orsaka allvarliga sociala problem. Konsumtionen av miljöskadliga resurser är ett problem som man måste ta itu med och undersöka för att hitta en socialt och samhällsmässigt rättvis lösning. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Den cirkulära ekonomin bidrar positivt till den industriella omvandlingen, såväl i regionerna som längs leverans- och värdekedjor. Det största mervärdet återfinns förvisso i regioner med de mest avancerade industrierna, men även på platser med en mindre kunskapsbaserad och mer energiintensiv ekonomi produceras och bearbetas material som förs in i den cirkulära ekonomin. Det är tydligt att svagare regioner kan dra större nytta av den cirkulära ekonomin och bli betydelsefulla aktörer på området. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Det är tydligt att fokuseringen på att lyckas med den industriella omvandlingen på regional nivå förutsätter starka band, nära samarbete och kompetensutbyte mellan regionerna, inklusive över medlemsstaternas nationsgränser. Det finns ett omfattande system av interaktion som tydligt inbegriper lokala små och medelstora företag som interagerar med gränsöverskridande företag. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Befintlig regional industriell kompetens i sig räcker inte för att uppnå full effekt när det kommer till socioekologiska förändringar. Den kan och måste utvecklas ytterligare genom investeringar i kunskap, utrustning och personal samt kan och måste bli produktiv under de förändrade förhållandena. Detta kommer att bidra till nya produkter, tjänster, ny teknik och förnyade möjligheter, vilket i sin tur kommer att ge upphov till ekonomiskt stabila företag med attraktiva arbetstillfällen i regionerna. Detta är just det mål som EU:s industristrategi måste ta sikte på. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | En region definieras i hög grad av sin industristruktur, sina företag och sin arbetskraft, invånarnas kompetens, sin FoU-förmåga och de specifika produkter som dess företag tillverkar eller bearbetar. Den industriella kompetensen uppvisar ett brett spektrum av historiska särdrag. |
| --- | --- |

3.9

Det finns stora skillnader i fråga om hur leverans- och värdekedjorna påverkar regionerna i hela Europa. Det globala sammanhanget är lika viktigt som organisationen i Europa, men har andra effekter. Industri 4.0, digitaliseringen samt informations- och kommunikationstekniken kommer att ha en betydande påverkan på Europas industrier och ekonomier i stort, men av mycket olika slag. I detta avseende kommer innovations- och utvecklingsfonderna att bli ännu mer avgörande för att minska de regionala skillnaderna.

| 3.10 | De företag som banar vägen för den industriella omvandlingen, däribland nystartade företag samt små och medelstora företag, kan vara sammanlänkade med sina kunder även från mindre centrala regioner, och attraktiva arbetstillfällen kan skapas även på sådana platser. Framför allt kan kunskapsbaserade företag bidra till värdekedjorna, till stor del oberoende av det fysiska avståndet till kunderna. Dessutom kan maskinerna i storskaliga fabriker ofta hanteras på distans. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Kommissionens ekosystembaserade ansats omfattar inte alla relevanta nivåer och aspekter. I den betonas tydligt vikten av att även betrakta utvecklingen av omställningen ur ett regionalt perspektiv och att se till att företag – även de inom den sociala ekonomin – utgör grunden för hela den politiska processen. Det är viktigt att visa hur detta förhåller sig till värdekedjorna och hur de olika beståndsdelarna i de enskilda ekosystemen motsvarar dem i andra ekosystem. |
| --- | --- |

3.11

4.   Möjligheter för de omställningsvägar som tar ett helhetsperspektiv på socioekonomisk industriell utveckling

| 4.1 | Innovation förknippas i stor utsträckning med ny teknik eller genombrott inom den vetenskapliga forskningen, men det är också möjligt att använda befintlig kompetens som grund för bättre eller nya produkter och tjänster. Ny teknik går hand i hand med befintlig traditionell teknik. Det finns fler tydliga exempel på denna koppling mellan väletablerade traditionella tillverkningsmetoder, å ena sidan, och inkrementell innovation och modernisering av industrier, å den andra: användning av nya och lättare material från luftfartyg i fordon, användning av lättare material i bilar och tillämpning av bioteknik vid utformningen av nya medicinska instrument eller tjänster. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Avancerad IKT-infrastruktur fungerar som en drivkraft som ger upphov till nya möjligheter och bidrar till att skapa innovativa och hållbara lösningar som tar hänsyn till regionala särdrag. Exempelvis kan man genom att använda 3D-skrivare utveckla och utforma en produkt på en plats och göra den fysiskt tillgänglig på ett antal olika platser där den behövs. Detta bidrar till att minska transportrelaterad miljöpåverkan. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Koncept inom den sociala ekonomin kan spela en viktig roll i de socioekonomiska förändringarna genom att skapa nya möjligheter i fråga om lärande, boende och sysselsättning samt alternativa tjänste- och stödinfrastrukturer i lokalsamhällena, särskilt för missgynnade grupper och människor i riskzonen. Tillsammans med tjänster av allmänt intresse har dessa koncept stor potential att på ett kompetent och verkningsfullt sätt förbereda de samhälleliga och ekonomiska aktörerna på de krav och konsekvenser som innovation och förändring för med sig, särskilt på den regionala nivån. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Det vilar ett stort ansvar på de offentliga strukturerna att skapa förutsättningar för förändring och utveckling genom att tillhandahålla tjänster av allmänt intresse som är tillgängliga för alla ekonomiska aktörer. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Detta är också en del av den utveckling som krävs i fråga om tjänster av allmänt intresse, såsom att organisera fortbildningsanordnare för den kunskapsuppgradering av arbetskraften som behövs och som syftar till att höja arbetstagarnas kompetens och hjälpa företagen att hantera innovation och förändring. Följaktligen kommer även kvalificerade arbetstagare att bli mer rotade i regionen och bidra till att forma den pågående – och gröna – strukturomvandlingen. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | För energiintensiva industrier finns det många gemensamma lösningar för utfasning av fossila bränslen och därmed en möjlighet till gemensamma investeringar (t.ex. ren vätgas och återanvändning av avskiljning och lagring av koldioxid). Ökad cirkularitet och industriell symbios är också viktiga aspekter i utfasningen av fossila bränslen i industrin och i förberedelserna inför en framtid med effektiva och högproduktiva företag. |
| --- | --- |

4.6

5.   Vikten av att regionala arbetsmarknader tillhandahåller arbetstillfällen med anständiga arbetsvillkor i hållbara tillverknings- och tjänsteföretag

| 5.1 | Det finns ett behov av att förstå och använda en detaljerad analys av regioner, företag och deras ekonomiska förmåga med hänsyn till deras grundläggande industrikompetens och i fråga om arbetskraft. Detta inbegriper även infrastruktur, geografiskt läge, resursfördelning, företagaranda och institutionell struktur. Detta är viktigt för att skapa förutsättningar för en högkvalificerad arbetskraft och för att förutse framtida kompetenskrav så att man undviker kompetensunderskott (t.ex. brist på ingenjörer). |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Samarbete med universitet, inklusive dem som är specialiserade på tillämpad vetenskap, och forskningsinstitutioner kan bidra till att skapa nya industriella möjligheter som kan leda till nya arbetsplatser i etablerade företag, multinationella företag, små och medelstora företag och nystartade företag. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Regioner som välkomnar och smidigt integrerar nyanlända i välfungerande socioekonomiska strukturer befinner sig, på det mänskliga planet, i en fördelaktig situation. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Regioner med en arbetskraft bestående av kvalificerade arbetstagare som är djupt rotade i de socioekonomiska strukturerna och som känner sig hemma, kan med sina välsmorda kompetensnätverk – såväl formella som informella – också locka till sig dynamiska industrier och företag med högt mervärde. Följaktligen bidrar arbetskraften på ett avgörande sätt till att definiera en regions innovativa industriella kompetens och bidrar i grunden till att stödja moderniserings- och omvandlingsprocesserna. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | De färdigheter och den särskilda kompetens som de anställda har samt ständig kompetensutveckling kan utgöra grunden för omstrukturering och förändring av företagsmodeller, inbegripet framtida tillväxt och nya marknader. Att inte erkänna och dra nytta av regionala utvecklingsmöjligheter resulterar ofta i fortsatt utflyttning av arbetstagare, vilket alltid försvagar de förmågor och den kompetens som regionerna behöver för att utveckla och utnyttja de möjligheter som skapas genom den europeiska gröna given. |
| --- | --- |

5.5

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  EESK:s yttrande ”Ingen grön giv utan en social giv”, som antogs den 9–10 juni 2021 (EUT C 341, 24.8.2021, 23).

1

(2)  Vi hänvisar framför allt till de tre överordnade målen: minst 78 % av dem i åldern 20–64 år ska vara i sysselsättning, minst 60 % av alla vuxna ska delta i utbildning varje år och antalet personer som riskerar att hamna i fattigdom eller social utestängning ska minska med minst 15 miljoner.

2

(3)  EESK:s förslag till återuppbyggnad och återhämtning efter covid-19-krisen, 11.6.2020 (EUT C 311, 18.9.2020, p. 1).

3

(4)  EESK:s resolution om Europeiska kommissionens arbetsprogram för 2022, 09.06.2021 (EUT C 341, 24.8.2021, p. 1).

4

(5)  https://www.ilo.org/global/topics/green-jobs/publications/WCMS_432859/lang--en/index.htm.

5

(6)  Se INT/935 (2021) EESK:s yttrande om ”EU:s nya industristrategi” (ännu inte offentliggjort i EUT).

6

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/56 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/56

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ett starkt transatlantiskt partnerskap som bygger på de gemensamma värdena demokrati och rättsstatsprincipen – avgörande för att ta itu med globala utmaningar och bevara den internationella ordningen

(yttrande på eget initiativ)

(2022/C 152/09)

| Föredragande: | Christian MOOS |
| --- | --- |
| Medföredragande: | Peter CLEVER |

Föredragande:

Christian MOOS

Medföredragande:

Peter CLEVER

| Beslut av EESK:s plenarförsamling | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 32.2 i arbetsordningen |
| | Yttrande på eget initiativ |
| Rättslig grund | Artikel 35 i arbetsordningen |
| | Resolution |
| Ansvarig sektion | Sektionen för yttre förbindelser |
| Antagande av sektionen | 17.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 09.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 211/3/5 |

Beslut av EESK:s plenarförsamling

25.3.2021

Rättslig grund

Artikel 32.2 i arbetsordningen

Yttrande på eget initiativ

Rättslig grund

Artikel 35 i arbetsordningen

Resolution

Ansvarig sektion

Sektionen för yttre förbindelser

Antagande av sektionen

17.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

09.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

211/3/5

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | En världsordning där lagens överhöghet och inte den starkes rätt gäller, demokrati och rättsstatsprincipen är oupplösligt förenade med varandra. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Demokrati och rättsstatsprincipen är inte möjliga utan deltagande av ett pluralistiskt, oberoende och dynamiskt civilt samhälle, inklusive självständiga arbetsmarknadsparter. Därför är det så viktigt att rekommendationerna i detta yttrande om det transatlantiska civila samhället, särskilt om att främja en transatlantisk plattform, förverkligas. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Inom EU har vissa medlemsstaters demokratiska grundordning blivit bräckligare. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | De geopolitiska förändringarna under de senaste två årtiondena har allvarligt skadat den multilaterala världsordningen och kraftigt försvagat viktiga internationella organisationer. Framför allt Kina, men även Ryssland och på regional nivå Turkiet, ger upphov till särskilda utmaningar som Europa endast kan hantera inom ramen för ett förnyat och förstärkt transatlantiskt partnerskap. Omvänt är även Förenta staterna beroende av sina demokratiska allierade i världen, och således i synnerhet Europa. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) stöder idén om en allians av demokratier och konstaterar självkritiskt att det omedelbart behövs ett större engagemang för att försvara universella värden och rättigheter. Tillsammans bör EU och Förenta staterna vara ett ankare för demokrati, fred och säkerhet i hela världen, rättsstatsprincipen och mänskliga rättigheter för alla. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Det brådstörtade tillbakadragandet av amerikanska styrkor och deras allierade från Afghanistan visar på ett fruktansvärt sätt i hur hög grad den fria världen är beroende av att Förenta staterna garanterar säkerheten. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EU måste visa enad front i utrikes- och säkerhetspolitiken och ompröva sitt tvetydiga koncept ”strategiskt oberoende” till förmån för strategisk handlingsförmåga. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Europa bör inte hålla lika långt avstånd till världens stormakter. EU bör tillsammans med Förenta staterna och inom ramen för alliansen av demokratier försvara den liberala världsordningen och särskilt sträva efter en ”strategi för kooperativ uppdämning” gentemot Kina. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | OSSE är en hörnsten i den alleuropeiska säkerhetsstrukturen och bör därför stärkas för dialogen med Ryssland. Nord Stream 2-projektet måste läggas på hyllan så länge som Ryssland bryter mot folkrätten i Ukraina, eftersom Moskva annars kommer att förfoga över ytterligare påtryckningsmedel mot östeuropeiska länder. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Den europeiska säkerhetsstrukturen måste stärkas tillsammans med Nato. En intern dialog om värden bör också föras inom Nato. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Samarbetet inom det transatlantiska civila samhället måste stärkas ytterligare. Här är den gemensamma dialogen om medborgerliga rättigheter, motståndskraft mot desinformation, mediefrihet, klimatåtgärder, sociala rättigheter och konsumentskydd samt demokratifrämjande, som EESK säkerställer i EU, särskilt viktig. På lång sikt kan det transatlantiska partnerskapet övergå i transatlantisk integration. |
| --- | --- |

1.11

2.   Rättsstatsprincipen och den fria världsordningen

| 2.1 | EESK noterar en oskiljaktig koppling mellan en fri världsordning och demokratiska rättsstater. Om demokratiska aktörer som styrs av rättsstatsprincipen förlorar makt i förhållande till auktoritära eller totalitära aktörer kan en fri världsordning inte upprätthållas. Omvänt gäller att om merkantilism och protektionism ersätter regelbaserad frihandel kommer de krafter som ifrågasätter den fria och demokratiska rättsstaten också att vinna terräng på nationell nivå. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | EESK anser att en fri världsordning är en förutsättning för regelbaserad, rättvis och hållbar handel, uppnåendet av klimatmålen från Paris och FN:s mål för hållbar utveckling, social rättvisa och lika möjligheter, jämställdhet och icke-diskriminering. En världsordning som bygger på den starkes rätt, på avskärmning, strävan efter självförsörjning och makthierarkiska handelsförbindelser kan varken frambringa eller stärka kreativt och innovativt entreprenörskap med varaktiga ekonomiska framgångar eller förverkliga ambitiösa miljö- och socialpolitiska mål. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | EESK stöder därför en förstärkning av de grundläggande reglerna för samspelet mellan stater, genom FN och dess underorganisationer, och välkomnar idén om en allians mellan alla demokratier, eftersom det var tack vare Förenta staternas demokratiska inflytande som internationella institutioner över huvud taget kunde inrättas efter andra världskriget, och endast med ett demokratiskt Förenta staterna som är öppet mot omvärlden har de också en framtid. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Kommittén är självkritisk till att inte bara den europeiska politiken utan även det organiserade civila samhället i Europa under alltför lång tid efter det kalla krigets slut tog för givet att de stadfästa universella värdena demokrati och rättsstatsprincipen var säkrade för långt tid framöver. Det finns dock mäktiga aktörer i världen som, trots att de är bundna av dessa värden enligt folkrätten, fundamentalt ignorerar dem i praktiken. Bevarandet av vår värdebaserade ordning kan inte tas för givet. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | De värden som bär upp demokratiska stater och förbund av stater som styrs av rättsstatsprincipen präglar den multilaterala ordning som EU alltjämt verkar för, även om dess eget inflytande har blivit ännu mer begränsat. Värdena har sina rötter i uppdelningen mellan värdslig och andlig makt, Magna Charta, habeas corpus och FN:s generalförsamlings allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. De är en grundläggande förutsättning för den liberala demokratin och rättsstatsprincipen. EU och Förenta staterna och de liberala demokratier som är allierade med dem delar dessa värden. I artikel 30 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna står uttryckligen följande: ”Ingenting i denna förklaring får tolkas som att det innebär en rätt för en stat, en grupp eller en enskild person att ägna sig åt en verksamhet eller att utföra en handling som syftar till att omintetgöra någon av de rättigheter eller friheter som anges i förklaringen.” |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Det som liberala demokratier har gemensamt är att deras existens är oupplösligt förbunden med ett pluralistiskt, oberoende och dynamiskt civilt samhälle. |
| --- | --- |

2.6

3.   De transatlantiska förbindelsernas betydelse för Europas plats i världen

| 3.1 | De geopolitiska förändringarna under de senaste två årtiondena har allvarligt skadat den fria världsordningen och kraftigt försvagat viktiga internationella organisationer. De dominerande krafterna har varit den alltmer aggressivt agerande makteliten i Folkrepubliken Kina och en farligt växande isolationism från Förenta staternas sida. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Förenta staterna kan inte på egen hand bevara den fria världsordningen, med tanke på de sociala spänningarna i landet och utmaningens globala dimension. Den amerikanska befolkningen ställer sig ytterst skeptisk till kostsamma militära insatser i avlägsna delar av världen. Afghanistan belyser på ett brutalt sätt det akuta behovet av en ny, trovärdig strategi från de liberala demokratiernas sida och, för att avlasta Förenta staterna, ett större europeiskt engagemang. Detta får inte begränsa sig till, men måste omfatta, militär förmåga. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | År 2011 vände sig ett desillusionerat Förenta staterna bort från ett destabiliserat Mellanöstern. Det vakuum som uppstod fylldes till en början av ”Islamiska staten”. När denna i stort sett föll samman i Irak och Syrien fyllde i synnerhet Ryssland tomrummet. Under samma epokgörande år förklarade Förenta staternas dåvarande utrikesminister Hillary Clinton att den politiska framtiden skulle avgöras i Asien, inte i Afghanistan eller Irak. Europa och Mellanöstern hamnade i periferin för Förenta staternas intresse och strategi. Om vi ser till Afghanistan tycks denna politik, som är farlig för Europas stabilitet och säkerhet, fortsätta under president Biden. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Europa står fortsatt inte i fokus för Förenta staternas utrikespolitik. Förenta staterna riktar sin fulla uppmärksamhet och sina resurser på Kinas ohejdade uppgång, som eventuellt har påskyndats till följd av pandemin. Dessutom har läget i Latinamerika, med auktoritära styren och korruption eller till och med sönderfallande stater, på nytt försvårats. Latinamerika står redan Förenta staterna närmare än Europa eller Afrika på grund av flyktingströmmarna där. Afrika, med världens snabbast växande befolkning, uppmärksammas knappt alls från amerikanskt håll. Grannen Europa intresserar sig visserligen, men saknar en strategi där, till skillnad från Kina, som är mycket aktivt i Afrika. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | I Kina har den snabba ekonomiska uppgång som inleddes i slutet av 1980-talet genom Deng Xiaoping fortsatt och sedan Xi Jinping tillträdde har landet med allt större självsäkerhet gjort ett nytt globalt maktanspråk gällande. Landet har utvecklats från att vara en utåt sett fredligt agerande utvecklingsdiktatur till att bli en omfattande övervakningsstat som uppträder på ett arrogant för att inte säga hotfullt sätt militärt i Asien och som internt (på nytt) styrs totalitärt. EU har ingen urskiljbar strategi i kontakterna med Kina. Under det tyska rådsordförandeskapet drev man från politiskt håll snabbt igenom ett bilateralt investeringsavtal, där Kina åläggs alltför få skyldigheter, inbegripet genomförandet av grundläggande rättigheter såsom föreningsfrihet, och där europeiska intressen i bästa fall ytligt gynnas. Kommittén är ytterst bekymrad över vilka konsekvenser detta kan få, särskilt när det gäller desinformation och påverkan, eftersom avtalet också öppnar upp för kinesiska investeringar i nyhets-, medie- och underhållningssektorn. |
| --- | --- |

3.5

| 3.5.1 | I Kina pågår en massiv upprustning. Den numera öppet aggressiva nya världsmakten hotar alltmer enträget med scenariot att rentav invadera Taiwan, försöker skaffa sig kontroll över handelsvägar till havs som är centrala för världsekonomin, krossar – i strid med alla åtaganden som man förbundit sig till enligt folkrätten – demokratin och friheten i Hongkong, och förtrycker med en knappt föreställbar brutalitet och i massiv skala muslimska befolkningsgrupper i landets nordvästra provinser. Sistnämnda handlingar hindrade inte Kinas kommunistparti från att omedelbart erbjuda talibanerna goda förbindelser i samma stund som landet föll samman. Genom västvärldens misslyckande i Hindukush känner sig kommunistpartiet nämligen stärkt i sin preferens för en multilateral men ändock ofri världsordning. Begreppet multilateralism, som hittills väckt positiva konnotationer, omvärderas således. |
| --- | --- |

3.5.1

| 3.5.2 | Kinas inflytande i Europa har blivit en ekonomisk och politisk faktor som inte kan ignoreras. Peking fortsätter tålmodigt med sitt sidenvägsprojekt, intar stegvis strategiska positioner, och gör länder i Afrika och Asien politiskt avhängiga genom kreditavtal som endast vid en ytlig anblick är generösa men som i själva verket binder dem. Peking har också redan lyckats ta kontroll över viktig infrastruktur i sydöstra Europa. Några exempel på detta är hamnen i Pireus i Grekland, motorvägsbygget i Montenegro och 5G-utbyggnaden. |
| --- | --- |

3.5.2

| 3.5.3 | Delar av den europeiska ekonomin, särskilt tyska koncerner, är nu i farlig utsträckning beroende av den kinesiska marknaden, som inledningsvis erbjöd sig som en förlängd arbetsbänk för den europeiska industrin utan att verkligen öppna sig. Vissa koncerner ser med rätta över sina alltför ensidiga leveranskedjor, som i slutändan är beroende av den kinesiska ledningens godtycke. |
| --- | --- |

3.5.3

| 3.5.4 | Även efter Kinas anslutning till WTO har det varit svårt eller omöjligt att få tillträde till de kinesiska marknaderna. Det inte på långa vägar tal om någon rättvisa och ömsesidighet. Landet snedvrider den globala konkurrensen genom subventioner och en ihärdig vägran att minska överkapaciteten. Kinas styrande kommunistparti har sedan begynnelsen bedrivit systematiskt industrispionage och tvingat till sig kunskapsöverföring via samriskföretag. Numera öppnar Kina bara upp sig för utländska investerare som har de kunskaper landet behöver, samtidigt som man fortsätter att skydda kinesiska företag mot alla risker på ett sätt som snedvrider konkurrensen. Detta är inte förenligt med en ömsesidigt öppen och rättvis marknadsorganisation. |
| --- | --- |

3.5.4

| 3.6 | Sedan Vladimir Putins minnesvärda tal vid säkerhetskonferensen i München 2007 har Ryssland tyvärr med allt större steg fjärmat sig från samarbetet med väst. Redan tidigt började Moskva utnyttja grannländernas beroende av gasförsörjningen som ett påtryckningsmedel. När detta inte räckte och närmandet till EU och därmed väst eller strävandet efter större självständighet blev alltför stort i de före detta sovjetrepublikerna, förde Moskva dolda och öppna krig i sin periferi eller i Sovjetunionens tidigare maktsfär, och annekterade med Krim ukrainskt territorium i strid med folkrätten och sina egna avtalsenliga utfästelser. Makthavarna i Kreml har på ett brutalt sätt utnyttjat den instabilitet som uppstod efter den korta arabiska våren 2011 för sina egna syften. De för därutöver cyberkrig mot fria demokratiska stater, bedriver riktade desinformationskampanjer, stöder extremistiska rörelser och partier och har bevisligen påverkat val i dessa stater, särskilt brexit-kampanjen och det amerikanska presidentvalet 2016. De förföljer kritiker över hela världen och begår attentat mot dem, även i Europeiska unionen. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Turkiet har under Recep Tayyip Erdoğans styre – trots flyktingavtalet – politiskt sett inte bara fjärmat sig långt från EU, utan i allt högre grad även från den grundläggande enigheten hos demokratiska stater, vilket gör landet till en allt mer problematisk Nato-partner. Avsiktligt skapade spänningar i östra Medelhavet kring de grekiska öarna och borrningar utanför Cyperns kust, liksom Turkiets roll i de kurdiskt befolkade områdena i norra Syrien, men också i kriget i Libyen, har gjort att avståndet till EU ökat alltmer. Att landet dragit sig ur Istanbulkonventionen om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet, är en oroväckande politisk signal. Även om en EU-anslutning, som skulle vara besvärlig och på sin höjd tänkbar på mycket lång sikt, ligger allt längre bort görs det nu på nytt ansträngningar för att modernisera tullavtalet, nå de kända milstolparna som villkor för viseringsliberalisering, hålla i gång samråden på hög nivå och stärka kontakterna med det civila samhället. Det är värt att notera att de senaste opinionsundersökningarna visar på en starkt proeuropeisk hållning hos den turkiska allmänheten. Man kommer dock inte längre när det gäller allt detta så länge som Turkiets ledning inte underbygger den önskade nedtrappningen och närmandet med varaktigt ändamålsenliga handlingar. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Alla dessa händelseutvecklingar som är av särskild betydelse för Europa har ägt rum under drygt ett årtionde: en alltmer aggressiv revisionism från Putins sida, en turkisk president som vänder sig bort från Europa för att fullfölja sina nyosmanska drömmar, sönderfallet av ordningen i stora delar av Mellanöstern och Europas alltmer ensidiga ekonomiska sammanflätning med Kina. De inträffade parallellt med att Europa förlorade betydelse för den amerikanska politiken och en ömsesidig politisk alienation i kölvattnet av ”kriget mot terrorn” efter 2002. Trots detta var Förenta staterna och EU ständigt, och är alltjämt, de överlägset närmaste partnerna – politiskt, kulturellt och ekonomiskt. EU har mycket att erbjuda i detta transatlantiska partnerskap, som är väsentligt för den fria världsordningen. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Fram till omkring 2010 engagerade sig Förenta staterna aktivt i att understödja demokratin i de nya EU-medlemsstaterna. Omkring 2010 verkade de central- och östeuropeiska övergångsländerna ur amerikansk synpunkt ha utvecklats till stabila marknadsekonomiska demokratier, trots ihållande korruptionsproblem i framför allt sydöstra Europa. När Ungerns tidigare regeringschef Viktor Orbán kom till makten igen 2010 inleddes emellertid där en utveckling mot en ”illiberal demokrati”. Ungern var det första EU-landet som valde denna väg av en rad olika skäl. Några år senare satte även Polen kurs mot en auktoritär demokrati, till nackdel för mediepluralismen och mediefriheten samt ett oberoende rättsväsende utan inflytande från regeringen. Andra EU-länder uppvisar olika starka tendenser i denna riktning, vilket i allt högre grad även leder till spänningar med Förenta staterna. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Den demokratiska ordningens stabilitet är för närvarande inte längre säkrad i ett flertal EU-medlemsstater. Vissa regeringar är inspirerade av auktoritära styrmodeller och styrmetoder som inte på något sätt är förenliga med EU:s grundläggande värden. Till detta kan läggas de massiva påverkansförsöken från tredjeländer i syfte att destabilisera Europa. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Somliga europeiska Natomedlemmar, däribland EU:s största medlemsstat till befolkning och ekonomisk kapacitet, Tyskland, investerade inte tillräckligt i sin försvarskapacitet under många år. Man uppfyllde därmed inte de överenskomna alliansskyldigheterna och stödde i Bryssel i praktiken en kurs som gick ut på att hålla lika långt avstånd till 2000-talets stormakter. Detta ”koncept”, där man samtidigt ville se Förenta staterna som säkerhetspartner, Ryssland som råvarukälla, Kina som ekonomisk eldorado och Europa som moralisk supermakt – utan att man för den skull faktiskt behövde utveckla sin egen utrikes- och säkerhetspolitiska kapacitet för att försvara angivna intressen och vid behov kraftfullt kunna projicera stabilitet – är uppenbarligen varken effektivt eller framtidsdugligt. Europa gör sig delvis själv svagt när man bemöter åtskilliga angrepp på den fria världsordningen, demokratin och rättsstatsprincipen på ett tvekande sätt, där klarhet hade behövts. Unionen gör sig därmed sårbar och ger dessutom utrymme för inflytande från tredjeländer, även på västra Balkan, som i framtiden måste bli en integrerad del av EU. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | EU verkar hålla fast vid ett under Trump-eran utvecklat koncept som i Bryssel kallas ”strategiskt oberoende” och som minst sagt är vilseledande. Strategiskt oberoende inom utrikes- och säkerhetspolitiken skulle inte gå ihop med ett starkt transatlantiskt partnerskap. Precis som tidigare drömmer många politiker i EU om att hålla lika långt avstånd till Förenta staterna, Ryssland och Kina. Denna uppfattning är även vitt spridd inom befolkningen, inklusive inom delar av det organiserade civila samhället. Europas närhet till Förenta staterna är dock betydligt större än den till Kina eller Ryssland. Det kan aldrig vara tal om att hålla samma avstånd till dessa stormakter. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | Tillsammans bör EU och Förenta staterna vara ett ankare för demokrati, fred och säkerhet i hela världen, rättsstatsprincipen och mänskliga rättigheter för alla. De har dock misslyckats totalt i Afghanistan. Amerikanernas och deras europeiska allierades brådstörtade militära reträtt ur Afghanistan visar på ett fruktansvärt sätt i vilken hög grad den fria världen – inklusive Europa – är beroende av Förenta staternas maktprojektion. Denna situation avslöjar att unionen kännetecknas av en alarmerande strategisk svaghet och saknar en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik. |
| --- | --- |

3.13

4.   Rekommenderade åtgärder

| 4.1 | EU bör anta och stödja Förenta staternas president Joe Bidens erbjudande om att inrätta en allians av demokratier och därigenom uppmuntra Förenta staterna att åter beslutsamt axla ledarrollen för att upprätthålla mänsklig värdighet, frihet, demokrati och rättsstatsprincipen. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | En förutsättning för deltagande i denna allians av demokratier måste vara att det inte råder det minsta tvivel om medlemmarnas rättsstatliga och demokratiska grundordning. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | EU bör som stark och trovärdig världsmakt sida vid sida med världens demokratier och Förenta staterna bedriva en ”strategi för kooperativ uppdämning” (1) gentemot Kina. Kooperativ uppdämning när det gäller Kina innebär, till skillnad från det kalla krigets ”uppdämningspolitik”, att legitima kinesiska intressen skyddas och försvaras av alliansen av demokratier, samtidigt som man reagerar med diplomatisk klarhet och stränghet när landet – såsom i fallet med uigurerna – allvarligt kränker de mänskliga rättigheterna, eller – som i fallet med Hongkong – till och med bryter mot specifikt ingångna internationella fördrag. Dessa värden måste också återspeglas i hanteringen av investeringsavtalet mellan EU och Kina, och EU bör låta avtalet vila så länge som de omfattande kränkningarna av de mänskliga rättigheterna fortgår och grundläggande rättigheter såsom föreningsfrihet inte genomförs. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | OSSE är en hörnsten i den alleuropeiska säkerhetsstrukturen. Organisationen bör stärkas, särskilt när det gäller dialogen med Ryssland, för att undvika ytterligare upptrappning av öppna och pyrande konflikter (såsom konflikten i Transnistrien) och lägga grunden för ett framtida återupptagande av kontakterna, under förutsättning att den internationella rättsordningen erkänns. Resultaten av en maktpolitik som strider mot folkrätten får inte erkännas – varken i Ukraina eller i Belarus eller någon annanstans. Detta måste otvetydigt infogas i den gemensamma transatlantiska strategin och i den politik som förs av alliansen av demokratier. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | EU bör lägga det nästintill slutförda Nord Stream 2-projektet på hyllan så länge konflikten i Ukraina förblir olöst och andra grundläggande kränkningar av den internationella rättsordningen föreligger, exempelvis det godtyckliga förtrycket av den demokratiska oppositionen genom förföljelser och frihetsberövanden, såsom fallet Navalnyj. När det gäller energiförsörjningen måste EU konsekvent genomföra målen i den gröna given och därvid diversifiera sina energikällor. De legitima intressena hos EU-länder som ligger i den forna sovjetiska maktsfären måste beaktas fullt ut när det gäller gasavtalen med Ryssland. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Nato och Europeiska unionen har visserligen inte exakt samma medlemsstater, men det är militäralliansen som garanterar säkerheten för demokratierna i Nordamerika och Europa. Europeiska länder kan endast vara neutrala i Natos skugga och därmed i praktiken under dess beskydd. EU-länderna bör därför enas om gemensamma säkerhetspolitiska strukturer som är förenliga med befästandet av den nordatlantiska alliansen, eller som på ett hållbart sätt stärker den. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | De EU-länder som är medlemmar i Nato måste respektera de bidrag och åtaganden som överenskommits inom alliansen, närmare bestämt även det tvåprocentsmål som bekräftades vid Natos toppmöte i Wales 2014. Nato är inte identiskt med den planerade alliansen av demokratier, som också omfattar Stillahavsområdet. Organisationen har också och har alltid haft medlemmar med odemokratiska styren. Nato måste dock också stärka sin interna diskussion om sina värden och föra den på en mer preciserat sätt. Underlåtenhet att respektera demokratin och rättsstatsprincipen får inte heller ske utan konsekvenser inom Nato-alliansen. De framtida säkerhetspolitiska riskerna ligger inte längre enkom i hot från terroristkrafter som agerar asymmetriskt, utan även och särskilt i ifrågasättandet av den internationella rättsordningen, som är oupplösligt förbunden med de deltagande staternas fria och demokratiska grundordning. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Det var inte utan anledning som Henry Kissinger frågade efter telefonnumret till Europa. EU måste samordna sin utrikes- och säkerhetspolitik närmare och på längre sikt lägga ansvaret för denna politik i händerna på Europaparlamentet och en verkställande myndighet som kontrolleras och legitimeras av Europaparlamentet. I rådet måste man fatta beslut med kvalificerad majoritet i utrikes- och säkerhetspolitiska frågor. EU:s medlemsstater måste inse att deras flerstämmighet berövar dem all verkligt användbar suveränitet. Det sistnämnda kan endast uppnås genom sammanläggning av makten och delning av instrument. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | EU måste ompröva sitt ”strategiskt oberoende”-koncept, som minst sagt är vilseledande. EU är mycket långt ifrån politiskt och militärt oberoende. Oberoende är inte heller önskvärt i en multilateral ordning som måste bygga på fri, rättvis och hållbar handel. Strategiskt oberoende kan och får inte innebära lika avstånd i förhållande till andra makter. Förenta staterna är och förblir som otvetydigt demokratisk rättsstat Europas oumbärliga ekonomiska partner och säkerhetspartner, som trots alla intressekonflikter delar grundläggande värderingar i viktiga detaljfrågor. Medan Peking uttryckligen lovordar det skimrande europeiska begreppet strategiskt oberoende, visar reaktionerna från flera transatlantiska partner tydligt att de antingen förkastar det eller uppfattar det som tvetydigt. Tvetydighet är dock lika med gift i ett strategiskt partnerskap. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | I stället för strategiskt oberoende bör EU eftersträva målet om strategisk handlingsförmåga (”strategic capacity”). EU arbetar nu med begreppet ”bestämdhet”, som pekar i denna riktning. EU bör dock lämna bakom sig de superlativer som utmärker dess tioårsplaner sedan åtminstone Lissabonstrategin. Till dags dato har EU inte lyckats uppnå något av de väsentliga mål som fastställts där. Unionen rekommenderas att blir mer blygsam och samtidigt mer beslutsam och framåtblickande i sitt agerande. Man kan dock inte bara deklarera eller besluta att man har förmågan att handla eller hävda sig, utan den måste basera sig på fakta som man tar fram. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | EESK anser att bilaterala handels- och investeringsavtal måste utformas på ett sådant sätt att de kan integreras i en ny världshandelsordning. De får inte stå i vägen för en fri multilateral världsordning, utan måste trygga och driva på denna. Det transatlantiska partnerskapet måste också utgöra grunden för en förnyad världshandelsordning. EU och Förenta staterna måste ta gemensamt ansvar och visa ledarskap inom WTO samt förespråka en effektiv modell för multilaterala förbindelser med en modern handelsagenda, som även inbegriper miljömässiga och sociala aspekter. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Ett tillförlitligt transatlantiskt partnerskap är en väsentlig förutsättning för att bevara den internationella rätts- och fredsordningen. Alla försök att försvara denna lösgjort från det nära bandet med Förenta staterna är dömda att misslyckas, eftersom Europa ensamt inte har tillräcklig tyngd att förhindra en hierarkisk maktordning med Kina i centrum. |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | Tillsammans med Förenta staterna, Förenade kungariket, Kanada, Japan, Sydkorea, Australien och andra fria länder i världen kan EU också trygga demokratin och rättsstatsprincipen internt och, om de har lidit skada, bidra till att de återställs. |
| --- | --- |

4.13

| 4.14 | EU bör främja och stödja inrättandet av en transatlantisk plattform för det organiserade civila samhället med kontaktpunkter i Nordamerika och Europa, något som EESK-ledamöter tillsammans med länder utanför EU, bl.a. Förenade kungariket, nu har tagit initiativ till. Endast ett dynamiskt civilt samhälle kan skapa entusiasm för de gemensamma värdena och slå vakt om dem. |
| --- | --- |

4.14

| 4.14.1 | Ett transatlantiskt forum för dialog om demokratins framtid och en gemensam rättsstatsdialog bör också omedelbart inledas. Gemensamt demokratistöd i Europa, Förenta staterna och andra vänligt sinnade länder måste stå mycket högt upp på den gemensamma transatlantiska politiska dagordningen. |
| --- | --- |

4.14.1

| 4.14.2 | Det transatlantiska civila samhället bör inleda en gemensam dialog om medborgerliga rättigheter för att öka medvetenheten om oönskade utvecklingar och påverka politiken på båda sidor av Atlanten, med utgångspunkt i exempel på bästa praxis. |
| --- | --- |

4.14.2

| 4.14.3 | Särskild tonvikt bör läggas vid en transatlantisk dialog inom det civila samhället för att öka motståndskraften mot desinformation. I anslutning till detta måste gemensamma ansträngningar göras för att försvara mediefriheten i de liberala demokratierna och stärka den igen där den har lidit skada, oavsett anledning, eftersom den är en hörnsten i demokratin och rättsstatsprincipen och ett direkt uttryck för gemensamma transatlantiska värden. |
| --- | --- |

4.14.3

| 4.14.4 | På samma sätt bör klimatåtgärder och gemensamma insatser för att bromsa den globala uppvärmningen också tas upp i en transatlantisk dialog inom det civila samhället i syfte att gemensamt fastställa hållbara och tekniköppna lösningar. |
| --- | --- |

4.14.4

| 4.14.5 | Ett annat oumbärligt tema för en gemensam dialog inom det civila samhället på båda sidor av Atlanten är den nya sociala fråga som uppkommit i samband med klimatpolitiken och digitaliseringen. Hur sociala rättigheter kan säkras i hela världen och möjligheterna och tillgången förbättras, framför allt såväl fria företagares som arbetstagares rättigheter, är en fråga som snabbt behöver lösas gemensamt, särskilt och just med hänsyn till de fria institutionernas framtid och den fria världsordningens stabilitet. |
| --- | --- |

4.14.5

| 4.14.6 | De transatlantiska dialogformat som redan finns bör stärkas och vid behov bör nya öppnas med tanke på framtida handelsavtal och strävan efter en förstärkt multilateral ordning. Det nyligen inrättade transatlantiska handels- och teknikrådet är särskilt viktigt ur denna synpunkt, men det måste omfattas av principerna om full insyn. |
| --- | --- |

4.14.6

| 4.15 | EU måste ge sitt bidrag, bära en större del av bördan och visa eget ansvar. För att göra detta måste EU först och främst komma bort från flerstämmigheten i utrikes- och säkerhetspolitiken och sluta att vackla mellan hypermoral och opportunism. EU måste med en tydlig strategi stödja lagens överhöghet i internationella förbindelser, visa enad front i utrikes- och säkerhetspolitiken och aktivt bidra till stabiliseringen av den multilaterala ordningen. |
| --- | --- |

4.15

| 4.16 | På lång sikt bör det transatlantiska partnerskapet vidareutvecklas i riktning mot en ekonomisk integration som även omfattar Kanada, Förenade kungariket och andra europeiska länder som inte eller ännu inte är medlemmar i EU. Transatlantiska forum för dialog med det civila samhället i all dess mångfald, vilket EESK står som exempel för i Europa, men också en förstärkt parlamentarisk dialog är en viktig förutsättning för detta. |
| --- | --- |

4.16

Bryssel den 9 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  Christian Moos och Peter Clever: ”China ’kooperativ eindämmen’”, Frankfurter Allgemeine Zeitung, 30 april 2021.

1

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/63 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/63

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om att anpassa livsmedelsföretagens strategier och verksamhet till målen för hållbar utveckling för en hållbar återhämtning efter covid-19

(yttrande på eget initiativ)

(2022/C 152/10)

| Föredragande: | Andreas THURNER |
| --- | --- |
| Medföredragande: | Peter SCHMIDT |

Föredragande:

Andreas THURNER

Medföredragande:

Peter SCHMIDT

| Beslut av EESK:s plenarförsamling | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 32.2 i arbetsordningen |
| | Yttrande på eget initiativ |
| Ansvarig sektion | Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö |
| Antagande av sektionen | 25.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 9.12.2021 |
| Plenarsession nr | 564 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 209/0/02 |

Beslut av EESK:s plenarförsamling

25.3.2021

Rättslig grund

Artikel 32.2 i arbetsordningen

Yttrande på eget initiativ

Ansvarig sektion

Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö

Antagande av sektionen

25.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

9.12.2021

Plenarsession nr

564

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

209/0/02

1.   Slutsatser och rekommendationer

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs (EESK) ståndpunkt:

| 1.1 | EESK konstaterar att livsmedelsföretag i hela försörjningskedjan (däribland europeiska jordbrukare och fiskare, kooperativ, jordbruksbaserade livsmedelsföretag, detaljhandlare och grossister samt andra typer av företag) redan anstränger sig för att bli mer hållbara och erbjuda konsumenterna hälsosamma och hållbara produkter i linje med den europeiska gröna given. Det behöver dock göras mer för att målen för hållbar utveckling ska kunna uppnås. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESK betonar behovet av en gynnsam ram för innovation för att stödja företagare med adekvata verktyg och lösningar i deras omställning till mer hållbara affärsmetoder. Hindren för innovation måste undanröjas. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK noterar att företagare nuförtiden ofta upplever hållbarhetskrav som komplexa och betungande snarare än som en möjlighet, och rekommenderar därför att man tar fram ett mer lättförståeligt språk, en ”grammatikbok” för hållbarhet (”Grammar of Sustainability”) för att ändra på detta. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Minskade livsmedelsförluster och minskat matsvinn, hållbar anskaffning, bättre förpacknings- och logistiksystem, cirkulära och resurseffektiva livsmedelskedjor samt bioekonomiska lösningar är effektiva utgångspunkter för ökad hållbarhet. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK betonar konsumentens viktiga roll i detta sammanhang. Informations- och utbildningsåtgärder i kombination med transparent livsmedelsmärkning kommer att stärka konsumenterna i att välja mer hållbara alternativ (1). Kommissionen bör även införa åtgärder för att göra hälsosamma och hållbart producerade, bearbetade och distribuerade livsmedel mer ekonomiskt överkomliga. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK välkomnar EU:s uppförandekod för ansvarsfulla affärs- och marknadsföringsmetoder. De flesta involverade parter anser i allmänhet att utarbetandet av den frivilliga koden är en värdefull process som har fört partnerna i livsmedelskedjan närmare varandra. Initiativet utgör en utgångspunkt och bör fortsätta att fungera som en samarbetsplattform för ansvarsfulla affärs- och marknadsföringsmetoder. Framför allt vill EESK






  — | betona begränsningarna med en frivillig strategi, och efterlyser regleringar och lagstiftning för att säkerställa en snabb omställning till hållbarhet, |
| --- | --- | --- |

1.6

—

betona begränsningarna med en frivillig strategi, och efterlyser regleringar och lagstiftning för att säkerställa en snabb omställning till hållbarhet,

| — | rekommendera att uppförandekoden förstärks när det gäller den sociala dimensionen, kollektivförhandlingar och socialt skydd; arbetsmarknadens parter måste involveras, |
| --- | --- |

—

rekommendera att uppförandekoden förstärks när det gäller den sociala dimensionen, kollektivförhandlingar och socialt skydd; arbetsmarknadens parter måste involveras,

| — | betona behovet av en sund översynsprocess för genomförandet av uppförandekoden i praktiken och behovet av att övervaka huruvida de enskilda åtagandena och löftena när det gäller målsättningarna uppfylls, eftersom erfarenheterna visar att endast sådant som kan mätas och övervakas blir gjort; större involvering av det civila samhället och social dialog kommer på det stora hela att vara avgörande för framgången, |
| --- | --- |

—

betona behovet av en sund översynsprocess för genomförandet av uppförandekoden i praktiken och behovet av att övervaka huruvida de enskilda åtagandena och löftena när det gäller målsättningarna uppfylls, eftersom erfarenheterna visar att endast sådant som kan mätas och övervakas blir gjort; större involvering av det civila samhället och social dialog kommer på det stora hela att vara avgörande för framgången,

| — | notera att det hittills huvudsakligen är större och multinationella företag som har anslutit sig till uppförandekoden, och vi betonar behovet av en gynnsam miljö, särskilt för små och medelstora företag, för att stödja och underlätta ett starkare engagemang när det gäller agendan för målen för hållbar utveckling; medan större företag ofta har sina egna hållbarhetsavdelningar tycks små och medelstora företag ofta ha begränsade resurser och begränsad kapacitet att integrera hållbarhet i sina företag. |
| --- | --- |

—

notera att det hittills huvudsakligen är större och multinationella företag som har anslutit sig till uppförandekoden, och vi betonar behovet av en gynnsam miljö, särskilt för små och medelstora företag, för att stödja och underlätta ett starkare engagemang när det gäller agendan för målen för hållbar utveckling; medan större företag ofta har sina egna hållbarhetsavdelningar tycks små och medelstora företag ofta ha begränsade resurser och begränsad kapacitet att integrera hållbarhet i sina företag.

| 1.7 | EESK betonar betydelsen av att medlemsstaterna snabbt genomför EU-direktivet om otillbörliga handelsmetoder och andra politiska stödåtgärder för att främja mer hållbara och resilienta livsmedelssystem (2). |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESK välkomnar kommissionens initiativ för att ta fram en ramlagstiftning för ett hållbart livsmedelssystem i EU och integrera hållbarhetsfrågor i all politik som rör livsmedel (3). Det finns ett tydligt behov av reglering och en viss nivå av standardisering och harmonisering för att säkerställa trovärdighet och lika villkor. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESK upprepar sin begäran till kommissionen att säkerställa politisk samstämmighet mellan olika politikområden (bland annat klimat, miljö, handel och konkurrens) (4). Detta skulle underlätta för livsmedelsföretagare att fatta hållbara affärsbeslut. Den rättsliga ramen bör skapa verkligt lika villkor. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESK upprepar sin rekommendation att undersöka alternativet med ett europeiskt livsmedelspolitiskt råd med flera parter och på flera nivåer som bland annat skulle kunna underlätta det civila samhällets engagemang i övervakningen av uppförandekoden. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESK påpekar att hållbarhet grundar sig på tre huvudpelare: en ekonomisk, en miljömässig och en social. På grund av de olika ramvillkoren måste det noteras att en universallösning inte kommer att fungera. En ramlagstiftning bör därför möjliggöra och underlätta skräddarsydda lösningar, t.ex. genom självbedömnings- och riktmärkningsmekanismer. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESK rekommenderar en lättförståelig ram som grundar sig på regler, riktlinjer och incitament. Lagstiftningen om hållbar finansiering (taxonomi), som för närvarande håller på att utarbetas, får inte bli alltför komplex. |
| --- | --- |

1.12

2.   Inledning

| 2.1 | Från jord till bord-strategin (5) står i centrum för den europeiska gröna given. I strategin behandlas frågan om hållbara livsmedelssystem på ett övergripande sätt, och hänsyn tas till de komplexa sambanden mellan friska människor, sunda samhällen och en frisk planet. Strategin är också ett centralt inslag i kommissionens agenda för att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. EESK har sedan flera år gått i bräschen för att främja en heltäckande livsmedelspolitik för EU. Kommittén var den första EU-institutionen som efterfrågade en helhetsstrategi (6), vilket banade väg för från jord till bord-strategin. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | I från jord till bord-strategin noteras det att livsmedelsförädlingsföretag, cateringföretag och återförsäljare påverkar hur marknaden ser ut och vilka kostval konsumenterna gör, genom de typer av livsmedel som de producerar, valet av leverantörer och av metoder för tillverkning, förpackning, transport och försäljning. För att främja detta har kommissionen tagit fram en EU-uppförandekod för ansvarsfulla affärs- och marknadsföringsmetoder (7), åtföljd av en övervakningsram, som lanserades den 5 juli 2021. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | På internationell nivå är det FN:s toppmöte om livsmedelssystem (8), som sammankallades av FN:s generalsekreterare i september 2021, som anger tonen med avseende på betydelsen av hållbara livsmedelssystem framöver. Man vill sjösätta nya djärva åtgärder för att förändra hur världen producerar och konsumerar livsmedel. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Livsmedelsföretagen kan bidra avsevärt till mer hållbara, rättvisa och säkra livsmedelssystem genom att verka i linje med målen för hållbar utveckling och Parisavtalet om klimatförändringar. Många ledande livsmedelsföretag har redan tagit betydande steg i denna riktning, men mycket mer måste göras. De förändringar som måste göras är komplexa och kommer att kräva gemensamma, holistiska, samverkande och samarbetsinriktade långsiktiga strategier som involverar alla aktörer i livsmedelskedjan samt närliggande sektorer. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Europeiska fiske- och jordbruksföretag och europeiska jordbruksbaserade livsmedelsföretag anstränger sig redan för att bli mer hållbara och erbjuda konsumenterna produkter som bidrar till hälsosamma och hållbara kostvanor i linje med den europeiska gröna given. Denna omställning kräver investeringar och, i vissa fall, tid för att ge resultat. Så snart målen har fastställts bör företagen ges flexibilitet att utveckla sitt bidrag till uppnåendet av dessa mål, utan att ifrågasätta målen. Den nödvändiga gröna omställningen måste dessutom gå att förena med det ekonomiska läge som EU-medborgarna befinner sig i, särskilt i efterdyningarna av covid-19-krisen. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | I en nyligen offentliggjord rapport från det gemensamma forskningscentrumet (9), liksom i andra nyligen genomförda studier, dras slutsatsen att genomförandet av målen i från jord till bord-strategin skulle få betydande konsekvenser för jordbruksproduktionen i EU. Detta pekar på behovet av robusta, vetenskapliga förhandsbedömningar av konsekvenserna, där hållbarhetens ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter inbegrips som en del i alla lagstiftningsförslag inom ramen för från jord till bord-strategin. En adekvat gynnsam ram (som bland annat omfattar tillgång till finansiering, innovation och digitalisering) kommer att vara avgörande för att stödja jordbrukare så att målen i från jord till bord-strategin kan uppnås. |
| --- | --- |

2.6

3.   Viktiga åtgärdsområden

3.1   Främja innovation och enklare tillgång till innovation för små och medelstora företag

| 3.1.1 | FoI kan vara användbart för att få till stånd en mer hållbar användning av insatsvaror och råvaror (t.ex. genom precisionsjordbruk och nya avelstekniker samt bättre användning av agroekologiska metoder), för mer hållbara interna processer (t.ex. användning av hållbar energi inom produktion, bearbetning eller tillhandahållande av livsmedel) och för att minska de yttre faktorerna (t.ex. genom hållbara förpackningar). Innovation behövs inte bara på miljöområdet, utan också när det gäller sociala aspekter (hälsa, kön, barn- och tvångsarbete, hälsa och säkerhet på arbetet, föreningsfrihet och kollektiva förhandlingar, skäliga löner och inkomster som går att leva på). Den behövs också för att skapa rimlig avkastning inom rimlig tid (10). |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | Förutom teknisk innovation är också organisatorisk och social innovation avgörande för mer hållbara företag (förändring av organisationsstrukturer och interna processer genom att bland annat ägna mer uppmärksamhet åt antidiskriminerings- och jämställdhetspolicyer) och för att skapa nya relationer med berörda parter (till exempel dra nytta av digital marknadsföring). För att främja sådan innovation är digitalisering och tillväxt inom den interna organisationskulturen avgörande. Hållbarheten behöver även integreras i de organisatoriska och styrningsmässiga processerna. |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.3 | Livsmedelsföretag är ofta små och uppsplittrade samt saknar horisontell och vertikal integrering. Det är därför svårt för dem att få tillgång till innovationsekosystemet. Offentliga investeringar i vatteninfrastruktur samt logistisk och digital infrastruktur jämte mer forsknings- och utvecklingsresurser behövs för att möjliggöra denna tillgång och ge företag – även små och medelstora – möjlighet att fullt ut dra nytta av sina innovationsmöjligheter. |
| --- | --- |

3.1.3

| 3.1.4 | Nya mekanismer för att underlätta relationen mellan företag och innovationscentrum samt för att främja gemensamt skapande (t.ex. levande laboratorier och demonstrationsverksamhet) är dessutom mycket viktiga, tillsammans med nya professionella aktörer som fungerar som en förbindelselänk mellan företag och forsknings- och innovationscentrum (såsom innovationsförmedlare). En stark korrelation mellan nationella planer för återhämtning och resiliens, de europeiska struktur- och investeringsfondernas indikatorer och indikatorerna för målen för hållbar utveckling är avgörande för att främja sådana investeringar och bör också prioriteras i framtiden. |
| --- | --- |

3.1.4

| 3.1.5 | Partnerskap mellan den privata sektorn, institutioner, den akademiska världen och innovationscentrum, ett mer utbrett gemensamt skapande och större fokus hos finansinstituten kan leda till givande innovationsekosystem. Sådana partnerskap kan även vara användbara för att främja platsbaserad innovation, som är särskilt lovande inom livsmedelssystem, med tanke på den vikt som konsumenterna fäster vid livsmedelsproduktionens och livsmedelsbearbetningens koppling till lokala sammanhang och lokal kultur. Innovativa, framgångsrika företag kan vara värdefulla som exempel på nya hållbara lösningar och för att främja spridning av god praxis bland aktörer. |
| --- | --- |

3.1.5

3.2   Främja cirkulära och resurseffektiva livsmedelskedjor och stärka bioekonomin

| 3.2.1 | Optimerade cirkulära och resurseffektiva livsmedelskedjor kommer att spela en viktig roll för omställningen till mer hållbara livsmedelssystem. Det finns många utgångspunkter, till exempel effektiv användning av naturresurser, avfallsbegränsning, återvinningsbara, återanvändbara och komposterbara förpackningar eller undvikande av plast för engångsbruk för att bara nämna några. Den europeiska plattformen för berörda parter inom den cirkulära ekonomin (11) tillhandahåller ett bra nätverk för inspiration, innovativa idéer och lösningar på området. |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | En cirkulär bioekonomi är modell som gynnar alla parter (12). Tillvaratagandet och återanvändningen av biomassa gör produktionen mer hållbar och kan skapa nya företag och inkomstmöjligheter för jordbrukare, fiskare och hela livsmedelssystemet. Stor uppmärksamhet bör därför ägnas åt hela cykeln för hantering av biomassa (produktion, bearbetning, tillvaratagande och återanvändning, skapande av produktionskedjor för flera olika produkter med koppling till det medicinska området, material, bioraffinaderier och energi, inrättande av en marknad för produkterna). Detta inbegriper många aktörer, inte bara jordbrukare och fiskare, livsmedelsförädlingsföretag och återförsäljare utan även medborgare, lokala myndigheter, skogsbrukare, avfallshanteringsföretag, komposteringsföretag, teknologer, innovatörer och energiföretag. |
| --- | --- |

3.2.2

3.3   Hållbar anskaffning

| 3.3.1 | Ledande livsmedelskedjor bör fortsätta att främja införandet av miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbara metoder hos leverantörer. Här kan det vara användbart med en strategi för tillbörlig aktsamhet. Ledande företag bör vara föregångare och göra ett politiskt åtagande om hållbar anskaffning och integrera det i sina förvaltningssystem (13). De bör även bedöma den faktiska och potentiella effekten av sin anskaffningskedja och fastställa relaterade mål. De bör därför införa en metod (inklusive indikatorer, mått och mål) för att mäta resultaten i värdekedjan och säkerställa att den är förenlig med internationella erkända normer. De bör även på ett korrekt sätt informera om planerade mål och uppnådda resultat. |
| --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Kommissionen har åtagit sig att främja hållbara livsmedelssystem i Europa och internationellt. Detta kan endast uppnås om lagstiftningsramen sörjer för verkligt lika villkor mellan EU-företag som producerar hållbara livsmedel och företag från tredjeländer, så att en stark, resilient och hållbar produktion är möjlig. Inom EU:s handelspolitik måste det säkerställas att importerade varor uppfyller Europas höga normer när det gäller social och miljömässig hållbarhet. Handelsavtal är avgörande för att säkerställa lika villkor mellan den inre marknaden och importer, värna konkurrenskraften (14) för producenter av hållbara livsmedel i EU och garantera en skälig inkomst. |
| --- | --- |

3.3.2

3.4   Väl utformade leveranskedjors roll: förbättrade förpacknings- och logistiksystem för att uppnå målen om klimatneutralitet

| 3.4.1 | När det gäller i hög grad globala försörjningskedjor är lokal anskaffning, bland annat genom en mångfald av leverantörer, viktig för att minska livsmedelsvärdekedjornas miljöpåverkan, inte minst när det gäller logistik, och främja lokala ekonomier. Till följd av covid-19-krisen betraktas lokala livsmedel i allt större utsträckning som synonyma med kvalitet och konsumenterna fokuserar allt mer på denna aspekt. Dessutom förefaller en god balans mellan importerade och lokalt producerade livsmedel vara en lämplig strategi för att uppnå robustare och mer resilienta livsmedelssystem. |
| --- | --- |

3.4.1

| 3.4.2 | Hållbara förpackningar som består av biologiskt nedbrytbara och återanvändbara material främjar återvinning bland konsumenterna. Den kemiska industrins nya rön och integreringen av dessa i affärsmetoderna ger upphov till innovativa lösningar på miljöproblem. Grupper av fullständigt biologiskt nedbrytbara och komposterbara bioplaster finns redan och har tagits fram av biomassa från jordbruket, vilket skapar ett helt cirkulärt flöde. Ibland bidrar biologiskt nedbrytbara material även till längre livslängd, vilket medför ett ännu större mervärde. |
| --- | --- |

3.4.2

| 3.4.3 | Minskade indirekta utsläpp från livsmedelskedjan kan även uppnås genom att ställa om till logistikfordon med liten påverkan, skapa effektivare, bättre organiserade och i förekommande fall kortare försörjningskedjor, stärka lokala livsmedelsbutiker, sprida digitaliseringen mer allmänt och förbättra logistikinfrastrukturen. |
| --- | --- |

3.4.3

3.5   Främja utbildning och transparent märkning

| 3.5.1 | Mer ansvarsfull konsumtion och större uppmärksamhet från offentliga myndigheters, företags och konsumenters sida på hållbara och hälsosamma kostvanor, såsom Medelhavskosten, är avgörande för att uppnå mer hållbara livsmedelssystem (15). Det handlar också om att bättre förstå de ekologiska förhållandena och livsmedlens ”värde”: konsekvenserna av livsmedelsförluster och matsvinn, de regionala ekonomiska kretsloppens roll, transportlogistik, vikten av strategisk självförsörjning av livsmedel osv. |
| --- | --- |

3.5.1

| 3.5.2 | Utbildningssystemen är avgörande för att främja en sådan förändring (16). Livsmedelsföretag kan även spela en viktig roll om de åtar sig att upplysa konsumenter, och särskilt barn, om betydelsen av hållbar livsmedelsproduktion och konsumtion. De måste fortsätta sina insatser för att få till stånd hållbarare och hälsosammare produkter (17). De bör även anta uppförandekoder för ansvarsfulla marknadsföringsmetoder. Livsmedelsföretag kan även främja en hälsosam och hållbar livsstil genom sin märkning, och sina marknadsföringskampanjer, sociala medier, företagsmatsalar och policyer för företagskommunikation. Märkningsmetoder bör betona varje produkts bidrag till hälsosamma och hållbara kostvanor. I detta sammanhang skulle ett transparent regelverk för märkning av livsmedelsprodukter hjälpa konsumenterna att fatta välgrundade och mer hållbara köpbeslut. |
| --- | --- |

3.5.2

3.6   Tänka om kring finansieringen

| 3.6.1 | Livsmedelssystemen behöver analyseras av finansinstitut med perspektiv som är i linje med sektorns särdrag. Livsmedelsföretagen kan inte behandlas enligt samma kriterier som andra sektorer, vilket har varit fallet under lång tid, eftersom tillgången till krediter och räntabiliteten inte återspeglar hållbarhetskriterier på lång sikt. Detta är ännu viktigare om vi tar hänsyn till livsmedelsföretagens genomsnittliga storlek och hållbarhetens ökande relevans. För små och medelstora företag är det svårare att få tillgång till finansiering och rapportera om hållbarhetsresultat. |
| --- | --- |

3.6.1

| 3.6.2 | När det gäller hållbara finanser för små och medelstora företag bör det betonas att byråkratiska och komplexa tekniska granskningskriterier för taxonomin skulle kunna utgöra ett hinder för företag – särskilt små och medelstora företag – att slå in på eller fortsätta på vägen mot hållbarhet. |
| --- | --- |

3.6.2

3.7   Inriktning på små företag

| 3.7.1 | Ansvarighetsramar och övervakningsmekanismer lämpar sig vanligtvis väl för stora företag. Detta är också fallet på hållbarhetsområdet. |
| --- | --- |

3.7.1

| 3.7.2 | De europeiska livsmedelssystemen utgörs huvudsakligen av små och medelstora företag. Detta innebär att särskilt stöd behövs för att stödja livsmedelsföretag genom omställningsfasen. Stödet innefattar införande av självbedömningsverktyg, främjande av nätverkande mellan företag, utbildningsprogram om entreprenörskap och hållbarhet, inrättande av praktikgemenskaper, främjande av god praxis, enklare tillgång till innovationsekosystem, skattemässiga och ekonomiska incitament till att växa samt enklare tillgång till marknader och marknadsinformation. |
| --- | --- |

3.7.2

| 3.7.3 | Tillhandahållande av stöd och vägledning, bland annat om it-hårdvara och programvara, kan främja utveckling och konsolidering av små och medelstora företag i leveranskedjan och en bättre integrering av målen för hållbar utveckling i deras strategier. |
| --- | --- |

3.7.3

3.8   Riktmärkning: självbedömning, övervakning, engagemang och dialog

| 3.8.1 | Självbedömningsverktyg är avgörande för anpassningen till Agenda 2030 för alla företag. Sådana verktyg måste stödja företag av alla storlekar utan att straffa de minsta företagen. |
| --- | --- |

3.8.1

| 3.8.2 | För större företag behövs mer övergripande och standardiserade metoder för att möjliggöra jämförelser. För små företag måste särskilt stöd säkerställas. Med tanke på sektorns särskilda omständigheter är en nära dialog med olika aktörer inom livsmedelssystemet (företag, institutioner, investerare, konsumenter och innovatörer) avgörande. |
| --- | --- |

3.8.2

3.9   Allmänhetens engagemang

| 3.9.1 | Med tanke på livsmedlens samhällsroll och deras effekter på miljön och social hållbarhet bör medborgarna rådfrågas vid utformningen av europeisk, nationell och regional politik samt affärsstrategier. Medborgardeltagande är särskilt viktigt på lokal nivå för att närmare koppla livsmedel till livet i städerna och regionerna (18). Lokal livsmedelspolitik bidrar också till att uppnå detta eftersom man då kan tillämpa en helhetsstrategi på livsmedel, dra nytta av lokala särdrag och främja initiativ för gemensamt skapande. |
| --- | --- |

3.9.1

| 3.9.2 | Exemplet med LEADER (19) visar att lokala aktionsgrupper kan bidra på ett effektivt sätt i detta hänseende. Inrättandet av livsmedelspolitiska råd är ett annat exempel som visar att medborgardeltagande leder till mer hållbara lösningar. |
| --- | --- |

3.9.2

4.   ”Grammar of Sustainability (20)
  ” – hitta rätt språk för att prata om hållbarhet i samband med genomförandet av målen för hållbar utveckling inom livsmedelsindustrin

| 4.1 | Konsumenter, allmänheten, tillsynsmyndigheter, investerare, beslutsfattare och det civila samhället uppmanar livsmedelsföretagen att förbättra sina prestationer när det gäller hållbarhet. Hållbarhet utgör även en bra marknadsmöjlighet för företag. Frågan är därför inte om, utan hur, livsmedelsindustrin ska anpassas till Agenda 2030 och Parisavtalet om klimatförändringar. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Det är dock ännu inte lätt att bedöma prestationerna eftersom det saknas en gemensam övergripande indikator för hållbarhet inom livsmedelssektorn. En lösning passar dessutom inte alla eftersom det finns skillnader mellan delsektorer och storleken på företaget spelar roll när man tillämpar en formell strategi med avseende på hållbarhet. Små företag betraktar därför ofta hållbarhet som en möjlig källa till nya administrativa bördor snarare än som en möjlighet. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Med tanke på svårigheterna med att hitta precisa metoder för anpassningen till målen för hållbar utveckling tenderar bedömningar för närvarande att fokusera på omfattningen av de processer som genomförs och graden av upplysningar som lämnas snarare än på konkreta resultat. En självbedömning kan i alla fall hjälpa företag att hitta områden där det finns utrymme för förbättringar av såväl deras anpassning till målen för hållbar utveckling som deras planeringssystem. Den hjälper även till att sprida hållbarhetskulturen inom företaget. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Så snart målen har planerats bör livsmedelsföretagen fastställa enhetliga indikatorer, mått och konkreta hållbarhetsmål som ska uppfyllas på kort och lång sikt, samt fastställa förfaranden för att informera om resultaten. På grund av skillnaderna mellan ansvarighetsramarna är det dock alltjämt svårt att jämföra processerna för fastställande av mål och relaterade mätprocesser. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | När det gäller små och medelstora företag i synnerhet bör självbedömning utföras på ett konstruktivt sätt i syfte att göra människor bekanta med ”Grammar of Sustainability” snarare än att fastställa riktmärken. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Företagen bör även integrera flexibla hållbarhetsmått och hållbarhetsmål i sina styrnings- och förvaltningssystem. Utan referenser till hållbarhetsmål i budgetcyklerna, nyckelutförandeindikatorer, övervakningsmekanismer och karriärmöjligheter är det mycket svårt att förbättra hållbarhetsprestationerna. Denna typ av integrering är ingen lätt uppgift, särskilt inte för små och medelstora företag. Det är samtidigt en bra möjlighet att se över och stärka dessa system. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Företag som på ett framgångsrikt sätt tillämpar hållbarhet bör sprida sin goda praxis. Detta hjälper till att visa att det är både möjligt och lönsamt för ett livsmedelsföretag, och särskilt små och medelstora företag, att vara hållbara, och skulle kunna uppmuntra andra företag att följa deras exempel. Samtidigt kan detta ge ett företag mycket synlighet och värdefulla marknadsmöjligheter. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Initiativet ”Fixing the Business of Food” (21) från nätverket för lösningar för hållbar utveckling har efter en noggrann analys av de mest spridda globala normerna, ramarna och initiativen för hållbarhet fastställt en ram för analys på grundval av fyra pelare för företags anpassning till målen för hållbar utveckling. De fyra pelarna är följande:






  — | Produkter och strategier som främjar hälsosamma och hållbara kostvanor. |
| --- | --- | --- |

4.8

—

Produkter och strategier som främjar hälsosamma och hållbara kostvanor.

| — | Hållbara affärsverksamheter och interna processer. |
| --- | --- |

—

Hållbara affärsverksamheter och interna processer.

| — | Hållbara försörjnings- och värdekedjor. |
| --- | --- |

—

Hållbara försörjnings- och värdekedjor.

| — | Företagens medborgaransvar. |
| --- | --- |

—

Företagens medborgaransvar.

| 4.9 | Varje pelare omfattar en rad olika ämnen. Dessa ämnen har hämtats från en återkommande process som involverar forskning om hållbarhetsrapporterna från stora globala livsmedelsföretag, ett flertal interaktioner med stora, medelstora och små företag och sammanslutningar (i form av intervjuer, seminarier och enkäter) samt analys av bästa hållbarhetspraxis. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Ramen har lett till utformningen av ett självbedömningsverktyg som företag kan använda för att ta reda på vilka områden som kan förbättras. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Initiativet utgör också grunden för en digital plattform som lyfter fram god praxis. Ramen med fyra pelare innehåller konkreta exempel på mål, delmål, indikatorer och mått som särskilt valts ut för livsmedelsföretag, i linje med Agenda 2030. Den kan dessutom hjälpa företag att fastställa sina nyckelutförandeindikatorer, investerare att övervaka de åtgärder som vidtas och de framsteg som görs av livsmedelsföretagen samt de som utarbetar hållbarhetsrapporter att utforma sina rapporter. Med tanke på specifika delsektorers särskilda omständigheter har ramen anpassats till små jordbruksföretag, vattenbruksföretag och vinproducenter. |
| --- | --- |

4.11

5.   Politisk ram för livsmedelsföretagens anpassning till målen för hållbar utveckling

| 5.1 | EESK välkomnar EU:s uppförandekod för ansvarsfulla affärs- och marknadsföringsmetoder som en viktig del av genomförandet av från jord till bord-strategin. De flesta involverade parter betraktar utarbetandet av den frivilliga koden på det hela taget som en värdefull process som har fört partnerna i livsmedelskedjan närmare varandra. Initiativet utgör en utgångspunkt och bör fortsätta att fungera som en samarbetsplattform för ansvarsfulla affärs- och marknadsföringsmetoder. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | EESK betonar dock, även på grundval av återkoppling från företag och berörda parter, begränsningarna med en frivillig strategi och betonar behovet av att införa regleringar och lagstiftning för att säkerställa en snabb omställning till hållbarhet. Detta innefattar även en översyn av konkurrensreglerna för att främja samarbetet och hållbarheten ytterligare i hela försörjningskedjan. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | EESK betonar dessutom att uppförandekoden är svag när det gäller den sociala dimensionen och beklagar att den sociala dialogen inte nämns. Den sociala dialogen är mycket viktig och arbetsmarknadens parter bör involveras i hela kedjan. Vägen till hållbarhet bör också ha en positiv inverkan på löner och arbetsvillkor. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Koden saknar dessutom åtgärder för att göra hälsosamma och hållbara livsmedel mer överkomliga. Ekonomiskt överkomliga hälsosamma och hållbara livsmedel skulle hjälpa konsumenterna att välja hälsosamma och hållbara kostvanor. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Uppförandekoden saknar en robust övervakningsmekanism för att bedöma åtagandenas relevans, genomförande och effekt. En sund översynsprocess för genomförandet av uppförandekoden i praktiken måste införas för att övervaka huruvida de enskilda åtagandena och löftena när det gäller målsättningarna uppfylls. Erfarenheterna visar att endast sådant som mäts och övervakas blir gjort. Ett starkare engagemang från det civila samhället (social dialog) kommer sammantaget också att vara avgörande för framgången. Ett europeiskt livsmedelspolitiskt råd med flera parter och på flera nivåer, såsom föreslagits av EESK i tidigare yttranden (22), skulle bland annat kunna underlätta det civila samhällets engagemang i övervakningen av uppförandekoden. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | Hittills är det huvudsakligen större och multinationella företag som har anslutit sig till uppförandekoden. En gynnsam miljö måste skapas för att stödja och underlätta ett starkare engagemang för agendan för målen för hållbar utveckling hos små och medelstora företag som en prioritering för EU:s livsmedelspolitik. Medan större företag ofta har sina egna hållbarhetsavdelningar tycks små och medelstora företag ofta ha begränsade resurser och begränsad kapacitet att införliva hållbarhet i sin affärsverksamhet. |
| --- | --- |

5.6

| 5.7 | Kommittén hänvisar till slutsatserna i sina tidigare yttranden där vi efterlyser en rättvisare livsmedelskedja och uppmärksammar hur väl försörjningskedjan för livsmedel fungerar i Europa, med tryggad tillgång till livsmedel av hög kvalitet för alla medborgare varje dag. För att främja mer hållbara och resilienta livsmedelssystem måste medlemsstaterna snabbt genomföra EU-direktivet om otillbörliga handelsmetoder och andra stödåtgärder (23). |
| --- | --- |

5.7

| 5.8 | Kommissionen antog nyligen sin färdplan för en ramlagstiftning om ett hållbart livsmedelssystem i EU och för att integrera hållbarhetsfrågor i all politik som rör livsmedel (24), i enlighet med från jord till bord-strategin. EESK välkomnar detta initiativ som ett steg framåt, eftersom det är tydligt att det finns ett behov av reglering och en viss nivå av standardisering och harmonisering för att säkerställa trovärdighet och lika villkor, samt hänvisar till sin rekommendation för att främja en övergripande livsmedelspolitik för EU. |
| --- | --- |

5.8

Bryssel den 9 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  EESK:s yttrande ”Att främja hälsosamma och hållbara kostvanor i EU”,(EUT C 190, 5.6.2019, s. 9).

1

(2)  EESK:s yttrande ”Mot en rättvis livsmedelskedja”, (EUT C 517, 22.12.2021, s. 38).

2

(3)  Ett hållbart livsmedelssystem i EU – nytt initiativ.

3

(4)  EESK:s yttrande ”Mot en EU-strategi för hållbar konsumtion”, (EUT C 429, 11.12.2020, s. 51).

4

(5)  Från jord till bord-strategin, https://ec.europa.eu/food/horizontal-topics/farm-fork-strategy_en.

5

(6)  EESK:s yttrande ”Det civila samhällets bidrag till utvecklingen av en heltäckande livsmedelspolitik i EU” (EUT C 129, 11.4.2018, s. 18).

6

(7)  Uppförandekod för ansvarsfull affärs- och marknadsföringssed, https://ec.europa.eu/food/horizontal-topics/farm-fork-strategy/sustainable-food-processing/code-conduct_en

7

(8)  FN:s toppmöte om livsmedelssystem.

8

(9)  Rapport från Europeiska kommissionens gemensamma forskningscentrum, Modelling environmental and climate ambition in the agricultural sector with the CAPRI model.

9

Modelling environmental and climate ambition in the agricultural sector with the CAPRI model

(10)  Några exempel på bästa praxis inom innovation är Irritec Corporate, ett av de främsta företagen i världen inom i den smarta bevattningssektorn; Micronizzazione Innovativa SRL, ett innovativt uppstartsföretag som har tagit fram en innovativ produkt som främjar vattenbindning och snabb växttillväxt; Igloo, ett innovativt uppstartsföretag som inriktar sig på att ta fram ny teknik som stöder jordbruket (hydrokultur) och Agrorobotica, som arbetar med precisionsjordbruk.

10

(11)  ECESP.

11

(12)  EESK:s yttrande ”Bioekonomi – bidrag till genomförandet av EU:s klimat- och energimål samt FN:s mål för hållbar utveckling” (EUT C 440, 6.12.2018, s. 45).

12

(13)  Ett exempel på bästa praxis är Unilever som har en intern policy för att säkerställa hållbar anskaffning från sina leverantörer.

13

(14)  ”För att en heltäckande europeisk livsmedelspolitik verkligen ska vara relevant för de europeiska konsumenterna är det [...] viktigt att livsmedel som produceras på ett hållbart sätt i EU är konkurrenskraftiga. Detta innebär att den europeiska jordbruksbaserade livsmedelssektorn kan leverera livsmedel till konsumenter till priser som inkluderar extra kostnader för sådana kriterier som hållbarhet, djurskydd, livsmedelssäkerhet och näring, men också en rimlig avkastning för jordbrukarna, samtidigt som den behåller sin ställning som det alternativ som föredras av de allra flesta konsumenterna.” Punkt 5.8 i yttrandet ”Det civila samhällets bidrag till utvecklingen av en heltäckande livsmedelspolitik i EU”, EUT C 129, 11.4.2018, s. 18.

14

(15)  EESK:s yttrande ”Att främja hälsosamma och hållbara kostvanor i EU” (EUT C 190, 5.6.2019, s. 9).

15

(16)  EESK:s yttrande ”Att främja hälsosamma och hållbara kostvanor i EU” (EUT C 190, 5.6.2019, s. 9).

16

(17)  EESK:s yttrande ”Att främja hälsosamma och hållbara kostvanor i EU” (EUT C 190, 5.6.2019, s. 9).

17

(18)  EESK:s yttrande ”Det civila samhällets bidrag till utvecklingen av en heltäckande livsmedelspolitik i EU”, (EUT C 129, 11.4.2018, s. 18), och EESK:s yttrande ”Från jord till bord: en strategi för hållbara livsmedel”, (EUT C 429, 11.12.2020, s. 268).

18

(19)  https://enrd.ec.europa.eu/leader-clld_en

19

(20)  ’Grammar of Sustainability’ är ett begrepp som myntades av Elliot M Tretter i hans bok Shadows of a Sunbelt City.

20

Shadows of a Sunbelt City

(21)  https://www.barillacfn.com/en/publications/fixing-the-business-of-food/

21

(22)  EESK:s yttrande ”Det civila samhällets bidrag till utvecklingen av en heltäckande livsmedelspolitik i EU”, (EUT C 129, 11.4.2018, s. 18), och EESK:s yttrande ”Från jord till bord: en strategi för hållbara livsmedel” (EUT C 429, 11.12.2020, s. 268).

22

(23)  EESK:s yttrande ”Mot en rättvis livsmedelskedja”, (EUT C 517, 22.12.2021, s. 130).

23

(24)  Ett hållbart livsmedelssystem i EU – nytt initiativ.

24

---

III Förberedande akter

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén

EESK:s 565:e plenarsession – Interactio, 8.12.2021–9.12.2021

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/72 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/72

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén Europeiska kommissionens vägledning vad gäller att stärka uppförandekoden om desinformation

(COM(2021) 262 final)

(2022/C 152/11)

| Föredragande: | Thierry LIBAERT |
| --- | --- |

Föredragande:

Thierry LIBAERT

| Remiss | Europeiska kommissionen, 1.7.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Inre marknaden, produktion och konsumtion |
| Antagande av sektionen | 18.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 9.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 198/3/6 |

Remiss

Europeiska kommissionen, 1.7.2021

Rättslig grund

Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Inre marknaden, produktion och konsumtion

Antagande av sektionen

18.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

9.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

198/3/6

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) noterar både kvaliteterna hos vägledningen vad gäller att stärka uppförandekoden om desinformation och kommissionens beslutsamhet i fråga om att ständigt förbättra sina åtgärder mot desinformation. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESK anser att kommissionen löpande bör säkerställa att kampen mot desinformation inte kan användas som ursäkt för begränsningar av de medborgerliga friheterna och då i synnerhet yttrandefriheten. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Man bör starkt prioritera åtgärder som går ut på att bekämpa uppkomsten av desinformation, snarare än att moderera innehållet i den. Således uppmuntras en mer förebyggande och offensiv attityd, vilket kräver mer resurser, däribland kompetens. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Vi välkomnar att kommissionen framhåller kampen mot desinformation som intäktskälla. Vid sidan av de frivilliga åtaganden som kan göras av aktörerna inom onlineannonseringssektorn bör kommissionen också överväga en uppsättning mer bindande ekonomiska, rättsliga eller finansiella instrument. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK rekommenderar att samtalen med de digitala plattformarna fortsätter föras oavbrutet och målmedvetet, i synnerhet för att klargöra metoderna för databehandling och främja vidareutveckling av dessa. Här avses särskilt Facebook, inte minst med tanke på att 78 % av EU:s befolkning, dvs. mer än 300 miljoner européer, använder denna tjänst. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Större resurser bör satsas på de små plattformar som är mindre kända för allmänheten och där det ibland är svårare att få insyn i hur informationen cirkulerar. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Fortsatta ansträngningar bör göras för att samordna kampen mot desinformation. Frågan har alltför länge präglats av fragmentering, och det är endast genom ett gemensamt agerande som fenomenet kan begränsas. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Kommittén vill framhålla vikten av en europeisk plan för mediekunnighet, men noterar samtidigt att själva medieinnehållet faller inom medlemsstaternas ansvarsområde. Det är en nödvändig förutsättning för våra demokratier att var och en oss, även de yngsta, har förmåga att skilja mellan sann och falsk information. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Kampen mot desinformation bör lyftas brett med alla aktörer som berörs och som kan spela en roll i denna kamp. Det gäller exempelvis forskare och det civila samhällets organisationer. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Vi rekommenderar att åtgärderna mot desinformation inte i alltför stor utsträckning inriktas på engelskspråkigt innehåll, särskilt när det gäller länder som gränsar mot Ryssland. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Dessa åtgärder bör också säkerställa att personer med i synnerhet sensorisk, psykosocial eller intellektuell funktionsnedsättning ges tillgång till lättbegriplig information, eftersom de är särskilt mottagliga för falska nyheter. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESK förespråkar en mer framåtriktad och proaktiv strategi så att potentiella nya former för desinformation beaktas. De tekniska möjligheterna att sprida s.k. deep fakes har visat hur extremt snabbt nya risker kan uppstå. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | På ett djupare plan är kommittén övertygad om att desinformation utgör ett hot mot våra demokratier och mot Europeiska unionen. Det faktum att desinformationen ökar är inte bara en konsekvens av de sociala nätverkens inflytande, utan indikerar också en misstro mot det som sägs officiellt. Man bör öka antalet tillfällen till utbyte och dialog mellan alla berörda parter i syfte att nå en bättre förståelse av grundorsakerna till desinformationen och bekämpa den på ett effektivare sätt. |
| --- | --- |

1.13

2.   Allmänna kommentarer

| 2.1 | Covid-19-krisen visar tydligt vilka hot och utmaningar som desinformation innebär för våra samhällen. ”Infodemin” – den snabba spridningen av falska, felaktiga eller missvisande uppgifter om pandemin – har medfört stora risker för enskilda människors hälsa, de offentliga hälso- och sjukvårdssystemen, krishanteringen, ekonomin och den sociala sammanhållningen. Diskussionerna om vaccinationen mot covid-19 har kunnat illustrera desinformationens ibland extrema hälsokonsekvenser. Även om stora ansträngningar redan har gjorts brådskar arbetet med att intensifiera åtgärderna mot desinformation (1). |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Kommissionen lade 2018 fram en åtgärdsplan som syftade till att stärka EU:s kapacitet och samarbete när det gäller att bekämpa desinformation. Kommissionen offentliggjorde också ett dokument med titeln ”Bekämpande av desinformation online: en EU-strategi” (2), där en uppsättning verktyg för att bekämpa desinformation och skydda EU:s värderingar presenterades. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Unionens strategi mot desinformation har från starten (3) vilat på två pelare. Den första är skyddet av yttrandefrihet och andra rättigheter och friheter som garanteras i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna. I enlighet med dessa rättigheter och friheter syftar EU-strategin till att online-miljön och dess aktörer ska bli öppnare för insyn och tilldelas större ansvarsskyldighet, samt att praxis för innehållsmoderering ska bli mer transparent. Syftet är att stärka medborgarnas egenmakt och främja en öppen demokratisk debatt (4). |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Inom ramen för strategins andra pelare ligger fokus på de hot, i synnerhet externa, som kan undergräva demokratin i våra samhällen, särskilt i samband med val. Arbetsgruppen East Stratcom, som inrättades i mars 2015, är en del av denna allt mer omfattande strävan att bekämpa organiserade och planerade desinformationsaktioner av institutionell karaktär. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | En central del av EU:s insatser har varit den självreglerande uppförandekoden (5) om desinformation, som används i det samarbete som bedrivs med privata aktörer för att minska desinformationen i digitala kanaler. Uppförandekoden trädde i kraft i oktober 2018 och bland undertecknarna finns de största onlineplattformar som är aktiva i EU, samt större branschorganisationer som representerar den europeiska reklamsektorn m.fl. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Tack vare uppförandekoden från 2018 har flera avsevärda framsteg kunnat göras. Ett värdefullt uttryck för dessa framsteg är de insatser som onlineplattformarna gjorde för att lyfta fram information från tillförlitliga källor i början av covid-19-pandemin. Koden har också genom specifika varningar ökat medvetenheten hos dem som sprider desinformation. Genom kommissionens meddelande om att ingripa mot covid-19-desinformation inrättades också ett övervaknings- och rapporteringsprogram om undertecknarnas åtgärder för att bekämpa desinformation om covid-19. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Trots detta avslöjades betydande brister vid kommissionens utvärdering av uppförandekoden 2020 (6). Bristerna består bland annat i en inkonsekvent och ofullständig tillämpning av uppförandekoden plattformar och medlemsstater emellan, begränsningar som beror på uppförandekodens självreglerande karaktär samt luckor i vad uppförandekodens åtaganden omfattar. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | År 2020 lade kommissionen fram en handlingsplan för demokratin i Europa där man fastställde ytterligare åtgärder för att motverka desinformation, inbegripet åtgärder som rör onlineplattformarnas skyldigheter och ansvar på området. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Kommissionen genomförde sedan ett övervaknings- och rapporteringsprogram för covid-19, och gick därefter, sedan den (i juni 2020) inrättat Europeiska observatoriet för digitala medier, ut med en projektinfordran avseende ett projekt som ska bidra till större kunskap om desinformationsspridningens aktörer, verktyg, målgrupper och metoder. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | För att intensifiera kampen mot desinformation inrättas genom den rättsakt om digitala tjänster (7) som kommissionen lagt fram en samreglerande ram som genom uppförandekoder ska hantera systemrisker kopplade till desinformation. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | Den 3 juni 2021 bedömde revisionsrätten (8) att Europeiska unionens strategi var otillräcklig, dock utan att beakta den stärkta åtgärdsplanen från den 26 maj 2021. Revisionsrätten ansåg att kommissionens plan visserligen var relevant, men ändå ofullständig, exempelvis avseende varningssystemet och onlineplattformarnas skyldigheter. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | Den 29 juli 2021 gick kommissionen och de onlineplattformar som undertecknat uppförandekoden om desinformation gemensamt ut och uppmanade fler aktörer att ansluta sig till koden. |
| --- | --- |

2.12

3.   Kommissionens förslag

| 3.1 | Kommissionen förbättrar ständigt sin strategi mot desinformation. Den nya vägledningen om förstärkta åtgärder innehåller flera möjligheter till mer effektiva åtgärder som bör framhållas. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Vägledningen om förstärkta åtgärder mot desinformation bygger på kommissionens erfarenheter till dags dato av att övervaka och utvärdera uppförandekoden och på kommissionens rapport om 2019 års val. Den bidrar också till kommissionens insatser som ett svar på Europeiska rådets slutsatser i december 2020. För att samla in information till vägledningen har kommissionen anordnat samtal med flera berörda parter samt en workshop för medlemsstaterna. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | I vägledningen framhålls att rapporteringen från EU:s medlemsstater måste bli bättre och mer detaljerad. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Det anges också att resultatindikatorer krävs för att kunna styra kampen mot desinformation. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Det konstateras att EU:s medlemsstater inte i tillräcklig utsträckning utbyter information om verifieringen av uppgifter. Uppgifter som bedömts som falska i en stat kan därför fortsätta cirkulera i en annan. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | I vägledningen noteras att kampen mot desinformation måste intensifieras när det gäller möjligheten att tjäna pengar på desinformation genom digital annonsplacering, exempelvis via Google Ads. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | I koden läggs särskild vikt vid politisk reklam. Det är alltför ofta oklart vem som är avsändare till politisk reklam, och transparensen avseende den reklam som visas måste förbättras. Detta går i samma riktning som den föreslagna rättsakten om digitala tjänster (9) (artikel 30). Kommissionen kommer att lägga fram ny lagstiftning för ökad insyn i politisk reklam. |
| --- | --- |

3.7

4.   Särskilda kommentarer

| 4.1 | EESK välkomnar kommissionens goda arbete mot desinformation, i synnerhet att den kontinuerligt intensifierar sina insatser. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Man får aldrig glömma bort att yttrandefriheten måste skyddas vid insatser mot desinformation. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Steg har tagits i riktning mot mer strukturerade diskussioner mellan samtliga berörda parter, bland annat genom att man på bred front bjudit in den akademiska världen. Vi konstaterar att större hänsyn nu tas till nödvändigheten av att fokusera på sektorn för onlinereklam. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESK:s huvudsakliga invändning mot vägledningen vad gäller att stärka uppförandekoden om desinformation är att den fokuserar för mycket på innehåll och innehållsmoderering och för lite på de aktörer som sprider innehållet. Innehåll ändras ständigt och de plattformar som används utvecklas, men huvudaktörerna förblir i allt väsentligt desamma, och bevekelsegrunderna förändras inte. Det krävs en strategi där man arbetar mer för att förebygga än för att avhjälpa problemen och där kommissionen prioriterar insatser som angriper orsakerna snarare än konsekvenserna. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Bakom bilden av ett antal ideologer, sekter eller fanatiker finns en extremt lönsam affärsverksamhet baserad på desinformation. Utan att veta om det spenderar europeiska företag över 400 miljoner euros på webbplatser som sprider desinformation (10). Eftersom vi vet att de största källorna till desinformation syftar till ekonomisk vinning, bland annat genom sökmotoroptimering som gör det möjligt få in stora summor pengar på onlinereklam, men också genom en särskild ställning som berättigar till offentligt stöd, bör kommissionen främja en uppsättning ekonomiska och finansiella verktyg som kan användas för att bekämpa desinformationen redan vid källan. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | EESK konstaterar att många plattformar inte i tillräcklig utsträckning offentliggör de metoder de använder för att hantera desinformation och att detta är till nackdel för samtliga europeiska aktörer i deras arbete med att bekämpa desinformation. Kommittén välkomnar samtidigt att vissa plattformar (YouTube) verkar ha tagit problemet på allvar. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Den makt som de största plattformarna (Facebook, Twitter) besitter får inte skymma sikten för det faktum att den mest effektiva desinformationsspridningen främst sker via verktyg som är mindre kända för allmänheten, såsom VKontakte, Rumble, Odysee, Gab eller Parler. Dessa mindre plattformar har färre användare, men kan på ett enklare sätt inrikta sig på specifika målgrupper efter region, ålder eller någon annan parameter. Dessa plattformar saknar också ekonomiska resurser att bekämpa den desinformation som de sprider, alternativt ser de ingen poäng i att göra det, och gömmer sig bakom yttrandefriheten. Desinformationen kommer ofta från mer konfidentiella plattformar, och sprids sedan snabbt till en större publik (11). |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | EESK anser att den europeiska insatsen är för splittrad och saknar samordning. De strukturer som finns framstår som alltför åtskilda; det gäller t.ex. de två huvudenheterna Europeiska observatoriet för digitala medier och East Stratcom. Inrättandet av en permanent arbetsgrupp där den europeiska gruppen av regleringsmyndigheter för audiovisuella medietjänster (Erga) deltar, borde underlätta informationsutbytet. EESK befarar dock att dessa möjligheter att agera kan vara för svaga i förhållande till fenomenets omfattning. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Ett bättre samarbete mellan medlemsstaterna måste komma till stånd snarast. Samtidigt måste EU ta hänsyn till att mediefriheten, som inte kan skiljas från yttrandefriheten, i nuläget är hotad i flera medlemsstater. Detsamma gäller dessa staters rättssystem. Detta har rimligen en negativ inverkan på de berörda ländernas förmåga att samarbeta kring t.ex. faktagranskning på ett sätt som både är fruktbart och ligger i linje med unionens värderingar och då i synnerhet rättsstatsprincipen. Varje insats som syftar till att bekämpa desinformation kan få mycket stora konsekvenser för de grundläggande rättigheterna, som måste garanteras och försvaras i alla medlemsstater. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Europeiska unionen behöver stärka sina befogenheter om den ska kunna rå på den desinformation som sprids systematiskt av fientliga makter som ofta styrs av regeringarna i vissa tredjeländer, bland vilka framför allt Ryssland, men också Kina, är framträdande. Ett arbete baserat på uppförandekoder kommer inte att räcka till för att möta detta hot. De nationella myndigheterna behöver mer stöd från underrättelsetjänsterna, och det vore klokt av regeringarna att dela med sig av sina kunskaper, dock med beaktande av de ovan nämnda problemen i vissa medlemsstater. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Dessa åtgärder bör också säkerställa att personer med i synnerhet sensorisk, psykosocial eller intellektuell funktionsnedsättning ges tillgång till lättbegriplig information, eftersom de är särskilt mottagliga för falska nyheter. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Det civila samhället verkar inte ha engagerats i tillräcklig utsträckning. När kommissionen tar upp parter som skulle kunna spela en roll rör det sig huvudsakligen om plattformar, medier, forskare och faktagranskare. Företag, i synnerhet som dessa riskerar stora ekonomiska förluster eller ryktesskador till följd av desinformationsspridning, fackföreningar och sammanslutningar måste uppleva att de tillerkänns en viktig roll i kampen mot desinformation. Det civila samhällets organisationer besitter ett stort förtroendekapital som kan mobiliseras i kampen mot desinformation. |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | EESK noterar att det till största delen är engelskspråkigt innehåll som är föremål för insatserna mot desinformation. Detta beror bland annat på att de flesta plattformarna är av anglosaxiskt ursprung. Då det verkar finnas ett stort behov i vissa länder (Tjeckien, Polen, de baltiska staterna), vore det önskvärt att stärka de insatser som avser innehåll på andra språk än engelska. |
| --- | --- |

4.13

| 4.14 | Kommittén rekommenderar överlag mer förebyggande och proaktiva insatser. Eftersom det ständigt skapas nya nätverk (som Clubhouse), eftersom alltmer sofistikerade metoder (som deep fakes) används för desinformationssyften och eftersom vissa program utgör ett mellanting mellan plattform och privat meddelandeprogram (såsom Telegram) måste de åtgärder som ska vidtas inledas omedelbart när en ny typ av risk upptäcks. |
| --- | --- |

4.14

| 4.15 | Som revisionsrätten beklagade i sin rapport av den 3 juni 2021 saknas det på EU-nivå fortfarande en plan för mediekunnighet som skulle kunna hjälpa civilsamhället att dechiffrera information, oavsett om den sprids online eller av traditionella medier. En sådan plan, som skulle falla inom medlemsstaternas ansvarsområde, skulle behöva tillämpas från mycket ung ålder, så att de yngsta snabbt lär sig att skilja mellan sant och falskt i den information de nås av. |
| --- | --- |

4.15

| 4.16 | EESK konstaterar att många medier, i synnerhet audiovisuella, alltför ofta ger plats åt personer som påstår sig vara vetenskapliga experter för att göra sina uttalanden mer trovärdiga. En strängare kontroll av de faktiska akademiska meriterna hos personer som bjuds in att uttala sig som experter i medierna rekommenderas särskilt. |
| --- | --- |

4.16

Bryssel den 9 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  Det gemensamma meddelandet ”Gripa in mot covid-19-desinformation – Kolla fakta” [JOIN(2020) 8 final].

1

(2)  Meddelandet ”Bekämpande av desinformation online: en EU-strategi” [COM(2018) 236 final].

2

(3)  Åtgärdsplan mot desinformation [JOIN(2018) 36 final].

3

(4)  Onlineplattformarnas villkor kan även omfatta innehåll som är skadligt men inte olagligt. Men då desinformation avser olagligt innehåll (t.ex. hatpropaganda eller terrorisminnehåll) tillämpas relevanta lagstiftningsåtgärder.

4

(5)  https://ec.europa.eu/digital-single-market/en/code-practice-disinformation.

5

(6)  SWD(2020) 180 final.

6

(7)  COM(2020) 825 final.

7

(8)  Europeiska revisionsrätten, särskild rapport nr 9/2021: ”Desinformation som påverkar EU: problemet tacklat men inte tyglat” (EUT C 215, 7.6.2021, s. 6).

8

(9)  COM(2020) 825 final. Europeiska kommissionen. Förslag till förordning om en inre marknad för digitala tjänster, 15 december 2020.

9

(10)  Claudia Cohen, ”Des marques financent, malgré elles, la désinformation”, Le Figaro, 5 augusti 2021.

10

(11)  Institute for public relations, ”Combating foreign disinformation on social media”, Rand corporation, 28 juli 2021.

11

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/77 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/77

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Rapport från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Rapport om EU:s konkurrenspolitik 2020”

[COM(2021) 373 final]

(2022/C 152/12)

| Föredragande: | Giuseppe GUERINI |
| --- | --- |

Föredragande:

Giuseppe GUERINI

| Remiss | Europeiska kommissionen, 28.10.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Inre marknaden, produktion och konsumtion |
| Antagande av sektionen | 18.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 225/0/7 |

Remiss

Europeiska kommissionen, 28.10.2021

Rättslig grund

Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Inre marknaden, produktion och konsumtion

Antagande av sektionen

18.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

225/0/7

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) understryker vikten av att anpassa och omforma EU:s konkurrenspolitik i linje med de snabba sociala och ekonomiska förändringar som vi bevittnar. Det är absolut nödvändigt att kontinuerligt anpassa regelverket och tillämpningsprioriteringarna för att hålla dem uppdaterade. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESK uppskattar att den europeiska ekonomin tack vare den flexibilitet som kommissionen beviljat i fråga om statligt stöd har kunnat hantera covid-19-krisen genom att förlita sig på ett betydande offentligt stöd på statlig nivå. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK anser att kommissionen har lyckats finna en god kompromiss mellan det aldrig tidigare skådade brådskande behovet att göra reglerna för statligt stöd flexibla och det samtidiga behovet av att säkerställa en minimigrund av reglering och en allmän kontroll från kommissionens sida, i syfte att begränsa alltför stora ojämlikheter på den inre marknaden på grund av medlemsstaternas olika förmåga att ge finansiellt stöd till sina nationella ekonomier. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | När det gäller förhållandet mellan antitrustreglerna (artikel 101 i EUF-fördraget) och pandemikrisen välkomnar EESK att kommissionen snabbt antog ett meddelande som syftar till att uppmuntra samarbetsprojekt mellan företag i syfte att minska bristen på väsentliga produkter och tjänster under pandemin. Detta var ett exempel på en snabb och användbar anpassning av kommissionens riktlinjer om horisontella samarbetsavtal till den särskilda sociala, ekonomiska och hälsomässiga situation som uppstod 2020. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK välkomnar också att Europeiska konkurrensnätverket, som syftar till att samordna de nationella konkurrensmyndigheternas och GD Konkurrens åtgärder, har kunnat uttrycka en gemensam ståndpunkt om tillämpningen av konkurrensreglerna under covid-19-hälsokrisen, för att undvika möjliga opportunistiska och exploaterande beteenden som skulle vara särskilt skadliga i kristider. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK anser att kommissionens lagstiftningsförslag om konkurrens på de digitala marknaderna är mycket användbara när det gäller att uppnå harmoniserade regler som kan ge medborgare, konsumenter och små och medelstora företag (särskilt mikroföretag) förtroende för ett adekvat skydd av marknadernas konkurrensstruktur, å ena sidan, och skyddet av personuppgifter, å andra sidan. Sådana uppgifter och deras användning bör förstås som att de både avser skyddet av enskilda och deras friheter och är konkurrensfaktorer av avgörande strategisk betydelse. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESK välkomnar kommissionens avsikt att klargöra i vilken utsträckning konkurrensreglerna är tillämpliga på kollektivförhandlingar som förs av tjänsteleverantörer i den digitala ekonomin och digitala plattformar, som inte alltid omfattas av arbetsrättens traditionella anställningsformer. Detta förtydligande är nödvändigt för att förhindra eventuella negativa resultat för tjänsteleverantörer till följd av tillämpningen av konkurrenslagstiftningen. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Med hänvisning till Europeiska unionens domstols dom i Tercas-målet påpekar EESK att garantisystem för privatfinansierade banker som inte är föremål för dominerande statligt inflytande måste anses vara undantagna från EU:s regler för statligt stöd, eftersom de inte utgör ett statligt ingripande i ekonomin, utan snarare är ett uttryck för ett privat system för ömsesidig solidaritet mellan kreditinstitut som omfattar privata medel och inte statliga medel. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESK hoppas att kommissionen kan samordna sin konkurrenspolitik med annan politik som är strategiskt relevant för europeiska företag, såsom den internationella handelspolitiken. Detta skulle vara en positiv utveckling, eftersom företag från tredjeländer ofta åtnjuter en konkurrensfördel i förhållande till europeiska företag till följd av otillbörliga statliga subventioner och produktionsmodeller som är oförenliga med de värden och principer som fastställs i EU:s fördrag och lagstiftning. |
| --- | --- |

1.9

2.   Inledning

| 2.1 | Kommissionens femtionde årsrapport om konkurrenspolitiken, som avser år 2020, är i hög grad inriktad på de initiativ som tagits för att begränsa de sociala och ekonomiska konsekvenserna av den globala covid-19-pandemin. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Detta är den första rapporten om konkurrenspolitiken under Europaparlamentets nya mandatperiod och efter slutförandet av brexit, samt den första rapporten från kommissionen under ledning av ordförande Ursula von der Leyen. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Tillämpningen av EU:s konkurrenslagstiftning har under årens lopp på ett avgörande sätt bidragit till strävan efter en social marknadsekonomi i enlighet med EU:s grundfördrag, som därmed kan förena de europeiska värdena tillväxt och konkurrenskraft med de lika viktiga värdena rättvisa och solidaritet på en inre marknad som är både konkurrenskraftig och inkluderande. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | De senaste årens snabba och oväntade förändringar i hälsomässigt, socialt, tekniskt och ekonomiskt hänseende understryker vikten av att ha en konkurrenspolitik som kontinuerligt kan uppdateras och utvecklas i linje med förändringarna, så att regelverket och tillämpningsprioriteringarna anpassas i syfte att hållas uppdaterade. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Under 2020 inträffade en av historiens värsta globala kriser, och i dag kan vi konstatera att EU:s insatser och dess reaktionsförmåga har hjälpt EU:s företag och medborgare att hantera en kris utan motstycke genom att förlita sig på ett betydande offentligt stöd på statlig nivå tack vare den flexibilitet i fråga om statligt stöd som kommissionen beviljat. Konkurrenspolitiken har således visat sig ha en betydande förmåga att anpassa sig till oväntade och extrema omständigheter. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | EU har också lyckats införa en lämplig stimulansplan för att driva de nationella ekonomierna i riktning mot en stabil återhämtning som bidrar till att återställa förtroendet på marknaderna, genom att kombinera tillförsel av resurser till medlemsstaterna med noggrann övervakning i syfte att undvika alltför stora snedvridningar av marknaden och skadliga effekter för ekonomin. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | För att se till att konkurrenspolitiken även i framtiden är effektiv och lyhörd välkomnar Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) den förstärkning av den privata tillämpningen av antitrustreglerna som framhålls i kommissionens rapport och som följer av antagandet av direktivet från 2014. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | EESK stöder också kommissionens pågående bedömning av en eventuell översyn av de regler för statligt stöd som gäller för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, särskilt när det gäller hälso- och sjukvårdstjänster och sociala tjänster av avgörande betydelse för den sociala sammanhållningen i EU. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | EESK hoppas att kommissionen kan samordna sin konkurrenspolitik och tillämpningen av reglerna för statligt stöd med annan politik som påverkar europeiska företag, såsom den internationella handelspolitiken. Detta skulle kunna vara särskilt värdefullt med tanke på att företag från tredjeländer ofta får konkurrensfördelar jämfört med europeiska företag genom otillbörliga statliga subventioner och produktionsmodeller som är oförenliga med de europeiska värden och hållbarhetsprinciper som fastställs i fördragen. |
| --- | --- |

2.9

3.   Konkurrenspolitiken och pandemikrisen

| 3.1 | EESK välkomnar den flexibilitet som kommissionen har medgett när det gäller reglerna för statligt stöd efter covid-19-utbrottet, med godkännandet av en särskild tillfällig ram (mars 2020), som uppdaterades fem gånger fram till januari 2021 i linje med pandemikrisens utveckling. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | EESK uppskattar att kommissionen först klargjorde vilka åtgärder som kunde vidtas utan förhandsanmälan på grundval av de gällande reglerna, samtidigt som man införde ett tillfälligt och flexibelt regelverk som har gjort det möjligt att bevilja statligt stöd utan motstycke inom ramen för ett förenklat förfarande. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | I enlighet med denna rättsliga ram har kommissionens generaldirektorat för konkurrens (GD Konkurrens) godkänt ett anmärkningsvärt antal nationella stödordningar på mycket kort tid, såsom krävdes till följd av pandemikrisen, vilket visar på en extraordinär operativ kapacitet. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESK anser att kommissionen har lyckats finna en god kompromiss mellan det aldrig tidigare skådade brådskande behovet att göra reglerna för statligt stöd flexibla och det samtidiga behovet av att säkerställa en minimigrund av reglering och en allmän kontroll från kommissionens sida, som båda syftar till att begränsa alltför stora ojämlikheter på den inre marknaden på grund av medlemsstaternas olika förmåga att ge finansiellt stöd till sina nationella ekonomier. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Mångfalden av stödåtgärder till företag som omfattas av den tillfälliga ramen – bland annat direktstöd, offentliga garantier för bankkrediter, subventionerade lån och kapitalinnehav i företag – och det betydande utrymmet inom de tillåtna stödtaken, framför allt efter kommissionens sista korrigerande åtgärd i januari 2021, har visat sig vara tillräckliga för att hantera krisen och har visat på en betydande kvalitativ utveckling jämfört med den tidigare tillfälliga ram som antogs efter 2008 års finanskris. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | När det gäller förhållandet mellan offentliga ingripanden i ekonomin och reglerna för statligt stöd betonar EESK den betydelse som konkurrensreglerna kan få i fråga om medlemsstaternas användning av de EU-medel som ställs till deras förfogande samt deras korrekta och icke snedvridande genomförande av de nationella planerna för återhämtning och resiliens. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | När det gäller förhållandet mellan antitrustreglerna enligt artikel 101 i EUF-fördraget och pandemikrisen välkomnar EESK att kommissionen snabbt antog ett meddelande som syftar till att uppmuntra samarbetsprojekt mellan företag i syfte att minska bristen på väsentliga produkter och tjänster under pandemin, genom att anpassa sina traditionella riktlinjer för horisontella samarbetsavtal till den särskilda sociala, ekonomiska och hälsomässiga situation som uppstod 2020. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Samtidigt anses de genomförandeförordningar som kommissionen antog i april 2020 och som syftar till att tillfälligt göra tillämpningen av konkurrensreglerna mer flexibel i de jordbrukssektorer som drabbats hårdast av covid-19-pandemin vara särskilt användbara. Dessa förordningar har gjort det möjligt för jordbrukare och branschorganisationer att vidta tillfälliga kollektiva åtgärder för att stabilisera vissa jordbrukssektorer. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | I rapporten om konkurrenspolitiken 2020 beskrivs också verksamheten i fråga om kontroll av företagskoncentrationer, med 361 anmälda transaktioner och 352 antagna beslut, som ledde till fördjupade insatser i 18 ärenden. Detta innebär att 76 % av alla transaktioner som anmäldes 2020 godkändes genom ett förenklat förfarande i ”fas 1”, vilket visar att förfarandereglerna fungerar effektivt. Detta är särskilt användbart med tanke på återhämtningen i sammanslagningar och förvärv globalt, som underlättas av den betydande likviditet som för närvarande finns tillgänglig. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Slutligen anser EESK att det är mycket viktigt att Europeiska konkurrensnätverket, som syftar till att samordna de nationella konkurrensmyndigheternas och GD Konkurrens åtgärder, har kunnat uttrycka en stark gemensam ståndpunkt om tillämpningen av konkurrensreglerna under covid-19-hälsokrisen, för att undvika möjliga opportunistiska och exploaterande beteenden som skulle vara särskilt klandervärda och skadliga i kristider. |
| --- | --- |

3.10

4.   Digital omställning och konkurrens

| 4.1 | Den digitala omställningen och utvecklingen av den ekonomi som bygger på ny informations- och kommunikationsteknik ger upphov till nya och viktiga frågor ur konkurrenssynpunkt. Därför anser EESK att det är viktigt att EU-institutionerna ingriper med lämpliga regler i detta sammanhang. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | EESK har redan uttalat sig om de tre viktigaste lagstiftningsförslag som kommissionen antagit med förslag till regleringsåtgärder för den digitala ekonomin: förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om öppna och rättvisa marknader inom den digitala sektorn (rättsakten om digitala marknader) (1), förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om en inre marknad för digitala tjänster (rättsakten om digitala tjänster) (2) och förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om dataförvaltning (dataförvaltningsakten) (3). |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Den röda tråden i EESK:s tre yttranden i dessa frågor är behovet av att EU antar harmoniserade regler som kan ge medborgare, konsumenter och små och medelstora företag (särskilt mikroföretag) förtroende för ett adekvat skydd av marknadernas konkurrensstruktur, å ena sidan, och skyddet av personuppgifter, å andra sidan. Sådana uppgifter och deras användning bör förstås på två sätt, eftersom de både avser skyddet av enskilda och deras friheter och är konkurrensfaktorer av avgörande strategisk betydelse. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | I detta avseende är tillräckligt konkurrenskraftiga och faktiskt konkurrensutsatta marknader avgörande för att undvika missbruk av marknadsinflytande av digitala plattformar som fungerar som grindvakter i syfte att trygga utvecklingen av nya och framtida digitala företag, till fördel för innovation, tillväxt och i slutändan konsumenternas välfärd. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | EESK anser att de lagstiftningsförslag som kommissionen lade fram under 2020 utgör en lämplig utgångspunkt för att skapa en rättslig ram som kommer att behöva förbättras under årens lopp genom att man ständigt uppdaterar regleringen av sektorn och konkurrensreglerna i förhållande till den marknadsstruktur som gradvis håller på att uppstå genom den digitala ekonomins utveckling. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | I detta sammanhang är det mycket viktigt att säkerställa lika villkor i fråga om tillträde och förmåga att konkurrera för de olika aktörer som är aktiva på de digitala marknaderna, både för att möjliggöra en bättre fungerande inre marknad och för att undvika snedvridning av konkurrensen till skydd för europeiska konsumenter och företag, samtidigt som man tar tillräcklig och större hänsyn till de sociala konsekvenserna av det regelverk som är tillämpligt på den digitala ekonomin. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | I detta avseende uppskattar EESK särskilt följande avsnitt på s. 30 i kommissionens rapport: ”EU är i grunden en social marknadsekonomi som stöds av EU:s konkurrenspolitik. Både människor och företag frodas när ekonomin arbetar för dem.” Vi hoppas att denna princip kommer att tillämpas även vid analyser och utvärderingar när konkurrenspolitiken genomförs. |
| --- | --- |

4.7

5.   Konkurrens och kollektivförhandlingar

| 5.1 | Utvecklingen av den digitala ekonomin och de digitala plattformarna har betydande konsekvenser, inte bara för marknadernas struktur, utan även för arbetsförhållanden och arbetssätt, vilket skapar nya sysselsättnings- och utvecklingsmöjligheter. Samtidigt finns det, som vi vet, dock även möjliga problem med arbetsvillkoren för tjänsteleverantörerna, som skulle kunna dra nytta av förmågan att organisera sig och agera kollektivt. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | EESK välkomnar därför kommissionens avsikt att på ett effektivt sätt klargöra i vilken utsträckning konkurrensreglerna är tillämpliga på kollektivförhandlingar som förs av tjänsteleverantörer i den digitala ekonomin och digitala plattformar, som inte alltid omfattas av arbetsrättens traditionella anställningsformer. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Medan det i domstolens rättspraxis sedan länge har klargjorts att konkurrensreglerna inte är tillämpliga på kollektivförhandlingar mellan anställda och företag, råder det fortfarande ett antal oklarheter beträffande ”huruvida” och ”i vilken utsträckning” konkurrensreglerna är tillämpliga på kollektivförhandlingar som rör tjänsteleverantörer som är egenföretagare. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Det är därför lämpligt att åstadkomma större rättssäkerhet och förutsägbarhet i denna fråga för att undanröja oklarheter i lagstiftningen som skulle kunna leda till ineffektivitet och efterlevnadskostnader, samtidigt som man beaktar tjänsteleverantörernas intresse av att organisera sig effektivt i syfte att uppnå bättre villkor och en mer skyddad miljö för att bedriva sin verksamhet. |
| --- | --- |

5.4

6.   Konkurrens och klimat- och miljömålen

| 6.1 | Det kommer att bli svårt att genomföra EU:s ambitiösa klimatförändringsagenda och den strategiska agenda som främjas genom den europeiska gröna given utan en lämplig anpassning av konkurrenspolitiken, särskilt reglerna för statligt stöd, incitamentsprogrammen och finansieringen av grön innovation. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | Konkurrenspolitiken kan därför ge ett aktivt bidrag till att EU:s klimat- och miljömål uppnås. I kommissionens rapport beskrivs vissa åtgärder, särskilt beträffande kontrollen av statligt stöd, genom vilka kommissionen har bedömt och godkänt statliga åtgärder för att främja den cirkulära ekonomin, förnybar energi och energieffektivitet, vilket EESK välkomnar och stöder. |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | EESK stöder således detta tillvägagångssätt, men rekommenderar samtidigt att man vid bedömningen av de olika åtgärderna även beaktar deras sociala konsekvenser. I många fall utgör investeringar i den cirkulära ekonomin och förnybar energi möjligheter att skapa nya arbetstillfällen, bl.a. genom instrument för att inkludera de mest utsatta och sårbara grupperna. |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | När det gäller frågan om förnybar energi vill vi här framhålla den roll som spelas av de energigemenskaper och gemenskaper för förnybar energi som främjas i EU:s sektorsdirektiv och som genom att inrätta horisontella nätverk, ofta i kooperativ form, främjar medborgarnas direkta deltagande i produktionen och delningen av energi, som även framställs ur förnybara källor. |
| --- | --- |

6.4

| 6.5 | EESK anser att dessa aktörers deltagande är användbart för att bredda spektrumet av aktörer med tillträde till energimarknaderna, med den dubbla funktionen att säkerställa mångfalden av företag och ökad konkurrens på marknaderna för energi och förnybar energi. |
| --- | --- |

6.5

7.   Konkurrens och banksektorn

| 7.1 | Enligt rapporten om konkurrenspolitiken 2020 anmäldes inga nya ärenden om statligt stöd till banker eller finansinstitut. Kommissionen meddelar också att den har förlängt vissa befintliga nationella stödordningar enligt vilka medlemsstaterna vid behov kan ingripa för att underlätta en ordnad hantering av svårigheter eller kriser i små kreditinstitut. |
| --- | --- |

7.1

| 7.2 | EESK pekar på betydelsen av lokala och regionala banker, som sörjer för en tillräcklig biologisk mångfald av företag inom banksektorn och är marknadsaktörer som befinner sig nära hushåll och företag i randområden, och välkomnar kommissionens godkännande av en förlängning av ordningarna om det blir nödvändigt att hantera ett ordnat utträde från marknaden av banker av alla storlekar till skydd för spararna och förtroendet för den ekonomiska och finansiella ramen. |
| --- | --- |

7.2

| 7.3 | Med hänvisning till Europeiska unionens domstols dom i Tercas-målet, som bekräftade domen i första instans med liknande slutsatser, påpekar EESK att garantisystem för privatfinansierade banker som inte är föremål för dominerande statligt inflytande måste anses vara undantagna från EU:s regler för statligt stöd. |
| --- | --- |

7.3

| 7.4 | Sådana garantisystem utgör inte ett statligt ingripande i ekonomin, utan är snarare ett uttryck för ett privat system för ömsesidig solidaritet mellan kreditinstitut och självorganisation med hjälp av egna medel i syfte att skydda insättarnas och spararnas förtroende för banksystemet, även i händelse av specifika kriser. |
| --- | --- |

7.4

8.   Konkurrens och skattesystemen

| 8.1 | Utgången av de olika rättstvister med kommissionen som part som hänskjutits till Europeiska unionens domstol beträffande selektiva skatteförmåner och nationella förhandsbesked i skattefrågor som ursprungligen inte ansågs vara förenliga med artikel 107 i EUF-fördraget understryker kommissionens lovvärda önskan att sörja för verkligt harmoniserade skatteregler i Europa med hjälp av alla instrument som står till dess förfogande, inbegripet beslut om genomförande av reglerna för statligt stöd. |
| --- | --- |

8.1

| 8.2 | De olika resultaten av dessa beslut inför de europeiska domstolarna understryker dock behovet av att uppnå större effektivitet och harmonisering i skattereglerna i Europa genom att genomföra den relevanta handlingsplan i denna fråga som kommissionen antog i början av 2021 och därmed genom att anta lämpliga lagstiftningsinitiativ på skatteområdet till skydd för den inre marknaden och dess konsolidering. |
| --- | --- |

8.2

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  EUT C 286, 16.7.2021, s. 64.

1

(2)  EUT C 286, 16.7.2021, s. 70.

2

(3)  EUT C 286, 16.7.2021, s. 38.

3

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/82 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/82

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2014/53/EU om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av radioutrustning

[COM(2021) 547 final – 2021/0291 (COD)]

(2022/C 152/13)

| Föredragande: | Christophe LEFÈVRE |
| --- | --- |

Föredragande:

Christophe LEFÈVRE

| Remiss | Europeiska unionens råd, 30.9.2021
  Europaparlamentet, 4.10.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Inre marknaden, produktion och konsumtion |
| Antagande av sektionen | 18.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 231/0/6 |

Remiss

Europeiska unionens råd, 30.9.2021

Europaparlamentet, 4.10.2021

Rättslig grund

Artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Inre marknaden, produktion och konsumtion

Antagande av sektionen

18.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

231/0/6

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) har tagit del av kommissionens förslag om att skyndsamt vidta åtgärder för att införa USB typ C som standard: en konsekvent och enhetlig standard för laddningsgränssnitt för mobiltelefoner och liknande enheter. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | De frivilliga initiativ som tagits 2009 och, mer nyligen, 2014 uppfyller inte fullt ut EU:s mål att minska mängden elektroniskt avfall, göra användningen lättare för konsumenterna och förhindra en fragmentering av marknaden för laddningsanordningar. Det uppskattas att mängden slängda laddare stod för 11 000 ton elektroniskt avfall så sent som 2018. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Europaparlamentet antog i januari 2020 en resolution (1) i vilken mer tvingande lagstiftning efterfrågas, vilket EESK till fullo ställer sig bakom. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK stöder till fullo kommissionens förslag till direktiv, som ligger i linje med Europaparlamentets krav. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK vill att man går ännu längre än i kommissionens förslag och rekommenderar att kraven på mobiltelefonladdare och liknande enheter också bör gälla all radioutrustning och elektronisk, uppkopplad och laddningsbar utrustning samt laddare till bärbara datorer: det handlar även om att en mobil enhet bör kunna laddas med en datorladdare av typ USB C på 65 W i stället för 2,1 W för att man inte ska behöva ha med sig flera olika laddare när man är på resande fot. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK noterar att allt fler USB-uttag med låg effekt (2,1 W) för laddning av mobila enheter ställs till användarnas förfogande med eller utan sladdar i bussar, flygplan, köpcentrum, konferensrum och andra platser där människor passerar. De har dock ibland otillräcklig effekt för att ladda en del av de enheter som omfattas av direktivet. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | För att främja snabbladdning och uppmuntra användare att låna ut USB-sladdar av typ C under en kort resa eller en kort stund föreslår EESK att man rekommenderar att dessa platser i framtiden utrustas med ultrasnabba laddare. Det motsvarar ett av de behov som uttryckts i en av kommissionens undersökningar. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESK noterar att batterier ibland har en begränsad livslängd jämfört med resten av enheten. Kommittén rekommenderar att de batterier som används i datorer, datorplattor och mobiltelefoner uppfyller likvärdiga standarder så att de kan bytas ut i stället för att man måste köpa en helt ny enhet om batteriet slutar fungera i förtid. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESK framhåller att tillverkare av elektroniska enheter har ett ansvar vad gäller hållbar utveckling och vill uppmana dem att se till att det inte kostar för mycket att ersätta ett batteri samt att det är tekniskt genomförbart, så att användarna avhålls från att byta hela den elektroniska enheten när enbart batteriet behöver ersättas. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESK vill se att kommissionen rekommenderar tillverkarna att inte försöka kringgå lagstiftningen genom att ändra spänning eller strömstyrka så att laddare av deras eget märke krävs, vilket sätter direktivets syften ur spel. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESK rekommenderar att kommissionen och Europaparlamentet driver en omfattande informationskampanj gentemot allmänheten när lagstiftningen antagits för att informera konsumenterna och uppmuntra dem att enbart köpa utrustning med gränssnitt för USB typ C i framtiden. |
| --- | --- |

1.11

2.   Bakgrund

| 2.1 | Kommissionen har sedan 2009 försökt begränsa fragmenteringen av marknaden för laddningsgränssnitt för mobiltelefoner och liknande enheter. Dessa initiativ har dock enbart utmynnat i frivilliga system (2) som inte är rättsligt bindande och därmed inte säkerställer en konsekvent och enhetlig tillämpning. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | De frivilliga initiativ som nyligen tagits uppfyller inte fullt ut unionens politiska mål att minska det elektroniska avfallet, säkerställa konsumenternas bekvämlighet och undvika en fragmentering av marknaden för laddningsanordningar. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Avsaknaden av harmonisering på detta område kan leda till betydande skillnader mellan medlemsstaternas lagar och andra författningar eller praxis när det gäller driftskompatibilitet mellan mobiltelefoner och liknande kategorier eller klasser av radioutrustning och deras laddningsanordningar, och när det gäller tillhandahållandet av radioutrustning utan laddningsanordningar. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Till följd av detta krävs unionsåtgärder för att främja en gemensam grad av driftskompatibilitet och tillhandahållande av information till slutanvändarna om radioutrustningens laddningsegenskaper. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | I januari 2020 antog Europaparlamentet en resolution (3) där man efterlyste ett snabbt antagande av en standard för en gemensam laddare för mobiltelefoner för att undvika ytterligare fragmentering av den inre marknaden. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Enligt uppskattningar stod mobiltelefonladdare för omkring 11 000 ton elektroniskt avfall under 2018 och de tillhörande livscykelutsläppen uppgick till omkring 600 000 ton koldioxidekvivalenter. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Unionen har åtagit sig att främja en effektiv resursanvändning genom att gå över till en ren, cirkulär ekonomi genom sådana initiativ som Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/19/EU (4) och mer nyligen genom införandet av den europeiska gröna given. Det här direktivet syftar till att minska mängden elektroniskt avfall som genereras vid försäljning av radioutrustning och minska utvinningen av råvaror och koldioxidutsläppen från produktion, transport och bortskaffande av laddare, och därigenom främja övergången till en cirkulär ekonomi. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Förslaget syftar till att i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/53/EU (5) införa krav avseende kommunikationsprotokoll för laddning, laddningsgränssnitt (dvs. laddningsdon) för vissa kategorier eller klasser av radioutrustning samt den information som ska lämnas till slutanvändare om laddningsegenskaperna hos dessa kategorier eller klasser av radioutrustning. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | I förslaget krävs att mobiltelefoner och liknande radioutrustning (datorplattor, digitala kameror, hörlurar och headset, handhållna videospelskonsoller och bärbara högtalare), om de kan laddas via trådbaserad laddning, är utrustade med USB-don av typ C och, om de också kräver laddning vid spänning högre än 5 volt eller ström över 3 ampere eller effekt över 15 watt, integrerar kommunikationsprotokollet för laddning med strömförsörjning via USB-port. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Kommissionen skulle kunna anta delegerade akter för att i framtiden även behandla andra typer av laddningstekniker än trådbaserad laddning. |
| --- | --- |

2.10

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | EESK noterar att kommissionen de tolv senaste åren har arbetat för att skapa likvärdiga standarder för telefonladdare i syfte att tillgodose kraven på hållbarhet och en minskad mängd svåråtervunnet avfall. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | EESK noterar att det på grund av att det inte finns någon gemensam laddare systematiskt säljs en laddare och en sladd för laddning och dataöverföring tillsammans med varje enhet, i stället för att konsumenten kan välja att köpa enbart själva enheten. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESK stöder till fullo kommissionens förslag till direktiv, som ligger i linje med Europaparlamentets krav. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Det är uppenbart att försäljningen av specifika laddare står för en betydande andel av tillverkarnas inkomster, särskilt när det gäller mobiltillverkarna. Man måste se till att dessa tillverkare inte regelbundet ändrar elektroniska standarder (spänningsnivå, nödvändig effekt osv.) för att kunna fortsätta att systematiskt sälja laddare av sitt eget märke eller dataöverföringssladdar som skulle kunna vara universella, i stället för att göra det möjligt att använda en redan inköpt laddare. Detta skulle hämma en effektiv tillämpning, som syftar till att minska mängden elektroniskt avfall. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | EESK rekommenderar att kommissionen och Europaparlamentet driver en omfattande informationskampanj gentemot allmänheten när lagstiftningen antagits för att informera konsumenterna och uppmuntra dem att enbart köpa utrustning med gränssnitt för USB typ C i framtiden. |
| --- | --- |

3.5

4.   Särskilda kommentarer

| 4.1 | EESK rekommenderar att branschen ska göra det lättare att ladda mobiltelefoner ultrasnabbt med hjälp av kraftfulla laddare, t.ex. med en vanlig laddare till en bärbar dator med en USB-port av typ C på 65 W i stället för 2,1 W. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | EESK noterar att allt fler USB-uttag för laddning av mobila enheter ställs till användarnas förfogande med eller utan sladdar i bussar, flygplan, köpcentrum, konferensrum och andra platser där människor passerar. Dessa uttag har en låg spänning (2,1 W) som standard, vilket redan är otillräckligt för att ladda en del av de enheter som omfattas av direktivet. För att främja snabbladdning och uppmuntra användare att låna ut USB-sladdar av typ C under en kort resa eller en kort stund föreslår EESK att man rekommenderar att dessa platser i framtiden utrustas med ultrasnabba laddare. Det motsvarar ett av de behov som uttryckts i en av kommissionens undersökningar. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | EESK rekommenderar därför att denna strävan att ta fram en gemensam laddare av typ USB C för mobiltelefoner också bör gälla för bärbara datorer, även om laddnings- och effektnivån måste anpassas elektroniskt. Av såväl miljöskäl som ekonomiska skäl och för att personer på resande fot inte ska behöva bära med sig flera laddare bör direktivet även omfatta bärbara datorer, om det inte finns motiverade tekniska begränsningar. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESK noterar att batterier ibland har en begränsad livslängd jämfört med resten av enheten. Kommittén rekommenderar att batterier som används i datorer, datorplattor eller mobiltelefoner uppfyller likvärdiga standarder så att de enkelt och till låg kostnad kan bytas ut i stället för att man måste köpa en helt ny enhet om batteriet slutar fungera i förtid. EESK vill betona att tillverkare av elektronisk utrustning har ett ansvar vad gäller miljövänlighet och hållbar utveckling. |
| --- | --- |

4.4

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  Europaparlamentets resolution av den 30 januari 2020 om en gemensam laddare för mobil radioutrustning (2019/2983(RSP)) EUT C 331, 17.8.2021, s. 2.

1

(2)  https://ec.europa.eu/docsroom/documents/2417/attachments/1/translations.

2

(3)  Europaparlamentets resolution av den 30 januari 2020 om en gemensam laddare för mobil radioutrustning (2019/2983(RSP)) EUT C 331, 17.8.2021, s. 2.

3

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/19/EU av den 4 juli 2012 om avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk och elektronisk utrustning (WEEE) EUT L 197, 24.7.2012, s. 38.

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/53/EU av den 16 april 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av radioutrustning och om upphävande av direktiv 1999/5/EG EUT L 153, 22.5.2014, s. 62.

5

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/85 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/85

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) 2017/746 vad gäller övergångsbestämmelser för vissa medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och senarelagd tillämpning av kraven för egentillverkade produkter

[COM(2021) 627 final – 2021/0323 (COD)]

(2022/C 152/14)

| Föredragande: | Christophe LEFÈVRE |
| --- | --- |

Föredragande:

Christophe LEFÈVRE

| Remiss | Europaparlamentet, 18.10.2021
  Rådet, 22.10.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 114 och 168.4 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Inre marknaden, produktion och konsumtion |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 206/0/4 |

Remiss

Europaparlamentet, 18.10.2021

Rådet, 22.10.2021

Rättslig grund

Artiklarna 114 och 168.4 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Inre marknaden, produktion och konsumtion

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

206/0/4

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) stöder, med tanke på de extraordinära omständigheter som uppstått till följd av sars-cov-2-pandemin (covid-19) och dess inverkan på olika områden som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 (1), kommissionens förslag som enligt kommittén är en lämplig och nödvändig åtgärd för att säkerställa en hög skyddsnivå för folkhälsan och denna sektors ekonomiska intressen. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESK betonar att hälsa har hög prioritet för EU-medborgarna och upprepar att medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik spelar en viktig roll för att förebygga, diagnostisera och behandla sjukdomar (2). De är avgörande för vår hälsa och för livskvaliteten för människor som har och hanterar sjukdomar och funktionsnedsättningar, inte minst under en global pandemi. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK välkomnar att Europaparlamentet och hälso- och sjukvårdsministrarna i rådet (sysselsättning, socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor) den 15 juni 2021 uttryckte sin oro över den mycket kritiska situationen och uppmanade kommissionen att snarast lägga fram ett lagstiftningsförslag för att underlätta övergången till det nya regelverket och säkerställa tillgången på medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik på EU-marknaden. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK anser att det är mycket viktigt att medborgarna är säkra på att dessa tester är tillförlitliga. Man måste avsevärt minska andelen ”falska positiva” resultat, men också andelen ”falska negativa” resultat. Bara 8 % av alla medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som är tillgängliga på marknaden är föremål för kontroll av anmälda organ enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/79/EG (3), jämfört med målet att 80 % av de medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som omfattas av det aktuella förslaget till förordning ska omfattas. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Kommittén ställer sig därför fullständigt bakom en snabb ökning av certifieringskapaciteten för produkter för in vitro-diagnostik. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK rekommenderar också att resultaten av dessa tester blir föremål för särskild medicinsk uppföljning i händelse av ett positivt resultat, särskilt om produkter finns tillgängliga som självtester. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Senareläggningen av tillämpningsdatumet med ett år utgör inte en lösning på problemen med genomförandet av (EU) 2017/746. Det är nödvändigt att tillåta ett successivt införande av kraven i den nya förordningen under en längre tidsperiod samtidigt som man prioriterar medicintekniska högriskprodukter för in vitro-diagnostik. Detta kan uppnås genom en ändring av artikel 110 i förordningen, som handlar om övergångsbestämmelser, i syfte att föreskriva en kortare period för befintliga produkter med en högre riskklass än för produkter som tillhör en lägre riskklass. Samtidigt bör den nuvarande övergångsperioden för produkter med intyg från anmälda organ som utfärdats i enlighet med direktiv 98/79/EG förlängas med ett år, till och med den 26 maj 2025. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESK stöder därför kommissionens förslag om att






  — | förlänga övergångsperioden för produkter med intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 98/79/EG, |
| --- | --- | --- |

1.8

—

förlänga övergångsperioden för produkter med intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 98/79/EG,

| — | införa skräddarsydda övergångsperioder för produkter som för första gången ska genomgå en bedömning av överensstämmelse med medverkan av ett anmält organ, |
| --- | --- |

—

införa skräddarsydda övergångsperioder för produkter som för första gången ska genomgå en bedömning av överensstämmelse med medverkan av ett anmält organ,

| — | införa en övergångsperiod avseende kraven på produkter som tillverkas och används inom samma hälso- och sjukvårdsinstitution. |
| --- | --- |

—

införa en övergångsperiod avseende kraven på produkter som tillverkas och används inom samma hälso- och sjukvårdsinstitution.

2.   Kommissionens förslag

| 2.1 | Direktiv 98/79/EG (4) om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik kommer från och med den 26 maj 2022 att ersättas av förordning (EU) 2017/746 (5), där ett nytt regelverk för sådana produkter (hiv-tester, graviditetstester och sars-cov-2-tester) fastställs (6). |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Syftet med den nya förordningen är att säkerställa en smidigt fungerande inre marknad och en hög skyddsnivå för folkhälsan, patienter och användare, med beaktande av det stora antalet små och medelstora företag som är verksamma inom denna sektor. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | En av de viktigaste ändringarna gäller medverkan av oberoende organ för bedömning av överensstämmelse. Med den nya förordningen kommer ungefär 80 % av de medicintekniska produkterna för in vitro-diagnostik att bli föremål för kontroll av anmälda organ (jämfört med för närvarande 8 %). Tillverkarna kommer således att behöva göra en anmälan till ett anmält organ och få ett eller flera intyg efter ett förfarande som tar ungefär ett år. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Artikel 110 i förordning (EU) 2017/746 innehåller övergångsbestämmelser för produkter med ett intyg som utfärdats av ett anmält organ i enlighet med direktiv 98/79/EG före den 26 maj 2022. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Covid-19-pandemin har visat att det behövs ett regelverk för medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik i EU, men har också medfört fler och helt nya utmaningar för genomförandet av förordning (EU) 2017/746. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Det har därför krävts betydande ytterligare resurser från medlemsstaternas behöriga myndigheter, hälso- och sjukvårdsinstitutioner, anmälda organ, tillverkare och andra ekonomiska aktörer för att öka tillgången på medicintekniska produkter för diagnostik av avgörande betydelse. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Dessutom gör det faktum att de sex anmälda organ som för närvarande är utsedda bara är etablerade i tre länder (Tyskland, Frankrike och Nederländerna) situationen särskilt problematisk för små och medelstora företag som är etablerade i andra medlemsstater. Vidare har reserestriktionerna gjort, och fortsätter att göra, det svårt för de anmälda organen att genomföra en korrekt bedömning av överensstämmelse. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Detta förslag syftar därför till att






  — | förlänga den befintliga övergångsperioden för produkter med intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 98/79/EG, |
| --- | --- | --- |

2.8

—

förlänga den befintliga övergångsperioden för produkter med intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 98/79/EG,

| — | införa skräddarsydda övergångsperioder för produkter som för första gången ska genomgå en bedömning av överensstämmelse med medverkan av ett anmält organ i enlighet med förordning (EU) 2017/746, |
| --- | --- |

—

införa skräddarsydda övergångsperioder för produkter som för första gången ska genomgå en bedömning av överensstämmelse med medverkan av ett anmält organ i enlighet med förordning (EU) 2017/746,

| — | och införa en övergångsperiod avseende kraven på produkter som tillverkas och används inom samma hälso- och sjukvårdsinstitution. Därigenom får hälso- och sjukvårdsinstitutioner extra tid för att uppfylla de nya kraven och säkerställa att interna tester, som ofta är mycket viktiga i synnerhet för sällsynta sjukdomar, kan fortsätta att utvecklas i kliniska laboratorier. |
| --- | --- |

—

och införa en övergångsperiod avseende kraven på produkter som tillverkas och används inom samma hälso- och sjukvårdsinstitution. Därigenom får hälso- och sjukvårdsinstitutioner extra tid för att uppfylla de nya kraven och säkerställa att interna tester, som ofta är mycket viktiga i synnerhet för sällsynta sjukdomar, kan fortsätta att utvecklas i kliniska laboratorier.

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | EESK upprepar sin övertygelse, som redan uttrycktes i yttrandet om nuvarande förordning (EU) 2017/746 (7), att ”hälsa har hög prioritet för EU-medborgarna” och att medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik ”spelar en viktig roll för att förebygga, diagnostisera och behandla sjukdomar”. De är avgörande för vår hälsa och för livskvaliteten för människor som har och hanterar sjukdomar och funktionsnedsättningar, inte minst under en global pandemi. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Mot denna bakgrund välkomnade EESK därför omarbetningen av det gällande regelverket för att förstärka godkännandeförfarandena före utsläppandet på marknaden och framför allt övervakningen efter utsläppandet på marknaden. Detta tillgodoser allmänhetens krav på patientsäkerhet och effektivitet. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESK betonar också att denna sektor genom sin höga innovationsförmåga och sina högkvalificerade arbetstillfällen utgör en viktig del av EU:s ekonomi. Det är därför viktigt att inte bara säkerställa högsta möjliga hälsoskyddsnivå utan också att ta hänsyn till intressena i en sektor där 80 % av tillverkarna är små och medelstora företag eller mikroföretag. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Kommittén är väl medveten om att covid-19-krisen har skapat extraordinära omständigheter med konsekvenser för olika områden som omfattas av förordning (EU) 2017/746. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Krisen har skapat en stor utmaning utan motstycke för medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem och en tung börda för alla berörda parter (hälso- och sjukvårdsinstitutioner, yrkesverksamma på hälsoområdet, patienter och ekonomiska aktörer). |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EESK inser därför att inte alla dessa berörda parter, som är avgörande för att hälso- och sjukvårdssystemen ska fungera, kommer att kunna säkerställa ett korrekt genomförande och en korrekt tillämpning av förordningen på de ursprungligen föreskrivna datumen. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | EESK välkomnar att Europaparlamentet och hälso- och sjukvårdsministrarna i rådet (sysselsättning, socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor) den 15 juni 2021 uttryckte sin oro över den mycket kritiska situationen och uppmanade kommissionen att snarast lägga fram ett lagstiftningsförslag för att underlätta övergången till det nya regelverket och säkerställa tillgången på medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik på EU-marknaden. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | EESK anser att det är mycket viktigt att medborgarna är säkra på att dessa tester är tillförlitliga. Man måste avsevärt minska andelen ”falska positiva” resultat, men också andelen ”falska negativa” resultat. Bara 8 % av alla medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som är tillgängliga på marknaden är föremål för kontroll av anmälda organ enligt direktiv 98/79/EG, jämfört med målet att 80 % av de medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som omfattas av det aktuella förslaget till förordning ska omfattas. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Kommittén ställer sig därför fullständigt bakom en snabb ökning av certifieringskapaciteten för produkter för in vitro-diagnostik. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | EESK framhåller också att resultaten av dessa tester bör bli föremål för särskild medicinsk uppföljning i händelse av ett positivt resultat, särskilt om produkter finns tillgängliga som självtester. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Senareläggningen av tillämpningsdatumet med ett år utgör inte en lösning på problemen med genomförandet av förordning (EU) 2017/746. Det är nödvändigt att tillåta ett successivt införande av kraven i den nya förordningen under en längre tidsperiod samtidigt som man prioriterar medicintekniska högriskprodukter för in vitro-diagnostik. Detta kan uppnås genom en ändring av artikel 110 i förordningen, som handlar om övergångsbestämmelser, i syfte att föreskriva en kortare period för befintliga produkter med en högre riskklass än för produkter som tillhör en lägre riskklass. Samtidigt bör den nuvarande övergångsperioden för produkter med intyg från anmälda organ som utfärdats i enlighet med direktiv 98/79/EG förlängas med ett år, till och med den 26 maj 2025. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | EESK stöder därför kommissionens förslag om att






  — | förlänga övergångsperioden för produkter med intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 98/79/EG, |
| --- | --- | --- |

3.12

—

förlänga övergångsperioden för produkter med intyg som utfärdats i enlighet med direktiv 98/79/EG,

| — | införa skräddarsydda övergångsperioder för produkter som för första gången ska genomgå en bedömning av överensstämmelse med medverkan av ett anmält organ, |
| --- | --- |

—

införa skräddarsydda övergångsperioder för produkter som för första gången ska genomgå en bedömning av överensstämmelse med medverkan av ett anmält organ,

| — | införa en övergångsperiod avseende kraven på produkter som tillverkas och används inom samma hälso- och sjukvårdsinstitution. |
| --- | --- |

—

införa en övergångsperiod avseende kraven på produkter som tillverkas och används inom samma hälso- och sjukvårdsinstitution.

| 3.13 | För EESK förefaller dessa bestämmelser vara rimliga för att säkerställa en smidigt fungerande inre marknad, en hög skyddsnivå för folkhälsan och patientsäkerheten samt rättssäkerhet och därmed för att undvika eventuella marknadsstörningar. |
| --- | --- |

3.13

| 3.14 | Slutligen betonar EESK, på samma sätt som i sitt yttrande om förordning (EU) 2017/746, att det civila samhället i högre grad bör göras delaktigt i fastställandet av regelverket i fråga, och föreslår återigen att man inrättar en ”rådgivande kommitté” bestående av företrädare för legitima berörda parter organiserade på europeisk nivå. Denna kommitté bör arbeta jämsides och tillsammans med samordningsgruppen för medicintekniska produkter och ge kommissionen och medlemsstaterna råd om olika aspekter av medicinteknik och genomförandet av lagstiftningen. |
| --- | --- |

3.14

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/746 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv 98/79/EG och kommissionens beslut 2010/227/EU (EUT L 117, 5.5.2017, s. 176).

1

(2)  EESK:s yttrande (EUT C 133, 9.5.2013, s. 52).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/79/EG av den 27 oktober 1998 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik (EGT L 331, 7.12.1998, s. 1).

3

in vitro

(4)  EGT L 331, 7.12.1998, s. 1. EESK:s yttrande (EGT C 18, 22.1.1996, s. 12).

4

(5)  EUT L 117, 5.5.2017, s. 176. EESK:s yttrande (EUT C 133, 9.5.2013, s. 52).

5

(6)  Enligt kommissionen fattas ungefär 70 % av alla kliniska beslut med hjälp av medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik.

6

in vitro

(7)  EESK:s yttrande (EUT C 133, 9.5.2013, s. 52).

7

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/89 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/89

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism

(COM(2021) 420 final – 2021/0239 (COD))

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel och vissa kryptotillgångar (omarbetning)

(COM(2021) 422 final – 2021/0241 (COD))

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om de mekanismer som medlemsstaterna ska inrätta för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism och om upphävande av direktiv (EU) 2015/849

(COM(2021) 423 final – 2021/0250 (COD))

(2022/C 152/15)

| Föredragande: | Javier Doz ORRIT |
| --- | --- |
| Medföredragande: | Benjamin RIZZO |

Föredragande:

Javier Doz ORRIT

Medföredragande:

Benjamin RIZZO

| Remiss | Europaparlamentet, 4.10.2021
  Rådet, 8.10.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 114 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning |
| Antagande av sektionen | 23.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 230/7/0 |

Remiss

Europaparlamentet, 4.10.2021

Rådet, 8.10.2021

Rättslig grund

Artiklarna 114 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning

Antagande av sektionen

23.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

230/7/0

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Rapporter från kommissionen (2019) och revisionsrätten (2021), akademiska studier och nu senast Pandoradokumenten och liknande publikationer belyser hur allvarligt problemet med penningtvätt är i EU. EU:s gällande lagstiftning är långt ifrån tillräcklig med tanke på den bristande samordningen och de nationella skillnaderna. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) stöder helhjärtat lagstiftningspaketet för bekämpning av penningtvätt, särskilt inrättandet och utformningen av Amla, EU:s nya myndighet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, som kommer att ha direkta tillsynsbefogenheter. Myndigheten bör tilldelas de resurser som krävs för att den ska kunna bli kärnan i ett integrerat europeiskt tillsyns- och underrättelsesystem. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK samtycker till fördelningen av innehåll mellan den första förordningen om bekämpning av penningtvätt (tillsyn av privata institutioner) och det sjätte direktivet om bekämpning av penningtvätt (samordning av nationella tillsynsmyndigheter och finansunderrättelseenheter) och till bestämmelserna i dessa två lagstiftningsakter om att harmonisera nationell lagstiftning och automatisera registrering och överföring av information. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | För att penningtvätt och relaterade förbrott ska kunna bekämpas effektivt krävs en kulturell förändring och det organiserade civila samhällets verkliga deltagande. EESK erinrar om sitt förslag om en europeisk pakt för att bekämpa beteenden som skadar våra demokratiers etiska och politiska principer och undergräver kollektiva nyttigheter. Kommittén föreslår också att det inrättas ett rådgivande civilsamhällesorgan, inom Amla eller inom kommissionen med Amlas deltagande. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK föreslår att förordningen om kryptotillgångar i lagstiftningspaketet för bekämpning av penningtvätt genomförs utan dröjsmål. Kommissionens förslag till förordning om marknader för kryptotillgångar (1) är ett steg i riktning mot allmän reglering och bör träda i kraft så snart som möjligt, men det ersätter inte alla de instrument som krävs för att skydda mot de finansiella riskerna och riskerna för brottslighet i fråga om dessa finansiella produkter. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Kommissionen uppmanas att beakta hur lagstiftningspaketet kan tillämpas på kanaler för penningtvätt utanför det finansiella systemet: marknaden för konstverk och tillgångar av stort värde, frihamnar, tullager och särskilda ekonomiska zoner, vissa affärs- och handelstransaktioner, fastighetsinvesteringar, spelverksamhet osv. Kommittén menar att det kommer att behövas ny EU-lagstiftning på dessa områden. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESK föreslår att Europol ges större befogenheter och tillräckligt med resurser för att kunna bekämpa penningtvätt, finansiering av terrorism och gränsöverskridande organiserad brottslighet och samordna de nationella polisstyrkorna på dessa områden. Effektiv samordning av Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo), som bör inrättas utan dröjsmål, Europol och den nya myndigheten Amla kan vara nyckeln till lagstiftningspaketets framgång i praktiken. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESK uppmanar kommissionen att verka för att Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/1673 (2), i vilket en gemensam definition av brottet penningtvätt fastställs, införlivas utan dröjsmål i alla medlemsstater, och för att ett nytt direktiv med en gemensam definition av relaterade brott antas, där vissa ramar sätts för påföljderna för dessa brott. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Kommittén är mycket bekymrad över att det i EU finns ett betydande antal ”brevlådeföretag” som spelar en central roll när det gäller penningtvätt och skatteflykt. Vi föreslår att särskilda program inrättas av de i dag ansvariga myndigheterna och inom det framtida integrerade tillsynssystemet i syfte att övervaka dessa företag, som förvaltas av vissa advokatbyråer, konsultbyråer eller skatterådgivare, för att identifiera företagens verkliga ägare och dem som ansvarar för deras transaktioner och för att utreda eventuella brott som de är skyldiga till. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Kommissionen uppmanas att undersöka om Amlas verksamhet, även vad gäller direkt tillsyn, skulle kunna bedrivas fullt ut före 2026. EESK uppmanar hur som helst alla berörda institutioner att under tiden föra ett närmare samarbete, så att den befintliga lagstiftningen kan genomföras på ett effektivare sätt. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESK menar att man måste upprätta en ny, realistisk och sanningsenlig förteckning över högrisktredjeländer, inbegripet alla länder som underlättar penningtvätt. Vidare föreslår kommittén att kommissionen antar en regel om att företag och enskilda personer som är inblandade i ekonomisk brottslighet eller penningtvätt ska uteslutas från offentliga upphandlingsförfaranden. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESK uppmanar EU och de nationella regeringarna att skydda journalisters, offentliganställdas och andra anställdas liv och integritet när de anmäler ekonomisk och politisk korruption, och anser att det är oacceptabelt att införlivandet av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1937 (3) är försenat. |
| --- | --- |

1.12

2.   Kommissionens förslag och bakgrund

| 2.1 | I juli 2019 lade kommissionen fram sin bedömning av bekämpningen av penningtvätt och finansiering av terrorism. I meddelandet och de fyra utvärderingarna (4) belystes allvarliga brister i genomförandet av befintlig lagstiftning och skillnader mellan medlemsstaterna i fråga om bekämpningen av penningtvätt och finansiering av terrorism. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | För att ta itu med problemen offentliggjorde kommissionen den 7 maj 2020 en handlingsplan för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism (5), och ett offentligt samråd inleddes om den. Planen bygger på sex pelare: effektiv tillämpning av befintliga regler, ett enhetligt EU-regelverk, tillsyn på EU-nivå, stöd till och samarbete mellan finansunderrättelseenheter, bättre efterlevnad av straffrättsliga bestämmelser samt förstärkning av EU:s roll i världen. I sitt yttrande ”Kamp mot skattebedrägeri, skatteflykt och penningtvätt” (6) uttryckte EESK sitt stöd för planen och för att den skulle utvecklas och genomföras utan dröjsmål. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Efter att rådet och Europaparlamentet hade gett sitt godkännande och samrådet hade avslutats utarbetade kommissionen planens lagstiftningsförslag inom lagstiftningspaketet av den 20 juli 2021. Det handlar bl.a. om följande förslag:






  — | En förordning om inrättande av EU:s myndighet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism (7). |
| --- | --- | --- |

2.3

—

En förordning om inrättande av EU:s myndighet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism (7).

| — | Ett enhetligt regelverk för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, i vilket en del av lagstiftningen införlivas (8). |
| --- | --- |

—

Ett enhetligt regelverk för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, i vilket en del av lagstiftningen införlivas (8).

| — | Ett nytt direktiv, det sjätte, genom vilket en del av den återstående lagstiftningen ses över (9). |
| --- | --- |

—

Ett nytt direktiv, det sjätte, genom vilket en del av den återstående lagstiftningen ses över (9).

| — | En revidering av förordningen om överföringar av medel, så att den även omfattar kryptotillgångar (10). |
| --- | --- |

—

En revidering av förordningen om överföringar av medel, så att den även omfattar kryptotillgångar (10).

| 2.4 | I centrum för lagstiftningspaketet står inrättandet av EU:s nya myndighet Amla, som ges direkta tillsynsbefogenheter och ska stärka samordningen och samarbetet med de nationella myndigheterna, så att de tillsammans kan säkerställa att den privata sektorn tillämpar EU:s regler korrekt och konsekvent. Amlas främsta uppgifter kommer att vara följande:






  — | Inrätta ett gemensamt integrerat tillsynssystem för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism tillsammans med nationella myndigheter. |
| --- | --- | --- |

2.4

—

Inrätta ett gemensamt integrerat tillsynssystem för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism tillsammans med nationella myndigheter.

| — | Direkt övervaka några av de mest riskfyllda finansinstituten som verkar i ett stort antal EU-medlemsstater. Amla kommer att ha befogenhet att utdela påföljder till dessa ”utvalda ansvariga enheter”. |
| --- | --- |

—

Direkt övervaka några av de mest riskfyllda finansinstituten som verkar i ett stort antal EU-medlemsstater. Amla kommer att ha befogenhet att utdela påföljder till dessa ”utvalda ansvariga enheter”.

| — | Övervaka och samordna de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för andra finansiella och icke-finansiella institut och för tillämpningen av EU:s regler, och göra regelbundna bedömningar av vissa eller alla verksamheter hos en, flera eller alla finansiella tillsynsmyndigheter, inbegripet deras verktyg och resurser, för att säkerställa att standarderna och rutinerna för tillsyn håller en hög nivå. |
| --- | --- |

—

Övervaka och samordna de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för andra finansiella och icke-finansiella institut och för tillämpningen av EU:s regler, och göra regelbundna bedömningar av vissa eller alla verksamheter hos en, flera eller alla finansiella tillsynsmyndigheter, inbegripet deras verktyg och resurser, för att säkerställa att standarderna och rutinerna för tillsyn håller en hög nivå.

| — | Främja och stödja samarbete mellan finansunderrättelseenheter och underlätta gränsöverskridande kommunikation och gemensamma analyser. |
| --- | --- |

—

Främja och stödja samarbete mellan finansunderrättelseenheter och underlätta gränsöverskridande kommunikation och gemensamma analyser.

| 2.5 | Amla kommer att styras av en ordförande, en direktion med fem ledamöter och en styrelse med två olika sammansättningar och typer av befogenheter: tillsyn respektive finansunderrättelseenheter. I dessa sammansättningar kommer cheferna för de nationella tillsyns- och underrättelseorgan som ska styra EU:s integrerade system för tillsyn och finansunderrättelser att ingå. Amlas styrande organ kommer också att bestå av en företrädare för kommissionen. Styrelsen kommer att inbegripa observatörer i form av företrädare för Europeiska bankmyndigheten (EBA) och Europeiska centralbanken (ECB), vars befogenheter och verktyg vad gäller bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism – den centrala databasen och FIU.net – kommer att överföras till den nya myndigheten. Myndigheten kommer att inleda sin verksamhet 2024, och 2026 kommer den att ha full bemanning och påbörja arbetet med direkt tillsyn. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Genom EU:s första förordning om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism utökas förteckningen över ansvariga enheter till att omfatta leverantörer av kryptotillgångstjänster, plattformar för gräsrotsfinansiering och migrationsaktörer (som hjälper investerare att få uppehållstillstånd och i vissa fall medborgarskap). Åtgärderna för kundkännedom och relaterade kontroller skärps och görs tydligare. Kraven avseende tredjeländer och personer i politiskt utsatt ställning revideras. Likaså förtydligas kraven på verkligt huvudmannaskap, och nya krav införs för att minska risken för att brottslingar gömmer sig bakom mellanliggande nivåer. Åtgärder vidtas även mot missbruk av innehavarinstrument och ett högsta tak på 10 000 euro fastställs för användning av kontanter. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | I motsats till förordningen om den privata sektorn är det sjätte direktivet om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism inriktat på det institutionella systemet och anpassningen av detta i varje medlemsstat. I förslaget klargörs finansunderrättelseenheternas befogenheter, uppgifter och tillgång till information. Vidare fastställs ett system för gemensamma analyser och en rättslig grund för FIU.net-systemet. Tillsynsmyndigheternas befogenhet att agera stärks och mekanismerna för tillsynsmyndigheternas samarbete med varandra och med andra myndigheter förbättras. Dessutom föreskrivs att bankkontoregister ska kopplas samman. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Förslaget till förordning om överföringar av medel och vissa kryptotillgångar är en omarbetning av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/847 (11) om överföringar av medel, och syftar till att införa spårbarhets- och identifieringskrav för överföringar av kryptotillgångar som liknar de som gäller för överföringar av medel. Samtidigt kommer leverantörer av kryptotillgångstjänster att omfattas av kraven i förordningen om bekämpning av penningtvätt för andra finansiella aktörer. |
| --- | --- |

2.8

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | Det första direktivet om bekämpning av penningtvätt antogs 1991. Sedan dess har ytterligare fyra direktiv om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och dussintals kompletterande direktiv antagits om det finansiella systemet eller relaterade brott och överträdelser. Det är uppenbart att resultatet av dessa ansträngningar, som EU:s myndigheter har sett som en prioritering, hittills inte har varit tillfredsställande. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Att det råder bred enighet om detta har redan framgått av kommissionens bedömningar från 2019 och bedömningar som gjorts av andra institutioner, bl.a. Europaparlamentets resolutioner från mars 2019 och juli 2020 (12) och revisionsrättens rapport ”EU:s insatser för att bekämpa penningtvätt i banksektorn är fragmenterade och genomförandet är otillräckligt” (13) från juni 2021, liksom av den stora merparten av analyser från sakkunniga, akademiker och tankesmedjor, särskilt rapporten från arbetsgruppen CEPS–ECRI (14). |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Penningtvättens volym uppskattas till mellan 1 % (Europol och kommissionen) och 1,3 % (revisionsrätten) av BNP i EU-27, dvs. till mellan 140 och 208 miljarder euro per år. Europol menar dessutom att endast omkring 1 % av detta återkrävs. Under senare år har det förekommit åtskilliga penningtvättsskandaler där stora finansinstitut varit inblandade, och det är talande att många av dem inte skulle ha avslöjats utan tillämpning av EU-lagstiftning eller ingripande av tillsynsmyndigheter. Trots kommissionens och Europaparlamentets insatser och beredvillighet har med andra ord inga framsteg i kampen mot penningtvätt och finansiering av terrorism kunnat konstateras i resultaten. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | När Internationella konsortiet för undersökande journalistik offentliggjorde Pandoradokumenten belystes återigen omfattningen av problemet med penningtvätt och relaterade brott, liksom skatteparadisens centrala roll när det gäller att underlätta dessa brott. Det är således svårt att förstå att den jurisdiktion som oftast nämns i dokumenten inte finns med i EU:s förteckning över ”icke samarbetsvilliga jurisdiktioner”, och att Ekofinrådet nyligen strök en annan jurisdiktion, vars lagstiftning gör det omöjligt att identifiera de verkliga ägarna till företag och konton, från förteckningen. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | EESK vill göra EU:s institutioner och de nationella regeringarna uppmärksamma på behovet av att med beslutsamhet skydda journalisters, offentliganställdas och andra anställdas liv och integritet när de anmäler ekonomisk och politisk korruption. Kommittén är bekymrad över att ett antal medlemsstater inte har börjat införliva direktiv (EU) 2019/1937 om skydd för personer som rapporterar om överträdelser av unionsrätten, och uppmanar kommissionen att vidta åtgärder för att säkerställa att det införlivas skyndsamt före utgången av 2021. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Misslyckandena och bristerna hos EU:s politik för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism har flera orsaker, med kumulativa effekter: i) befogenhetssplittringen mellan en rad olika EU-institutioner och nationella institutioner, ii) avsaknaden av en gemensam tillsynsmyndighet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, iii) de begränsade verktyg som behöriga EU-organ har till sitt förfogande, iv) bristfällig samordning när det gäller både förebyggande initiativ och åtgärder mot konstaterade risker, samt försenat genomförande av dessa, v) brister i tillsynsmyndigheternas och finansunderrättelseenheternas arbete i många länder, vi) det mycket sena införlivandet av direktiven, med betydande skillnader mellan medlemsstaterna, som har lett till administrativa och rättsliga förfaranden från kommissionens sida, vii) bristande medvetenhet i många länder om vikten av att med beslutsamhet bekämpa penningtvätt och relaterade brott, viii) skillnader som beror på ländernas olika definitioner av brott inom straffrätten, först och främst av just penningtvätt, och tillhörande påföljder, ix) bristfällig utredning av relaterade förbrott, särskilt i tredjeländer och x) avsaknaden av politisk vilja hos vissa medlemsstaters regeringar när det gäller att anta och genomföra europeiska standarder. Alla dessa faktorer har gett upphov till geografiska och sektorsspecifika skillnader som gör det lättare för brottslingar att utveckla ändamålsenliga nätverk för sin olagliga handel. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | I vissa situationer har samarbete mellan EU-institutionerna inte ansetts nödvändigt. Detta är fallet med samarbetet mellan kommissionen och EBA inom ramen för utredningen av överträdelser av unionsrätten, vilket har fått revisionsrätten att kalla processen för ”inte ändamålsenlig” (15). Europeiska utrikestjänstens samarbete med kommissionen har inte heller alltid varit ändamålsenligt när det gäller upprättandet av förteckningen över högrisktredjeländer i fråga om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism (16). Kommissionens förteckning från 2019, som fick stöd av Europaparlamentet, förkastades i slutändan av rådet, och den förteckning som antogs i maj 2020 är en anpassning av FATF-förteckningen, och det är anmärkningsvärt att vissa länder inte är med. |
| --- | --- |

3.7

4.   EESK:s yttrande

| 4.1 | EESK uttrycker sitt fulla stöd för kommissionens lagstiftningspaket, eftersom ett korrekt och snabbt genomförande skulle kunna vara till stor hjälp när det gäller att komma till rätta med den ohållbara situation som beskrivs kortfattat i föregående avsnitt. Kommittén stöder i synnerhet inrättandet och utformningen av Amla, som förutom att utöva sina direkta tillsynsbefogenheter kommer att vara kärnan i ett europeiskt system för tillsyn (och underrättelser) för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, och vars styrelse omfattar nationella tillsynsmyndigheter och finansunderrättelseenheter samt, i egenskap av observatörer, övriga berörda EU-institutioner. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | EESK samtycker till fördelningen av innehåll mellan den första förordningen och det sjätte direktivet och till bestämmelserna i dessa två lagstiftningsakter om att standardisera nationell lagstiftning och underlätta de nationella finansunderrättelseenheternas och tillsynsmyndigheternas verksamhet på viktiga områden såsom registrering och rapportering samt utredning av misstänkta transaktioner genom rapporter om misstänkta aktiviteter, med hjälp av standardiserade tekniker. Betoningen på att myndigheternas olika skyldigheter ska uppfyllas på kortast möjliga tid är mycket önskvärd när det gäller att avhjälpa ett av de största problemen i dag. Kommittén anser att den föreslagna lagstiftningen är förenlig med den europeiska dataskyddsramen och rättigheterna för enskilda personer och företag, som i slutändan kommer att skyddas av Europeiska unionens domstol. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | De nationella regeringarna och europeiska civilsamhällesorganisationer uppmanas att stödja att detta lagstiftningspaket antas och genomförs ordentligt. Varken EU eller medlemsstaterna har råd att låta den nuvarande situationen bestå, inte minst med tanke på att kampen mot de hälsomässiga, ekonomiska och sociala följderna av covid-19-pandemin och för en återhämtning av ekonomin kräver att de avsevärt ökar de offentliga medlen. Såsom framhålls i rapporten från CEPS–ECRI är försök att stoppa, eller åtminstone avsevärt minska, penningtvätten en moralisk skyldighet i varje demokratiskt samhälle, där alla medborgare är fria och lika inför lagen, i ett rättvist samarbetssystem. Brist på tydlighet, förseningar och ineffektivitet inbjuder bara till mer penningtvätt (17). |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Kommittén är medveten om vikten av offentlig-privata partnerskap på detta område. I vissa länder är forskningskapaciteten till stor del koncentrerad till den privata sektorn (18). Vi uppmanar EU-institutionerna att vid genomförandet av lagstiftningspaketet göra allt som står i deras makt för att främja en förbättring av de nationella tillsynsinstitutionerna och finansunderrättelseenheterna, och vill även att EU-institutionerna ska underlätta offentlig-privata partnerskap på området så mycket som möjligt. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | För att kampen mot ekobrott och skattebrott ska kunna effektiviseras krävs i många länder förmodligen en kulturell förändring och ett större deltagande från det civila samhällets sida. Detta är en av motiveringarna bakom EESK:s förslag om en europeisk pakt mot skattebrott, skatteflykt och penningtvätt (19). Det är i linje med detta som Europaparlamentet är för att ”återupprätta allmänhetens förtroende och att säkerställa rättvisa och transparenta skattesystem samt skatterättvisa” (20). Som ett led i arbetet föreslår kommittén att ett rådgivande civilsamhällesorgan inrättas inom Amla (21), eller som ett organ inom kommissionen som även Amla deltar i, så att civilsamhällesorganisationer och kommittén själv kan delta mer aktivt i kampen mot penningtvätt och finansiering av terrorism och bidra med egna erfarenheter och förslag. EU:s institutioner och det organiserade civila samhället måste tillsammans arbeta med att informera EU:s befolkning om den mycket negativa inverkan som penningtvätt och relaterade brott har på kollektiva nyttigheter och på de principer om rättvisa som demokratin bygger på. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Enligt Europol och andra experter har penningtvätt och relaterade brott, särskilt sådana som begås på elektronisk väg och med användning av kryptovalutor och andra kryptotillgångar, ökat sedan covid-19-pandemin bröt ut (22). EESK anser därför att det är fullt motiverat att anta en förordning där detta behandlas på samma sätt som andra transaktioner, vilket innebär att det blir obligatoriskt att identifiera de verkliga ägarna. Förslaget till förordning om marknader för kryptotillgångar (23) är ett steg i riktning mot allmän reglering och bör träda i kraft så snart som möjligt, men det ersätter inte alla de instrument som krävs för att skydda mot de finansiella riskerna och riskerna för brottslighet i fråga om dessa finansiella produkter. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | EESK, Europaparlamentet och andra institutioner har framhållit risken med att det i EU finns hundratusentals ”brevlådeföretag” (24), som legaliseras och förvaltas av vissa advokatbyråer, konsultbyråer eller skatterådgivare, och som mestadels används för penningtvätt och andra relaterade förbrott, liksom för skatteflykt. Mycket stora mängder kapital flödar genom dem. Särskilda program kommer att behöva inrättas av dagens behöriga myndigheter och inom det nya europeiska tillsynssystemet för att genomföra reglerna vad gäller identifiering av dessa företags verkliga huvudmän samt utfärdare och mottagare av deras transaktioner, i syfte att kunna lagföra de ekobrott som många av företagen begår. Inga företag eller andra former av enheter som skulle kunna användas för penningtvätt eller finansiering av terrorism bör tillåtas att registrera sig i medlemsstaterna om de verkliga huvudmännen inte är kända, eller är inblandade i sådana aktiviteter. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | EESK understryker hur viktigt det är att medlemsstaterna utan dröjsmål slutför införlivandet av direktiv (EU) 2018/1673, i vilket en gemensam definition av brottet penningtvätt fastställs. Kommittén föreslår att ett nytt direktiv med gemensamma definitioner av relaterade brott i medlemsstaternas lagstiftning antas, och att vissa ramar sätts för påföljderna för dessa brott. I artikel 83 i EUF-fördraget nämns penningtvätt och relaterade gränsöverskridande brott uttryckligen bland de brott vars definitioner och påföljder kan harmoniseras genom europeiska minimiregler. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Kommissionen uppmanas att undersöka om Amlas verksamhet, även vad gäller direkt tillsyn, skulle kunna bedrivas fullt ut före 2026. EESK uppmanar hur som helst kommissionen och övriga berörda institutioner att under tiden stärka sitt samarbete, så att den befintliga lagstiftningen kan genomföras på ett effektivare sätt mot bakgrund av Europaparlamentets och revisionsrättens anmärkningar. Detta gäller i synnerhet EBA och dess nya penningtvättskommitté, ECB och Europol. Dessutom bör kommissionen, Europeiska utrikestjänsten och Europol snarast möjligt göra en ny analys av tredjeländer som sannolikt kommer att tas med i en ny EU-förteckning över icke samarbetsvilliga länder i fråga om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | EESK inser hur stor betydelse Eppo skulle kunna få i bekämpningen av penningtvätt och finansiering av terrorism, och uppmanar EU-institutionerna och medlemsstaterna att utan ytterligare dröjsmål se till att myndigheten kan bedriva sin verksamhet fullt ut. Kommittén beklagar de hinder för slutförandet av processen som en del regeringar har satt upp, särskilt vissa regeringar som nyligen innehaft det tillfälliga EU-ordförandeskapet. Vi instämmer i Europaparlamentets uppmaning till kommissionen om att överväga förslaget om att inrätta en europeisk ram för gränsöverskridande utredningar av ekobrott och skattebrott. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Penningtvättens gränsöverskridande karaktär gör att samordningen mellan nationella polisstyrkor och underrättelsetjänster måste ökas. Samtidigt menar EESK att det skulle vara till stor hjälp om Europol gavs större befogenheter och tillräckligt med mänskliga och materiella resurser för att kunna bekämpa penningtvätt, finansiering av terrorism och gränsöverskridande organiserad brottslighet, och för att kunna samordna de nationella polisstyrkorna. Effektiv samordning av Eppo, den nya myndigheten Amla och Europol kan vara nyckeln till det nya lagstiftningspaketets framgång i praktiken. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | EESK anser att en ny, realistisk och sanningsenlig förteckning över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner bör upprättas. Vidare föreslår kommittén att kommissionen utarbetar ett direktiv som föreskriver att företag och enskilda personer som är inblandade i ekonomisk brottslighet eller penningtvätt ska uteslutas från alla offentliga upphandlingsförfaranden. |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | Kommittén anser också att de nuvarande förbindelserna mellan medlemsstaternas finansunderrättelseenheter bör upprätthållas och införlivas i Amlas nya struktur. De informationsallianser och strategiska allianser som under åren byggts upp mellan finansunderrättelseenheter i olika medlemsstater får inte gå förlorade. |
| --- | --- |

4.13

| 4.14 | En betydande del av penningtvätten sker utanför det finansiella systemet, genom att kontanter används för inköp av varor som sedan legaliseras eller magasineras, eller genom vissa affärstransaktioner. EESK uppmanar kommissionen att undersöka hur det föreslagna lagstiftningspaketet skulle kunna tillämpas som mest effektivt på marknaden för konstverk och andra tillgångar av stort värde och magasineringen av dessa i frihamnar, tullager och särskilda ekonomiska zoner, liksom på vissa affärstransaktioner, affärstransaktioner som inbegriper räntefria lån som återbetalas i ett destinationsland, fastighetsinvesteringar och transaktioner med spelföretag. Resultatet av en sådan undersökning bör om så är lämpligt ligga till grund för ytterligare lagstiftningsförslag med syftet att bekämpa penningtvätt och relaterade brott. |
| --- | --- |

4.14

| 4.15 | Den verksamhet som de allra flesta ideella civilsamhällesorganisationer bedriver stärker demokratin genom att göra den deltagandebaserad, och det handlar om en ekonomisk sektor som ökar i värde. Många av dessa organisationer har faktiskt bidragit till arbetet med att bekämpa och avslöja penningtvätt. Samtidigt kan det finnas vissa ideella civilsamhällesorganisationer som också används för penningtvätt. När det gäller att utforma politik som avser ideella civilsamhällesorganisationer måste man inom denna sektor därför göra en mycket noggrann riskbedömning, så att fall där denna typ av organisationer används för olagliga ändamål upptäcks utan att organisationernas utveckling hämmas och utan att auktoritära regeringar får möjlighet att gå till angrepp mot organisationer som kritiserar dem. |
| --- | --- |

4.15

5.   Särskilda kommentarer

| 5.1 | Under pandemin har inte bara de virtuella transaktionerna blivit fler och användningen av kryptotillgångar ökat, utan även marknaden för icke-fungibla token (NFT) (25), med vilka pengar flyttas över gränser (2,5 miljarder US-dollar under första halvåret 2021) med hjälp av blockkedjeteknik, har blivit vanligare. EESK föreslår att NFT-aktörer (på marknadsplatser) tas upp i förteckningen över ansvariga enheter. Likaså måste ”kontantlösa transaktioner”, som används för penningtvätt, övervakas. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | I samband med pandemin har användningen av kontanter minskat. Detta har i kombination med beslutet att sluta trycka sedlar i valören 500 euro skapat ett behov hos brottslingar av att ”tvätta” dessa pengar och föra in dem i den reala ekonomin. EESK rekommenderar därför att kommissionen undersöker möjligheten att sänka gränsen för kontanttransaktioner till under 10 000 euro, med beaktande av medlemsstaternas olika förhållanden. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | EESK menar att det är avgörande att finansunderrättelseenheterna fungerar ordentligt. För detta krävs tillräckligt med tekniska och mänskliga resurser på hög nivå. Deras förmåga att samarbeta med andra finansunderrättelseenheter och EU-myndigheter måste stärkas, med kompatibla standarder, förfaranden och it-verktyg samt tillräcklig och jämförbar utbildning för all personal. Amla bör samarbeta med behöriga nationella myndigheter för att optimera effektiviteten i sitt arbete. Kommittén uppmanar de nationella regeringarna, särskilt de som nämns i de landsspecifika rekommendationerna inom den europeiska planeringsterminen, att prioritera målet att finansunderrättelseenheterna ska fungera smidigt, och att främja ett effektivt samarbete med EU:s myndigheter. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | EESK anser att en förutsättning för att Amla ska fungera ordentligt är hög yrkesmässig kvalitet, erfarenhet, oberoende – dvs. att man enbart arbetar för EU:s intressen och värden – och ärlighet hos myndighetens chefer och annan personal. Urvalsprocessen måste därför styras av noggrannhet och öppenhet. Kommissionen bör ta fram en förteckning över de principer och värden som de inledande rekryteringsprocesserna ska bygga på och som bör beaktas inom ramen för de etiska regler som ska utarbetas och godkännas av myndighetens organ. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Kommittén upprepar sitt förslag (26) – som ligger i linje med Europaparlamentets förslag – om att fasa ut system för uppehållstillstånd för investerare, och förbjuda sådana system för medborgarskap, samtidigt som man noggrant kontrollerar att de som drar nytta av dessa system har uppfyllt sina rättsliga förpliktelser i sina ursprungsländer och inte bedriver penningtvätt. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | EESK föreslår att kommissionen upprättar en databas för att informera små och medelstora företag om påföljder, inklusive längden på dessa, för enskilda personer och företag i fråga om finansiering av terrorism. |
| --- | --- |

5.6

| 5.7 | Amla måste få en budget som räcker för att möta de stora utmaningar som myndighetens mål och uppdrag kommer att innebära. Effektiv bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism kommer avsevärt att öka skatteintäkterna för medlemsstaterna, som måste möta de utmaningar som den gröna och den digitala omställningen och den därmed förbundna rättvisa omställningen innebär. Detta kommer även att bidra till att den sociala och politiska sammanhållningen förbättras. Hänsyn bör tas till företagens kostnader när det gäller att uppfylla de nya rättsliga skyldigheterna, vars ändamålsenlighet måste bedömas regelbundet. EESK föreslår att Amla finansieras genom EU:s budget. |
| --- | --- |

5.7

| 5.8 | En avgörande aspekt för att kampen mot penningtvätt och finansiering av terrorism ska bli framgångsrik är tillgång till lämpliga sammankopplade databaser och register över verkligt huvudmannaskap för konton, egendomar, truster eller förvaltare och transaktioner, som är lättillgängliga för behöriga personer. Med den allt större och snabbare tillgången till dessa register och databaser ökar kravet på skydd av personuppgifter. Kommittén menar att detta är en fråga som måste ägnas största möjliga uppmärksamhet. |
| --- | --- |

5.8

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  COM(2020) 593 final.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/1673 av den 23 oktober 2018 om bekämpande av penningtvätt genom straffrättsliga bestämmelser (EUT L 284, 12.11.2018, s. 22).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1936 av den 23 oktober 2019 om skydd för personer som rapporterar om överträdelser av unionsrätten (EUT L 305, 26.11.2019, s. 17).

3

(4)  COM(2019) 360 final, COM(2019) 370 final, COM(2019) 371 final och COM(2019) 372 final av den 24 juli 2019.

4

(5)  C(2020) 2800.

5

(6)  EUT C 429, 11.12.2020, s. 6.

6

(7)  COM(2021) 421 final.

7

(8)  COM(2021) 420 final.

8

(9)  COM(2021) 423 final.

9

(10)  COM(2021) 422 final.

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/847 av den 20 maj 2015 om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel och om upphävande av förordning (EG) nr 1781/2006 (EUT L 141, 5.6.2015, s. 1).

11

(12)  Europaparlamentets resolution av den 26 mars 2019 (EUT C 108, 26.3.2021, s. 8) och Europaparlamentets resolution av den 10 juli 2020.

12

(13)  Revisionsrättens särskilda rapport nr 13/2021.

13

(14)  Arbetsgruppen CEPS–ECRI:s rapport ”Anti-Money Laundering in the EU”, januari 2021.

14

(15)  Revisionsrätten, ibidem, punkt 86. EBA:s tillsynsstyrelse har på tio år inte genomfört några utredningar om penningtvätt och finansiering av terrorism på eget initiativ. Eftersom tillsynsstyrelsen inte har någon rättslig skyldighet att svara på begäranden inom en viss tid har den endast undersökt två av de fyra klagomål som kommissionen lämnat in.

15

(16)  Revisionsrätten, ibidem, punkterna 26 och 28.

16

(17)  CEPS–ECRI, ibidem, s. 2.

17

(18)  CEPS–ECRI, ibidem, s. iv.

18

(19)  EESK:s yttrande ”Kamp mot skattebedrägeri, skatteflykt och penningtvätt”, (EUT C 429, 11.12.2020, s. 6), punkterna 3.4, 3.5 och 3.6.

19

(20)  Europaparlamentets resolution av den 10 juli 2020 om en övergripande EU-politik för att förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism – kommissionens handlingsplan och annan utveckling på senare tid.

20

(21)  Sedan EBA, Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa) inrättades har de intressentgrupper, med medlemmar som är jämnt fördelade mellan företrädare för privata företag, konsumenter, användare, arbetstagarföreträdare från branschföretag och akademiker på högsta nivå, för att underlätta samråd med berörda parter.

21

(22)  Europol och europeiskt centrum för bekämpning av finansiell och ekonomisk brottslighet: ”Enterprising criminals – Europe’s fight against the global networks of financial and economic crime” (juni 2020) och WCA: ”COVID 19 opened the doors for a new wave of money laundering”.

22

(23)  COM(2020) 593 final.

23

(24)  ”Brevlådeföretag”, ”skalbolag” eller ”fiktivt företag”: företag utan verklig ekonomisk verksamhet i det land där det är registrerat, och med mycket få eller inga anställda. Vissa av dem används för penningtvätt, skatteflykt eller för att kringgå utstationeringsdirektivet. Se EPRS, 10/2018: ”An overview of shell companies in the European Union”, Internationella valutafonden, F&D, 09/2019: Damgaard, Elkjaer och Johannesen: ”The Rise of Phantom Investments” och EESK:s yttrande ”Kamp mot skattebedrägeri, skatteflykt och penningtvätt”, (EUT C 429, 11.12.2020, s. 6).

24

(25)  Reuters: ”NFT sales volume surges to $2.5 bln in 2021 first half”, den 6 juni 2021.

25

(26)  EUT C 47, 11.2.2020, s. 81 och EUT C 429, 11.12.2020, s. 6.

26

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/97 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/97

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Strategi för att finansiera omställningen till en hållbar ekonomi

[COM(2021) 390 final]

(2022/C 152/16)

| Föredragande: | Judith VORBACH |
| --- | --- |
| Medföredragande: | Jörg Freiherr FRANK VON FÜRSTENWERTH |

Föredragande:

Judith VORBACH

Medföredragande:

Jörg Freiherr FRANK VON FÜRSTENWERTH

| Remiss | Europeiska kommissionen, 10.8.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning |
| Antagande av sektionen | 23.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 123/1/2 |

Remiss

Europeiska kommissionen, 10.8.2021

Rättslig grund

Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning

Antagande av sektionen

23.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

123/1/2

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | EU:s ekonomiska politik bör anpassas till både målen i artikel 3 i EU-fördraget och FN:s mål för hållbar utveckling. Följaktligen bör man även i fråga om hållbar finansiering följa en flerdimensionell strategi som omfattar miljömål och sociala mål. Tyvärr beaktas inte social hållbarhet i många av de åtgärder som nämns i meddelandet. Genom att koppla samman hållbarhetspolitiken med den digitala politiken och covid-19-politiken kan man ge EU:s politik större genomslagskraft. Miljöpolitiken måste gå hand i hand med en starkare ekonomi i EU och skapandet av goda arbetstillfällen. Synergier mellan kapitalmarknadsunionen och strategin för hållbar finansiering bör utnyttjas. Till exempel ökar transparens marknadseffektiviteten och utgör samtidigt grunden för tillgång till hållbar finansiering. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) ställer sig fullständigt bakom målet att omdirigera investeringar för att bidra till EU:s omställning till en hållbar ekonomi. De flesta av de åtgärder som nämns i meddelandet är logiska, men verkar ofta tvekande mot bakgrund av det akuta behovet av åtgärder. Särskilt inom klimatpolitiken är tiden en avgörande faktor. Det behövs ett konsekvent regelverk med en lämplig ordningsföljd, där man undviker alltför stor komplexitet, för att strategin ska fungera i praktiken. I stället för att sträva efter perfektion är det hög tid att vidta åtgärder. Vilseledande ”hållbarhetsmålning” förtjänar extra uppmärksamhet. På det hela taget kommer strategin för hållbar finansiering bara att ge de önskade styreffekterna om den ingår i en övergripande ekonomisk politik som är inriktad på hållbarhet. Reglering och offentliga investeringar spelar en avgörande roll. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK uppskattar kommissionens åtagande att inleda omställningen till en hållbar ekonomi i EU, och uppmanar rådet och Europaparlamentet att stödja dessa insatser. EESK anser att arbetsmarknadens parter och det civila samhället bör göras delaktiga i utformningen och genomförandet av hållbar finansiering. Dessa måste vara tillräckligt representerade både i plattformen för hållbar finansiering och i den europeiska rådgivande gruppen för finansiell rapportering (Efrag). När det t.ex. handlar om ESG-kriterierna (1), och därmed även om frågor som påverkar arbetslivet, måste man också samråda direkt med de berörda arbetsmarknadspartsorganisationerna. Kommittén ställer sig generellt sett kritisk till praxis att i alltför hög grad reglera viktiga frågor inom ramen för strategin genom delegerade akter. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EU:s taxonomi måste återspegla en högre ambitionsnivå än vad som föreskrivs i EU-lagstiftningen. För att bli framgångsrik måste den åtnjuta bred acceptans. De verksamheter som ingår får inte äventyra miljömål eller sociala standarder och måste vara förenliga med försiktighetsprincipen. Stora delar av det civila samhället i EU hyser allvarliga tvivel om huruvida detta gäller t.ex. kärnenergi eller naturgas. EESK anser därför att det eventuellt skulle kunna vara bättre att i stället behandla dessa slags kontroversiella ekonomiska verksamheter, som fortfarande kan spela en viktig roll under omställningsperioden, separat från själva EU-taxonomin. Dessutom bör EESK överväga att ta ett separat initiativ i denna fråga. Kommittén stöder integreringen av de återstående miljömålen samt utvidgningen till ekonomiska verksamheter med en miljöprestanda på mellanliggande nivå och till ekonomiska verksamheter som inte har någon betydande inverkan på den miljömässiga hållbarheten respektive som har en betydande inverkan på den. Förslag beträffande detta bör läggas fram snabbt. För att öka taxonomins och standardernas effektivitet bör de tjäna som grund inom olika områden. Det är dock viktigt att förhindra kryphål för grönmålning. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK välkomnar att icke-professionella investerares och små och medelstora företags tillgång till hållbar finansiering ska underlättas, varvid man måste säkerställa rättvisa finansieringsvillkor. Kommittén stöder också åtgärderna för att utvidga hållbarhetsrapporteringen, eftersom hållbar företagspolitik också ligger i de små och medelstora företagens kunders och det civila samhällets intresse som helhet. Rapporteringskraven bör inte vara förenade med alltför stora resurser och kostnader, utan vara ändamålsenliga när det gäller att bidra till transparens för att förbättra marknadseffektiviteten och därigenom underlätta bättre tillgång till finansiering. Inom ramen för grön budgetering rekommenderar EESK att detta kopplas till en framtida gyllene regel för investeringar. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | De åtgärder som nämns för att stödja trovärdiga sociala investeringar är långt ifrån tillräckliga och bör också stärkas. Fokus på social hållbarhet måste ökas så att människorna och arbetslivet står i centrum. Arbetsmarknadens parter och det civila samhället bör delta fullt ut i detta sammanhang, och den europeiska pelaren för sociala rättigheter och FN:s mål för hållbar utveckling bör utgöra grunden. En integrerad taxonomi som omfattar både miljömål och sociala mål kan bli en värdefull grund för ett ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbart EU. När det gäller kraven på hållbarhetsrelaterade upplysningar bör särskilt indikatorerna för arbetstagarrättigheter och mänskliga rättigheter granskas noga och förbättras. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Hållbarhetsfaktorer måste beaktas i den finansiella sektorns riskhantering och kapitalavsättningar, vilket måste hanteras genom reglering och på kort sikt även på teknisk nivå. EESK förespråkar en sund och framåtblickande kapitalpolitik och en strikt ekonomisk riskbedömning, så att riskviktningen baseras på de faktiska stabilitetsriskerna. Effekterna av hållbarhetsrisker på banker och försäkringsgivare och t.o.m. på stabiliteten i den finansiella sektorn som helhet måste beaktas. Som en del av den systematiska kartläggningen av ESG-risker i kreditbetyg bör man återuppta debatten om ett EU-kreditvärderingsinstitut och därmed befästa EU:s ledande roll på hållbarhetsområdet. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESK välkomnar åtgärderna för att stärka övervakningen av systemrisker till följd av klimatkrisen och föreslår att helst alla områden i den finansiella sektorn ska omfattas. Det är också dags att äntligen ta hänsyn till sociala hållbarhetsrisker som hotar den sociala sammanhållningen till följd av det ökande fördelningsgapet. EESK ser också positivt på att finansinstitutens hållbarhetsrapportering ska göras mer bindande. Inom ramen för förvaltaruppdragen och förvaltningsreglerna får det inte förekomma någon oproportionerlig överföring av risker under grön täckmantel och klassificeringen av icke hållbara investeringar måste anpassas med försiktighet. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Tillsynsmyndigheterna måste snabbt få befogenheter för att kunna bekämpa grönmålning. En definition av detta begrepp skulle kunna underlätta detta arbete. Det skulle också vara lämpligt med en övervakningsram för att mäta framstegen i EU:s finansiella system. EESK anser att det civila samhället bör göras delaktigt i bedömningen av de finansiella marknadernas anpassning till hållbarhetsmålen. Slutligen bör ett förstärkt samarbete mellan tillsynsmyndigheterna och ECB också stödjas. Det civila samhället bör göras delaktigt i forskningen om den finansiella sektorns hållbarhet, där social hållbarhet måste beaktas. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESK välkomnar att kommissionen kommer att verka för ett ambitiöst samförstånd inom internationella forum, eftersom de globala marknaderna behöver globalt erkända ramvillkor. Europeiska företag bör inte ställas inför så många olika bestämmelser att de drabbas av allvarliga konkurrensnackdelar. Detta inbegriper global tillgång till data som gör det möjligt att bedöma investeringars hållbarhet samt lämplig reglering och tillsyn av leverantörer av ESG-data. Att den internationella samordningen går långsamt får inte göra att åtgärderna på EU-nivå fördröjs. Inom ramen för det fördjupade arbetet inom den internationella plattformen för hållbar finansiering uppmanas kommissionen att verka för ett närmare samarbete inte bara med den privata sektorn utan också med det civila samhället. EESK efterlyser med eftertryck större hänsyn till social hållbarhet även på internationell nivå, bl.a. i linje med FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

1.10

2.   Bakgrund till yttrandet

| 2.1 | Ramen för hållbar finansiering förväntas spela en nyckelroll i genomförandet av Parisavtalet om klimatförändringar och uppnåendet av målen för den gröna given. Eftersom omfattningen på de investeringar som krävs enligt kommissionen med råge överskrider den offentliga sektors kapacitet är syftet med ramen för hållbar finansiering att kanalisera privata finansflöden till relevanta ekonomiska verksamheter. Även den ömsesidiga förstärkningen av ramen för hållbar finansiering och kapitalmarknadsunionen (2) bör ge upphov till nya möjligheter. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Strategin för hållbar finansiering från 2018 består av en taxonomi, ett upplysningssystem för företag och investeringsverktyg, inbegripet referensvärden, standarder och märkningar. Kommissionen uppger att stora framsteg har gjorts när det gäller att lägga grunden för ramen för hållbar finansiering, men att mycket återstår att göra. Med detta initiativ inleder kommissionen en ny fas i EU:s strategi för hållbar finansiering, som nu inriktas på finansieringen av realekonomins omställning till hållbarhet, inkludering, den finansiella sektorns resiliens och bidrag samt globala ambitioner. |
| --- | --- |

2.2

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | EESK förespråkar en välståndsinriktad ekonomisk politik med flera mål: miljömässig hållbarhet, hållbar tillväxt för alla, full sysselsättning och arbete av hög kvalitet, rättvis fördelning, hälsa och livskvalitet, finansiell stabilitet, prisstabilitet, balanserad handel på grundval av en rättvis och konkurrenskraftig industriell och ekonomisk struktur samt stabila offentliga finanser. Dessa mål överensstämmer både med målen i artikel 3 i EU-fördraget och med FN:s mål för hållbar utveckling. Det är därför beklagligt att man i strategin för hållbar finansiering till stor del enbart hänvisar till klimatmål. EESK rekommenderar ett helhetsgrepp där man tar hänsyn till miljömål och sociala mål och ser till att de är balanserade. För att undvika bakslag och skapa det samförstånd som krävs måste klimatpolitiken betraktas i ett välståndsinriktat ekonomiskt sammanhang. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Genom att koppla samman hållbarhetspolitiken med den digitala politiken och politiken för tiden efter covid-19 kan man ge EU:s åtgärder större genomslagskraft. Miljöpolitiken måste gå hand i hand med skapandet av arbetstillfällen av hög kvalitet, en rättvis fördelning av kostnader och risker samt en förstärkning av EU:s ekonomi, inte minst på global nivå. Man måste också utnyttja synergier mellan projektet för en kapitalmarknadsunion och strategin för hållbar finansiering. Transparens och information är viktiga inslag i effektiva marknader och är samtidigt en förutsättning för hållbar finansiering. Sammantaget kommer detta också att förbättra de små och medelstora företagens tillgång till socialt och miljömässigt hållbar finansiering. Dessutom betonar EU:s tekniska expertgrupp med berörda parter behovet av att samarbeta med små företag och stödja dem i deras insatser för att uppfylla kraven på hållbarhetsrapportering. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESK ställer sig fullständigt bakom målet att omdirigera och främja investeringar för att bidra till EU:s omställning till en hållbar ekonomi. De flesta av de åtgärder som anges i strategin är visserligen logiska, men det handlar ofta bara om bedömningar eller utsikter till möjliga rättsakter, eller så saknas det en tidsplan. Framför allt när det gäller klimatpolitiken är dock tid och effektivitet avgörande. I stället för att sträva efter perfektion måste man kunna hantera ett visst mått av osäkerhet, skilda åsikter och obesvarade frågor. Utöver en analys av i vilken utsträckning de befintliga bestämmelserna är förenliga med varandra måste nu nästa steg tas utan ytterligare dröjsmål. Det behövs ett ordnat och konsekvent regelverk med en lämplig ordningsföljd och utan alltför stor komplexitet och överlappning för att strategin ska fungera i praktiken. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESK uppskattar kommissionens åtagande att inleda omställningen till en hållbar ekonomi i EU. Dock delegeras det grundläggande arbetet med utvecklingen av en taxonomi och hållbarhetsrapporteringen, det förstnämnda till plattformen för hållbar finansiering och det sistnämnda till den europeiska rådgivande gruppen för finansiell rapportering (Efrag). För att förverkliga omställningen till hållbarhet krävs insatser både av alla EU:s beslutsfattande organ och av medlemsstaterna. EESK uppmanar särskilt rådet och Europaparlamentet att stödja och driva på åtgärderna för hållbarhet. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | EESK kritiserar praxis att i alltför hög grad reglera viktiga ekonomipolitiska frågor genom delegerade akter i stället för ett ordinarie lagstiftningsförfarande. Även arbetsmarknadens parter och det civila samhället bör göras fullt delaktiga i utformningen och genomförandet av hållbar finansiering och i synnerhet i utvecklingen av ESG-kriterierna. Man måste se till att de är företrädda på ett balanserat sätt i plattformen för hållbar finansiering och Efrag. Med tanke på att det i taxonomin och hållbarhetsrapporteringen också handlar om arbetslivsfrågor är fackföreningarnas mycket svaga deltagande inte acceptabelt. (3) På det hela taget måste man även samråda direkt med arbetsmarknadens parter i frågor som rör arbetslivet. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Att uppnå klimatmålen är en generationsövergripande och internationell kollektiv nyttighet, vilket leder till en risk för snålskjuts och marknadsmisslyckande. Man kan inte utgå från att konkurrerande företag frivilligt inkluderar externa effekter i sina priser och därmed tar på sig rollen som ”omställningspolis”. Man kan inte heller förvänta sig en massiv omdirigering av investeringar på grundval av självreglering till följd av ökad transparens. Strategin för hållbar finansiering kommer därför bara att uppnå den effektivitet som krävs och ge de önskade styreffekterna om den ingår i en övergripande (ekonomisk) politik som är inriktad på hållbarhet och motsvarande reglering. Politisk tydlighet underlättar också riskhanteringen inom den finansiella sektorn. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Även offentliga investeringar kommer att fortsätta att spela en avgörande roll, inte minst eftersom de ofta stimulerar ytterligare privata investeringar. Tyvärr har EU:s finanspolitiska ram ofta gett incitament till att minska de offentliga investeringarna (4), vilket även leder till en brist på investeringar i hållbarhet och inkludering. För att målen för den gröna given ska kunna uppnås måste både privata investeringar omdirigeras och offentliga investeringar främjas. I synnerhet kommer efterlysningen av en gyllene regel att betonas genom hållbarhetsdebatten. |
| --- | --- |

3.7

4.   Särskilda kommentarer

4.1   Finansieringen av realekonomins omställning till hållbarhet

| 4.1.1 | Taxonomin måste återspegla en högre ambitionsnivå än vad som föreskrivs i lagstiftningen, eftersom man ändå kan förutsätta att bestämmelserna följs. Det är det enda sättet att befästa den ledande roll som hållbara ekonomiska verksamheter spelar genom finansväsendet och finansieringsmöjligheterna. För att bli framgångsrik måste taxonomin åtnjuta bred samhällelig acceptans. Den måste vara transparent och vetenskapligt underbyggd samt ständigt uppdateras. Enbart om man ser till att de ekonomiska verksamheter som ingår inte äventyrar något av miljömålen (5) eller orsakar sociala missförhållanden kommer de att motsvara ett allmänt accepterat hållbarhetsbegrepp. EESK hänvisar till försiktighetsprincipen i EU:s miljöpolitik (6). |
| --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | För att öka taxonomins effektivitet rekommenderar EESK att den används i finansiella företags riskhantering (se punkt 4.4). EESK anser att bl.a. mätningen av den taxonomirelaterade andelen av finansinstituts tillgångar genom andelen gröna tillgångar, integreringen av miljörisker i stresstester samt användningen av taxonomin för gröna obligationer är lovande tillvägagångssätt. Även när det gäller t.ex. statligt stöd och offentlig upphandling eller i samband med EU:s finanspolitiska ram bör man dock hänvisa till taxonomin, standarder och märkningar. |
| --- | --- |

4.1.2

| 4.1.3 | De nya tekniska granskningskriterierna (åtgärd 1 c) måste införas med stor aktsamhet och strikt tillämpning av försiktighetsprincipen. Bland annat måste kriteriet i taxonomiförordningen (7) om att inte orsaka betydande skada för andra miljömål eller sociala mål (8) konsekvent efterlevas. I detta avseende bör förslagen om att inkludera jordbruk, naturgas och kärnenergi i taxonomin granskas med största försiktighet. Att bevara taxonomins trovärdighet är avgörande för att inte äventyra taxonomiprojektet som helhet. EESK framhåller att stora delar av det europeiska civila samhället hyser allvarliga tvivel om huruvida de ekonomiska sektorer som kommissionen föreslår är hållbara. Dessa synpunkter gäller även lagstiftningen om finansiering av vissa ekonomiska verksamheter (åtgärd 1 a). |
| --- | --- |

4.1.3

| 4.1.4 | EESK medger att även ekonomiska verksamheter vars hållbarhetsegenskaper är ytterst kontroversiella kan spela en viktig roll under omställningsperioden, särskilt om de uppfyller de senaste tekniska standarderna. EESK anser därför att det eventuellt skulle kunna vara bättre att behandla dessa slags verksamheter i ett ärende som är separat från EU:s taxonomi. Dessutom bör EESK överväga att ta ett separat initiativ i denna fråga. Syftet med ett sådant initiativ skulle vara att förespråka en välståndsinriktad energipolitik där fokus ligger på miljömål samt överkomliga priser, en förstärkning av EU:s ekonomi internt och på global nivå och bevarande av goda arbetstillfällen. |
| --- | --- |

4.1.4

| 4.1.5 | Den delegerade akt som redan föreskrivs i taxonomiförordningen och som ska omfatta de återstående fyra miljömålen på områdena vatten, biologisk mångfald, förebyggande av föroreningar och cirkulär ekonomi (åtgärd 1 d) är ett välkommet steg mot ett helhetsgrepp på hållbarhet. EESK välkomnar också kommissionens tillkännagivande att den kommer att föreslå granskningskriterier i samband med biologisk mångfald för att koppla samman biologisk mångfald och klimatpolitik. Även utvidgningen till ekonomiska verksamheter med en miljöprestanda på mellanliggande nivå samt differentieringen mellan ekonomiska verksamheter som inte har någon betydande inverkan på den miljömässiga hållbarheten och ekonomiska verksamheter som orsakar betydande skada på denna (åtgärd 1 b) utgör steg i rätt riktning. Enligt taxonomiförordningen ska en rapport om ekonomiska verksamheter som har respektive inte har betydande inverkan läggas fram senast i slutet av 2021. EESK framhåller att denna tidsfrist måste respekteras. När taxonomin utvidgas måste man också se till att det inte uppstår några kryphål för grönmålning, inte minst på grund av ökad komplexitet. |
| --- | --- |

4.1.5

| 4.1.6 | EESK välkomnar utvidgningen av standarder och märkningar (åtgärd 1 e) och efterlyser större beslutsamhet bl.a. när det gäller att införa minimistandarder. En allmän ram för märkning för finansiella instrument som finansierar omställningen skulle vara viktig för att få tydlig och tillförlitlig vägledning. Vilseledande ”hållbarhetsmålning”, där ett institut ger sken av att vara mer miljömässigt eller socialt hållbar än det faktiskt är, förtjänar extra uppmärksamhet. Emellertid kommer man senast 2023 bara att bedöma om detta behövs. Även när det handlar om att skapa ett ESG-referensvärde tillkännager man bara en bedömning, trots att bindande definitioner och regler även här skulle vara viktiga byggstenar för att skapa den tydlighet som investerarna och samhället med rätta efterlyser. |
| --- | --- |

4.1.6

4.2   En inkluderande ram för hållbar finansiering

| 4.2.1 | EESK välkomnar att konsumenters, icke-professionella investerares och små och medelstora företags tillgång till hållbar finansiering ska underlättas, för att möjliggöra mindre projekt på lokal nivå (åtgärd 2 a). Då måste man också säkerställa rättvisa finansieringskostnader. Att främja kunskap om hållbarhet är ett bra sätt att tillgodose det växande intresset. Finansiell utbildning kan dock aldrig ersätta ett sunt investerarskydd, och betoningen av hållbarhetsaspekter får inte leda till att oproportionerligt höga risker döljs. När man utarbetar en ram för finansiell kompetens måste investerarföreträdare göras delaktiga. |
| --- | --- |

4.2.1

| 4.2.2 | För att förbättra hållbarhetsrapporteringen även för små och medelstora företag som inte omfattas av förslaget till direktiv om företagens hållbarhetsrapportering (9) välkomnar EESK projekten vad gäller rådgivning och taxonomikompassen (åtgärd 2 a). Det är viktigt att förbättra rapporteringen och göra den mer bindande, eftersom även mindre företags ekonomiska verksamhet kan ha en betydande miljöpåverkan. EESK påpekar att det civila samhället som helhet har ett stort intresse för hållbar företagspolitik. I synnerhet kommer även kunder till och investerare i små och medelstora företag att be om hållbarhetsupplysningar. Inom ramen för ett förenklat ESG-rapporteringssystem måste man dock noga se till att förhindra grönmålning. Dessutom rekommenderas följande steg: standardisering av och jämförbarhet mellan EU-företags icke-finansiella information, införande av ett regelverk och en tillsynsram för leverantörer av hållbarhetsdata samt tryggad tillgång till företags icke-finansiella rådata. Rapporteringskrav är inget självändamål och bör därför inte vara förenade med alltför stora resurser och kostnader, utan vara ändamålsenliga när det gäller att bidra till transparens för att förbättra marknadseffektiviteten och därigenom underlätta bättre tillgång till finansiering. |
| --- | --- |

4.2.2

| 4.2.3 | Användningen av digital teknik för hållbar finansiering är konsekvent. Omvänt måste hållbarhetsaspekter integreras i tekniken (åtgärd 2 b). Samordningen av åtgärderna för att främja ett helhetsgrepp på hållbarhet och för digitalisering samt för att hantera covid-19-krisen skapar synergier som måste förstärkas för att ge EU:s åtgärder större genomslagskraft. EESK rekommenderar att man kopplar grön budgetering (åtgärd 2 e) till en framtida gyllene regel för investeringar. Generellt sett är det beklagligt att det inte heller här finns något helhetsgrepp på hållbarhet. När det gäller riskdelning måste man se till att det inte uppstår någon ensidig börda och risköverföring till nackdel för den offentliga sektorn. |
| --- | --- |

4.2.3

| 4.2.4 | Det utökade försäkringsskyddet vad gäller miljörisker är en anpassning till verkligheten (åtgärd 2 c). Enligt kommissionen kan en liten ökning minska skattebetalarnas och regeringarnas kostnader för klimatrelaterade katastrofer väsentligt, vilket EESK välkomnar varmt. De föreslagna åtgärderna, såsom att kartlägga exempel på bästa praxis, förefaller dock ytterst defensiva. Under alla omständigheter måste arbetsmarknadens parter och det civila samhället göras delaktiga i en dialog om (klimat)resiliens. |
| --- | --- |

4.2.4

| 4.2.5 | Åtgärderna för att stödja trovärdiga sociala investeringar (åtgärd 2 d) är långt ifrån tillräckliga för att fylla luckorna i strategin på det sociala området. Taxonomiförordningen (10) ger visserligen ett minimiskydd genom att bland annat hänvisa till Internationella arbetsorganisationens grundläggande arbetsnormer, men det är inte tillräckligt för att taxonomin ska stödja sociala framsteg. Det behövs också en konsekvent strategi för att förbättra den sociala hållbarheten, där människorna och arbetslivet står i centrum. Grunden finns redan i och med den europeiska pelaren för sociala rättigheter och målen för hållbar utveckling. Till exempel kan en taxonomi som omfattar både miljömål och sociala mål och därmed sammantaget införlivar DNSH-principen (11) utgöra en värdefull grund för ett ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbart EU. En helhetsinriktad taxonomi bör nu utvecklas snabbt med deltagande av arbetsmarknadens parter och det civila samhället. Att rapporten om den sociala taxonomin ska läggas fram i slutet av 2021 förefaller under alla omständigheter för sent. |
| --- | --- |

4.2.5

| 4.2.6 | Översynen av de tekniska standarderna enligt förordningen om hållbarhetsrelaterade upplysningar (12), som syftar till att förtydliga indikatorer för negativa miljörelaterade och sociala konsekvenser, kommer också för sent, eftersom den ska äga rum först i slutet av 2022. EESK uppmanar framför allt till att betydligt snabbare se över indikatorerna för arbetstagarrättigheter och mänskliga rättigheter och införa högre standarder. Självklart måste arbetsmarknadens parter och det civila samhället göras fullt delaktiga även i detta sammanhang. |
| --- | --- |

4.2.6

4.3   Förbättrad resiliens mot hållbarhetsrisker

| 4.3.1 | EESK stöder införandet av hållbarhetsfaktorer i riskhanteringen inom den finansiella sektorn. Detta är det enda sättet att bryta den onda cirkeln med finansiella företag som finansierar klimatskadlig verksamhet. Klimatförändringarna medför allvarliga risker för banker och försäkringsbolag, men påverkar också den finansiella sektorn som helhet och hotar t.o.m. den övergripande finansiella stabiliteten. I detta sammanhang varnar EESK för att misstolka den finansiella sektorns roll som ett tillsynsorgan som ålägger hållbarhetsmål i det allmännas intresse. Klimatriskerna är dock svåra kvantifiera exakt på grund av att de är så omfattande, inträffar för första gången och kännetecknas av osäkerhet. Detta får emellertid inte på något sätt försena konkreta åtgärder, vilket skulle förvärra problemet ytterligare. På det hela taget behövs en snabb och försiktig strategi för att förebygga chockartade reaktioner. EU:s taxonomi bör tjäna som grund för detta. |
| --- | --- |

4.3.1

| 4.3.2 | Inkluderingen av hållbarhetsrisker i standarder för finansiell rapportering och utarbetandet av en standard för naturkapital är välkomna, och i detta sammanhang är vetenskapligt grundade, stringenta och tillförlitliga standarder och metoder nödvändiga (åtgärd 3 a). Det är också lämpligt att systematiskt ta upp relevanta ESG-risker i kreditbetyg och kreditutsikter (åtgärd 3 b). Mot den aktuella bakgrunden föreslår EESK att debatten om ett EU-kreditvärderingsinstitut återupptas, i syfte att befästa EU:s ledande roll på hållbarhetsområdet. |
| --- | --- |

4.3.2

| 4.3.3 | Det är logiskt att ta hänsyn till ESG-faktorer i bankernas riskhanteringssystem och i tillsynsramen för försäkringsgivare (åtgärderna 3 c och 3 d). De bör också beaktas vid översynerna av kapitalkravsförordningen, kapitalkravsdirektivet och Solvens II (13), som sannolikt kommer att åtföljas av längre debatter. EESK rekommenderar därför också att man inkluderar lägliga åtgärder i standarderna för att mäta risker vid riskhantering i syfte att säkerställa en snabb kartläggning av hållbarhetsrisker och lämpliga kapitalavsättningar. På teknisk nivå är bl.a. riktlinjer från de europeiska tillsynsmyndigheterna lämpliga för detta ändamål. På det hela taget rekommenderas en sund, framåtblickande och noggrant avvägd risk- och kapitalpolitik, där hållbarhetsriskers effekter på den finansiella stabiliteten beaktas. |
| --- | --- |

4.3.3

| 4.3.4 | Åtgärder såsom interna stresstester går i rätt riktning som ett komplement. EESK motsätter sig dock tanken på en särskild tillsynsbehandling av exponeringar som klassificerats som hållbara, vilket t.ex. skulle medföra lägre kapitalkrav. Den ökade komplexiteten i regelverket kan leda till oklarhet och kryphål i lagstiftningen. EESK förespråkar därför en strikt ekonomisk riskbedömning. Riskviktningen bör i första hand baseras på risker för den ekonomiska stabiliteten. Klimatskadliga investeringar riskerar redan att minska i värde och bli ”strandade”. Om man skulle riva upp kapitalkravsförordningen, kapitalkravsdirektivet och Solvens II varnar EESK för en tillsynsrättslig bergochdalbana och ett hot mot uppnådda standarder. |
| --- | --- |

4.3.4

| 4.3.5 | Bland annat ECB uppmärksammar kopplingen mellan klimatkrisen och den finansiella stabiliteten. EESK välkomnar ECB:s offentliggörande av faktablad om ESG-risker och stöder åtgärderna för att stärka övervakningen och hanteringen av potentiella systemrisker (åtgärd 3 e). Detta bör om möjligt omfatta alla institut, aktörer, produkter och handelsplattformar, även mindre reglerade områden. EESK betonar också att fokus först och främst måste ligga på att minska och inte kartlägga riskerna. Tyvärr tar man inte ens upp sociala hållbarhetsrisker som hotar den sociala sammanhållningen till följd av ett ökande fördelningsgap. |
| --- | --- |

4.3.5

4.4   Förbättra den finansiella sektorns bidrag till hållbarhetsmålen

| 4.4.1 | Den finansiella sektorn har en central funktion i den ekonomiska cykeln och spelar därför en viktig roll när det gäller hållbarhet. I dagens investeringar kan man nämligen urskilja framtidens koldioxidutsläpp. Det är därför logiskt att man i direktivet om företagens hållbarhetsrapportering ålägger olika finansmarknadsinstitut att redovisa sina omställningsplaner och hur de bidrar till att minska miljöavtrycket, samt att man strävar efter att stärka finansmarknadsaktörernas offentliggörande och åtgärder för utfasning av fossila bränslen för finansiella produkter inom ramen för förordningen om hållbarhetsrelaterade upplysningar (åtgärd 4 a). EESK rekommenderar att den förbättrade rapporteringen kopplas till på förhand fastställda omställningsvägar och att rapporteringskraven utvidgas till att omfatta andra finansmarknadsaktörer. Frivilliga hållbarhetsåtaganden kan, såsom kommissionen själv konstaterar, bara vara ett första steg, vilket gör att alla åtgärder för mer bindande åtaganden måste stödjas för att undvika oklarhet och godtycke. |
| --- | --- |

4.4.1

| 4.4.2 | När det gäller förvaltaruppdragen och förvaltningsreglerna handlar det återigen främst om bedömningar (åtgärd 4 b). Det är lämpligt att bredda konceptet ”medlemmars och betalningsmottagares långsiktiga bästa intressen” och göra det obligatoriskt att beakta hållbarhetskonsekvenserna. Inte heller här får det förekomma någon oproportionerlig överföring av risker under grön täckmantel. Klassificeringen av icke hållbara investeringar bör anpassas med försiktighet, med särskilt fokus på riskviktningen av nya investeringar i fossila bränslen. Med tanke på en rättvis omställning får social hållbarhet inte förbises igen. Att förbättra tillgängligheten till, riktigheten av och öppenheten hos ESG-marknadsundersökningar och ESG-betyg är också ett viktigt tillägg, eftersom det finns ett akut behov av förbättrad tillförlitlighet och jämförbarhet med tanke på den förvirrande mångfalden av koncept (åtgärd 4 c). |
| --- | --- |

4.4.2

4.5   Övervaka en ordnad omställning och säkerställa det finansiella systemets integritet

| 4.5.1 | EESK stöder alla åtgärder som ger tillsynsmyndigheterna möjlighet att motarbeta grönmålning (åtgärd 5 a). Det är trots allt självklart att ge dem de medel som behövs för att de ska kunna fullgöra sin uppgift. Tyvärr planeras även här bara en bedömning utan tidsplanering. EESK vill än en gång fästa uppmärksamheten på tidsfaktorn och beklagar att man bara talar om miljömässig hållbarhet. Slutligen bör ”grönmålning” och ”hållbarhetsmålning” definieras för att underlätta tillämpningen av motåtgärder. |
| --- | --- |

4.5.1

| 4.5.2 | En robust övervakningsram för att mäta de framsteg som görs av EU:s finansiella system är en viktig kompletterande åtgärd (åtgärd 5 b). Att mäta kapitalflöden till hållbara investeringar, bedöma investeringsbehoven och bedöma de finansiella marknadernas anpassning till klimat- och miljömålen är välkommet. Tyvärr utelämnas ännu en gång social hållbarhet. Utöver finansinstituten anser EESK att arbetsmarknadens parter och det civila samhället bör göras delaktiga i bedömningen av de finansiella marknadernas anpassning till klimat- och miljömålen. |
| --- | --- |

4.5.2

| 4.5.3 | Det finns ett akut behov av förbättrat samarbete mellan tillsynsmyndigheterna och ECB (åtgärd 5 c). Mot bakgrund av målet om mer samarbetsorienterade politiska åtgärder är det önskvärt med snabba åtgärder. Detta bör även omfatta de nationella tillsynsmyndigheterna. EESK anser att arbetsmarknadens parter och det civila samhället bör göras delaktiga i förstärkningen av forskningen om hållbar finansiering och kunskapsöverföringen mellan den finansiella sektorn och forskningssamhället (åtgärd 5 d), och att även social hållbarhet bör beaktas. |
| --- | --- |

4.5.3

4.6   Främja globala ambitioner

| 4.6.1 | EESK välkomnar att kommissionen kommer att verka för ett ambitiöst samförstånd inom internationella forum (åtgärd 6 a). Med tanke på den nära internationella sammankopplingen av de finansiella marknaderna och behovet att av bevara den globala finansiella stabiliteten är sund internationell styrning i allmänhet och i synnerhet på hållbarhetsområdet av avgörande betydelse. Globala marknader behöver globalt erkända ramvillkor och regler. Detta inbegriper mycket praktiska, men avgörande aspekter såsom behovet av global tillgång till data som gör det möjligt att bedöma investeringars hållbarhet. |
| --- | --- |

4.6.1

| 4.6.2 | Att den internationella samordningen ibland går långsamt får aldrig användas som förevändning eller göra att utvecklingen på EU-nivå fördröjs. Tvärtom, ju mer framgångsrikt hållbar finansiering genomförs i Europa, desto mer sannolikt är det att EU:s väg kommer att fungera som en global modell. Mot denna bakgrund är det således också viktigt att EU:s taxonomi är tillförlitlig och att det dubbla väsentlighetsperspektivet tillämpas fullt ut. EESK efterlyser med eftertryck större hänsyn till social hållbarhet även på internationell nivå, bl.a. i linje med målen för hållbar utveckling. Europeiska företag bör inte ställas inför så många olika bestämmelser att de drabbas av betydande konkurrensnackdelar. |
| --- | --- |

4.6.2

| 4.6.3 | Att fördjupa arbetet inom den internationella plattformen för hållbar finansiering (IPSF) är logiskt (åtgärd 6 b). I samband med detta uppmanar EESK kommissionen att verka för närmare samarbete och samverkan inte bara mellan IPSF och den privata sektorn, utan även med arbetsmarknadens parter och det civila samhället, t.ex. för att se till att mänskliga rättigheter beaktas inom ramen för hållbar finansiering. Även här rekommenderar EESK naturligtvis ett helhetsgrepp på hållbarhet. Detta gäller också stödet till låg- och medelinkomstländer (åtgärd 6 c). |
| --- | --- |

4.6.3

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  ESG: environmental, social and governance = miljö, samhällsansvar och bolagsstyrning.

1

(2)  EUT C 155, 30.4.2021, s. 20.

2

(3)  Se medlemmarna och observatörerna i plattformen för hållbar finansiering https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/business_economy_euro/banking_and_finance/documents/eu-platform-on-sustainable-finance-members_en.pdf.

3

(4)  EUT C 268, 14.8.2015, s. 27.

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 av den 18 juni 2020 om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198, 22.6.2020, s. 13), artikel 17.

5

(6)  Artikel 191 i EUF-fördraget.

6

(7)  Förordning (EU) 2020/852 artikel 18.

7

(8)  DNSH-principen (”do no significant harm”) enligt artikel 2.17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/2088 av den 27 november 2019 om hållbarhetsrelaterade upplysningar som ska lämnas inom den finansiella tjänstesektorn, (EUT L 317, 9.12.2019, s. 1).

8

(9)  Förslag till direktiv om företagens hållbarhetsrapportering COM(2021) 189 final.

9

(10)  Förordning (EU) 2020/852, artikel 18.

10

(11)  ”Do no significant harm” principle = principen om att inte orsaka betydande skada.

11

(12)  Förordning (EU) 2019/2088 av den 27 november 2019 om hållbarhetsrelaterade upplysningar som ska lämnas inom den finansiella tjänstesektorn.

12

(13)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009 om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (EUT L 335, 17.12.2009, s. 1).

13

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/105 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/105

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om europeiska gröna obligationer

(COM(2021) 391 final – 2021/0191 (COD))

(2022/C 152/17)

| Föredragande: | Philip VON BROCKDORFF |
| --- | --- |

Föredragande:

Philip VON BROCKDORFF

| Remiss | Rådet, 12.8.2021
  Europaparlamentet, 13.9.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 114 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning |
| Antagande av sektionen | 23.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 123/1/4 |

Remiss

Rådet, 12.8.2021

Europaparlamentet, 13.9.2021

Rättslig grund

Artiklarna 114 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning

Antagande av sektionen

23.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

123/1/4

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Den ”frivilliga” EU-standarden för gröna obligationer skapar ett system som bygger på öppenhet och tillsyn. Enligt ett sådant system skulle projekt som är i linje med EU-taxonomin för hållbar verksamhet vara berättigade till finansiering, och emittenter skulle behöva lämna ytterligare information både vid tidpunkten för emissionen och därefter genom regelbunden rapportering om hur intäkterna används och vilka effekter projektet har. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESK anser att en EU-standard för gröna obligationer också kan innebära avsevärda ekonomiska fördelar för både emittenter och investerare. Detta är möjligt eftersom förslaget syftar till att skapa en universell, trovärdig och förenklad mekanism för utfärdande av gröna obligationer, något som minimerar informationsasymmetrier, samtidigt som standarden höjer emittenternas anseende. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK anser att anpassningen av sådana obligationer till EU:s taxonomiförordning också gör dem lämpliga för finansiering av ekonomisk verksamhet som stöder omställningen till mer hållbara och koldioxidsnåla ekonomier. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Den föreslagna standarden skulle också bidra till att avsevärt minska den nuvarande osäkerheten vad gäller de typer av tillgångar eller utgifter som rimligen kan klassificeras som grön kapitalanvändning. På grund av ovannämnda anpassning till EU-taxonomin anser EESK dock att det behövs tydlig vägledning från kommissionen som styr investerare mot europeiska gröna obligationer och projekt med positiv miljöpåverkan. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK anser att det är nödvändigt att tillämpa en enhetlig standard för emittenter i samtliga medlemsstater när gröna obligationer vidareutvecklas som en tillgångsklass. Man bör dock inte underskatta den utmaning det innebär för emittenter att uppfylla normerna i EU-taxonomin. Med all sannolikhet skulle de väga kostnaderna för en extern översyn mot fördelarna med att få tillgång till en bredare investerarbas. En sådan situation måste undvikas där privata emittenter föredrar alternativa gröna obligationer och mindre betungande certifieringsförfaranden. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | De föreslagna förfarandena för rapportering och efterlevnad kan också få oproportionerligt stora ekonomiska konsekvenser för små och medelstora företag, som kan komma att uppfatta att EU:s gröna standard är alltför bestraffande, och därmed hindra de gröna obligationerna från att växa ytterligare. Även detta måste undvikas. EESK rekommenderar därför en pragmatisk hållning när det gäller tillsyns- och rapporteringskraven. Att undvika överreglering, även när det gäller företagsemittenter, skulle underlätta antagandet av EU-standarden för gröna obligationer för alla kapitalmarknader. I ekonomier där fossila bränslen fasas ut anses företagsemittenter vara lika viktiga som kommissionens emission av gröna obligationer, och EESK anser att standarder som tillämpas på gröna obligationer som emitteras av den offentliga sektorn å ena sidan och av företagsemittenter å den andra måste konvergera. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | När det gäller emittenter av gröna obligationer utanför EU anser EESK att tillgången till EU:s kapitalmarknader och vice versa bör baseras på en anpassning av taxonomierna mellan jurisdiktioner över hela världen. EESK anser att detta är särskilt viktigt eftersom miljöutmaningar som klimatförändringarna inte kan hanteras av EU på egen hand. Om det inte finns någon gemensam grund för taxonomianpassning med tredjeländer kommer kommissionens förslag till förordning om en frivillig standard för gröna obligationer sannolikt inte bli någon standard för den globala marknaden för gröna obligationer. Den internationella plattformen för hållbar finansiering bör spela en nyckelroll när det gäller att skapa denna gemensamma grund genom att den fungerar som ett forum för dialog mellan politiska beslutsfattare. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Med tanke på det fortsatta behovet av att prioritera den gröna omställningen parallellt med socialt skydd och skydd av mänskliga rättigheter och arbetstagares rättigheter, välkomnar EESK avslutningsvis det krav som ställs i EU-taxonomin att man i samband med investeringar ska leva upp till principen om att inte orsaka betydande skada och uppfylla vissa minimiskyddsåtgärder. Detta kan dock begränsa omfattningen av taxonomianpassningen med tredjeländer, särskilt om sådana jurisdiktioner inte uppfyller de kriterier som är kopplade till principen om att inte orsaka betydande skada, till exempel inte erkänner rätten till kollektivförhandlingar. Därför föreslår EESK en särskild övervakningskommitté som med deltagande av arbetsmarknadens parter ska övervaka dynamiken på marknaden för gröna obligationer. |
| --- | --- |

1.8

2.   Allmänna kommentarer

| 2.1 | Den 6 juli 2021 lade Europeiska kommissionen fram ett förslag till ny förordning om en frivillig europeisk standard för gröna obligationer. Den föreslagna förordningen syftar till att göra EU:s finansiella system mer hållbart genom att skapa en ”gold standard” för gröna obligationer som kan jämföras med, och eventuellt anpassas till, andra marknadsstandarder. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Standarden för gröna obligationer skulle vara öppen för alla emittenter av gröna obligationer, inklusive privata, statliga och andra offentliga emittenter, samt omfatta emittenter även utanför EU. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Den föreslagna ramen skulle fastställa en frivillig standard för hur företag och offentliga myndigheter kan använda gröna obligationer för att anskaffa medel på kapitalmarknaderna för att finansiera projekt. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Enligt standardens regler ska emittenterna senast på obligationens förfallodag fördela alla intäkter från emissionen till verksamheter som uppfyller kraven i EU:s taxonomiförordning (EU) 2020/852 (1). I förordningen fastställs miljömål, granskningskriterier och prestandatrösklar för ekonomisk verksamhet. En ekonomisk verksamhet anses uppfylla kraven om den a) väsentligt bidrar till ett eller flera av miljömålen, b) inte medför någon betydande skada för andra miljömål och c) är förenlig med skyddsåtgärder på det sociala området och i fråga om styrning. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Gröna EU-obligationer skulle bidra till finansieringen av långsiktiga projekt (på upp till 10 år) så länge sådana projekt är anpassade till taxonomiförordningens miljömål. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Gröna EU-obligationer skulle granskas externt i syfte att säkerställa att de är förenliga med de krav som anges ovan, i synnerhet projektens taxonomianpassning. Enligt förslaget ska externa granskare registreras hos Esma och löpande uppfylla villkoren för registrering. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | I händelse av en ändring av EU-taxonomins tekniska granskningskriterier, som anges i taxonomiförordningen, efter en obligationsemission gör förslaget det möjligt för emittenter att fortsätta att kvalificera sig enligt befintliga kriterier i ytterligare fem år. EESK anser dock att om en obligation anses vara ”grön” när den emitteras bör reglerna för hur intäkterna ska anslås inte kunna ändras. I praktiken innebär detta att även om EU-taxonomins granskningskriterier ändras och obligationen inte längre uppfyller de nya kriterierna bör den förbli ”grön” under återstoden av sin löptid. Detta torde bidra till stabila marknader för gröna obligationer. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Förslaget syftar också till att stärka investerarnas förtroende och skyddsåtgärder och minska riskerna för att projekt som finansieras med gröna obligationer inte uppnår miljömålen. Emittenter av sådana obligationer skulle vara tvungna att genomföra regelbunden rapportering. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Ett faktablad om den gröna obligationen som anger de slutgiltiga finansieringsmålen för emissionen skulle vara obligatoriskt, och detta faktablad skulle bli föremål för en ”granskning före emission” av en registrerad extern granskare i syfte att säkerställa att obligationen uppfyller kraven i standarden för gröna obligationer. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Emittenter av gröna obligationer skulle också vara skyldiga att offentliggöra årliga rapporter som visar hur intäkterna från obligationsemissionen är anpassade till EU-taxonomin. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | När alla intäkter från försäljningen av gröna obligationer har anslagits (vilket måste ske innan obligationerna löper ut) måste emittenten få till stånd en ”granskning efter emission”. För vissa emittenter (t.ex. vissa finansinstitut) kommer detta att vara ett årligt krav. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | Det kommer också att krävas att minst en rapport om obligationens totala miljöpåverkan offentliggörs. |
| --- | --- |

2.12

3.   Särskilda kommentarer

| 3.1 | Kommissionens förslag om en EU-standard för gröna obligationer kommer vid en tidpunkt då efterfrågan på gröna obligationer ökar inom EU. De nuvarande emissionerna av gröna obligationer i EU utgör dock ännu bara 2,6 % av de totala emissionerna av EU-obligationer, så det finns fortfarande en betydande tillväxtpotential. Under andra kvartalet 2021 ökade till exempel utgivningen av gröna obligationer i EU med omkring 30 % jämfört med samma period 2020, vilket visar vilken tillväxtkurva detta område har (2). |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Trots detta finns det en växande oro över den verkliga omfattningen av miljöfördelarna med projekt som finansieras genom emission av sådana obligationer. Termen för att beskriva dessa farhågor är ”grönmålning”. I detta begrepp ingår den ibland ovissa miljövänligheten hos projekt som finansieras genom gröna obligationer. Detta skapar ett trovärdighetsproblem för emittenter som försöker hävda sitt miljörykte, och en informationsasymmetri för investerare som på förhand kan ha svårt att identifiera äkta miljömässigt hållbara projekt. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Problemet är att gröna obligationer är likadana som alla andra obligationer. Skillnaden är att intäkterna från emissioner av gröna obligationer används till projekt som uppfyller vissa i förväg fastställda miljökriterier. I händelse av fallissemang, liksom vid alla obligationsemissioner, har investerarna vanligtvis tillgång till emittentens hela balansräkning. Mervärdet för investeraren består i att man innehar en obligation som uppfyller hållbara eller miljömässiga mål. Problemet här är dock att definitionen av hållbar verksamhet varierar mellan olika jurisdiktioner inom EU. Det är därför knappast möjligt att jämföra projektens effekter mellan olika jurisdiktioner, som ofta kan vara olika regioner inom en och samma medlemsstat. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Det finns också ett problem i samband med rapporteringen om användningen av intäkter. Problemen med offentliggörandet av emittenter och informationen till investerarna om hur intäkterna används tenderar att vara mer uttalade i de medlemsstater där lejonparten av de koldioxidsnåla investeringarna kommer att behövas i framtiden. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Syftet med EU-standarden för gröna obligationer är att ta itu med dessa problem genom att skapa ett system som präglas av öppenhet och tillsyn. Enligt ett sådant system skulle endast projekt som är i linje med EU-taxonomin för hållbar verksamhet vara berättigade till finansiering, och emittenter skulle behöva lämna ytterligare information vid tidpunkten för emissionen, och därefter genom regelbunden rapportering om hur intäkterna används och vilka effekter projektet har. Dessutom kommer endast externa granskare under tillsyn av Esma att få godkänna gröna EU-obligationer. EESK varnar dock för marknadskoncentrationer som syftar till att hålla ner kostnaderna för externa granskare. Till exempel kan en enkel och smidig registreringsprocess ge upphov till konkurrens på området – detta skulle inte äventyra granskarnas kunskaper eller kvalitet. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EU-standarden för gröna obligationer kan också innebära avsevärda ekonomiska fördelar för både emittenter och investerare. För närvarande skapar frågorna kring trovärdighet och informationsasymmetrier ytterligare kostnader för alla berörda parter, där emittenter genom kostsamma ansträngningar av olika slag, bland annat kostsamma förfaranden för extern granskning och ökad rapportering, försöker visa att de har rätt kvalifikationer, samtidigt som investerare kanske anstränger sig ytterligare för att på ett adekvat sätt identifiera lämpliga hållbara investeringsmöjligheter. Den föreslagna gröna EU-obligationen skulle skapa en universell, trovärdig och förenklad mekanism för utfärdande av gröna obligationer, som skulle minimera informationsasymmetrierna, samtidigt som den genom denna standard avsevärt skulle förbättra emittenternas rykte. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Europeiska gröna obligationer som är anpassade till EU:s taxonomiförordning är väl lämpade för att finansiera ekonomisk verksamhet som stöder övergången till mer hållbara och koldioxidutfasade ekonomier. Gröna obligationer bör ses som ett förstahandsalternativ, och lämpliga incitament bör skapas för att faktiskt ”miljöanpassa” EU:s finansiella system. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Förslaget skulle också göra det möjligt för EU-baserade företag att emittera en europeisk grön obligation för att förvärva eller skapa en tillgång som är anpassad till EU-taxonomin, till exempel en ny energieffektiv byggnad. Det skulle följaktligen bli möjligt för företag att öka sin andel av tillgångar som är anpassade till taxonomin. Härvidlag bör dock även de sociala kostnaderna, inklusive kollektiva uppsägningar, beaktas. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Tack vare den ovannämnda anpassningen till EU-taxonomin skulle den föreslagna standarden också bidra till att avsevärt minska den nuvarande osäkerheten i fråga om de typer av tillgångar eller utgifter som rimligen kan klassificeras som grön användning av kapital, och därigenom skapa ökat förtroende för marknaden för gröna obligationer samt på så sätt bidra till att dels ytterligare stimulera tillväxt och investeringar inom detta framväxande område, dels normalisera grön finansiering. Med tiden kan EU-standarden för gröna obligationer bli verkningsfull, men det behövs vägledning från kommissionen för att styra investerare mot obligationer och projekt av högre kvalitet som verkligen har en positiv inverkan på miljön, och för att skapa en ny tillgångsklass på kapitalmarknaden i EU. Utsikterna till en sådan vägledning är ett annat skäl till varför detta förslag är välkommet. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Mot denna bakgrund skulle gröna obligationer bli en grundläggande komponent i finansieringen av omställningen till ett koldioxidsnålt samhälle i hela EU. Gröna obligationer har normalt sett långa löptider där kapitalet återbetalas i slutet av löptiden, något som krävs för stora infrastrukturprojekt. Även om användningen av EU-märkningen för gröna obligationer skulle vara frivillig, har investerarna incitamenten att använda den när de försöker mobilisera kapital för projekt med synliga miljöfördelar. Detta är redan i sig en stor fördel, men den största fördelen är själva standarden, som ger ett riktmärke för gröna tillgångar på kapitalmarknaden. Man kan förvänta sig att detta kommer att vidareutveckla gröna obligationer som tillgångsklass, vilket kommer att göra det möjligt för investerare att identifiera en avkastningskurva som är specifik för gröna skuldinstrument. Med en enhetlig standard som är tillämplig på emittenter i alla medlemsstater skulle medel från gröna obligationer och gröna banklån kunna bidra till att mobilisera ytterligare medel för att underlätta övergången till ett koldioxidsnålt samhälle. Detta skulle ytterligare underlättas om man dessutom antar att prissättningen av gröna lån är tillräckligt rimlig. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | EU:s gröna obligation skulle också kunna bli ett riktmärke för gröna obligationer på marknader utanför EU, såsom varit fallet med investeringsfonderna för icke-professionella investerare. EU har i själva verket etablerat sig som en global ledare på området (med 51 % av de emissioner som genomförts globalt av EU-företag och offentliga organ 2020). Standarden för gröna obligationer skulle skapa ytterligare möjligheter till hållbar finansiering för EU-investerare från alla internationella marknader. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Det är viktigt att fastställa en standard för gröna obligationer. Man bör dock inte underskatta den utmaning det innebär för emittenter att uppfylla normerna i EU-taxonomin. Med största sannolikhet skulle de väga kostnaderna för och komplikationerna med en långdragen process med en extern granskning som ska godkännas och övervakas av Esma mot fördelarna med att få tillgång till en bredare investerarbas. Företagsemittenter kan därför komma att föredra alternativa gröna obligationer och mindre betungande certifieringsförfaranden. Dessa föreslagna förfaranden för rapportering och efterlevnad kan också få oproportionerligt stora ekonomiska konsekvenser för små och medelstora företag, som kan komma att uppfatta att EU:s gröna standard är alltför bestraffande, och därmed hindra de gröna obligationerna från att växa ytterligare. Erfarenheterna av EU-omfattande kapitalmarknadsprodukter, där utnyttjandet inte har varit särskilt uppmuntrande, kan ge en antydan om det potentiella intresset för gröna EU-obligationer. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | Det är därför nödvändigt att EU:s tillsynsmyndighet genomför standarden för gröna obligationer på ett så pragmatiskt sätt som möjligt. Även om kommissionen kommer att vara den största emittenten av gröna obligationer med 250 miljarder euro under de kommande tre åren inom ramen för NextGenerationEU – medlemsstaterna kommer att emittera gröna obligationer för totalt cirka 80 miljarder euro –, kan den privata sektorns roll när det gäller att emittera gröna obligationer inte förringas. Att undvika överreglering när det gäller privata emittenter skulle underlätta antagandet av standarden för gröna obligationer på kapitalmarknaderna i EU. Ett varningens finger är dock på sin plats. Enligt förslaget skulle gröna obligationer som emitteras av den offentliga sektorn i medlemsstaterna inte omfattas av den externa granskning som beskrivs i förslaget. Även om emittenter inom den offentliga sektorn fortfarande skulle vara redovisningsskyldiga inför obligationsinvesterarna, med tanke på medlemsstaternas åtaganden om en omställning till en koldioxidsnål ekonomi, skulle en generell tillämpning av EU:s standard för gröna obligationer garantera detta åtagande. Å andra sidan – om man tillät två typer av gröna obligationer (en för den offentliga sektorn och en för företagsemittenter) skulle det kunna leda till minst två olika standarder. |
| --- | --- |

3.13

| 3.14 | Ett annat problem som måste lösas är hur emittenter av gröna obligationer utanför EU ska få tillgång till EU:s kapitalmarknader och tvärtom, därav behovet av att anpassa taxonomierna mellan jurisdiktioner över hela världen. I detta sammanhang är det relevant att hänvisa till den internationella plattformen för hållbar finansiering, som är ett forum för dialog mellan politiska beslutsfattare och som har det övergripande målet att öka mängden privat kapital som investeras i miljömässigt hållbara projekt. Plattformens slutmål är att underlätta mobilisering av privat kapital för miljömässigt hållbara investeringar. Man erbjuder därför ett multilateralt forum för dialog mellan politiska beslutsfattare för att hjälpa investerare att identifiera och utnyttja möjligheter till hållbara investeringar som verkligen bidrar till klimat- och miljömålen. Hur taxonomierna ska anpassas till varandra bör diskuteras och överenskommas inom detta forum. |
| --- | --- |

3.14

| 3.15 | Som tidigare nämnts skulle Esma, i egenskap av EU:s tillsynsmyndighet för kapitalmarknaden, spela en avgörande roll för att se till att de föreslagna standarderna tillämpades så pragmatiskt som möjligt. Detta skulle kräva att man utvecklar sin kompetens och stärker sin kapacitet som tillsynsmyndighet för granskarna av EU:s gröna obligationer. Kommissionen fastställer kriterierna för kvalifikationer och öppenhet, vilka utgör en solid grund för Esma. Vi anser att medan Esma stärker sin kapacitet skulle myndigheten samtidigt kunna stödja sina motparter utanför EU att tillämpa liknande standarder och därmed underlätta för investerare i EU att få tillgång till tillväxtmarknader. |
| --- | --- |

3.15

| 3.16 | En annan aspekt som bör beaktas är att omställningen till en koldioxidsnål ekonomi i EU kommer att kräva finansiering långt utöver vad som är tillgängligt inom ramen för NextGenerationEU. Den privata sektorn spelar redan en roll i denna omställning, men det krävs mycket mer. Den föreslagna EU-standarden för gröna obligationer skulle därför utöver att underlätta gränsöverskridande finansiering på kapitalmarknaderna ytterligare utveckla en framväxande marknad för gröna obligationer och mobilisera ytterligare emittenter. I den slutliga analysen skulle den föreslagna standarden för gröna obligationer stärka potentiella emittenters och investerares rykte och deras engagemang för hållbar utveckling och miljömål, såsom begränsning av och anpassning till klimatförändringarna, hållbar användning och hållbart skydd av vatten och marina resurser, omställning till cirkulär ekonomi, återvinning, förebyggande av avfall, förebyggande och begränsning av föroreningar samt skydd av sunda ekosystem. De relevanta miljömässiga och sociala målen skulle således ingå i alla företagsstrategier. Dessutom skulle främjandet av ett EU-miljömärke för finansiella produkter, samtidigt som byråkratin minimeras, hjälpa privata företag att anta en sådan strategi. |
| --- | --- |

3.16

| 3.17 | Med tiden förväntar sig EESK att investerarna väljer EU-standarder för gröna obligationer, eftersom det skulle säkerställa att medlen används i enlighet med taxonomin, vilket i sin tur skulle underlätta investerarnas krav på information. Därför bör målet vara att anta den föreslagna standarden för gröna obligationer i hela EU, oavsett som det rör sig om den privata eller den offentliga sektorn. |
| --- | --- |

3.17

| 3.18 | I detta sammanhang skulle EESK välkomna om den föreslagna standarden ”skyddade” befintliga gröna obligationer och om sådana standarder eventuellt kunde tillämpas på NextGenerationEU-obligationer. Vi är fast övertygade om att gröna obligationer som är anpassade till taxonomin skulle bidra till att miljömålen uppnås. Dessutom förväntar vi oss att EU-standarden för gröna obligationer kommer att öka investerarnas intresse för sådana investeringar och ytterligare utveckla marknaden för gröna obligationer. Samtidigt som detta är goda nyheter för emittenter och investerare, varnar EESK för de utmaningar som nämnts tidigare. |
| --- | --- |

3.18

| 3.19 | Om vi blickar framåt och antar att förslaget antas i befintligt skick vore det intressant att bedöma i) i vilken utsträckning investerare, både inom och utanför EU, skulle kräva att emittenter anpassar sig till de föreslagna standarderna eller om förslaget skulle leda till skillnader på marknaden för gröna obligationer mellan EU och resten av världen, och ii) hur det föreslagna genomförandet av en EU-standard för gröna obligationer skulle påverka utvecklingen på marknaden för gröna obligationer inom och utanför EU. |
| --- | --- |

3.19

| 3.20 | EESK anser att detta är särskilt viktigt eftersom miljöutmaningar som klimatförändringarna inte kan hanteras av EU på egen hand. Om det inte finns någon gemensam grund för taxonomianpassning med tredjeländer kommer kommissionens förslag till förordning om en frivillig standard för gröna obligationer sannolikt inte bli någon standard för den globala marknaden för gröna obligationer. Detta skulle leda till fragmenterade kapitalmarknader, och att det skulle vara högst osäkert om emittenter från tredjeländer skulle anta kommissionens föreslagna standarder. Detta skulle kunna äventyra tillflödet av de medel som krävs för att hantera de enorma miljöutmaningarna, i synnerhet klimatförändringarna. |
| --- | --- |

3.20

| 3.21 | Med tanke på det fortsatta behovet av att prioritera den gröna omställningen parallellt med socialt skydd och skydd av mänskliga rättigheter och arbetstagares rättigheter, välkomnar EESK avslutningsvis det krav som ställs i EU-taxonomin att man i samband med investeringar ska leva upp till principen om att inte orsaka betydande skada och uppfylla vissa minimiskyddsåtgärder. Detta kan dock begränsa omfattningen av taxonomianpassningen med tredjeländer, särskilt om sådana jurisdiktioner inte uppfyller de kriterier som är kopplade till principen om att inte orsaka betydande skada, till exempel inte erkänner rätten till kollektivförhandlingar. I detta syfte föreslår EESK en särskild övervakningskommitté som ska övervaka dynamiken på marknaden för gröna obligationer, med deltagande av arbetsmarknadens parter. |
| --- | --- |

3.21

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 av den 18 juni 2020 om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198, 22.6.2020, s. 13).

1

(2)  Climate Bonds Initiative (2021). Regional breakdown of green bond issuance, by volume of issuance.

2

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/111 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/111

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv 2014/59/EU vad gäller tillsynsbehandlingen av grupper av globala systemviktiga institut med en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter och en metod för den indirekta teckningen av instrument som är kvalificerade för att uppfylla minimikravet för kapitalbas och kvalificerade skulder

[COM(2021) 665 final – 2021/0343(COD)]

(2022/C 152/18)

| Huvudföredragande: | Antonio GARCÍA DEL RIEGO |
| --- | --- |

Huvudföredragande:

Antonio GARCÍA DEL RIEGO

| Remisser | Europeiska unionens råd, 26.11.2021
  Europaparlamentet, 22.11.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
| Ansvarig sektion | Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning |
| Beslut av EESK:s ordförande | 9.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 9.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 174/2/3 |

Remisser

Europeiska unionens råd, 26.11.2021

Europaparlamentet, 22.11.2021

Rättslig grund

Artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Ansvarig sektion

Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning

Beslut av EESK:s ordförande

9.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

9.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

174/2/3

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) anser det nödvändigt att direkt i kapitalkravsförordningen (CRR) införliva en särskild tillsynsbehandling avseende den indirekta teckningen av instrument som är kvalificerade för interna minimikrav för kapitalbas och kvalificerade skulder (MREL). De föreslagna ändringarna av CRR åtgärdar de konstaterade inkonsekvenserna mellan CRR och direktivet om återhämtning och resolution av banker (BRRD). |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESK rekommenderar förtydligade bestämmelser i CRR vad gäller jämförelsen mellan beloppet för de faktiska kraven rörande total förlustabsorberingskapacitet (TLAC) för alla resolutionsgrupper i en grupp av globala systemviktiga institut med en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter och det teoretiska kravet baserat på en enda ingångspunkt för den gruppen av globala systemviktiga institut. De föreslagna ändringarna behövs för att förtydliga i vilken utsträckning resolutionsmyndigheter kan hantera potentiella inkonsekvenser mellan krav baserade på en enda ingångspunkt och på flera ingångspunkter. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK betonar att det är nödvändigt att ändra formeln för beräkningen av överskottet för TLAC/ MREL inom ramen för det allmänna avdragssystem som är tillämpligt på globala systemviktiga institut med en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter för att säkerställa att formeln beaktar både de riskbaserade och de icke-riskbaserade TLAC-/MREL-kraven för dotterföretaget, i linje med TLAC-standarden. Det innebär att man undviker överskattning av överskottet för TLAC/ MREL för ett visst dotterföretag. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK uppmärksammar att vissa bestämmelser i CRR som är tillämpliga på globala systemviktiga institut med en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter bör förtydligas för att medge att dotterföretag som är etablerade utanför EU beaktas. Detta skulle innebära en anpassning av CRR till motsvarande TLAC-princip som överenskommits internationellt, som är tillämplig när det gäller dotterföretag som är etablerade i alla jurisdiktioner som omfattas av rådet för finansiell stabilitet. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK rekommenderar vissa riktade förtydliganden inom ramen för kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder för institut som är större dotterföretag till globala systemviktiga institut hemmahörande utanför EU (internt TLAC) för att säkerställa att skuldinstrument som utfärdas av dessa institut uppfyller alla kvalifikationskriterier för kvalificerade skuldinstrument. Skälet till denna ändring är att kvalifikationskriterierna för kvalificerade skuldinstrument för närvarande bygger på antagandet att dessa instrument emitteras av en resolutionsenhet och inte av dotterföretag som omfattas av ett internt TLAC-krav. Skillnaden skulle kunna hanteras genom ett förtydligande av att samma kvalificeringsvillkor som gäller resolutionsenheter också i tillämpliga delar gäller enheter som inte är resolutionsenheter. Detta skulle i sin tur göra det möjligt för dessa institut att uppfylla sina interna TLAC-krav bl.a. med kvalificerade skulder, i överensstämmelse med medlagstiftarnas ursprungliga avsikt. |
| --- | --- |

1.5

| 1.5.1 | EESK betonar att banker med flera ingångspunkter bör kunna använda de justeringar som överenskommits i villkorsförteckningen för TLAC. Dessa justeringar är utformade för att säkerställa likvärdig behandling mellan resolutionsmodeller med en enda ingångspunkt och med flera ingångspunkter. Dessa justeringar inbegrips i artiklarna 12a och 72e.4 i CRR II, men dessa två artiklar omfattar inte tredjeländer. I synnerhet enligt artikel 12a, såsom den utformats, är justeringar till följd av skillnader i riskvägda tillgångar begränsade till enheter som är baserade i EU, eftersom konceptet resolutionsenhet enbart avser dotterföretag med huvudkontor i EU. Det är viktigt att bredda omfattningen och inkludera eventuella andra dotterföretag som gruppen har i något annat land. |
| --- | --- |

1.5.1

| 1.6 | EESK anser att denna målsättning inte uppnås genom kommissionens nyligen framlagda förslag eftersom jämförelsen mellan den hypotetiska enda ingångspunkten och summan av varje resolutionsenhets riskvägda tillgångar håller dotterföretag i tredjeländer utanför p.g.a. att jämförelsen avser artiklarna 45d och 45h i BRRD, och BRRD omfattar inte dotterföretag i tredjeländer och inte heller skillnader mellan riskvägda tillgångar till följd av olika beräkningskriterier i tredjeländerna och i medlemsstaterna. Den inbegriper enbart skillnader mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

1.6

2.   Allmänna kommentarer

| 2.1 | Genom kapitalkravsförordningen (CRR) och kapitalkravsdirektivet (CRD) fastställs regelverket för tillsyn över kreditinstitut som är verksamma i unionen. CRR och CRD antogs efter finanskrisen 2008–2009 för att stärka motståndskraften hos institut som är verksamma inom EU:s finanssektor och är till största delen baserade på de globala standarder som överenskommits med EU:s internationella partner, i synnerhet Baselkommittén för banktillsyn (Baselkommittén). |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | CRR har därefter ändrats för att ta itu med kvarstående brister i tillsynsregelverket och för att genomföra vissa kvarstående delar av den globala reform av finansiella tjänster som krävs för att säkerställa institutens motståndskraft. En större översyn blev följden av det paket med riskreducerande åtgärder som antogs av Europaparlamentet och rådet den 20 maj 2019 och offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning den 7 juni 2019. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Genom denna reform genomfördes den internationella standarden för total förlustabsorberingskapacitet (TLAC-standarden) för globala systemviktiga institut i unionen som antogs av rådet för finansiell stabilitet i november 2015, och skärptes tillämpningen av minimikrav för kapitalbas och kvalificerade skulder (MREL-kravet) för alla institut som är etablerade i unionen. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Enligt TLAC-standarden är globala systemviktiga banker skyldiga att inneha ett tillräckligt stort belopp av i hög grad förlustabsorberande (nedskrivningsbara) skulder för att säkerställa en smidig och snabb förlustabsorbering och rekapitalisering i händelse av resolution. I genomförandet av TLAC-standarden i unionsrätten, närmare bestämt genom ändringar av CRR, beaktades det befintliga institutionsspecifika kravet för kapitalbas och kvalificerade skulder som fastställts i BRRD. TLAC och MREL-kravet är därmed mycket viktiga för att man på ett ändamålsenligt sätt ska kunna hantera bankkriser och minska deras negativa inverkan på den finansiella stabiliteten och de offentliga finanserna. TLAC och de reviderade bestämmelserna för MREL-kravet blev tillämpliga i unionen den 27 juni 2019 respektive den 28 december 2020. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | I linje med internationella standarder erkänns i unionsrätten både resolutionsstrategier med en enda ingångspunkt och resolutionsstrategier med flera ingångspunkter. Enligt resolutionsstrategin med en enda ingångspunkt försätts enbart en gruppenhet, vanligtvis moderföretaget, i resolution (resolutionsenhet), medan andra gruppenheter, vanligtvis rörelsedrivande dotterföretag, inte omfattas av resolutionsåtgärder. I stället överförs dessa dotterföretags förluster till resolutionsenheten och kapital överförs till dotterföretaget. Detta säkerställer att dotterföretagen kan fortsätta att bedriva sina verksamheter friktionsfritt också efter den tidpunkt då de inte längre är bärkraftiga. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Enligt resolutionsstrategin med flera ingångspunkter kan mer än en enhet i bankgruppen försättas i resolution. Följden är att det kan finnas mer än en resolutionsenhet och därmed mer än en resolutionsgrupp i bankgruppen. Den underliggande principen för resolutionsstrategin med flera ingångspunkter är att möjliggöra resolution för en viss resolutionsgrupp på ett rimligt och trovärdigt sätt utan att undergräva möjligheten till resolution för andra resolutionsenheter och resolutionsgrupper i samma konsoliderade bankgrupp. Den reviderade ramen för resolution av banker föreskriver att MREL-kravet för resolutionsenheter bör fastställas på gruppnivå för en resolutionsgrupp (externt MREL-krav). |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | Dessutom anges hur förlustabsorberings- och rekapitaliseringskapaciteten bör fördelas inom resolutionsgrupper (internt MREL-krav). Enligt BRRD måste finansiella instrument som är kvalificerade för interna MREL-krav som regel innehas av resolutionsenheten, dvs. vanligen moderföretaget. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Europeiska bankmyndigheten (EBA) har sedan början av 2020 arbetat med förslaget till tekniska tillsynsstandarder på grundval av ett avdragssystem, i linje med uppdraget i BRRD och rekommendationerna i relevanta internationella standarder (1). I det avdragssystem som utarbetats av EBA anges att instrument som är kvalificerade för interna MREL-krav som emitterats av dotterföretag till resolutionsenheten via ett intermediärt moderföretag behöver dras av i sin helhet från beloppet för det intermediära moderföretagets egen interna MREL-kapacitet. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | EBA drog slutsatsen att kraven i BRRD inte kan uppfyllas utan ytterligare bestämmelser som måste anges i nivå 1-text. Utöver behovet av att genomföra metoden med indirekt teckning av instrument som är kvalificerade för interna MREL-krav har vissa andra resolutionsrelaterade problem konstaterats sedan den reviderade TLAC-/MREL-ramen blev tillämplig 2019. Dessa problem gäller framför allt regleringen av grupper av globala systemviktiga institut med en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter, däribland grupper med flera ingångspunkter som har dotterföretag i tredjeländer. Exempelvis anges i CRR för närvarande inte huruvida de olika justeringarna av TLAC för globala systemviktiga institut med en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter också omfattar de dotterföretag till ett globalt systemviktigt institut som finns i ett tredjeland. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Vissa riktade ändringar av särskilda resolutionsrelaterade aspekter av CRR är nödvändiga för att åtgärda ovan nämnda problem. I synnerhet behöver regleringen av grupper av globala systemviktiga institut med en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter, däribland grupper med en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter som har dotterföretag i tredjeländer, vara bättre anpassad till den behandling som beskrivs i TLAC-standarden. Detta skulle bidra till att säkerställa att varje resolutionsenhet och resolutionsgrupp som tillhör dessa globala systemviktiga institut vid resolution kan fortsätta att bedriva viktig verksamhet utan risk för spridning. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | De föreslagna ändringarna ändrar inte den övergripande strukturen i ramen, men de säkerställer korrekt tillämpning av TLAC och MREL. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | Dessa föreslagna ändringar av CRR kan spela en viktig roll för att förbättra ett instituts möjligheter till resolution. Med tanke på att motsvarande bestämmelser redan är tillämpliga i unionen bör de föreslagna ändringarna genomföras utan onödiga dröjsmål. Ytterligare ett skäl till varför ett snabbt antagande behövs är att bankgrupper behöver förtydliganden om mekanismen för att kunna avgöra hur de bäst kan förbereda sin kapacitet vad gäller interna MREL-krav mot bakgrund av den allmänna tidsfrist för efterlevnad av MREL-krav som är fastställd till den 1 januari 2024, med bindande delmål som behöver vara uppnådda senast den 1 januari 2022. |
| --- | --- |

2.12

| 2.13 | Detta förslag åtföljs inte av en separat konsekvensbedömning, eftersom förslaget inte ändrar de grundläggande aspekterna av CRR utan främst syftar till att klargöra det rättsliga förhållandet mellan två befintliga EU-rättsliga instrument, närmare bestämt CRR och BRRD, genom att direkt i CRR införliva en särskild behandling avseende den indirekta teckningen av instrument som är kvalificerade för interna MREL-krav. Sådana förtydliganden säkerställer till stor del den fortsatta överensstämmelsen mellan de två ramarna som i hög grad är sammanlänkade med varandra. |
| --- | --- |

2.13

| 2.14 | Detta gör det i sin tur möjligt för instituten att fortsätta beräkna, rapportera och upplysa om en enda uppsättning totalt riskvägt exponeringsbelopp och totalt exponeringsmått för både CRR och BRRD, och därigenom undvika en onödig ökning av komplexiteten. Detta inbegriper det möjliga behovet av att emittera ytterligare instrument som är kvalificerade för MREL-krav för att efterleva de interna MREL-krav som infördes av medlagstiftarna genom revideringen av BRRD. |
| --- | --- |

2.14

3.   Särskilda kommentarer

| 3.1 | De resolutionsstrategier som utvecklas av krishanteringsgrupper bygger i stora drag på två stiliserade metoder, nämligen ”resolution med en enda ingångspunkt”, där en enda nationell resolutionsmyndighet tillämpar resolutionsbefogenheter på det högsta bolaget i en grupp och ”resolution med flera ingångspunkter”, där resolutionsverktyg används på olika delar av gruppen av två eller flera resolutionsmyndigheter som agerar på ett samordnat sätt. |
| --- | --- |

3.1

| 3.1.1 | Vid resolution med en enda ingångspunkt tillämpar en enda resolutionsmyndighet – sannolikt i den jurisdiktion som är ansvarig för den globala gruppbaserade tillsynen över en grupp – resolutionsbefogenheter såsom nedsättning och/eller överföringsverktyg på det högsta moderbolaget eller holdingbolaget. En strategi med en enda ingångspunkt fungerar på så sätt att de förluster som uppstått inom gruppen absorberas av det högsta moderbolaget eller holdingbolaget genom exempelvis nedskrivning och/eller en obligatorisk konvertering av skulder utan säkerhet. |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | Vid resolution med flera ingångspunkter tillämpar två eller flera resolutionsmyndigheter resolutionsbefogenheter på olika delar av gruppen och den medför sannolikt en uppdelning av gruppen i två eller flera separata delar. Gruppen kan delas upp på nationell eller regional nivå, efter affärsområden, eller en kombination av detta. De resolutionsbefogenheter som tillämpas på de separata delarna behöver inte vara samma och kan omfatta resolutionsalternativ, såsom nedsättning inom resolutionen, användning av en broenhet, överlåtelse av verksamhet eller avveckling. Vid strategier med flera ingångspunkter krävs emellertid att åtgärderna samordnas i alla jurisdiktionerna för att undvika konflikter eller inkonsekvenser som gör de olika resolutionsåtgärderna mindre effektiva, ett oordnat avlägsnande av tillgångar och spridning inom företaget. |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.3 | De båda metoderna utesluter inte nödvändigtvis varandra. I praktiken kan man behöva kombinera dem för att ta hänsyn till ett företags struktur och de lokala systemen i de viktigaste jurisdiktionerna där det är verksamt. Till exempel kan vissa strategier med flera ingångspunkter innebära att flera strategier med en enda ingångspunkt tillämpas på olika delar av företaget, såsom regionala block som kan skiljas från varandra. |
| --- | --- |

3.1.3

| 3.2 | Förslaget bygger i stora drag på det förberedande arbete som utförts av EBA, framför allt vad gäller utarbetandet av de tekniska tillsynsstandarderna om indirekt teckning av instrument som är kvalificerade för interna MREL-krav i resolutionsgrupper. Förslaget syftar främst till att hantera oavsiktliga konsekvenser rörande den befintliga TLAC-/MREL-ramen till följd av de nuvarande bestämmelserna i CRR. De föreslagna ändringarna har en begränsad inverkan på institutens administrativa börda och deras kostnader för att anpassa den interna verksamheten. Dessa kostnader förväntas till större delen uppvägas av att metoden med indirekt teckning av instrument som är kvalificerade för MREL-krav i resolutionsgrupper får fungera korrekt och, för de berörda institutens del, av de fördelar som följer av förbättrad redovisning av dotterföretag i tredjeland och genom att ytterligare specificera kvalifikationskriterier för instrument som emitterats inom ramen för det interna TLAC-kravet. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | I förslaget föreskrivs särskilt följande: |
| --- | --- |

3.3

| 3.3.1 | Särskild behandling avseende den indirekta teckningen av instrument som är kvalificerade för interna MREL-krav. Den föreslagna förordningen inför därmed i CRR ett krav på att intermediära moderföretag längs ägandekedjan måste dra av beloppet för det innehav av instrument som är kvalificerade för MREL-krav, vilket inbegriper kapitalbasen, som emitterats av deras dotterföretag som tillhör samma resolutionsgrupp från sin egen kapacitet för interna MREL-krav. |
| --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Jämförelse mellan det teoretiska kravet baserat på en enda ingångspunkt och totalbeloppet för de faktiska kraven baserade på flera ingångspunkter. CRR föreskriver att grupper av globala systemviktiga institut med en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter måste beräkna sitt TLAC-krav utifrån det teoretiska antagandet att gruppen skulle försättas i resolution enligt en resolutionsstrategi med en enda ingångspunkt (teoretiskt krav baserat på en enda ingångspunkt). Detta teoretiska krav baserat på en enda ingångspunkt ska resolutionsmyndigheterna sedan jämföra med beloppet för de faktiska TLAC-kraven för varje resolutionsenhet i gruppen enligt en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter (krav baserade på flera ingångspunkter). Bestämmelserna i CRR vad gäller följderna av den jämförelsen är dock inte konsekventa. |
| --- | --- |

3.3.2

| 3.3.3 | Avdrag från kvalificerade skuldposter. Denna bestämmelse syftar till att minimera risken för spridning inom en grupp av globala systemviktiga institut och att säkerställa att resolutionsenheter har tillräcklig förlustabsorberande kapacitet tillgänglig, vilken inte bör minskas av förluster från gruppinterna innehav av TLAC-instrument. Utan dessa avdrag skulle en resolutionsenhets fallissemang i gruppen av globala systemviktiga institut leda till förluster i andra resolutionsenheter i gruppen och följaktligen till en minskning av dessa resolutionsenheters förlustabsorberings- och rekapitaliseringskapacitet. |
| --- | --- |

3.3.3

| 3.3.4 | Beaktande av dotterföretag som är etablerade utanför unionen. Artiklarna 12a och 72e.4 i CRR täcker inte uttryckligen dotterföretag som är etablerade i ett tredjeland. Därför är det kanske inte möjligt för bankgrupper i EU med en global resolutionsstrategi med flera ingångspunkter att beakta dotterföretag som är etablerade utanför unionen. |
| --- | --- |

3.3.4

| 3.3.5 | Förtydliganden om kvalifikationskriterier för skuldinstrument som emitterats inom ramen för det interna TLAC-kravet. I artikel 92b i CRR fastställs det interna TLAC-kravet för större dotterföretag i globala systemviktiga institut hemmahörande utanför EU som inte är resolutionsenheter. Det kravet får uppfyllas med kapitalbas och med kvalificerade skuldinstrument, enligt artikel 92b.2. |
| --- | --- |

3.3.5

| 3.4 | Detaljerade ändringar i förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv 2014/59/EU vad gäller tillsynsbehandlingen av grupper av globala systemviktiga institut med en resolutionsstrategi med flera ingångspunkter. |
| --- | --- |

3.4

3.4.1   Gruppbaserad beräkning för globala systemviktiga institut med flera resolutionsenheter (artikel 12a)

| 3.4.1.1 | EESK betonar att banker med flera ingångspunkter bör kunna använda de justeringar som överenskommits i villkorsförteckningen för TLAC. Dessa justeringar är utformade för att säkerställa likvärdig behandling mellan resolutionsmodeller med en enda ingångspunkt och med flera ingångspunkter. Dessa justeringar är inkluderade i artiklarna 12a och 72e.4 i CRR II, men dessa två artiklar inbegriper inte tredjeländer. I synnerhet enligt artikel 12a, såsom den utformats, är justeringar till följd av skillnader i riskvägda tillgångar begränsade till enheter som är baserade i EU, eftersom konceptet resolutionsenhet enbart avser dotterföretag med huvudkontor i EU. Det är viktigt att bredda omfattningen och inkludera eventuella andra dotterföretag som gruppen har i något annat land. |
| --- | --- |

3.4.1.1

| 3.4.1.2 | EESK anser att denna målsättning inte uppnås genom kommissionens nyligen framlagda förslag eftersom jämförelsen mellan den hypotetiska enda ingångspunkten och summan av varje resolutionsenhets riskvägda tillgångar håller dotterföretag i tredjeländer utanför p.g.a. att jämförelsen avser artiklarna 45d och 45h i BRRD, och BRRD omfattar inte dotterföretag i tredjeländer och inte heller skillnader mellan riskvägda tillgångar till följd av olika beräkningskriterier i tredjeländerna och i medlemsstaterna. Den inbegriper enbart skillnader mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

3.4.1.2

| 3.4.1.3 | När det gäller behovet av en överenskommelse för att göra denna justering anser EESK att, även om det finns ett särskilt förfarande i artikel 45h.4–6 i BRRD II för en överenskommelse om krav på kapitalbas och kvalificerade skulder, så skulle detta förfarande endast kunna tillämpas i händelse av att det finns olika resolutionsmyndigheter inom EU och inom ramen för en gemensam förordning. Ett exempel som visar varför förfarandet inte är giltigt för tredjeländer är att EBA involveras om ingen överenskommelse nås mellan resolutionsmyndigheterna. |
| --- | --- |

3.4.1.3

| 3.4.1.4 | EESK föreslår att om justeringar uppstår i ett dotterföretag hemmahörande i ett tredjeland är moderinstitutets europeiska resolutionsmyndighet den myndighet som, med beaktande av ett icke-bindande yttrande från resolutionsmyndigheten i det berörda tredjelandet, kan tillämpa justeringen utan att behöva nå en överenskommelse med myndigheten i tredjelandet. |
| --- | --- |

3.4.1.4

3.4.2   Avdrag från kvalificerade skuldposter (artikel 72e)

| 3.4.2.1 | EESK understryker att artikel 72e ska innehålla en period med undantag för gammal hävd till och med den 31 december 2024 (tidsfrist för TLAC-genomförande i tredjeländer). Under denna övergångsperiod ska banker med flera ingångspunkter kunna justera avdraget för innehav i dotterföretag i tredjeländer utan motsvarande resolutionskrav och beräkna överskottet på grundval av det totala kapitalkrav som tillämpas i tredjelandet. I annat fall skulle en oavsiktlig konsekvens vara att behovet av att emittera kvalificerade skulder ökar på grund av att innehavet i ett dotterföretag hemmahörande i tredjeland inte kan justeras. Om ett resolutionssystem inrättas minskar kravet på moderinstitutet från och med 2025 eftersom det justerade avdraget för dessa innehav i tredjeländer blir lägre och det kommer inte längre att finnas ett behov av att emittera kvalificerade skulder. |
| --- | --- |

3.4.2.1

Bryssel den 9 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  Rådet för finansiell stabilitet, ”Guiding Principles on the Internal Total Loss-absorbing Capacity of G-SIBs (’Internal TLAC’)”, 6.7.2017. Enligt systemet ska instrument som är kvalificerade för det interna MREL-kravet, vilka emitterats av dotterföretaget och tecknats av det intermediära moderföretaget, dras av i sin helhet från de kvalificerade instrument som emitterats av det intermediära moderföretaget för att uppfylla dess egna interna MREL-krav.

1

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/116 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/116

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – De första lärdomarna från covid-19-pandemin

[COM(2021) 380 final]

(2022/C 152/19)

| Föredragande: | Tomasz Andrzej WRÓBLEWSKI |
| --- | --- |
| Medföredragande: | Ákos TOPOLÁNSZKY |

Föredragande:

Tomasz Andrzej WRÓBLEWSKI

Medföredragande:

Ákos TOPOLÁNSZKY

| Remiss | Kommissionen, 10.8.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 304 i EUF-fördraget |
| Ansvarig sektion | Sysselsättning, sociala frågor och medborgarna |
| Antagande av sektionen | 24.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 204/1/8 |

Remiss

Kommissionen, 10.8.2021

Rättslig grund

Artikel 304 i EUF-fördraget

Ansvarig sektion

Sysselsättning, sociala frågor och medborgarna

Antagande av sektionen

24.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

204/1/8

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar EU:s och dess institutioners initiativ att kontinuerligt utvärdera processer under pandemin, när det gäller både den exempellösa bördan för hälso- och sjukvårdssystemen och konsekvenserna för EU som helhet. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Kommissionen räknar upp tio viktiga lärdomar av pandemin, men EESK beklagar att det bara nämns som hastigast ”att krisen har haft olika effekter och drabbat utsatta grupper” och små och medelstora företag hårdast. I rekommendationerna måste man kritiskt granska vad som hittills har gjorts på alla områden, vad som har fungerat bra och vad som behöver förbättras. Vi måste också titta på hur vi kan ta itu med problemen med den allmänt kända bristen på arbetskraft, flaskhalsar i leveranskedjorna och snabbt stigande energipriser som alla försvårar återgången till normalt fungerande samhällen och ekonomier. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK noterar att det behövs verktyg och planer som snabbt kan aktiveras och genomföras inför en krissituation på EU-nivå. EESK lovordar EU:s planer på att inrätta en ram för ett europeiskt undantagstillstånd till följd av pandemi och standarder för krisinsatser. EESK efterlyser en hög grad av samordning och insyn i alla förfaranden, särskilt när det finns behov av snabba åtgärder och snabbt beslutsfattande av offentliga förvaltningar på EU- och på medlemsstatsnivå. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Covid-19 har förstärkt befintliga ojämlika hälsomönster, och utsatta grupper har drabbats av en ojämlik exponering för viruset. EESK noterar att det behövs program för att säkerställa tillgång till förebyggande och rehabiliterande vård, även under en hälsokris. Därför bör undantagsbestämmelser vid pandemier i framtiden ges sådana proportioner att de inte påverkar primärvårdens funktion i syfte att undvika större hälsoförluster i liknande situationer i samhället. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK anser att EU bör fortsätta att bemöta krisen på ett konsekvent och globalt sätt, särskilt genom Covax och Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar (ECDC) samt nya läkemedel och behandlingar under utveckling, och stärka och stödja den globala hälsosäkerhetsstrukturen. Detta inbegriper att stärka EU:s roll i Världshälsoorganisationen. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Covid-19-pandemin har belyst krissituationers övergripande karaktär och deras inverkan på alla samhällets delsystem. I detta avseende är det särskilt viktigt att göra de socialpolitiska systemen lämpliga och mer inkluderande för att hjälpa dem som är marginaliserade och lever i särskilt svåra situationer. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | På grundval av flera yttranden (1) och pelaren för sociala rättigheter stöder EESK åtgärder på EU- och medlemsstatsnivå som dels främjar samarbete mellan hälso- och sjukvårdssystemen samtidigt som hänsyn tas till EU-värderingar som värdighet och rättvis konkurrens, dels syftar till en uppåtgående konvergens mellan hälso- och sjukvårdssystemen och de sociala systemen. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Under pandemin har vi sett en nödvändig utökning av europeisk och statlig verksamhet för att i en helt ny omfattning stödja både enskilda företag och individer. EESK understryker att det är viktigt att gå från nödåtgärder till produktiva investeringar för en inkluderande och hållbar återhämtning på medellång och lång sikt, också för att undvika risken för att finans- och penningpolitiken utsätts för höga inflationsrisker, vilket kan leda till stagflation. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESK välkomnar kommissionens insatser för att stödja nationella kampanjer för mediekompetens i samarbete med det europeiska observatoriet för digitala medier och med expertgruppen för mediekompetens, och därigenom ytterligare bidra till kampen mot desinformation, inklusive antivaccinationsdesinformation, som väcker ogrundad rädsla och orsakar allvarlig skada. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Kommittén ställer sig positiv till insatser för att förbättra det internationella samarbetet och bygga upp Europas styrka i internationella institutioner. EESK påpekar att en försvagning av EU:s ställning och deltagande i internationella organisationer skapar utrymme för andra länder utanför EU att agera på ett sätt som är ogynnsamt för de värden som EU står för. |
| --- | --- |

1.10

2.   Allmänna kommentarer

| 2.1 | I början av 2020 uppenbarade covid-19-pandemin en del befintliga brister i hälso- och sjukvårdssektorn, i många stater och EU-institutioner såväl som i vissa ekonomiska sektorer. Allt detta försvårade krisen och ökade den sociala obalansen. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Kommittén välkomnar EU:s och dess institutioners initiativ att kontinuerligt utvärdera processer under pandemin, när det gäller både den exempellösa bördan för hälso- och sjukvårdssystemen och konsekvenserna för EU som helhet. Kommittén betonar att den gångna perioden också bör bedömas som ett stresstest av EU:s demokratiska och enhetliga funktionssätt. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | EESK erkänner de enorma insatser som gjorts av de olika EU-institutioner som samordnar vaccinationsstöd, nationella institutioner som tillhandahåller socialt skydd och stödprogram samt företag som har gjort sitt yttersta för att skydda sina anställda och sin verksamhet och som har klarat att uppnå en snabb normalisering när det gäller sysselsättning och tillhandahållande av väsentliga produkter. Samtidigt noterar vi att mycket återstår att göra för att säkerställa full stabilitet och balans på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | EESK betonar att den första och viktigaste lärdom som vi har dragit är att vi, särskilt under pandemier som är regionala och/eller övernationella till sin natur, måste samarbeta på EU-nivå för att finna gemensamma verktyg, inte bara för att vidta åtgärder ur hälsosynpunkt, utan också för att hantera nödsituationen och stödja omställningen till en snabb men inkluderande och hållbar återhämtning. Kommittén understryker EU-institutionernas positiva förhållningssätt när det gäller att införa nya och innovativa finansiella verktyg som överenskommits med en solidaritetsbaserad strategi baserad på gemensamt intresse. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Värsta tänkbara scenario skulle vara att en ny kris bryter ut innan situationen har stabiliserats fullt ut. Kommissionen prioriterar därför att vidta åtgärder nu för att bygga upp de ekonomiska och sociala systemens samt hälso- och sjukvårdssystemens resiliens för framtiden. EESK ställer sig bakom denna strategi och instämmer i behovet av att kritiskt granska de lärdomar som dragits och att stärka krishanteringen i EU. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Kommissionen räknar upp tio viktiga lärdomar av pandemin, men nämner bara som hastigast ”att krisen har haft olika effekter och drabbat utsatta grupper” och små och medelstora företag hårdast. I rekommendationerna måste man kritiskt granska vad som hittills har gjorts, vad som har fungerat bra och vad som behöver förbättras. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | När vi nu tar oss ur krisen visar det sig att arbetskraftsbrist inom mycket viktiga ”lågkvalificerade” yrken också är ett stort problem. Krisen har även blottlagt vår sårbarhet gentemot de fragmenterade globala leveranskedjorna samt behovet av att se över vår industristrategi när det kommer till tillverkning av väsentliga produkter. |
| --- | --- |

2.7

3.   Krishantering

| 3.1 | EESK lovordar EU:s planer på att inrätta en ram för ett europeiskt undantagstillstånd till följd av pandemi och standarder för krisinsatser. EESK stöder de pågående insatserna för att övervaka, utvärdera och investera i krishantering. Kommittén stöder också kommissionens planer på att ta fram en årlig rapport om beredskapsnivån. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | EESK noterar att det behövs verktyg och planer som snabbt kan aktiveras och genomföras inför en krissituation på EU-nivå. Verktygen på nationell nivå bör vara kompletterande, så att länder kan använda dem för att reagera i en omfattning som är anpassad till den krissituation som diagnostiseras i deras område. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESK understryker vikten av att ta principen om effektiv solidaritet som baseras på primära behov på allvar i globala krissituationer. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESK påpekar att institutionernas första insatser inte alltid var tillräckliga, delvis på grund av bristande samordning mellan medlemsstaterna. Trots att EU:s vaccinationsstrategi först kritiserades har fördelarna med ett gemensamt agerande blivit mer synliga i dag. Denna erfarenhet måste tillvaratas för att förbättra EU:s insatser vid framtida kriser. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | EESK påpekar att det är nödvändigt att fastställa gemensamma europeiska standarder för insamling och standardisering av statistiska uppgifter – huvudsakligen på hälsoområdet. Det är också nödvändigt att titta på de statistiska metoder som hittills tillämpats inom varje område. Detta är viktigt för verkligt evidensbaserade beslutsprocesser i framtiden.
  EESK noterar att det kring pandemins utbrott fanns ihållande brister i professionell och betrodd rådgivning och tillgång till epidemiologisk forskning. Det är därför nödvändigt att samordna och integrera professionell epidemiologisk expertis på EU-nivå. Kommittén stöder utnämningen av en europeisk chefsepidemiolog som i egenskap av rådgivare kommer att bistå i beslutsprocessen på EU-nivå och nationell nivå. |
| --- | --- |

3.5

EESK noterar att det kring pandemins utbrott fanns ihållande brister i professionell och betrodd rådgivning och tillgång till epidemiologisk forskning. Det är därför nödvändigt att samordna och integrera professionell epidemiologisk expertis på EU-nivå. Kommittén stöder utnämningen av en europeisk chefsepidemiolog som i egenskap av rådgivare kommer att bistå i beslutsprocessen på EU-nivå och nationell nivå.

4.   Hälsoskydd

| 4.1 | Covid-19 har förstärkt befintliga ojämlika hälsomönster, och utsatta grupper har drabbats av en ojämlik exponering för viruset. Befintliga system för snabba insatser såsom EU:s system för tidig varning och reaktion (EWRS), systemet för epidemiologisk omvärldsbevakning (EPIS) och det europeiska övervakningssystemet (TESSy) måste ses över och deras effektivitet måste stärkas. Systemet bör utformas i syfte att stödja personer med lågavlönade arbeten, personer som redan har kroniska sjukdomar eller funktionsnedsättning, personer som lever i extrem fattigdom samt äldre som bor på vård- och omsorgsboenden. EESK framhåller behovet av att investera i offentliga hälso- och sjukvårdstjänster av hög kvalitet, som i enlighet med princip 16 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter bör vara tillgängliga för alla medborgare till rimlig kostnad, och av att, när detta bidrar till folkhälsoskyldigheter, stödja privat hälso- och sjukvård, som har en kompletterande roll och även var avgörande under pandemin. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | EESK bekräftar slutsatserna i sitt yttrande om programmet EU för hälsa (2) och lämnar ytterligare synpunkter på de preliminära slutsatser vi kan dra av covid-19-krisen på hälsoområdet. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Under pandemin har medlemsstaterna inriktat sig på nödåtgärder, ofta på bekostnad av förebyggande hälsovård och rehabiliterande vård. EESK noterar att det behövs program för att säkerställa tillgång till förebyggande och rehabiliterande vård, även under en hälsokris. Därför bör undantagsbestämmelser vid pandemier i framtiden ges sådana proportioner att de endast i minsta möjliga utsträckning påverkar primärvårdens funktion i syfte att undvika större hälsoförluster i sådana situationer i samhället. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Läkemedelsstrategin för Europa, som antogs i november 2020, syftar till att modernisera regelverket och stödja läkemedelsforskning och farmaceutisk teknik. EESK noterar att de nationella hälso- och sjukvårdssystemens kapacitet kan stärkas genom att man aktivt inkluderar apotek som är öppna för allmänheten inom ramen för läkemedelsbehandling. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Pandemin har visat att det råder brist på hälso- och sjukvårdspersonal. EESK upprepar att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att förbättra deras arbetsvillkor, inbegripet löner, utbildning, omskolning och kompetensutveckling samt tillgång till barnomsorg, för att därmed säkerställa högsta möjliga säkerhetsnormer och för att ge personer inom alla yrken, även de inom hälso- och sjukvårdssektorn, möjligheten att bo, flytta och arbeta fritt i hela EU (3). Eftersom 76 % av hälso- och sjukvårdspersonalen och 84 % av sjuksköterskorna i EU är kvinnor behövs det en omdanande jämställdhetspolitik för att ta itu med hindren för tillgång till heltidsarbete, åtgärda löneskillnaderna mellan könen, hålla kvar personalen i sektorn samt främja möjligheterna till yrkesutveckling och att ta på sig ledarskapsroller. Särskilda förfaranden ska tas fram för att möjliggöra en snabb och säker rekrytering av hälso- och sjukvårdspersonal från länder utanför EU i kritiska situationer. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | När det gäller EU:s strategiska ram för arbetsmiljö 2021–2027 välkomnar EESK kommissionens kraftfulla rekommendation till medlemsstaterna att erkänna covid-19 som en yrkessjukdom, men betonar behovet av att se över rekommendationen så att den omfattar alla arbetstagare som exponeras för infektioner utan tillräckligt skydd, även såväl mobila och migrerande arbetstagare som säsongsarbetare på osäkra arbetsplatser och i ohälsosamma boenden. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | EESK kommer att noga följa genomförandet av den europeiska hälsounionen, och rekommenderar att man tar hänsyn till kopplingen mellan djurs och människors hälsa. Detta samarbete belyser också det faktum att på grund av pandemiers gränsöverskridande karaktär kan endast enhetliga och väl samordnade åtgärder vara effektiva och framgångsrika, på grundval av gemensamt erkännande. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Under covid-19-pandemin fanns en fragmenterad, osamordnad strategi för kliniska prövningar i Europa. EESK noterar att en EU-omfattande strategi kan göra det möjligt att effektivisera förfaranden och processer för kliniska prövningar, särskilt tester av nya läkemedel under utveckling för effektiva och tillgängliga behandlingsmetoder. Här kan en lösning vara en storskalig europeisk plattform för kliniska prövningar. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Enligt forskningsrön och närvarostatistik inom hälso- och sjukvården kan covid-19-krisen leda till en betydande ökning av psykiska risker, vilket i sin tur också kan öka förekomsten av psykosomatiska sjukdomar. Detta nya sjukdomsfenomen och de ännu underutforskade effekterna av långtidscovid måste beaktas i alla EU-medlemsstaters hälso- och sjukvårdssystem. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Att förebygga, förbereda sig för och agera vid pandemier är prioriteringar för Europa. EESK anser att EU bör fortsätta att bemöta krisen på ett konsekvent och globalt sätt, särskilt genom Covax samt nya läkemedel och behandlingar under utveckling, och stärka och stödja den globala hälsosäkerhetsstrukturen. Detta måste också stärka EU:s roll i Världshälsoorganisationen. För att tillgodose i synnerhet utvecklingsländernas akuta behov uppmanar EESK i detta sammanhang kommissionen att föra en öppen debatt på EU-nivå om ett frivilligt tillfälligt undantag från Trips-avtalet, som skulle gälla för vacciner och behandlingar mot samt tester för covid-19, i syfte att möjliggöra en ökad global vaccinproduktion och lägre kostnader för att säkerställa tillgång för människor i hela världen. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | När det gäller de första erfarenheter som formuleras i kommissionens meddelande om hälsa beklagar EESK att man underlåter att uppge att tillgången på insatser och tjänster för att hantera hälsorelaterad stress är ojämn, utan nödvändigt fokus på utsatta grupper. På många sätt har detta bara förstärkts genom covid-19-krisen. Lika tillgång till och på tjänster bör inte bara vara ett utvärderingskriterium, utan kan rädda liv. |
| --- | --- |

4.11

5.   Sociala och samhälleliga aspekter

| 5.1 | Under 2021 har ojämlikheten mellan kvinnor och män ökat runt om i Europa, särskilt till följd av den alarmerande ökningen av våld mot kvinnor i samband med covid-19-pandemin. Nedstängnings- och isoleringsåtgärderna har gjort det enklare för förövare att kontrollera sina offer och har lett till incidenter med fysiskt, psykiskt och sexuellt våld mot kvinnor och flickor, med begränsad tillgång till stödtjänster för offer. Detta har kallats en ”skuggpandemi”. EESK uppmanar kommissionen att anta en övergripande ram för att förebygga och bekämpa alla former av våld mot kvinnor och flickor ur ett feministiskt, könsmedvetet och intersektionellt perspektiv för att se till att det inte åter uppstår en skuggpandemi i händelse av en framtida hälsokris. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | I sin resolution av den 9 juni 2021 (4) stöder kommittén åsikten att den nuvarande pandemisituationen i Europa ökar fattigdomen och ojämlikheten, och att resurser bör styras dit där de behövs mest i syfte att garantera sysselsättning av hög kvalitet, minska fattigdomen och utestängningen och främja entreprenörskap. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Covid-19-utbrottet har belyst krissituationers övergripande karaktär och deras inverkan på alla samhällets delsystem. I detta avseende är det särskilt viktigt att göra de socialpolitiska systemen lämpliga och mer inkluderande för att hjälpa dem som är marginaliserade och lever i särskilt svåra situationer. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | EESK noterar också med besvikelse att de nationella förvaltningarna i otillräcklig mån har involverat sociala företagspartner och det civila samhällets organisationer och tagit hänsyn till deras synpunkter i utarbetandet av sina nationella planer för återhämtning och resiliens. EESK efterlyser bindande villkor för samråd med det civila samhällets organisationer. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Kommittén understryker att ett socialt, hållbart och konkurrenskraftigt Europa bör prioriteras, samtidigt som man även överväger eventuella nya indikatorer för ekonomiska framsteg som går utöver BNP, t.ex. livskvalitet, miljömässig hållbarhet, social sammanhållning, hälso- och sjukvård och de nuvarande och kommande generationernas allmänna välbefinnande. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | Kommittén uppmanar kommissionen att fokusera på grundläggande rättigheter, särskilt dem som rör socioekonomiskt välbefinnande. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt rättigheterna, värdigheten och välfärden för personer som kan drabbas av utestängning från samhället och som kan utsättas för någon form av diskriminering under covid-19-pandemin och direkt efter krisen. |
| --- | --- |

5.6

6.   Ekonomi och finans

| 6.1 | Under pandemin har vi sett en nödvändig utökning av europeisk och statlig verksamhet för att i en helt ny omfattning stödja både enskilda företag och individer ekonomiskt. EESK understryker att det är viktigt att gå från nödåtgärder till produktiva investeringar för en inkluderande och hållbar återhämtning på medellång och lång sikt, också för att undvika risken för att finans- och penningpolitiken utsätts för höga inflationsrisker, vilket kan leda till stagflation. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | EESK konstaterar att man i nya skattereformer, såväl på EU-nivå som på nationell nivå, bör ta hänsyn till de nationella ekonomiernas struktur, de lokala företagens livskraft och i synnerhet en del människors svåra situation på grund av krisen. I detta sammanhang betonar vi att det är nödvändigt att analysera situationen vad gäller budget och ekonomi för de företag och medborgare som påverkas av den plötsliga ökningen av energipriser. |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | EESK håller med om att nya finanspolitiska regler och utgiftsregler bör hjälpa medlemsstaterna att investera i bl.a. utbildning, forskning, utveckling, innovation, hälso- och sjukvård och offentlig infrastruktur, i en verklig och ändamålsenlig investering i humankapital, samt myndigheternas effektivitet. |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | EESK uppmanar kommissionen att underlätta tillfälliga åtgärder som medlemsstaterna vidtar för att skapa heltidssysselsättning och stödja ekonomisk verksamhet som påverkas av krissituationer med avseende på konkurrenspolitiska principer för statligt stöd samt att utarbeta planer för offentlig-privata partnerskap eller liknande lösningar för att begränsa riskerna i hela samhället, inklusive dem som påverkar privata aktörer i de extraordinära krissituationerna. |
| --- | --- |

6.4

7.   Samhälle och teknik

| 7.1 | Kommittén uppmärksammar den nya och växande utbildningsklyftan för EU:s medborgare. De yngre generationerna har påverkats kraftigt av de åtgärder som vidtagits för att begränsa pandemin. Varken medlemsstaterna eller EU-institutionerna tar aktivt itu med denna fråga eller behovet av reformer av utbildningssystemet. Hittills har inga systeminriktade återhämtnings- eller räddningsplaner lagts fram. Kommittén erkänner dock att kompetenshöjning och omskolning kommer att vara avgörande för människors utbildning och utveckling i framtiden, och digitala verktyg är en viktig del av alla framtida utbildningsmodeller. |
| --- | --- |

7.1

| 7.2 | Det är även viktigt för den sociala sammanhållningen att säkerställa en omfattande och solidaritetsbaserad tillgång till digitala tjänster. Som Europeiska fonden för förbättring av levnads- och arbetsvillkor (Eurofound) (5) mycket riktigt påpekar kan vägen till mer sammanhållna samhällen i Europa säkerställas genom politik som inriktas på medborgarnas ekonomiska och sociala integration och lägger större vikt vid digitala färdigheter. |
| --- | --- |

7.2

| 7.3 | EESK välkomnar kommissionens insatser för att stödja nationella kampanjer för mediekompetens i samarbete med det europeiska observatoriet för digitala medier och med expertgruppen för mediekompetens, och därigenom ytterligare bidra till kampen mot desinformation och stärka samhällets resiliens mot falskt innehåll och antivaccinationsdesinformation som väcker ogrundad rädsla och orsakar allvarlig skada. EESK vill också se att man förstärker förfarandet för krisinformation, som är den bästa motåtgärden mot desinformation. |
| --- | --- |

7.3

| 7.4 | Covid-19-pandemin belyser hur viktigt det är att planera utbildning inom viktiga medicinska områden, såsom intensivvård, för att bemöta krissituationer. Den visar också hur viktigt det är med möjlighet till kompetensöverföring mellan EU:s medlemsstater i krissituationer. Förfaranden för tillfälliga omplaceringar och rörlighet för hälso- och sjukvårdspersonal mellan medlemsstaterna bör förenklas, precis som förfaranden för att tillåta anställning av hälso- och sjukvårdspersonal från länder utanför EU i sådana situationer. |
| --- | --- |

7.4

8.   Internationella förbindelser och demokratiska normer

| 8.1 | EESK noterar att pandemin har drabbat samhällen och företag över hela världen och har förvärrat de tidigare växande geopolitiska rivaliteterna. |
| --- | --- |

8.1

| 8.2 | Kommittén ställer sig positiv till insatser för att förbättra det internationella samarbetet och bygga upp Europas styrka i internationella institutioner. EESK påpekar att en försvagning av EU:s ställning och deltagande i internationella organisationer skapar utrymme för andra länder utanför EU att agera på ett sätt som är ogynnsamt för de värden som EU står för. Vi måste i synnerhet mycket noggrant analysera alla hinder för bevarandet av EU:s grundläggande värden och upprätthålla friheterna på den inre marknaden. |
| --- | --- |

8.2

| 8.3 | EESK påpekar att covid-19-pandemin ofta har använts som en ursäkt för att inskränka rättigheter och undergräva demokratiska normer. Regeringar har även utnyttjat krisen för att gynna sina egna kortsiktiga politiska intressen. EESK insisterar på att de regleringsbeslut som krävs för att hantera och övervinna pandemin inte på något sätt får undergräva respekten för grundläggande rättigheter och demokratiska värden. |
| --- | --- |

8.3

| 8.4 | EESK betonar starkt behovet av ansvarsfullt, evidensbaserat beslutsfattande och vetenskapligt grundade fakta samt prioritering av åtgärder för att skydda hälsa och liv. Samtidigt måste vi under en pandemi eller någon annan kris varsamt respektera – och inte begränsa – grundläggande rättigheter och demokratiska värden. |
| --- | --- |

8.4

| 8.5 | När det gäller den fria rörligheten för personer, varor, tjänster och kapital upprepar kommittén behovet av att stödja harmoniseringen av reseprotokoll för enskilda personer och företag i syfte att upprätthålla en hög grad av förtroende och enhetliga regler i hela unionen, i linje med principerna för den inre marknaden. Reglerna måste vara tydliga, användbara och så identiska som möjligt i alla länder. |
| --- | --- |

8.5

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  EUT C 13, 15.1.2016, s. 40 och EUT C 14, 15.1.2020, s. 1.

1

(2)  EUT C 429, 11.12.2020, s. 251.

2

(3)  EUT C 286, 16.7.2021, s. 109.

3

(4)  Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs bidrag till Europeiska kommissionens arbetsprogram för 2022 på grundval av arbetet i den tillfälliga arbetsgruppen ”EESK:s bidrag till Europeiska kommissionens arbetsprogram för 2022” (EUT C 341, 24.8.2021, s. 1).

4

(5)  Eurofound (2018), ”Social cohesion and well-being in Europe”, Europeiska unionens publikationsbyrå, Luxemburg.

5

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/122 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/122

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om ett Europaår för ungdomar 2022”

[COM(2021) 634 final – 2021/0328(COD)]

(2022/C 152/20)

| Huvudföredragande: | Michael MCLOUGHLIN |
| --- | --- |

Huvudföredragande:

Michael MCLOUGHLIN

| Remiss | Europeiska unionens råd, 21.10.2021
  Europaparlamentet, 21.10.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 165.4 och 166.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Sektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 201/0/1 |

Remiss

Europeiska unionens råd, 21.10.2021

Europaparlamentet, 21.10.2021

Rättslig grund

Artiklarna 165.4 och 166.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Sektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

201/0/1

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar att 2022 utses till Europaåret för ungdomar. Detta beslut är också mycket välkommet mot bakgrund av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och budskapet om återhämtningen efter pandemin. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESK är redo att spela en ledande roll under Europaåret för ungdomar och bygga vidare på framgångsrika EESK-initiativ såsom ”Ditt Europa, din mening!” och rundabordssamtalen om klimat och hållbarhet för ungdomar. Kommittén har unika förutsättningar när det handlar om att underlätta samarbete med ungdomsnätverk. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Tydliga indikatorer och politiska mål måste utarbetas för Europaåret. De bör inriktas på effekterna på politiken och det sektorsövergripande arbetet och inte främst avse de aktiviteter som anordnas. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK oroar sig över att agendan och prioriteringarna för året förefaller alltför omfattande, och menar att enkla prioriteringar skulle kunna gynna alla intressenter. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Om marknadsföringsaktiviteter är huvudinnehållet i Europaåret bör detta framgå tydligt i all kommunikation, särskilt med ungdomar. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Europaåret för ungdomar måste bidra till EU:s ungdomsstrategi med tydliga planer och engagemang, särskilt med tanke på ungdomsstrategins sektorsövergripande dimension. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Det måste säkerställas att de grupper som är svårare att nå inkluderas i Europaåret. Vid behov bör indikatorer på gruppnivå och geografiska indikatorer användas för att säkerställa detta. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | När det gäller budgeten anser kommittén att det behövs en högre ambitionsnivå. Med tanke på den kritiska situationen för ungdomar i EU måste det finnas vissa medel utöver de befintliga programmen för nationella ungdomsråd och ungdomsorganisationer. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Vi menar att det krävs ett totalt anslag på 10 miljoner euro samt 2 miljoner euro för samordning på nationell nivå. Europeiska ungdomsforumet och dess medlemmar är också mycket viktiga. Dessa medel skulle kunna delas ut via nationella ungdomsråd. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Lokala allianser för Europaåret på medlemsstatsnivå skulle vara välkomna. EESK kan också spela en roll i detta. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Det planerade arbetet på området yttre förbindelser och med Europeiska utrikestjänsten är också välkommet under Europaåret och därefter. Den relativt välutvecklade ungdomspolitiken i Europa kan spela en viktig roll i vårt grannskap och i andra delar av världen. |
| --- | --- |

1.11

2.   Sammanfattning av förslaget

| 2.1 | Kommissionens ordförande Ursula von der Leyen meddelade i talet om tillståndet i unionen den 15 september att kommissionen skulle föreslå att 2022 ska bli Europaåret för ungdomar. Efter att ha yttrat sig om covid-19-pandemin i Europa riktade kommissionsordföranden uppmärksamheten mot 2022 och behovet av återuppbyggnad efter pandemin. Hon sade sig vara inspirerad av ungdomars engagemang i klimataktivism samt deras solidaritet och beslutsamhet när det gäller att fortsätta att kämpa för en bättre framtid. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Det avsnitt där hon särskilt nämnde ungdomar ingick i ett sammanhang med den sociala marknaden och den europeiska pelaren för sociala rättigheter. I talet hänvisade hon vidare till det nya Alma-initiativet från GD Sysselsättning, socialpolitik och inkludering, som är inriktat på unga som varken arbetar eller studerar. I talet kopplades förslaget också till konferensen om Europas framtid:
  ”Det är de unga som ska leda diskussionerna under konferensen om Europas framtid. Det är deras framtid och därför ska det vara deras konferens. Och precis som vi sa i början av vår mandatperiod ska kommissionen vara beredd att följa upp det som konferensens deltagare beslutar.”
  Ursula von der Leyen, tal om tillståndet i unionen, den 15 september 2021 |
| --- | --- |

2.2

”Det är de unga som ska leda diskussionerna under konferensen om Europas framtid. Det är deras framtid och därför ska det vara deras konferens. Och precis som vi sa i början av vår mandatperiod ska kommissionen vara beredd att följa upp det som konferensens deltagare beslutar.”

Ursula von der Leyen, tal om tillståndet i unionen, den 15 september 2021

| 2.3 | Kommissionen offentliggjorde sitt förslag den 14 oktober. Enligt förslaget är Europaårets mål att ”stärka unionens, medlemsstaternas och de regionala och lokala myndigheternas insatser för att uppmärksamma, stödja och samarbeta med ungdomar i en värld efter pandemin”. Vidare anges tre sätt att uppnå detta, nämligen genom att besvara frågan ”hur den gröna och den digitala omställningen ger nya framtidsutsikter och nya möjligheter att motverka pandemins negativa konsekvenser för ungdomar och samhället i stort”, engagera alla ungdomar så att de blir ”aktiva och engagerade medborgare och aktörer för förändring” samt främja ”de möjligheter ungdomar ges” i syfte att ”stödja deras personliga, sociala och yrkesmässiga utveckling i en grönare och mer digital och inkluderande union”. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | I förslaget hänvisas till ett antal relevanta politikområden och finansieringsprogram som kan stödja Europaåret för ungdomar. Till dessa hör den förstärkta ungdomsgarantin, Erasmus+-programmet, Europeiska solidaritetskåren, Alma-initiativet, EU:s ungdomsstrategi, de europeiska ungdomsmålen, det europeiska området för utbildning, den europeiska klimatpakten, den uppdaterade handlingsplanen för digital utbildning, initiativet ”En hälsosam livsstil för alla”, den europeiska kompetensagendan, Europeiska socialfonden+, Kreativa Europa, Horisont Europa, programmet för medborgare, jämlikhet, rättigheter och värden, Asyl-, migrations- och integrationsfonden, programmet för rättsliga frågor, Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Det är tänkt att de fonder som främst är inriktade på ungdomsfrågor, såsom Erasmus+ och Europeiska solidaritetskåren, ska spela en viktig roll när det gäller att stödja verksamhet under Europaåret för ungdomar. Under året kan man också fira att dessa båda fonder har funnits i 35 respektive 5 år. Medlemsstaterna uppmanas att utse en nationell samordnare med ansvar för att organisera deras deltagande i Europaåret, och kommissionen kommer att sörja för samordningen på EU-nivå. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | I artikel 3 i lagstiftningsförslaget anges sju möjliga typer av åtgärder som planeras för året, däribland konferenser, evenemang och initiativ som främjar ungdomars deltagande. Dessa åtgärder gör det möjligt för ungdomar att nå beslutsfattare och omfattar även insamling av idéer med hjälp av delaktighetsbaserade metoder, informations-, utbildnings- och upplysningskampanjer, skapande av utrymme för utbyte när det gäller att omvandla utmaningar till möjligheter i en anda av entreprenörskap, genomförande av studier och forskning om ungdomars situation i EU samt främjande av program, finansieringsmöjligheter, projekt, åtgärder och nätverk som är relevanta för ungdomar, bland annat genom sociala medier och nätgemenskaper. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | I oktober offentliggjorde GD Utbildning, ungdom, idrott och kultur en enkät om Europaåret för ungdomar. Nationella samordnare har också utsetts. |
| --- | --- |

2.7

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | I förslaget påpekas med rätta de enorma konsekvenser som covid-19 har haft för ungdomar, och detta bör noga noteras. Det handlar inte om att ställa en grupp emot en annan, utan helt enkelt om att se till att människor förstår att konsekvenserna för ungdomar kan bli långvariga och att beslutsfattarna har ett ansvar för att ta itu med dem. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Förslaget innehåller ett mycket stort antal åtaganden samt hänvisningar till andra initiativ, budgetar och politikområden. I de flesta avseenden är detta välkommet. Det återspeglar också den sektorsövergripande karaktären hos politikområdet och EU:s ungdomsstrategi. Det är dock också viktigt att det finns tydlighet och ett fokus i förslaget. Ibland är nyckeln enkelhet och man kan frukta att en lång lista av politikområden och frågor med delat ansvar kan hindra en tydlig inriktning på effekter, ansvar och resultat. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Det framgår tydligt av förslaget att tonvikten hos Europaåret för ungdomar ligger på marknadsföringsaktiviteter och marknadsföringsevenemang. Det är viktigt att vara tydlig med detta. Även om det kan tänkas att dessa aktiviteter kommer att påverka politiken eller belysa möjligheterna att bidra till politiken, innehåller förslaget inte i sig några politiska åtaganden. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Förslaget är tydligt när det gäller att all mer omfattande finansiering av initiativ i praktiken kommer att komma från befintliga källor, och Erasmus+-programmet verkar vara huvudfokus. Än en gång – om så är fallet är det viktigt att vara tydlig med detta. På samma sätt kommer de nationella programkontoren för Erasmus+ att behöva klarhet, stöd och vägledning om de ska prioritera verksamhet med anknytning till Europaåret. De nya initiativen för ungdomars delaktighet i Erasmus+-programmet kan vara väl lämpade för sådan verksamhet, men återigen kommer ordentliga förberedelser och information att behövas för sökande i medlemsstaterna. Återigen måste det i allt marknadsföringsmaterial och i alla andra aktiviteter tydligt framgå att Europaåret till stor del omfattar befintliga medel. Sådan ärlighet är avgörande när man arbetar med ungdomar. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Det är också viktigt att se till att andra budgetposter från andra generaldirektorat är fullt tillgängliga för relevanta aktiviteter och att även detta uppmärksammas och lyfts fram av dessa budgetinnehavare. Detta är särskilt lämpligt med tanke på ungdomsfrågans sektorsövergripande karaktär och den betydelse som detta ges i EU:s ungdomsstrategi. Det skulle givetvis också innebära mer resurser för aktiviteter samt att man kan knyta an till andra politikområden och nå ut till nya grupper av ungdomar och kanske även till grupper som är svårare att nå. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Samordningsverksamheten kommer att vara avgörande för att Europaåret ska bli framgångsrikt. Det behövs ett större engagemang från det civila samhällets sida i detta sammanhang och en större roll för ungdomsorganisationerna nationellt, lokalt och på europeisk nivå. Nationella ungdomsråd och andra större ungdomsorganisationer bör vara jämbördiga partner i den nationella samordningsgrupp som deltar i både den gemensamma utformningen och genomförandet av Europaåret, och bör stödjas i fullgörandet av denna uppgift. Europeiska ungdomsforumet bör också erkännas som en viktig partner i intressentgruppen. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | EU:s ungdomsstrategi är unionens främsta politiska åtagande på ungdomsområdet. Även den omfattar ett betydande och välkommet engagemang för ungdomsfrågans sektorsövergripande dimension. Detta är avgörande för att framsteg ska kunna göras på en rad olika politikområden som rör ungdomar, t.ex. sysselsättning, miljö och utbildning. Det är därför mycket viktigt att Europaåret har en nära koppling till EU:s ungdomsstrategi, särskilt ungdomspolitikens sektorsövergripande dimension. Detta klargörs i förslaget, men det är också viktigt att alla sektorer bidrar och spelar sin roll inom övervakning och tillsyn. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Arbetet måste fortsätta på ungdomspolitikens alla områden och de närliggande sektorsövergripande områdena för att man i så hög grad som möjligt ska nå ut till dem som är svårast att nå. Detta bör vara en del av övervakningen av Europaåret. Det kan finnas metoder för att prioritera vissa grupper eller till och med missgynnade områden för att se till att tillräckligt med aktiviteter härrör från dessa. Hänvisningen till Alma-initiativet är också välkommen, liksom den tonvikt som läggs på unga som varken arbetar eller studerar, även om det fortfarande behövs mer information om detta. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Inriktningen på aktiviteter och evenemang måste vara kopplad till deras effekter. För att så ska vara fallet krävs indikatorer som når bortom aktiviteterna. Om den eftersträvade effekten är att ungdomars röster ska bli hörda måste detta återspeglas i indikatorerna. Eftersom begreppen ”uppmärksamma, stödja och samarbeta” är vanliga i förslaget kan de mycket väl utgöra en lämplig ram för indikatorer. Det viktigaste är att de når bortom aktiviteternas och evenemangens resultat och inriktas på deras effekter. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Utsikterna för Europaåret för ungdomar kommer i hög grad att bero på insatser på nationell nivå, men de nationella myndigheterna har haft extremt lite tid till sitt förfogande. Även finansieringen kommer att vara ett problem i ett så sent skede, de nationella myndigheterna har oundvikligen pressade tidsscheman och det finns dessutom stora skillnader inom ungdomspolitiken, vilket GD Utbildning, ungdom, idrott och kultur har noterat i sitt eget arbete. Alla dessa faktorer utgör utmaningar för genomförandet av Europaåret. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Den budget på 8 miljoner euro som anges i förslaget är överlag mycket liten, även om den endast avser åtgärder på EU-nivå. Det måste finnas vissa medel för nationell verksamhet och/eller samordning för att året ska få genomslag och för att stimulera största möjliga delaktighet och deltagande. Vi menar att det krävs ett totalt anslag på 10 miljoner euro samt 2 miljoner euro för samordning på nationell nivå. |
| --- | --- |

3.11

4.   Särskilda kommentarer

| 4.1 | Förslaget om att utse 2022 till Europaåret för ungdomar har utarbetats i halsbrytande fart. Detta är inte det bästa sättet att ta fram sådana förslag, även om de är välkomna. Utarbetandet av Europeiska solidaritetskåren 2016 tillkännagavs på liknande sätt i talet om tillståndet i unionen. Detta innebär en risk för att viktiga ungdomsrelaterade initiativ handlar mer om högprofilerade politiska uttalanden än om långsiktig systematisk utveckling. Ett sådant steg skulle kunna öka cynismen bland ungdomar. Även lagstiftningsprocessen har påverkats av det skyndsamma tillvägagångssättet. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Det handlar om ett officiellt dokument, men en del av språket i förslaget är ganska invecklat och långt ifrån det enkla språkbruk som vi skulle vilja se när vi har att göra med ungdomar eller allmänheten mer generellt. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Kommissionen måste se till att ungdomar och ungdomsorganisationer på medlemsstatsnivå och lokal nivå, när så är lämpligt, deltar i övervakningen och tillsynen av Europaåret. Vi vet att ungdomspolitiken har utvecklats i olika grad och att medlemsstaterna fortfarande har olika strategier i dessa frågor, så det är mycket viktigt att kommissionen säkerställer detta. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Bestämmelserna om de europeiska ungdomsmålen är mycket välkomna och omfattar mycket konkreta områden som bygger på ungdomars deltagande. De illustrerar också på ett bra sätt den sektorsövergripande karaktären hos ungdomars behov och ambitioner. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Bestämmelserna om digitala frågor är välkomna, särskilt som den populära tanken om ungdomar som digitala infödingar verkligen är ganska förenklad. Särskilt under covid-19-pandemin blev det uppenbart att inte alla har sådana färdigheter, och i synnerhet att det är stor skillnad mellan att som ungdom använda sin telefon för att komma åt innehåll och att ha de färdigheter och den kompetens som krävs för lärande online. Många av dessa färdigheter är inte tekniska utan sociala, och i EESK:s yttrande om blandat lärande (1) varnades det för ett alltför stort beroende av skärmtid och onlineverksamhet. Det finns en gedigen tradition av utomhusaktiviteter och miljöverksamhet bland ungdomar och inom ungdomsarbete, som också måste främjas och uppmuntras. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Ungdomshandlingsplanen i samband med instrumentet för grannskapet, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete samt yttre åtgärder erbjuder en värdefull möjlighet för ungas engagemang och är mycket välkommen. EESK inväntar kommissionsledamot Jutta Urpilainens förslag om detta. Det är mycket viktigt att se till att det civila samhället och ungdomsorganisationer deltar aktivt i en sådan handlingsplan. Resten av världen har mycket att lära av den europeiska modellen för ungdomsarbete och den bör i högre grad ingå i våra yttre förbindelser. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Rörlighet är alltid en viktig del av ungdomspolitiken och har varit av central betydelse för Erasmus+-programmet. Det är naturligt att det skulle vara en viktig del av förslaget om Europaåret för ungdomar. Vi måste dock alltid vara medvetna om att rörlighet ibland kan ses negativt av ungdomar, särskilt när den är ofrivillig eller påtvingad, vilket fortfarande kan vara fallet i fattigare regioner eller områden som lider av kompetensflykt. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Idén om insatser som ”särskilt syftar till att stärka ungdomarnas röst på EU-nivå” är naturligtvis mycket välkommen, och alla institutioner måste göra mer för att ungdomars röst ska komma till uttryck i deras politiska förslag. Återigen kan detta fungera väl som ett övergripande syfte eller mål för Europaåret för ungdomar. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Bestämmelserna om genomförandet är visserligen positiva, men det skulle vara bättre med tydligare indikatorer, särskilt när det gäller effekterna på politiken och programmen på området bortom Europaåret samt på bestämmelsernas sektorsövergripande aspekter. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Det är positivt och välkommet med bestämmelserna om den europeiska agendan för ungdomsarbete, men de bidrar också till antalet initiativ och politiska prioriteringar i förslaget, och i synnerhet i lagtexten. Än en gång kan det finnas en oro för överbelastning, med så många politikområden och prioriteringar, även om det finns ett behov av sektorsövergripande arbete. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | I artikel 3 i lagtexten ges en bra sammanfattning av vad som planeras och ännu en gång tydliggörs vad Europaåret kommer att handla om. I finansieringsöversikten betraktas Europaåren som instrument ”för att öka medvetenheten om en viss fråga”, vilket ännu en gång lyfter fram denna aspekt. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Av finansieringstabellerna framgår att Erasmus+ förväntas vara den viktigaste finansieringskällan för all verksamhet. Förslagen förefaller också inbegripa stöd på EU-nivå för personal och resurser för delegationer och uppdragstagare, men inte för ungdomar eller ungdomsorganisationer. Det tycks även vara oklart hur stor finansiering som i slutändan kan komma från Erasmus+. |
| --- | --- |

4.12

5.   En mer allmän granskning av Europaåren

| 5.1 | Det är kanske dags för kommissionen och andra EU-institutioner att granska Europaårskonceptet. I förslaget hänvisas det till tidigare Europaår, t.ex. Europaåret för utvecklingssamarbete och Europaåret för medborgarna. Europaåren tycks äga rum då och då, och det vore lämpligt med en viss samstämmighet kring deras användning och syfte. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | I kommitténs yttrande om Europaåret för medborgarna (2) drogs slutsatsen att det behövs en omfattande dialog med det civila samhället för att utveckla dessa år och att det krävs en betydande budget – mer än vad som föreslagits. EESK ansåg att planeringen och genomförandet bör präglas av största möjliga öppenhet, där alla berörda aktörer, bl.a. Regionkommittén, EESK självt, representanter för det civila samhället, inte minst arbetsmarknadsparterna, samt de nationella och lokala myndigheterna, involveras på alla nivåer och i alla skeden. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Kommittén efterlyste också garantier för en överskådlig och effektiv samordning av Europaåret 2013 på alla nivåer och mellan alla berörda aktörer, särskilt genom utnyttjande av styrkommitténs fulla potential och skapande av effektiva mekanismer för utbyte av erfarenheter mellan stater. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | När det gäller Europaåret för utvecklingssamarbete ansåg kommittén att det är avgörande att man undviker att spendera pengar på dyra kampanjer från pr-byråer eller åtminstone begränsar sådana tjänster så långt som möjligt. Behovet av en decentraliserad strategi betonades också. Det ansågs att arbetsgrupper på nationell nivå borde ta fram ett motto, en slogan eller en inbjudan för Europaåret som speglar situationen i den specifika medlemsstaten på bästa sätt. Tanken framfördes att gruppernas arbete och stödet till dem borde fortsätta efter Europaårets slut och att det organiserade civila samhället borde spela en nyckelroll i arbetsgrupperna (3). |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Kommittén uppmanade till att utarbeta och vidta konkreta åtgärder för att skapa en koppling mellan olika Europaår och se till att året får hållbara resultat. Kommittén menade också att det inte bara är nödvändigt att genomföra informationskampanjer, utan även att vidta praktiska och konkreta åtgärder som utarbetas av beslutsfattare som arbetar tillsammans med samhället och att ta fram en uppföljningsrapport. Kommittén stödde tilldelningen av medel via kommissionens representationer i medlemsstaterna (4). |
| --- | --- |

5.5

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  SOC/701: Blandat lärande (OJ C 105, 4.3.2022, p. 128).

1

(2)  EUT C 181, 21.6.2012, s. 137.

2

(3)  EUT C 170, 5.6.2014, s. 98.

3

(4)  EUT C 181, 21.6.2012, s. 137.

4

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/127 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/127

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 och Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG vad gäller främjande av energi från förnybara energikällor och om upphävande av rådets direktiv (EU) 2015/652

[COM(2021) 557 final – 2021/0218(COD)]

(2022/C 152/21)

| Föredragande: | Christophe QUAREZ |
| --- | --- |
| Medföredragande: | Lutz RIBBE |

Föredragande:

Christophe QUAREZ

Medföredragande:

Lutz RIBBE

| Remiss | Europaparlamentet, 13.9.2021
  Europeiska unionens råd, 22.9.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 114, 194.2 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället |
| Antagande vid plenarsessionen | 9.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 191/2/5 |

Remiss

Europaparlamentet, 13.9.2021

Europeiska unionens råd, 22.9.2021

Rättslig grund

Artiklarna 114, 194.2 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället

Antagande vid plenarsessionen

9.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

191/2/5

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | EESK välkomnar ökningen av andelen förnybar energi som eftersträvas och ser positivt på att dessa mål är inriktade på industri-, transport- och bostadssektorerna. Politiken för förnybar energi förväntas ge resultat på tre områden, nämligen begränsning av klimatförändringar, energitrygghet och ekonomisk utveckling (jobbskapande), men kräver också rättslig förutsebarhet, vilket undergrävs av det faktum att översynen sker endast två veckor efter tidsfristen för införlivande. EESK understryker dock att även det höjda målet sannolikt inte är i linje med klimatmålen i Parisavtalet, och än mindre med bestämmelsen i FN:s ramkonvention om klimatförändringar om att förhindra farlig antropogen störning i klimatsystemet. Dessa farliga störningar är uppenbara redan i dag genom den globala temperaturökningen. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESK vill fästa kommissionens uppmärksamhet på den synergi som behövs mellan de befintliga förordningar som ses över i 55 %-paketet och de nya verktyg som föreslås, såsom den sociala klimatfonden och gränsjusteringsmekanismen för koldioxid. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK anser att det är mycket viktigt att säkerställa lika villkor för olika energikällor, vilket kräver ett avskaffande av subventionerna till fossila bränslen, vilka fortfarande ökar (1). |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK påpekar att medborgarna, särskilt ungdomar, måste stå i centrum för EU:s energipolitik och beklagar därför kommissionens bristande ambition när det gäller att främja och utveckla individuell och samhällsbaserad prosumerism, i motsats till vad som föreskrivs i meddelandet om energiunionen. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK stöder i stort de principer om ansvarsfullt skogsbruk som fastställs i förslaget och föreslår att man prioriterar användningen av biprodukter från skogsbruket och återvunna träprodukter för bioenergi. Kommittén efterlyser också en ny utvärdering av stödet till bioenergianläggningar i syfte att omdirigera biobränslen till transporter, särskilt i de fall elektrifieringen innebär svårigheter och där biobränslen kan vara ett alternativ som är lättillgängligt till en rimlig kostnad, vilket vidareutvecklas i punkterna 4.9 och 4.20. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK beklagar avsaknaden av en tydlig strategi för utveckling av landbaserad vindkraft och solenergi, i linje med kommissionens nyligen antagna strategi för havsbaserad vindkraft. En decentraliseringsstrategi och ett verkningsfullt främjande av energigemenskaper skulle bidra till att stärka de regionala värdekedjorna och öka allmänhetens acceptans för energiomställningen. I annat fall riskerar Europa att betala ett högt (socialt och ekonomiskt) pris för sin slapphänta hantering under de senaste årtiondena. EESK påpekar också att det finns ett behov av mer






  — | systematisk prognostisering av den ökande efterfrågan på energi per område och energislag samt omvandlingar av energislag, |
| --- | --- | --- |

1.6

—

systematisk prognostisering av den ökande efterfrågan på energi per område och energislag samt omvandlingar av energislag,

| — | konceptuell planering av den framtida strukturen för energisystemet. |
| --- | --- |

—

konceptuell planering av den framtida strukturen för energisystemet.

| 1.7 | EESK uppmanar Europaparlamentet och kommissionen att återuppta diskussionen om att fastställa bindande nationella mål. |
| --- | --- |

1.7

2.   Inledning

| 2.1 | Förslaget till översyn av direktivet om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (nedan kallat direktivet), som behandlas i detta yttrande, offentliggjordes den 14 juli 2021. Det ingår i 55 %-paketet, som utarbetats av kommissionen för att fram till år 2030 minska våra växthusgasutsläpp med 55 % och därmed göra Europeiska unionen klimatneutral senast 2050, i enlighet med den europeiska klimatlagen. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | I augusti 2021 offentliggjordes den senaste rapporten från Mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC). Rapporten visar att koncentrationen av koldioxid i atmosfären 2019 var den högsta som uppmätts på minst 2 miljoner år. Av rapporten framgår även att klimatneutralitet är en nödvändig förutsättning för att begränsa uppvärmningen till mellan 1,5 och 2 oC. COP26, som ska äga rum i Glasgow i november 2021, kommer att utgöra ett tillfälle att se över ländernas framsteg sedan Parisavtalet ingicks 2015 och att höja klimatambitionerna. Internationella energiorganet betonade nyligen att den globala ekonomin, som i nuläget domineras av fossila bränslen, måste omvandlas till en modell som främst drivs av förnybar energi för att vi ska uppnå klimatneutralitet (2). Detta är bakgrunden till översynen av direktivet om förnybara energikällor. |
| --- | --- |

2.2

3.   Allmänna kommentarer till förslaget till direktiv

| 3.1 | Direktivet genomgick en välbehövlig omarbetning 2018 som ett led i målet att göra EU världsledande inom förnybar energi (3). EESK beklagar den brist på rättslig stabilitet som följer av att man föreslår ändringar avseende samma punkter som i de senaste ändringarna av direktivet omedelbart efter tidsfristen för införlivande den 30 juni 2021. EESK stöder dock kommissionens förslag om att se över direktivet mot bakgrund av de nya målen om minskade koldioxidutsläpp som fastställs i den europeiska klimatlagen och att utnyttja detta tillfälle för att genomföra förenklingar och åtgärda bristerna. EESK understryker att användningen av förnybar energi inte får bli alltför komplicerad. Att höja det bindande målet avseende energi från förnybara källor till 40 % var nödvändigt. Detsamma gäller integreringen av förnybar energi inom bland annat byggnadssektorn, industrisektorn och transportsektorn. EESK anser emellertid att det finns tre områden som bör uppmärksammas mer och som kräver åtgärder, eftersom de endast delvis tas upp i utkastet till översyn. |
| --- | --- |

3.1

| a) | Medborgarnas och konsumenternas deltagande måste förbättras |
| --- | --- |

a)

Medborgarnas och konsumenternas deltagande måste förbättras

| 3.2 | Trots EU-medborgarnas höga förväntningar är de resurser som EU föreslår för att uppmuntra konsumenternas deltagande fortfarande otillräckliga, eftersom prosumerism fortfarande inte tydligt definieras i direktivet. Kommissionen bör föreslå en övervakningsmekanism för att stödja medlemsstaternas genomförande av de antagna reglerna och på så sätt göra det möjligt för prosumerismen att blomstra. De politiska beslutsfattarna bör informeras om exempel på bästa praxis. Prosumerismen måste omsättas i praktiken genom att man






  — | formaliserar det sätt på vilket medborgarna kan bli prosumenter, |
| --- | --- | --- |

3.2

—

formaliserar det sätt på vilket medborgarna kan bli prosumenter,

| — | undanröjer befintliga hinder såsom överdriven byråkrati, |
| --- | --- |

—

undanröjer befintliga hinder såsom överdriven byråkrati,

| — | tillhandahåller finansiering via kommunerna, för att medborgarna inte ska vara bundna av företagen inom sektorn. |
| --- | --- |

—

tillhandahåller finansiering via kommunerna, för att medborgarna inte ska vara bundna av företagen inom sektorn.

Det är viktigt att undanröja byråkratiska hinder och se till att finansieringen når ut till den avsedda målgruppen (t.ex. ungdomsledda gräsrotsorganisationer och ungdomsledda lokala organisationer), samtidigt som man förtydligar de skyldigheter som prosumenten kan få i framtiden. I detta sammanhang måste den rättsliga stabiliteten ha företräde, eftersom konsumenterna måste garanteras tillgång till ekonomiskt stöd och kunnande så att de uppmuntras att våga språnget och bli prosumenter. Efter att det aktuella lagstiftningsinstrumentet har reviderats anser EESK att det inte bör förnyas före 2030, detta för att säkerställa den rättsliga stabilitet som alla aktörer inom sektorn, i vid bemärkelse, behöver, såsom redan nämnts i punkt 3.1 ovan.

| 3.3 | Även om det är rätt att intensifiera insatserna för att säkerställa en dynamisk användning av havsbaserad vindkraft, i enlighet med den havsbaserade strategin, bör landbaserad vindkraft och solenergi ges en mycket större roll i vårt framtida europeiska energisystem. EESK ifrågasätter avsaknaden av en övergripande strategi, och uppmanar kommissionen att anta en strategi för regional decentraliseringspolitik. Prosumerismen kan inte utvecklas framgångsrikt utan stöd på regional och lokal nivå, där det utöver tekniska och ekonomiska resurser även finns kunskap om områdets särdrag, vilket möjliggör avsevärda tidsvinster. Denna nivå står nära medborgarna och aktörerna på fältet, vilket motiverar att den ges ytterligare befogenheter för att uppnå de mål som fastställs i direktivet. Denna strategi bör också stödjas av en studie om förvaltningen av kritiska resurser och material (utvinning, återvinning osv) som är nödvändiga för produktion av förnybar energi och för att den ska fungera väl. Beroendet av fossila bränslen får inte bli ett beroende av kritiska material. |
| --- | --- |

3.3

| b) | Utnyttja synergierna bättre |
| --- | --- |

b)

Utnyttja synergierna bättre

| 3.4 | Eftersom den förra omarbetningen genomfördes så pass nyligen har de nya bestämmelser som antagits ännu inte fått full verkan. Denna översyn bör därför tjäna två mål enligt EESK. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Enligt modellerna inom referensscenariot för EU 2020 kommer EU i nuläget att överskrida det nuvarande målet på 32 % förnybar energi inom energiförbrukningen med lite mer än 1 %. I översynen bör man för det första höja de nuvarande målen samtidigt som man introducerar nya mål för att öka integreringen av förnybar energi med minst 7 % i Europa. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | För det andra bör tillämpningsområdet för de översyner som genomförs inom ramen för 55 %-paketet å ena sidan utgöra ett tillfälle att stärka de befintliga synergierna mellan dessa bestämmelser och direktivet. Å andra sidan bör detta tillvägagångssätt även tillämpas på de nya verktyg som föreslagits av kommissionen, såsom sociala klimatfonden och gränsjusteringsmekanismen för koldioxid. Fördelarna med direktivets genomförande kan alltså inte komma till sin fulla rätt om inte utvecklingen av förnybara energikällor går hand i hand med införandet av koldioxidredovisning för en del av den importerade koldioxiden. Införandet av gränsjusteringsmekanismen för koldioxid inom vissa sektorer bör utgöra en möjlighet att skapa lika villkor, vilket är något som bör hanteras på EU-nivå. Att ersätta målet om minst 14 % förnybar energi i den slutliga energiförbrukningen inom transportsektorn med ett bindande mål om en växthusgasintensitet på 13 % senast 2030, i enlighet med artikel 25, är ett exempel på lämpligt utnyttjande av synergier. Genom detta tillvägagångssätt kan man skapa större samstämmighet med översynen av utsläppshandelssystemet och reglerna om koldioxidnormer. I enlighet med kommissionens strategi för integrering av energisystemet (4) bör dock elektrifiering av transportsektorn prioriteras när det är ekonomiskt och tekniskt möjligt. Detta förslag till översyn kommer slutligen före översynen av direktivet om byggnaders energiprestanda och bör utgöra ett tillfälle att visa en hög ambitionsnivå när uppföljningen till 55 %-paketet läggs fram, vilket planeras till den 14 december 2021. |
| --- | --- |

3.6

| c) | Den ekonomiska återhämtningen bör ge den förnybara energin ett uppsving |
| --- | --- |

c)

Den ekonomiska återhämtningen bör ge den förnybara energin ett uppsving

| 3.7 | Samtidigt som efterfrågan på el nästan har återgått till samma nivå som före krisen har den ekonomiska återhämtningen lett till ett uppsving av produktion baserad på förnybar energi på bekostnad av fossila bränslen (5). För att omvandla detta till en verklig trend för framtiden är det mycket viktigt att skapa lika konkurrensvillkor mellan olika energiproduktionskällor. Detta innebär först och främst att så snabbt som möjligt sätta stopp för subventioner av fossila bränslen, vilka 2018 uppskattades uppgå till cirka 50 miljarder euro i hela Europa (6) (där en ”indirekt” del av subventionerna inte avspeglas i uppskattningen). |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Den delegerade taxonomiförordningen om begränsning av klimatförändringar kan, om den godkänns av rådet och parlamentet, styra framtida investeringar mot hållbara tillgångar, den kategori dit förnybar energi räknas. Det är först när snedvridningen av konkurrensen mellan energikällorna undanröjts som förnybar energi kan konkurrera fritt på marknaden. I väntan på en sådan lösning välkomnar EESK kommissionens strategi, som förhindrar att den förnybara energin halkar efter. |
| --- | --- |

3.8

4.   Särskilda kommentarer till direktivtexten

| a) | Frågan om huruvida de föreslagna målen bör vara bindande |
| --- | --- |

a)

Frågan om huruvida de föreslagna målen bör vara bindande

| 4.1 | EESK upprepar sin kritik (7) mot att översynen av direktivet inte innehåller några bindande nationella mål, till skillnad från översynen från 2009. Även om EU uppnått sitt mål om 20 % förnybar energi fram till 2020 har vissa medlemsstater inte nått sina mål, medan andra endast lyckats nätt och jämnt (8), genom att dra nytta av de särskilda ekonomiska förhållanden som orsakats av hälsokrisen, som fått vissa nationella ekonomier att avstanna. Detta exempel illustrerar svagheten i den nuvarande styrningsramen, där medlemsstaterna endast uppmanas att nå sina nationella mål. EESK uppmanar ministerrådet, Europaparlamentet och kommissionen att återuppta diskussionen om att fastställa bindande nationella mål, om lämplig energistyrning och/eller, åtminstone, om strängare åtgärder mot medlemsstater som inte uppnår målen, för att säkerställa att de nationella ambitionerna uppnås. Här går direktivet så långt som frivilliga åtgärder kan gå. Samtidigt som flera medlemsstater har överträffat sina prognoser för 2020 finns det en risk för att en kapplöpning mot botten uppstår, vilket skulle kunna få de medlemsstater som kommit längst att tappa motivationen på grund av bristande vilja hos vissa av de övriga medlemsstaterna samt avsaknaden av konsekvenser. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Det nya bindande målet på 40 % förnybar energi år 2030 (mot tidigare 32 %) gäller den totala energiförbrukningen och inte bara elförbrukningen. EESK välkomnar att kommissionen föreslagit det mest ambitiösa målet inom det intervall som anges i klimatmålsplanen (38–40 %) för att uppnå det nya målet att minska växthusgasutsläppen med 55 % till 2030. Detta visar att EU:s verkställande organ har för avsikt att påskynda utvecklingen av grön teknik, vilket EESK välkomnar. Denna större andel förnybar energi i medlemsstaternas elmix kommer dock att få konsekvenser för energi- och elförbrukningen (9), eftersom andelen av energiförbrukningen förväntas minska fram till 2050. Det är viktigt att uppdatera scenarierna för 2050 mot bakgrund av de nya målen, i synnerhet genom att man förtydligar den roll som ellagring kan komma att spela i framtiden och som kommer att behöva utvecklas snabbare än väntat, eller energisparandets roll, bland annat vissa beteenden som har blivit mer framträdande i och med hälsokrisen. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Detta nya mål kommer dock att visa sig vara mycket ambitiöst för vissa medlemsstater. Vid en tidpunkt då utfasningen av fossila bränslen i byggnadssektorn släpar efter i många medlemsstater stöder EESK den föreslagna strategin med ökade sektorsvisa insatser, t.ex. att integrera förnybar energi i uppvärmnings- och kylningssektorn. Det stämmer att det fanns ett omedelbart behov av ett specifikt mål på 49 % energi från förnybara energikällor i byggsektorn, som anges i den nya artikeln 15a. EESK ifrågasätter dock att ett sådant mål inte är bindande. Byggnadssektorn kommer att behöva minska sina utsläpp med 60 % fram till 2030 och bli koldioxidneutral 2040 för att kunna nå målen i den europeiska gröna given. Med tanke på att många medlemsstater kan komma att ha svårt att uppnå detta mål understryker EESK att det är viktigt att från 2025 utnyttja medel från sociala klimatfonden. Detta bör göra det möjligt att påskynda renoveringen av både offentliga och privata byggnader och därmed hejda det växande fenomenet med energifattigdom, som drabbar över 30 miljoner människor i EU. Oavsett om det rör sig om finansiering från den framtida sociala klimatfonden eller, på ett mer allmänt plan, från andra stödmekanismer, bör en mekanism för spårning införas i syfte att säkerställa att denna finansiering verkligen anslås för kampen mot klimatförändringarna. Om medlen införlivas i de nationella budgetarna kommer det att vara omöjligt att effektivt kontrollera hur de beviljade resurserna används. Dessa medel kommer utöver storskaliga projekt också att behöva inriktas på mindre projekt, där den ekonomiska vinsten i form av megawattimmar och koldioxidutsläpp är mer blygsam, men där inverkan på EU-medborgarna är lika stor eller ännu större. EESK vill se att tilldelningskriterierna i de olika medlemsstaterna harmoniseras så mycket som möjligt när det gäller den del som ska avsättas för att engagera medborgarna i syfte att underlätta eventuella gränsöverskridande samarbeten. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESK vill påpeka att utfasningen av fossila bränslen i industrisektorn för närvarande går alldeles för långsamt, trots att denna sektor var den första att bli föremål för successiva europeiska klimatplaner. Konkret sett omfattas industriutsläppen av systemet för handel med utsläppsrätter. På grund av att det finns ett system för gratis tilldelning som är alltför generöst medför över 90 % av industriföroreningarna ingen extra kostnad för de berörda företagen, vilket leder till att sektorn endast minskat sina utsläpp med 1 % mellan 2012 och 2018. EESK efterlyser därför ett bindande mål på 1,1 % som skulle tvinga industrin att öka sin användning av förnybar energi varje år. Ett vägledande mål skulle kunna ses som att industrin ges fritt spelrum, vilket skulle kunna hämma EU:s klimatambitioner. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | EESK välkomnar att målet för integrering av förnybar energi för uppvärmning och kylning blir bindande. Kommittén vill dock betona att det mål som ursprungligen angavs i direktivet var 1,3 %, medan det nya målet endast skulle vara 1,1 %. Enligt den konsekvensbedömning som åtföljer utkastet till översyn låg utvecklingen i nästan hälften av medlemsstaterna inte i linje med det planerade målet. För att medlemsstaterna ska kunna uppnå detta mål föreslår EESK att en del av de intäkter som anslås till den sociala klimatfonden ska öronmärkas för byte av värme- och kylsystem, som i de flesta fall använder fossila bränslen. EESK anser att syftet med direktivet bör vara att höja eller åtminstone bibehålla den ambition som fastställdes i den föregående översynen. Kommittén uppmanar alla berörda parter att överväga hur detta bäst kan uppnås. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | För att uppnå klimatneutralitet 2050 måste utfasningen av fossila bränslen ur energisystemet uppnås senast 2045. En slutlig energianvändning (brutto) av förnybar energi på 40 % 2030 innebär att den största delen av utfasningen av fossila bränslen måste uppnås under en period på 15 år (mellan 2030 och 2045). Klimatnödläget kräver följaktligen en mer pragmatisk inställning i fråga om utvecklingen av förnybar energi, när det gäller att fastställa vad som faktiskt kan göras inom den tillgängliga tidsramen. Det är i första hand viktigt att fokusera på mål som vi kan uppnå med tanke på de befintliga bestämmelserna. Även om man i direktivet utformar en strategi på medellång till lång sikt genom att fastställa ambitiösa mål bör detta inte ske på bekostnad av en snabbare utveckling av användningen av grön energi, utan snarare gå hand i hand med den. På kort sikt är det lika relevant och viktigt att fokusera på användningen av mogna och populära förnybara energikällor såsom solcellspaneler. För transportsektorn måste större flexibilitet och ett bredare urval av tillåtna råvaror när det gäller biobränslen nämnas. Det är bara på medellång till lång sikt som de investeringar som gjorts på grundval av riktlinjerna i det framtida direktivet kan ta över och nå sin fulla potential (förnybar vätgas, havsbaserade vindkraftverk osv.) och bidra till utfasningen av fossila bränslen i EU:s ekonomi, tack vare den ökande elektrifieringen av användningsområdena. I annat fall är risken stor att EU kommer att få betala ett högt pris för sin slapphänta hantering under de två senaste årtiondena. För att undvika en sådan utveckling behöver EU klargöra sin strategi som måste gå mycket längre än enbart direktivet om förnybar energi och främja ett globalt tillvägagångssätt som utnyttjar synergier. |
| --- | --- |

4.6

| b) | Fjärrvärme och transport |
| --- | --- |

b)

Fjärrvärme och transport

| 4.7 | Kommissionens meddelanden om en vätgasstrategi och en strategi för integrering av energisystemen innehåller vissa viktiga aspekter som måste beaktas i denna övergripande strategi. EESK välkomnade generellt meddelandena i sina yttranden TEN/717 och TEN/718, trots viss kritik av bristande konsekvens och tydlighet avseende vissa aspekter. Den föreslagna översynen tar dock endast i viss mån upp några viktiga aspekter som saknades. Forskning, innovation och genomförande bör i detta sammanhang stödjas och påskyndas. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Kommissionen föreslår att fjärrvärme ska stärkas. Denna strategi är relevant eftersom fjärrvärmenät är ett bra alternativ för att använda överskottsenergi från solceller eller vindkraftverk, som sannolikt kommer att öka i antal. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Förslaget till direktiv syftar till att förbättra tillgången till laddningspunkter, inklusive privata laddningspunkter, för elbilsanvändare. Detta är en bra strategi med tanke på att en snabb elektrifiering av mobilitetssektorn är ett av de mest lovande sätten att minska koldioxidutsläppen i transportsektorn, som fortsätter att öka. Konkreta bestämmelser för direkt leverans av förnybar el som produceras på plats eller i närheten av laddningspunkten skulle kunna vara ett viktigt inslag i en decentraliseringsstrategi som stärker den regionala strukturen och den samägda energiproduktionen. EESK framhåller dock behovet av att tillhandahålla användningsklara lösningar till en rimlig kostnad för de transportsektorer som är svåra att elektrifiera, för närvarande i synnerhet biobränslen, och i framtiden vätgas. |
| --- | --- |

4.9

| c) | Främjande och användning av förnybar energi |
| --- | --- |

c)

Främjande och användning av förnybar energi

| 4.10 | EESK välkomnar införandet av flera initiativ avseende förnybar vätgas, t.ex. delmål för industrin och transportsektorn. Kommittén anser också att införandet av ett bindande mål på 50 % för förnybara drivmedel av icke-biologiskt ursprung som används som råmaterial eller energibärare är rätt väg att gå samt att förnybar vätgas måste prioriteras (10). Möjligheten i artikel 7 att importera förnybara drivmedel av icke-biologiskt ursprung som sedan ska redovisas som bidrag inom medlemsstaten kan dock bli problematisk. Denna redovisningsmöjlighet bör begränsas. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | När det gäller möjligheten att främja energiköpsavtal (artikel 15) bör fastställande av riktlinjer, tillsammans med ekonomiskt stöd för små och medelstora företag, främja utvecklingen av ett sådant system som gör det möjligt att överblicka försäljningspriset för grön el på lång sikt. Mer generellt illustrerar detta initiativ behovet av att förstärka samarbetet och samordningen mellan aktörerna i sektorn för att ge de ekonomiska aktörerna ett långsiktigt perspektiv. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Ett annat initiativ som EESK välkomnar är medlemsstaternas skyldighet att lansera en testfas vad gäller det gränsöverskridande samarbetet genom att inrätta ett pilotprojekt under de kommande tre åren. EESK vill dock få klarhet kring arrangemangen för att införa ett sådant samarbete. Närmare bestämt vill kommittén få mer upplysningar om de administrativa förfarandena i anslutning till ett sådant initiativ och uppmanar kommissionen att bistå medlemsstaterna (med t.ex. översättning av handlingar som har koppling till förfarandet m.m.) så att de kan hålla den fastställda tidsfristen. |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | EESK anser att det är dags att överväga om det är relevant med en europeisk tillsynsmyndighet för el. För att förbereda denna viktiga funktion på ett korrekt sätt är det dags att inleda en konceptuell systemplaneringsverksamhet där man tar fram prognoser för den ökande efterfrågan på energi per område och energislag samt omvandlingar av energislag. |
| --- | --- |

4.13

| 4.14 | Kommittén stöder också initiativet i artikel 9.7a om att införa gemensam fysisk planering per havsområde, mellan medlemsstaterna, för att främja utvecklingen av havsbaserad kapacitet. Ett sådant tillvägagångssätt skulle göra det möjligt att maximera varje havsområdes potential samtidigt som målet om elsammanlänkning mellan medlemsstaterna stärks. Inrättandet av en gemensam kontaktpunkt är också välkommet. Detta bör utgöra ett tillfälle att bygga vidare på den goda praxis som inrättats i de olika medlemsstaterna för att minska den tid det tar att genomföra ett projekt. Genom att fastställa den totala produktionskapaciteten per havsområde för 2030, 2040 och 2050 bör man också bättre kunna beakta potentialen hos havsbaserad vindkraft i varje medlemsstat, och främja dess utveckling. Rent operativt föranleder ökningen av gränsöverskridande projekt inom förnybar energi, i synnerhet havsbaserad vindkraft, EESK att uppmana kommissionen att återuppta diskussionerna om en europeisk systemansvarig för överföringssystem, eftersom detta är den lämpligaste nivån för att säkerställa hanteringen av elflöden i realtid. Detta är i slutändan den lämpligaste nivån för att samordna marknadsmekanismerna när det gäller utbud och efterfrågan, samtidigt som man säkerställer säkerheten i systemet, som kommer att utsättas för allt hårdare tryck i och med den ökande användningen av förnybar energi. |
| --- | --- |

4.14

| 4.15 | EESK har upprepade gånger betonat behovet av nya marknadsstrukturer för att balansera energiproduktionen och energiförbrukningen på mikronivå. Dessa strukturer skulle underlätta integreringen av mindre lagringsanordningar i energisystemet. Utvecklingen av elektromobilitet bör därför dra nytta av batteriernas roll för att möjliggöra smart laddning och tillhandahålla lagringskapacitet på lokal nivå. Denna fråga behandlas dock inte i förslaget till översyn. |
| --- | --- |

4.15

| 4.16 | I paketet om ren energi ägnas särskild uppmärksamhet åt egenförbrukning och energisamhällen. Dessa mekanismer utgör kraftfulla verktyg för att säkerställa medborgarnas deltagande och göra dem medvetna och fullt ut delaktiga i energiomställningen genom att öka deras känsla av egenansvar och stärka de decentraliserade strukturer som är till nytta ur både ekonomisk och social synvinkel. Såsom kommissionen understrukit inom ramen för utvärderingen av de nationella energi- och klimatplanerna tar medlemsstaterna inte tillräcklig hänsyn till potentialen hos energimedvetna medborgare, vilket strider mot en av grundprinciperna i det 4:e energipaketet. De tillämpliga reglerna bör omgående klargöras, i synnerhet när det gäller begrepp såsom energidelning, nettomätning och energihandel mellan privatpersoner (P2P), för att målen i paketet om ren energi och energiunionen ska kunna uppnås. EESK beklagar att man med den föreslagna översynen inte försöker förbättra regelverket när det gäller dessa aspekter. Detta kommer att bli ännu viktigare med tanke på att förslaget till översyn av riktlinjerna avseende statligt stöd till klimatet, energin och miljön föreskriver en betydligt lägre tröskel för undantag från skyldigheten att bevilja stöd och att fastställa stödnivån genom ett konkurrensutsatt anbudsförfarande. |
| --- | --- |

4.16

| 4.17 | EESK stöder i princip kommissionens förslag där medlemsstaterna uppmanas att beakta ”underhållet av de nationella kolsänkorna i skogen och skogsekosystemen” samt principerna om ”kaskadanvändningen av biomassa” och den cirkulära ekonomin. Detta innebär att prioritera användning av restvirke, såsom små grenar, stubbar och andra biprodukter, liksom träprodukter som återvinns för bioenergi. Det är därför lämpligt att omvärdera stödet till bioenergianläggningar på detta område, med tanke på att restprodukter från sågverk och massa- och pappersindustrin är energikällor. Det är för övrigt, såsom framhålls i förslaget, rimligt att omdirigera biodrivmedel till transportsektorer som är svåra att elektrifiera, såsom sjöfarten, transporter över långa avstånd eller lufttransporter. Problem med tillgänglighet och kostnader bör också beaktas i detta avseende. För att genomföra denna idé bör man i artikel 25 skilja mellan biobaserade biodrivmedel och förnybar el genom att mäta minskningar av växthusgasutsläppen. Förnybar el och biobränslen som baseras på restprodukter inom transportsektorn prioriteras därmed. Detta medför att det blir allt mer angeläget att minska koldioxidutsläppen i transportsektorn genom direkt elektrifiering. |
| --- | --- |

4.17

| 4.18 | De detaljerade beräkningarna av minskningarna av växthusgaser och de hållbarhetskriterier som presenteras i bilagorna till utkastet till direktiv är delvis mycket tekniska. EESK anser att de helt klart går i rätt riktning, även om kommittén inte har kunnat bedöma dem fullt ut i varje enskilt fall. När det gäller exempelvis biobränslen kommer de att leda till en situation där vissa potentiellt användbara eller för närvarande använda ämnen inte längre kan användas, vilket kan utgöra ett problem för delar av industrin. |
| --- | --- |

4.18

| 4.19 | Kommittén påpekar också att det i vissa fall kommer att bli svårt att bevisa att alla kriterier verkligen uppfylls. Exempelvis ”ska det tillhandahållas pålitliga och kontrollerbara bevis för att inlagringen av kol i marken har ökat, eller om det är rimligt att förvänta sig att den har ökat under den period då de berörda råvarorna odlades, samtidigt som hänsyn tas till utsläppen om dessa metoder leder till ökad användning av gödningsmedel och bekämpningsmedel” (se COM(2021) 557, bilaga 1 och 2). Även om ett sådant krav är meningsfullt kommer det i praktiken att bli svårt att visa att det är uppfyllt. |
| --- | --- |

4.19

| 4.20 | EESK välkomnar avsikten i skäl 10 att förbättra handläggningstiden för de administrativa förfarandena, som utgör ett hinder för utbyggnaden av förnybar energi. EESK undrar dock hur kommissionen avser att agera rent konkret och gå längre än att bara uppmuntra för att se till att handläggningstiden förkortas på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. |
| --- | --- |

4.20

| 4.21 | Kommittén instämmer med skäl 12 om att det behövs ett tillräckligt antal kvalificerade arbetstagare för framtidens yrken. EESK uppmanar EU att beräkna hur mycket arbetskraft som krävs för att genomföra den europeiska gröna given och prioritera investeringar i omskolning av arbetstagare vars arbeten kommer att försvinna till följd av den gröna omställningen. Det skulle också vara ett bra sätt att locka unga människor till den gröna sektorn tack vare de nya arbetstillfällen och affärsmöjligheter som skapats. |
| --- | --- |

4.21

Bryssel den 9 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  EUT L 328, 21.12.2018, s. 1.

1

(2)  Internationella energiorganet, ”Net Zero by 2050 – A Roadmap for the Global Energy Sector” (windows.NET)”, s. 3.

2

(3)  https://www.eesc.europa.eu/sv/our-work/opinions-information-reports/opinions/revision-renewable-energies-directive.

3

(4)  COM(2020) 299 final.

4

(5)  Ember, ”European Electricity Review: H1-2021”, (ember-climate.org).

5

(6)  Europeiska kommissionen, bilagor till 2020 års rapport om tillståndet i energiunionen i enlighet med förordning (EU) 2018/1999 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder.

6

(7)  7. EUT C 246, 28.7.2017, s. 55.

7

(8)  Eurostat, Renewable energy statistics – Statistics Explained (europa.eu).

8

(9)  6_SV_ACT_part1_v3.pdf (europa.eu).

9

(10)  EUT C 123, 9.4.2021, s. 30.

10

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/134 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/134

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om energieffektivitet (omarbetning)

[COM(2021) 558 final – 2021/0203 (COD)]

(2022/C 152/22)

| Föredragande: | Alena MASTANTUONO |
| --- | --- |

Föredragande:

Alena MASTANTUONO

| Remiss | Europaparlamentet, 13.9.2021
  Europeiska unionens råd, 20.9.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 194.2 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället |
| Antagande vid plenarsessionen | 9.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 118/1/3 |

Remiss

Europaparlamentet, 13.9.2021

Europeiska unionens råd, 20.9.2021

Rättslig grund

Artiklarna 194.2 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället

Antagande vid plenarsessionen

9.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

118/1/3

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar förslaget till omarbetning av direktivet om energieffektivitet, eftersom det behandlar ett åtgärdsområde som är centralt för att uppnå en fullständig utfasning av fossila bränslen i EU:s ekonomi och samhälle. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESK välkomnar det nya EU-målets bindande karaktär. Kommittén inser att de alltmer krävande effektivitetsmålen på EU-nivå, där medlemsstaterna måste minska energiförbrukningen med 9 % senast 2030 jämfört med prognoserna för referensscenariot 2020, är utmanande och ambitiösa. Enligt lägesrapporten från 2020 (1) har bara tolv medlemsstater mer eller mindre uppnått sina vägledande nationella mål för 2020. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Covid-19-pandemin har undergrävt EU:s kollektiva ansträngningar och kommer säkert att få ytterligare konsekvenser när det gäller att uppfylla högre mål. För att uppnå de vägledande nationella bidragen kommer det att krävas större ansträngningar av alla medlemsstater, och de olika omständigheterna i varje medlemsstat bör beaktas. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK upprepar sin ståndpunkt i yttrandet om den europeiska klimatlagen (2) att målet bör vara att uppnå största möjliga minskning av växthusgasutsläppen till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad. Kommittén rekommenderar att man kombinerar instrument som är förenliga med en välreglerad marknad och lagstiftningsåtgärder vid behov, inklusive finansiella instrument med stöd av den fleråriga budgetramen och NextGenerationEU, för att bidra till en effektivare energimiljö. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK välkomnar den offentliga sektorns, inklusive lokala och regionala myndigheters, ledande roll i den föreslagna omarbetningen av direktivet om energieffektivitet, och understryker att detta kommer att kräva lämpligt ekonomiskt och tekniskt stöd samt utbildad personal. Kommittén ställer sig bakom de åtgärder för renovering och minskad energiförbrukning som den offentliga sektorn ska vidta, och anser att dessa hjälper byggsektorn, särskilt små och medelstora företag, och stimulerar utvecklingen och införandet av ny teknik samt jobbskapandet inom ramen för renoveringsvågen. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK uppskattar också den större betoningen på att informera och ge konsumenterna egenmakt, t.ex. när det gäller kontraktskrav eller användningen av ett tydligt och begripligt språk. Kommittén betonar det civila samhällets viktiga roll i informationskampanjer om energieffektivitetens fördelar. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | De stigande energipriserna har visat hur snabbt och allvarligt detta problem kan påverka hushåll och företag. Betydelsen av åtgärder för att begränsa dessa kostnader har blivit tydlig tidigare än väntat. Mot denna bakgrund stöder EESK incitamenten och verktygen för genomförandet av direktivet om energieffektivitet för att hjälpa utsatta kunder och hushåll, och påpekar att ambitiösa mål för fjärrvärme/fjärrkyla kan komma att försämra villkoren för subventionerade bostäder. Kommittén välkomnar därför förslaget om att upprätta en social klimatfond, och uppmanar till efterlevnad av principen om en rättvis omställning för att ta hänsyn till medlemsstaternas olika situationer. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESK förstår syftet och fördelarna med principen om ”energieffektivitet först”. Detta är dock inte alltid en kostnadseffektiv lösning. I vissa fall kan det vara mer effektivt att inte spara energi utan snarare att producera den från säkra och hållbara koldioxidsnåla källor. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESK uppmanar EU-institutionerna att säkerställa synergier mellan initiativen i 55 %-paketet. Vi uppmanar EU-institutionerna att utarbeta en konsekvensbedömning vid större ändringar av paketet. |
| --- | --- |

1.9

2.   Bakgrund och fakta

| 2.1 | Energieffektivitet är ett viktigt åtgärdsområde på vägen mot en fullständig utfasning av fossila bränslen i unionsekonomin. Förslaget till omarbetning av direktivet om energieffektivitet är en viktig komponent i 55 %-paketet, som genomför principerna i EU:s gröna giv och anger hur man når unionens nya mål att minska utsläppen av växthusgaser med minst 55 % senast 2030. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Förslaget är en del av denna bredare politik och bör vara helt förenligt med andra initiativ i 55 %-paketet (t.ex. ändringar i EU:s utsläppshandelssystem, anpassning av den finansiella mekanismen för att stödja genomförandet av paketet, förordningen om ansvarsfördelning, direktivet om förnybar energi, striktare utsläppsnormer för motorfordon samt det reviderade direktivet om användning av infrastruktur för alternativa bränslen) för att säkerställa en hållbar utveckling i EU. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Förslagets huvudsyfte är att minska den totala energianvändningen och minska utsläppen. Dess grundläggande mål är att utnyttja outnyttjad energibesparingspotential i hela ekonomin, spegla de höjda energieffektivitetsmålen i klimatmålsplanen samt fastställa åtgärder för medlemsstaterna som är förenliga med det mer ambitiösa klimatmålet att minska utsläppen med 55 % fram till 2030. Detta måste göras med vederbörlig hänsyn till samhälls- och hållbarhetsfaktorer genom att bidra till energiförbrukning till överkomliga priser för alla enligt det gemensamma sociala åtagandet från Porto, och samtidigt som principen om en rättvis omställning upprätthålls. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Detta bygger på den vägledande principen om ”energieffektivitet först”, som bör beaktas inom alla sektorer, bortom energisystemet och inklusive finanssektorn. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Enligt det omarbetade direktivet bör ett mer ambitiöst bindande årligt mål fastställas för att minska energianvändningen på EU-nivå. Det syftar också till att vägleda fastställandet av nationella bidrag, vilket nästan kommer att fördubbla medlemsstaternas årliga energibesparingsskyldigheter. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Som en katalysator och för att föregå med gott exempel för andra sektorer kommer den offentliga sektorn att behöva renovera 3 % av sitt byggnadsbestånd varje år för att påskynda renoveringsvågen samt även väga in energieffektivitet i offentlig upphandling av varor, tjänster, byggentreprenader och byggnader. Båda initiativen har potential att skapa nya, hållbara jobb och minska de offentliga utgifterna för energianvändning och energikostnader. |
| --- | --- |

2.6

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | EESK välkomnar förslaget till omarbetning av direktivet om energieffektivitet, eftersom det handlar om ett åtgärdsområde som är centralt för att uppnå en fullständig utfasning av fossila bränslen i EU:s ekonomi och samhälle. För att uppnå målen i Parisavtalet krävs det rent allmänt att all klimat- och energipolitik omarbetas. En förstärkning av den politiska ramen för energieffektivitet genom en särskild blandning av politiska åtgärder kommer att bidra till att mobilisera de investeringar som behövs för omställningen. EESK anser därför att översynen av direktivet, som omfattar EU:s övergripande energieffektivitetsmål, torde sända ut rätt signal inför denna reform. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | EESK uppskattar resultaten av direktivet om energieffektivitet. Samtidigt är kommittén väl medveten om bristerna i EU:s kollektiva insatser för att minska energiförbrukningen. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Covid-19-pandemin har undergrävt EU:s kollektiva ansträngningar och kommer säkert att få ytterligare konsekvenser när det gäller att uppfylla högre mål. För att uppnå de vägledande nationella bidragen kommer det att krävas större ansträngningar från alla medlemsstater. EESK rekommenderar att man kombinerar instrument som är förenliga med en välreglerad marknad, t.ex. skatter, punktskatter och begränsade men försäljningsbara rätter (såsom utsläppshandelssystemet) och lagstiftningsåtgärder vid behov. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | EESK upprepar påpekandet i sitt yttrande om den europeiska klimatlagen (3) att målet bör vara att uppnå största möjliga minskning av växthusgasutsläppen till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad. Den rätta balansen måste hittas för att uppfylla EU:s mål till lägsta totala kostnad. Kostnadseffektiviteten för energibesparande åtgärder minskar vanligtvis när volymen av energibesparingar ökar: inledande åtgärder är enkla att tillämpa, men fortsatta åtgärder är dyrare och ger lägre resultat. Förslaget bör vara balanserat och det bör säkerställas att en alltför hög kostnad inte överförs på energikonsumenterna. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | EESK stöder incitament och verktyg för att genomföra direktivet om energieffektivitet i syfte att begränsa förslagets sociala effekter och hjälpa utsatta kunder och hushåll som drabbats särskilt hårt av covid-19. Kommittén välkomnar därför särskilt förslaget att upprätta en social klimatfond, som bör tillhandahålla ytterligare medel i syfte att undvika en ökad energifattigdom, och uppmanar till efterlevnad av principen om en rättvis omställning för att ta hänsyn till medlemsstaternas olika situationer. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EESK uppmanar EU-institutionerna att säkerställa synergier mellan initiativen i 55 %-paketet. Vi uppmanar EU-institutionerna att utarbeta en konsekvensbedömning vid större ändringar av paketet. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | EESK välkomnar den offentliga sektorns ledande roll i direktivet, och anser att den bör minska energiförbrukningen avseende tjänster och byggnader. EESK inser hur svårt det är att göra framsteg inom alla relevanta sektorer, framför allt transporter, offentliga byggnader, IKT, fysisk planering och vatten- och avfallshantering. Kommittén noterar med tillfredsställelse att artikel 6 i direktivet utvidgar renoveringsskyldigheten till alla offentliga organ på alla förvaltningsnivåer och alla aspekter av deras verksamhet. EESK betonar att detta kommer att kräva tillräckligt ekonomiskt och tekniskt stöd samt utbildad personal. EESK rekommenderar därför, i linje med sitt yttrande om att omforma EU:s finanspolitiska ram (4), att man tillämpar den gyllene regeln för offentliga investeringar för att bevara produktiviteten och den sociala och ekologiska grunden för framtida generationers välbefinnande. Vi uppmuntrar lokala och regionala myndigheter att samarbeta med staten och alla delar av byggsektorn för att uppnå synergier och eliminera onödiga hinder för genomförandet av renoveringsmålen. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | EESK stöder de åtgärder som den offentliga sektorn ska vidta för att stödja byggsektorn, särskilt små och medelstora företag, och utveckla och genomföra ny teknik inom ramen för renoveringsvågen. Kriterier som kostnadseffektivitet och ekonomisk genomförbarhet samt kvalitetsrelaterade och sociala kriterier bör tillämpas inom offentlig upphandling och även fortsättningsvis fylla en funktion på andra områden för att säkerställa lika villkor. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | EESK välkomnar det nya EU-målets bindande karaktär och rekommenderar därför att man i de vägledande nationella målen beaktar de olika utgångspunkterna och specifika nationella omständigheter och utsläppsminskningspotential, inbegripet när det gäller ömedlemsstater och öar, samt de ansträngningar som har gjorts, i enlighet med rådets slutsatser från december 2020 (5). |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | EESK betonar den nära kopplingen mellan strävan efter energieffektivitet och uppdraget och målen för NextGenerationEU, särskilt faciliteten för återhämtning och resiliens. EESK anser att en betydande andel av de 37 % av faciliteten för återhämtning och resiliens som är öronmärkta för gröna projekt bör anslås till energieffektiviseringsprojekt i enlighet med den verkliga efterfrågan och det verkliga behovet i varje medlemsstat. |
| --- | --- |

3.10

4.   Särskilda kommentarer

| 4.1 | EESK förstår syftet och nyttan med principen om ”energieffektivitet först”. Detta är dock inte alltid en kostnadseffektiv lösning och denna princip bör inte ses som dogm. I vissa fall kan det vara mer effektivt att inte spara energi utan snarare att producera den från säkra och hållbara koldioxidsnåla källor. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | EESK rekommenderar att nationella skillnader beaktas vid anpassningen av procentsatserna i artikel 8 i direktivet om energieffektivitet: det bör inte fastställas en schablonsats för alla medlemsstater, utan snarare differentierade satser som är anpassade till varje lands omständigheter. Om formeln för beräkning av medlemsstaternas bidrag till energieffektivitetsmålen delvis ska baseras på BNP:s energiintensitet, bör detta justeras för att spegla industrins andel av BNP, så att mer industrialiserade länder inte missgynnas. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | EESK välkomnar kravet på att medlemsstaterna ska rapportera om energieffektivitetsinstrument, inklusive deras prestanda. Samtidigt är EESK, jämte civilsamhällesorganisationer som är verksamma i medlemsstaterna, inklusive arbetsmarknadens parter, redo att stödja upprättandet av stödmekanismer på nationell, regional och lokal nivå. EESK understryker hur viktigt det är att korrekt informera alla berörda parter (producenter, leverantörer, infrastrukturförvaltare, användare och konsumenter) om de ytterligare kraven för att öka utnyttjandet av energieffektivitet och avtal om energiprestanda. EESK förväntar sig att kommissionen aktivt tar på sig en ledande roll här och upprepar att det civila samhället är redo att bidra till informationskampanjer och främja utbildningsprogram, vilket är viktigt. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESK välkomnar att kommissionen inte har tagit med obligatoriska skyldigheter för besiktningar, eftersom detta skulle ställa villkor för företagens investeringsplaner. Företag är alltid villiga att förbättra sin energieffektivitet, och energiledningssystem har visat sig vara ett kostnadseffektivt alternativ till besiktningar. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | EESK uppskattar också den större betoningen på att informera och ge konsumenterna egenmakt när det gäller avtalskraven samt användningen av ett tydligt och begripligt språk. Tillsynsmyndigheterna har en viktig roll på detta område, särskilt på marknader med ett begränsat antal ekonomiska aktörer. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Enligt EESK:s uppfattning är det grundläggande att alla yrkesverksamma som bidrar till den nya energieffektivitetsstrategin har deltagit i lämplig utbildning så att de har erforderliga färdigheter och kvalifikationer, men vi noterar att det finns en brist på kvalificerade arbetstagare inom denna sektor. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Liksom i sitt yttrande om renoveringsvågen framhåller kommittén att isolering av dubbelväggar och golv är de mest effektiva koldioxidsparande åtgärderna, och även de enklaste och minst kostsamma. Men även dessa relativt billiga åtgärder är för dyra för många bostadsägare, trots att de ger lägre energikostnader. EESK förespråkar därför att de nationella regeringarna inför ett subventionssystem för dessa åtgärder, eftersom de också har potential att skapa arbetstillfällen. En studie från Renovate Europe visar att för varje miljon euro som investeras i energirenovering av byggnader skapas i genomsnitt 18 arbetstillfällen i EU (6). |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | EESK anser att ett energiförbrukningstak är en mycket användbar indikator när det gäller frågor som hushållens konsumtion, men tvivlar på om enkom en sådan indikator är lämplig för industrisektorn. Innovativ teknik för en fullständig utfasning av fossila bränslen är ofta mer energikrävande än konventionella (men mer förorenande) alternativ. Att tillämpa ett förbrukningstak för industrin kan därför hindra denna sektor från att fasa ut fossila bränslen i sina processer, samtidigt som det äventyrar industriproduktionen. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | EESK påpekar att ambitiösa mål för fjärrvärme/fjärrkyla kan komma att bidra till en ökning av energifattigdomen eftersom många låginkomsthushåll bor i subventionerade bostäder, som tenderar att förvaltas centralt. Ändringarna i direktivet om energieffektivitet får inte vara retroaktiva, och ändringen av definitionen av effektiv centralvärme/centralkyla (artikel 24) bör inte gälla system som redan är i drift, utan endast nya eller renoverade. |
| --- | --- |

4.9

Bryssel den 9 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  COM(2020) 564 final.

1

(2)  EUT C 364, 28.10.2020, s. 143.

2

(3)  EUT C 364, 28.10.2020, s. 143.

3

(4)  Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om att omforma EU:s finanspolitiska ram för en hållbar återhämtning och en rättvis omställning, antaget den 20 oktober 2021 (EUT C 105, 4.3.2022, s. 11).

4

(5)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-22-2020-INIT/sv/pdf.

5

(6)  https://www.renovate-europe.eu/wp-content/uploads/2020/06/BPIE-Research-Layout_FINALPDF_08.06.pdf.

6

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/138 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/138

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om utbyggnad av infrastruktur för alternativa bränslen och om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/94/EU

[COM(2021) 559 final – 2021/0223 (COD)]

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – En strategisk utbyggnadsplan med en uppsättning kompletterande åtgärder till stöd för en snabb utbyggnad av infrastrukturen för alternativa bränslen

[COM(2021) 560 final]

(2022/C 152/23)

| Föredragande: | John COMER |
| --- | --- |

Föredragande:

John COMER

| Remiss | Europeiska unionens råd, 30.7.2021
  Europaparlamentet, 13.9.2021
  Europeiska kommissionen, 13.9.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 90–91, 170–171 samt 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället |
| Antagande av sektionen | 9.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 9.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 137/4/9 |

Remiss

Europeiska unionens råd, 30.7.2021

Europaparlamentet, 13.9.2021

Europeiska kommissionen, 13.9.2021

Rättslig grund

Artiklarna 90–91, 170–171 samt 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället

Antagande av sektionen

9.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

9.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

137/4/9

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | EESK välkomnar förslaget till förordning om utbyggnad av infrastruktur för alternativa bränslen. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Batteridrivna elfordon tycks vara på väg att bli det alternativ som föredras för biltransporter hos de flesta tillverkare. Bristen på litium (antagligen på kort sikt) och det stigande priset på denna metall skapar problem när det gäller att snabbt öka produktionen av batteridrivna elfordon, precis som den mycket sent inledda forskningen och utvecklingen av effektivare lagringssystem. Möjligheten till ytterligare forskning och teknisk utveckling kan dock bidra till att mildra dessa nuvarande problem. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Det finns stora reserver av litium runtom i världen. Chile har de största kända reserverna följt av Australien och Kina. Det finns ett behov av att investera i nya gruvor för att öka det för närvarande begränsade utbudet. Gruvdriften är kopplad till miljöproblem, särskilt ett stort behov av vatten och möjliga föroreningar av giftiga kemikalier, och ofta förknippad med allvarliga sociala problem. Kommittén är djupt oroad över dessa aspekter av den internationella handeln. Internationella handelsavtal och värdekedjor måste uppfylla kraven på ekologisk och hållbar utveckling och omfatta bindande krav på tillbörlig aktsamhet för företag (1). I EU finns det en möjlighet till litiumbrytning i Portugal under förutsättning att miljöproblemen kan lösas. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Det är mycket viktigt med en omfattande utbyggnad av infrastrukturen för alternativa bränslen i hela EU och investerarna måste ges förtroende för att denna infrastruktur ska byggas upp. Myndigheterna måste se till att alternativa bränslen och laddningsstationer finns där de behövs, särskilt i områden där det ännu inte är ekonomiskt lönsamt att tillhandahålla sådana faciliteter. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK framhåller den viktiga roll som förnybara energikällor, inklusive biobränslen, spelar som en omedelbart tillgänglig och rimligt prissatt lösning för framför allt tunga fordon och godstransporter på väg över långa avstånd. Man måste uppmärksamma växthusgasavtrycket från alla alternativa och förnybara bränslen. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Uppgraderingen av elnätet måste ges omedelbar prioritet för att bana väg för snabbladdningsstationer liksom framställningen av vätgas och andra alternativa bränslen. Dessutom måste dubbelriktade smarta mätare installeras så att el kan flöda åt båda hållen. De lagstadgade kraven och kraven i fråga om planering måste ses över för att undvika förseningar i uppgraderingen av elnätet. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Utfasningen av fossila bränslen inom transportsektorn är beroende av en snabb ökning av produktionen av grön elektricitet. Elektromobilitet är endast ett meningsfullt klimatpolitiskt alternativ om elen är grön, och därför är det mycket viktigt med ökade investeringar i grön elektricitet. Kommissionen måste vara med och utveckla prosumentmodeller på ett betydligt mer intensivt sätt och inbegripa dem i överläggningarna. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Det är nödvändigt att stödja omfattande offentliga investeringar i forskning och utveckling med avseende på vetenskapligt och tekniskt arbete för att förbättra batterier, särskilt när det gäller storlek, kapacitet och livslängd. Om forskningen kan bidra till att minska behovet av litium i fordonsbatterier skulle det göra oss mindre beroende av ett begränsat globalt utbud som kommer från länder utanför EU. Denna möjlighet skulle förbättra EU:s kapacitet i förhållande till den snabbt ökande användningen av förnybar energi inom transportsektorn, något som skulle leda till hållbar mobilitet. Det finns också ett akut behov av FoU och teknisk utveckling för att alla möjliga alternativa bränslen ska kunna utvärderas och främjas och alla transportsätt beaktas. Det vore oförståndigt att bli beroende av ett enda system. Framför allt bör potentialen hos grön vätgas undersökas. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | De allra flesta konsumenter kommer endast att bli övertygade om att köpa batteridrivna elfordon när de är säkra på att en tillräcklig laddningsinfrastruktur finns på plats. Även konsumenter som sällan kör långa sträckor måste känna sig säkra på att de kan göra långa resor med ett batteridrivet elfordon om behovet skulle uppstå. Det är anledningen till att denna förordning är så viktig och varför den bör genomföras fullt ut i hela EU. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESK betonar hur avgörande det är att infrastrukturen är fullt driftskompatibel i alla avseenden i hela EU. Vi kan inte ha en situation där förare måste ha med sig olika adaptrar i sina bilar för att kunna använda infrastrukturen för alternativa bränslen i olika medlemsstater. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Alternativet beträffande qr-koder för engångsbetalningar är inte ett betalningssystem som används i stor utsträckning i EU, trots kommissionens utsaga i artikel 5.2. Kommittén befarar att användningen av detta alternativ kommer att skapa tillgänglighetsproblem för många användargrupper. Vi motsätter oss en situation där användningen av qr-koder är det enda sättet att göra engångsbetalningar. Läsare för betalkort måste finnas tillgängliga för alla engångsbetalningar. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Kommittén är medveten om att direktivet om förnybar energi innehåller tydliga beräkningar för att fastställa vilka växthusgasutsläpp som är knutna till de olika alternativa bränslena. Dessa är dock föga relevanta för medborgarnas inköpsbeslut, eftersom värdena knappt är kända och inte kommuniceras av biltillverkare eller bilförsäljare. Detta måste åtgärdas. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | EESK beklagar att det praktiskt taget inte förs någon strategisk debatt om hur medborgare och kooperativ, men även fackföreningar och arbetsgivare, skulle kunna bidra till detta. Detta trots att ett av målen med den europeiska energiunionen är att sätta medborgarna, och därmed decentraliserade lösningar, i centrum och trots att det är uppenbart att en stor del av laddningen när det gäller elektromobilitet sker hemma eller på arbetsplatsen. EESK anser därför att det behövs en ny strategi, som ligger bättre i linje med den europeiska energiunionens medborgarfokuserade mål, för att uppmuntra fler medborgare, kooperativ, fackföreningar och arbetsgivare att delta i det gemensamma arbetet för att påskynda utfasningen av fossila bränslen i transportsektorn. |
| --- | --- |

1.13

2.   Sammanfattning av kommissionens förslag

| 2.1 | EU-medborgarnas ekonomiska och sociala välbefinnande är beroende av ett effektivt och ändamålsenligt mobilitetssystem i hela EU. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Transporter står för omkring 25 % av EU:s växthusgasutsläpp och har också stor inverkan på luftkvaliteten i stadskärnorna. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | I december 2019 antog kommissionen meddelandet om den europeiska gröna given, i vilket den efterlyser en minskning med 90 % av transporternas växthusgasutsläpp senast 2050 samtidigt som man eftersträvar nollförorening. I september 2020 antog kommissionen sitt förslag till en europeisk klimatlag för att fram till 2030 minska nettoutsläppen av växthusgaser med minst 55 % – ”55 %-paketet”. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | I december 2020 antog kommissionen meddelandet ”Strategi för hållbar och smart mobilitet”. Strategin lägger grunden för omvandlingen av EU:s transporter med sikte på en smart och hållbar framtid. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Genom föreliggande förslag fastställs en ny förordning om utbyggnad av infrastrukturen för alternativa bränslen, som kommer att upphäva Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/94/EU (2). |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Direktiv 2014/94/EU trädde i kraft 2014. Direktivet om utbyggnad av infrastrukturen för alternativa bränslen är en gemensam ram för åtgärder för utbyggnad av infrastrukturen för alternativa bränslen för att underlätta minskningen av transporternas växthusgasutsläpp. I direktivet fastställs minimikrav för inrättandet av infrastrukturen för alternativa bränslen, med laddningsstationer för elfordon och tankningspunkter för naturgas (flytande naturgas och komprimerad naturgas) och vätgas, som ska genomföras genom icke-bindande nationella handlingsprogram. Strategin syftar till att möjliggöra gränsöverskridande trafik för alla transportsätt i TEN-T-näten. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | I en nyligen framlagd rapport om tillämpningen av detta direktiv noterade kommissionen vissa framsteg när det gäller genomförandet, men drog slutsatsen att det inte finns något omfattande och fullständigt nät av infrastruktur för alternativa bränslen i hela EU. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Kommissionen har gjort en efterhandsutvärdering av detta direktiv. Utvärderingen visade att direktivet inte är väl anpassat till att uppnå det höjda klimatmålet för 2030. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Det föreliggande förslaget till förordning ingår i den övergripande uppsättningen av sammanlänkade politiska initiativ inom ramen för 55 %-paketet, som anger de åtgärder som krävs inom alla sektorer för att uppnå klimatmålet för 2030. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | De särskilda målen med detta förslag till förordning är att |
| --- | --- |

2.10

| 2.10.1 | säkerställa en minimiinfrastruktur för alternativa bränslen för att stödja fordon som drivs med alternativa bränslen inom alla transportsätt och i alla medlemsstater, |
| --- | --- |

2.10.1

| 2.10.2 | säkerställa att infrastrukturen är helt driftskompatibel, |
| --- | --- |

2.10.2

| 2.10.3 | säkerställa fullständig användarinformation och samtliga möjliga betalningsalternativ. |
| --- | --- |

2.10.3

| 2.11 | Kommissionen anser att man endast med en gemensam europeisk rättslig ram kan uppnå målen att minska koldioxidutsläppen inom transportsektorn för alla transportsätt och i alla medlemsstater på ett sammanhängande och enhetligt sätt. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | Efter en omfattande konsekvensbedömningsrapport beslutade kommissionen att godta alternativ 2. Med detta alternativ föreslås bindande fordonsparksbaserade mål för elektriska laddningspunkter för lätta motorfordon samt avståndsbaserade mål för alla vägfordon i TEN-T-nätet, även för infrastruktur för urbana knutpunkter för tunga fordon. Detaljerade bestämmelser för hamnar och flygplatser i TEN-T-nätet föreskrivs också, men inga bindande mål fastställs. Detta alternativ innebär en större harmonisering av betalningsalternativ, fysiska standarder och kommunikationsstandarder samt konsumenträttigheter. Det skulle stärka pristransparensen och användarinformationen och omfatta fysisk skyltning vid laddnings- och tankningsstationer. |
| --- | --- |

2.12

| 2.13 | En förordning ansågs vara det bästa alternativet för att uppnå de eftersträvade målen i alla EU:s medlemsstater. |
| --- | --- |

2.13

| 2.14 | Medlemsstaterna måste anta ett reviderat nationellt handlingsprogram för att utveckla en marknad för alternativa bränslen inom transportsektorn och bygga ut relevant infrastruktur i linje med de skärpta bestämmelserna och de bindande målen. Förslaget innehåller också bestämmelser om utarbetande av en strategi för användning av alternativa bränslen inom andra transportsätt där inga bindande krav fastställs. |
| --- | --- |

2.14

| 2.15 | Medlemsstaterna ska regelbundet rapportera till kommissionen. Kommissionen kommer att övervaka och rapportera om framstegen i varje medlemsstat. |
| --- | --- |

2.15

| 2.16 | Förordningen innehåller bestämmelser om att medlemsstaterna ska säkerställa installationen av ett minimum av landströmsförsörjning för vissa havsgående fartyg i kusthamnar och för fartyg i inlandssjöfart, med vissa särskilda undantag. |
| --- | --- |

2.16

| 2.17 | Det finns minimibestämmelser för elförsörjning till alla stillastående luftfartyg på flygplatser i TEN-T:s stomnät och övergripande nät. |
| --- | --- |

2.17

| 2.18 | I artikel 3 fastställs mål för elinfrastruktur för laddning av lätta motorfordon. |
| --- | --- |

2.18

| 2.19 | I artikel 4 fastställs mål för elinfrastruktur för laddning av tunga fordon. |
| --- | --- |

2.19

| 2.20 | Mål för infrastruktur för tankning av vätgas anges i artikel 6. |
| --- | --- |

2.20

| 2.21 | Det finns mål för ett lämpligt antal allmänt tillgängliga tankningsstationer för flytande naturgas längs TEN-T:s stomnät fram till januari 2025 i områden där efterfrågan finns. |
| --- | --- |

2.21

| 2.22 | Mål för landström i kusthamnar och inlandshamnar anges i artiklarna 9 och 10. |
| --- | --- |

2.22

| 2.23 | Mål för försörjning av flytande naturgas i kusthamnar anges i artikel 11. |
| --- | --- |

2.23

| 2.24 | Mål för elförsörjning till stillastående luftfartyg anges i artikel 12. |
| --- | --- |

2.24

| 2.25 | I artikel 5.2 a i förslaget föreslår kommissionen att laddningsstationer med låg effekt ska utrustas med ett betalningsinstrument ”som används i stor utsträckning i unionen”, så att konsumenterna kan göra engångsbetalningar. Detta betalningsinstrument kan antingen vara 1) en läsare för betalkort 2) en kontaktlös kortläsare eller 3) en qr-kod som möjliggör betalningstransaktionen. |
| --- | --- |

2.25

| 2.26 | I ett meddelande från kommissionen (COM(2021) 560 final) redogör kommissionen för en strategisk utbyggnadsplan med kompletterande åtgärder till stöd för en snabb utbyggnad av infrastrukturen för alternativa bränslen. |
| --- | --- |

2.26

| 2.27 | Fonden för ett sammanlänkat Europa 2021–2027 (FSE II) ska åtgärda klimatförändringarna. I detta syfte kommer en facilitet för alternativa bränslen att inrättas inom FSE II för att finansiera infrastruktur för alternativa bränslen genom en kombination av FSE-bidrag och finansiering från finansinstitut för att ge investeringarna större genomslagskraft. |
| --- | --- |

2.27

| 2.28 | Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden ger stöd till investeringar i forskning, innovation och utbyggnaden av infrastruktur för alternativa bränslen i mindre utvecklade medlemsstater och regioner. |
| --- | --- |

2.28

| 2.29 | Kommissionen fastslår att det som nu behövs är ett effektivt och ändamålsenligt gräns- och sektorsöverskridande samarbete mellan alla aktörer inom den offentliga och privata sektorn för att utveckla en öppen, transparent och driftskompatibel infrastruktur med sammanhängande infrastrukturtjänster. |
| --- | --- |

2.29

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | Transportsektorn står för 22,3 % av EU:s totala växthusgasutsläpp, och vägtransporterna står för 21 % av växthusgasutsläppen. Personbilar står för 12,8 % av EU:s växthusgasutsläpp, skåpbilar för 2,5 % och tunga lastbilar och bussar för 5,6 % (källa: Europeiska miljöbyrån 2017, exklusive internationella utsläpp och utsläpp från sjöfarten). Utsläppen från EU:s transportsektor ökade från 14,8 % 1990 till 24,6 % 2018 enligt en rapport från kommissionen från 2018. En snabb utfasning av fossila bränslen inom transportsektorn är nödvändig för att målen i den europeiska gröna given ska uppnås. EESK välkomnar denna förordning som ett positivt steg i riktning mot att minska transporternas koldioxidutsläpp. Det är viktigt att kvaliteten på alla transporttjänster upprätthålls under hela processen för att minska koldioxidutsläppen. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | EESK beklagar att det praktiskt taget inte förs någon strategisk debatt om hur medborgare och kooperativ, men även fackföreningar och arbetsgivare, skulle kunna bidra till att utveckla en laddningsinfrastruktur. Detta trots att ett av målen med energiunionen är att sätta medborgarna, och därmed decentraliserade lösningar, i centrum och särskilt som det håller på att bli uppenbart att en avsevärd del av laddningen när det gäller elektromobilitet sker hemma eller på arbetsplatsen. Vi uppmanar därför kommissionen att inleda en sådan strategisk debatt. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | En omfattande användning av elfordon kommer med tiden att kräva en ökad elproduktion och uppgradering av elnätet för att möjliggöra snabb laddning, i synnerhet för batterieldrivna lastbilar. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | I förordningen nämns behovet av system med dubbelriktade smarta mätare som gör att el kan flöda åt båda hållen – från elnätet till fordonet och från fordonet till elnätet. Detta måste utvidgas avsevärt för att ta itu med elbrister när efterfrågan på el är som störst. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Ett antal smarta elsystem måste upprättas för att möjliggöra följande: |
| --- | --- |

3.5

| 3.5.1 | Fordon kopplas in och börjar laddas först efter att en signal har tagits emot från elnätet, och laddningen bör om möjligt ske utanför topplasttimmarna, i förekommande fall till ett lägre pris. |
| --- | --- |

3.5.1

| 3.5.2 | V2G-teknik skulle göra det möjligt att ladda fordon under timmar när det finns överskottsenergi från förnybara energikällor, och när efterfrågan är som störst skulle elfordonet skicka tillbaka en del av denna lagrade energi till elnätet. När efterfrågan minskar skulle elfordonet laddas på nytt. Detta skulle vara särskilt lämpligt för skolbussar och andra fordon som är stillastående under långa perioder. Det skulle behöva vara ekonomiskt fördelaktigt för den som tillhandahåller el. Därför måste man också i betydligt högre grad överväga och möjliggöra decentraliserade lösningar där medborgarna deltar. |
| --- | --- |

3.5.2

| 3.6 | EESK välkomnar de mål som har fastställts för utbyggnaden av infrastrukturen för alternativa bränslen. Detta kommer att skapa förtroende bland både investerare i alternativa bränslen och potentiella köpare av utsläppsfria och utsläppssnåla fordon. Alternativa bränslen och förnybara energikällor, inklusive hållbara biobränslen, är ytterst viktiga för tunga fordon, särskilt när det gäller godstransporter på väg över långa avstånd. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Politiken måste utformas så att långa köer vid laddningspunkter förebyggs och långsamma laddningspunkter undviks, så att konsumenterna får förtroende för laddningssystemet. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | I den gröna given noterade kommissionen att en miljon offentliga laddnings- och tankstationer kommer att behövas i EU senast 2025, och kommissionen har ett mål på 30 miljoner utsläppsfria fordon senast 2030. Detta är mycket ambitiösa mål och kommer att kräva stor beslutsamhet från medlemsstaternas regeringars och kommissionens sida samt acceptans hos allmänheten om de ska kunna uppnås. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Det kommer att bli nödvändigt att undanröja olika hinder som står i vägen för uppnåendet av dessa mål: |
| --- | --- |

3.9

| 3.9.1 | undanröja oproportionerliga planeringskrav, med tanke på den nödvändiga laddnings- och tankningsinfrastrukturens storlek och omfattning, |
| --- | --- |

3.9.1

| 3.9.2 | säkerställa att planeringslagstiftningen tillåter framställning av vätgas på plats, |
| --- | --- |

3.9.2

| 3.9.3 | förkorta ledtiderna för anslutningar till elnätet, |
| --- | --- |

3.9.3

| 3.9.4 | utarbeta snabbspårsplaner för att uppgradera elnätet. |
| --- | --- |

3.9.4

| 3.10 | För att minska koldioxidutsläppen från luft- och sjöfarten krävs högre ambitioner och mer beslutsamma insatser för att vidareutveckla FoU inom sektorerna, utöver att tillhandahålla de bäst lämpade alternativa bränslena. |
| --- | --- |

3.10

4.   Särskilda kommentarer

| 4.1 | Litium är en viktig jordartsmetall och en råvara av avgörande betydelse för moderna laddningsbara batterier. Enligt Reuters förutspås i marknadsanalysen ”Benchmark Mineral Intelligence” en akut litiumbrist från 2022 och framåt. Detta skulle kunna leda till en avmattning i tillverkningen av elfordon. Lukasz Bednarski hävdar i sin nya bok ”Lithium” (som getts ut av förlaget Hurst) att litium kommer att bli lika grundläggande i 2000-talets industriekonomier som olja var under 1900-talet. Det kommer därför att bli nödvändigt att utforska och främja andra bränslen med låga utsläpp och nollutsläpp för att ge konsumenterna alternativ och underlätta snabbast möjliga minskning av växthusgasutsläppen inom transportsektorn. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Det kommer att bli nödvändigt att ytterligare främja och utforska användningen av e-bränslen och vätgasdrivna fordon för att upptäcka deras potential när det gäller att så snabbt som möjligt minska utsläppen av växthusgaser inom transportsektorn. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Förbränningsmotorn kommer att fortsätta att användas ett tag till. I detta sammanhang måste e-bränslenas potential utforskas och främjas. E-bränslen kan användas i hybrid- och laddhybridfordon och kan utnyttja det befintliga bensinstationsnätet. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESK framhåller den viktiga roll som förnybara energikällor, inklusive biobränslen, spelar som en omedelbart tillgänglig och rimligt prissatt lösning för framför allt tunga fordon och godstransporter på väg över långa avstånd. Man måste uppmärksamma biobränsleproduktionens växthusgasavtryck, på samma sätt som till exempel den el som levereras till elfordon och vätgasproduktion. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Koldioxidavtrycket för biobränslen måste vara mindre än för fossila bränslen när de används i fordon. Problemet är att processen för att framställa biobränslen kan orsaka betydande växthusgasutsläpp och inverka negativt på markanvändningen, särskilt när den leder till avskogning. Användningen av palmolja är till exempel inte hållbar. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | EESK rekommenderar att man främjar de biodrivmedel som ger upphov till minst växthusgasutsläpp, både i samband med att de framställs och när de används för transport. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Landsbygdsområden är mer beroende av biltransporter än stadsområden på grund av bristen på kollektivtrafik. Eftersom bosättningarna på landet i allmänhet är mycket utspridda är det inte möjligt att tillhandahålla omfattande kollektivtrafiksystem i många sådana områden. I avsaknad av hållbara alternativa transportmedel kommer landsbygdsbefolkningen att drabbas hårt av höga koldioxidskatter på bensin och diesel. Den europeiska konsumentorganisationen (BEUC) uppger i en rapport som offentliggjordes i april 2021 att en övergång till batteridrivna elfordon medför påtagliga fördelar för förare med långa körsträckor som bor på landsbygden, särskilt om ägandet av det batteridrivna elfordonet kombineras med förnybar el producerad på plats. BEUC:s utsaga är berättigad, förutsatt att bidrag kan beviljas för de höga startkostnaderna och att driften av gemenskapsdrivna produktions- och laddningsanläggningar över huvud taget tillåts. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Det är viktigt att främja en infrastruktur för alternativa bränslen för att stödja landsbygdsområdena. Förutom att uppmuntra användningen av elfordon måste vi också verka för minskade växthusgasutsläpp från den befintliga fordonsparken genom att främja hållbara biodrivmedel, e-bränslen, hybridfordon och laddhybridfordon. Potentialen för grön vätgas måste också ökas. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | När det gäller tung fordonstransport krävs verkligt beslutsamma insatser för att bygga ut infrastrukturen för alternativa bränslen. Omkring 98 % av lastbilarna i EU-27 är dieseldrivna. Hittills har tyngdpunkten legat mer på lätta motorfordon än på tunga fordon. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Det kommer att krävas många fler batterieldrivna lastbilar samt hybrid- och laddhybridlastbilar. Detta kan endast ske när tillräckliga laddningsmöjligheter finns i varje medlemsstat. Det kommer också att krävas tillräcklig finansiering för att möjliggöra en meningsfull förnyelse av fordonsparken. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Lastbilar kräver snabb laddning med hög effekt vid depåer och laddningsstationer ute på vägarna. Att kunna förhandsboka en plats vid en laddningsstation skulle vara mycket fördelaktigt. Laddare på upp till 350 kW har prövats, men det krävs laddare på upp till 1 MW för att minska laddningstiderna. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Kraftnätet måste förberedas i förväg för att tillgodose kraven på en sådan hög effekt för snabb laddning av lastbilar. |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | Vätgas anses lovande för långdistanstransporter. EESK välkomnar de mål som fastställts för utbyggnaden av tankningsstationer för vätgas. Målet måste vara grön vätgas snarare än blå vätgas på lång sikt. När det gäller vätgas som framställs av metan bör det stora metanläckaget i hela utvinnings- och transportkedjan beaktas. |
| --- | --- |

4.13

| 4.14 | Med smärre anpassningar kan vätgas också användas för att driva fordon med förbränningsmotorer. Ytterligare forskning krävs för att gå vidare med detta förslag. |
| --- | --- |

4.14

| 4.15 | EESK välkomnar kommissionens förslag om att standardisera vätgastrycket till 700 bar. Vätgas har låg energidensitet, vilket innebär att mycket större lagringstankar krävs. |
| --- | --- |

4.15

| 4.16 | I de fall det är möjligt skulle det idealiska vara att framställa vätgas på plats. Planeringshinder för en sådan utveckling måste undersökas med vederbörlig hänsyn till de utökade hälso- och säkerhetsåtgärder som krävs vid vätgashantering. |
| --- | --- |

4.16

| 4.17 | Vätgas kan transporteras med lastbilar och i gasledningar. På grund av dess låga energidensitet skulle leverans med lastbilar kräva många fler lastbilstransporter än leveranser av bensin och diesel. |
| --- | --- |

4.17

| 4.18 | Kommittén är medveten om att direktivet om förnybar energi innehåller tydliga beräkningar för att fastställa vilka växthusgasutsläpp som är knutna till de olika alternativa bränslena. Dessa är dock föga relevanta för medborgarnas inköpsbeslut, eftersom värdena knappt är kända och inte kommuniceras av biltillverkare eller bilförsäljare. Detta måste åtgärdas. |
| --- | --- |

4.18

| 4.19 | En snabb utbyggnad av infrastrukturen för alternativa bränslen kommer att kräva betydande förskottsfinansiering för att systemet ska bli ekonomiskt lönsamt för de som investerar i laddnings- och tankningsstationer. |
| --- | --- |

4.19

Bryssel den 9 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  Se yttrandena EUT C 220, 9.6.2021, s. 118 och EUT C 123, 9.4.2021, s. 59.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/94/EU av den 22 oktober 2014 om utbyggnad av infrastrukturen för alternativa bränslen (EUT L 307, 28.10.2014, s. 1).

2

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/145 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/145

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om användning av förnybara och koldioxidsnåla bränslen för sjötransport och om ändring av direktiv 2009/16/EG

[COM(2021) 562 final – 2021/0210 (COD)]

(2022/C 152/24)

| Föredragande: | Constantine CATSAMBIS |
| --- | --- |

Föredragande:

Constantine CATSAMBIS

| Remiss | Europaparlamentet, 13.9.2021 Europeiska unionens råd, 20.9.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 100.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället |
| Antagande av sektionen | 9.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen | |
| (för/emot/nedlagda röster) | 225/2/12 |

Remiss

Europaparlamentet, 13.9.2021 Europeiska unionens råd, 20.9.2021

Rättslig grund

Artikel 100.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället

Antagande av sektionen

9.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

225/2/12

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | EESK välkomnar förslaget till förordning om användning av förnybara och koldioxidsnåla bränslen för sjötransport och om ändring av direktiv 2009/16/EG (nedan kallat förslaget till FuelEU Maritime-förordning) (1). Avsikten med förslaget är att bidra till att EU uppnår sina klimatneutralitetsmål senast 2050 genom att fastställa en EU-standard för bränslen med strängare krav på växthusgasintensitet och öka efterfrågan på förnybara och koldioxidsnåla bränslen inom sjötransportsektorn. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Med tanke på sjöfartens internationella karaktär anser EESK att kommissionens förslag till förordning bör bringas att överensstämma med Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) föreskrifter, inbegripet de som rör säkerheten vad gäller fartygsbränslen. För närvarande är den internationella sjöfarten beroende av fossila bränslen. En fullständig utfasning av fossila bränslen kräver alternativa, koldioxidsnåla eller koldioxidfria marina bränslen och/eller banbrytande framdrivningstekniker som görs allmänt tillgängliga. Ett nära samarbete med alla intressenter i sjöfartsklustret och leveranskedjan är nödvändigt för att i slutändan uppnå detta mål. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Målen om klimatneutralitet i den gröna given och det ambitiösa 55 %-lagstiftningspaketet (”Fit for 55”) är välkomna i anslutning till insatserna för att miljöanpassa och så småningom fasa ut fossila bränslen såväl i sjöfartssektorn som i andra sektorer, samtidigt som man respekterar den sociala dimensionen av denna omställning med allmänhetens bästa i åtanke. Med andra ord kan denna energiomställning och övergång till en utfasning av fossila bränslen inom sjöfarten lyckas endast under förutsättning att det föreligger social acceptans, samtidigt som sjöfartens och andra sektorers funktionssätt skyddas. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK noterar att återverkningarna av förslaget till FuelEU Maritime-förordning på sjöfarten är oproportionerliga i förhållande till andra näringsgrenar genom att kortsiktiga åtgärder fram till 2030 beskrivs på ett tillfredsställande sätt, men långsiktiga förändringar som bidrar mest till minskningen av växthusgaser under perioden 2030–2050 är fortfarande obestämda och omfattar teknik som ännu inte har utvecklats och ännu mindre prövats över tid. Därför bör en viss grad av flexibilitet byggas in i lagstiftningsdelarna av detta förslag för att ge branschen möjlighet till anpassning. Det finns ett akut behov av koncentrerat stöd till forskning och utveckling för att påskynda kunskapsuppbyggnaden och därmed minska riskerna. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK anser att initiativet FuelEU måste skapa synergier, samstämmighet och konsekvens mellan utbud, distribution och efterfrågan inom ramen för 55 %-paketet. I förslaget till förordning i dess nuvarande form föreskrivs dock vissa bränslen med låga koldioxidutsläpp utan någon förhandsbedömning av deras globala tillgänglighet och kostnad, trots att alla alternativa bränslen bör tillåtas. Detta kan så småningom leda till snedvridning av konkurrensen, samtidigt som tillgången på sådana bränslen för närvarande och inom den närmaste framtiden är försumbar. Det är bränsleleverantörerna som ansvarar för utvecklingen av och tillgången till förnybara alternativa bränslen, och användningen av renare bränslen bör uppmuntras. För att detta ska kunna ske måste prisskillnaden mellan fossila och alternativa bränslen överbryggas och de renare bränslena måste bli mer överkomliga och allmänt tillgängliga. Det krävs insatser som inbegriper ett aktivt bidrag från alla aktörer i sjöfartsvärdekedjan, i synnerhet bränsleproducenter, energileverantörer och motortillverkare, men även hamnar, befraktare och berörda arbetstagarrepresentanter i alla sektorer. Detta skulle kunna leda till den ökade efterfrågan på alternativa bränslen som eftersträvas genom förordningen. |
| --- | --- |

1.5

2.   Inledning

| 2.1 | EESK anser att sjöfarten påverkar hela leveranskedjan eftersom nästan 90 % av världens varor transporteras sjövägen. EU:s sjöfart är dessutom med sin globala närvaro en strategisk tillgång som gör det möjligt för EU att skydda sitt geopolitiska oberoende samt öka sin ekonomiska och industriella motståndskraft och sin suveränitet. Under 2019 transporterades omkring 46 % av varuexporten till länder utanför EU och 56 % av varuimporten från länder utanför EU sjövägen (Eurostat, 2021). |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Den EU-kontrollerade fartygsflottan uppgår till 810 miljoner dödviktston och består av 23 400 fartyg, vilket motsvarade 39,5 % av världsflottan 2020. Sjöfartens totala ekonomiska bidrag till EU:s BNP uppgår till 149 miljarder euro och cirka 2 miljoner personer är sysselsatta inom sektorn. Det är värt att notera att för varje miljon euro till BNP som frambringas av sjöfartssektorn genereras 1,8 miljoner euro på annat håll i EU:s ekonomi (2). Enligt de senaste beräkningarna (3) har sjöfartens andel av de totala antropogena växthusgasutsläppen i världen ökat från 2,76 % 2012 till 2,89 % 2018. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | EESK noterar att den europeiska sjöfarten är engagerad i sjösäkerheten och i skyddet av den marina miljön, och att den bidrar till insatserna på internationell nivå och på EU-nivå för att minska koldioxidutsläppen. Kommittén konstaterar också att den europeiska sjöfarten antar dessa utmaningar och är fast besluten att ta ledningen för grön sjöfart. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Genom FuelEU Maritime-förordningen införs standarder för en gradvis minskning av den genomsnittliga växthusgasintensiteten för bränsle som används ombord av fartyg i hamn eller som anlöper eller avgår från hamnar i EU. Om dessa standarder inte uppfylls kommer det att leda till att rederierna åläggs administrativa straffavgifter, som uppenbarligen skulle användas för att stödja projekt som syftar till att påskynda användningen av förnybara och koldioxidsnåla bränslen – i synnerhet biobränslen – inom sjöfartssektorn. Förslaget kommer också att ensidigt ha en extraterritoriell tillämpning på internationell sjöfart, eftersom dess tillämpningsområde är identiskt med tillämpningsområdet för förslaget om EU:s system för handel med utsläppsrätter (4). Genom förslaget föreskrivs också användning av landströmförsörjning för två fartygstyper efter den 1 januari 2030, nämligen passagerarfartyg och containerfartyg. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | EESK noterar att förslaget till förordning, i linje med principen att förorenaren betalar, omfattar ett erkännande av den strukturella roll som spelas av fartygets befraktare, som normalt är ansvarig för valet av fartygets bränsle, rutt, last och hastighet samt kostnader i anslutning till det bränsle som förbrukas (skäl 6). Detta är positivt. Erkännandet av befraktarens ansvarsskyldighet är förvisso en viktig bestämmelse inför de överläggningar som kommer att äga rum i nästa fas av lagstiftningsprocessen, vilken också kommer att involvera Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

2.5

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | Målen om klimatneutralitet i den gröna given och det ambitiösa 55 %-lagstiftningspaketet (”Fit for 55”) är välkomna i anslutning till insatserna för att miljöanpassa och så småningom fasa ut fossila bränslen såväl i sjöfartssektorn som i andra sektorer, samtidigt som man respekterar den sociala dimensionen av denna omställning med allmänhetens bästa i åtanke. Med andra ord kan denna energiomställning och övergång till en utfasning av fossila bränslen inom sjöfarten lyckas endast under förutsättning att det finns samhällsstöd och social acceptans, samtidigt som sjöfartens och andra sektorers funktionssätt skyddas. Detta kan endast uppnås genom särskilda åtgärder såsom skapande av nya arbetstillfällen, bättre folkhälsa och bättre begränsningsåtgärder när det gäller klimatinsatser och miljöskydd. Dessa ansträngningar kräver att alla aktörer i sjöfartsvärdekedjan deltar aktivt, i synnerhet bränsleproducenter, energileverantörer och motortillverkare, men även hamnar, befraktare och arbetstagarrepresentanter i alla berörda sektorer. Välriktad, tydlig, fortgående och öppen kommunikation är avgörande för att samhället ska engagera sig och ge sitt stöd. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Återverkningarna av förslaget till förordning på sjöfarten är osymmetriska i förhållande till andra näringsgrenar genom att kortsiktiga åtgärder fram till 2030 beskrivs på ett tillfredsställande sätt, men långsiktiga förändringar som bidrar mest till minskningen av växthusgaser under perioden 2030–2050 är fortfarande obestämda och omfattar teknik som ännu inte har utvecklats och ännu mindre prövats över tid. Sjöfartssektorns väg mot klimatneutralitet 2050 är med andra ord fortfarande osäker och omfattar ett brett spektrum av tekniska alternativ. Dessutom saknas det svar på en rad viktiga frågor om tillgång, säkerhet, distribution och kostnader för dessa alternativ. Därför bör en viss grad av flexibilitet byggas in i lagstiftningsdelarna av detta förslag för att ge branschen möjlighet till anpassning. Dessutom uppstår en akut tidspress till följd av den långa ledtiden och den krävande inledande investeringscykeln i sektorn i vid bemärkelse, inbegripet alla berörda parter. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Å ena sidan är utsläppsutvecklingen i riktning mot en fullständig utfasning av fossila bränslen beroende av införande och marknadsspridning av ekonomiskt bärkraftiga och säkra utsläppsfria bränslen och tekniker. Å andra sidan, för att i slutändan uppnå fullständig utfasning av fossila bränslen, behövs nya framdrivningsmetoder och nya koldioxidsnåla eller koldioxidfria bränslen som är tillgängliga världen över, samt gemensamma ansträngningar i samarbete med berörda parter i leveranskedjan. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Initiativet FuelEU måste skapa synergier, samstämmighet och konsekvens mellan utbud, distribution och efterfrågan inom ramen för 55 %-paketet. Detta bör uppnås genom att man på ett effektivt sätt kompletterar direktivet om förnybar energi (5), med inriktning på tillhandahållande av energi från förnybara energikällor, och förordningen om infrastruktur för alternativa bränslen, med inriktning på distributionsinfrastruktur i EU:s hamnar (6). |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | I detta syfte är det också viktigt att tillhandahålla rätt incitament när det gäller utbud och efterfrågan. I förslaget till förordning i dess nuvarande form föreskrivs dock vissa koldioxidsnåla bränslen, medan alla alternativa bränslen bör tillåtas, utan någon förhandsbedömning av deras globala tillgänglighet och kostnad. Detta kan så småningom leda till snedvridning av konkurrensen, samtidigt som tillgången på sådana bränslen för närvarande och inom den närmaste framtiden är försumbar. Det är bränsleleverantörerna som ansvarar för utvecklingen av och tillgången till förnybara alternativa bränslen, och användningen av renare bränslen bör uppmuntras. För att detta ska kunna ske måste prisskillnaden mellan fossila och alternativa bränslen överbryggas och de renare bränslena måste bli mer överkomliga och allmänt tillgängliga. Det krävs insatser som inbegriper ett aktivt bidrag från alla aktörer i sjöfartsvärdekedjan, i synnerhet bränsleproducenter, energileverantörer och motortillverkare, men även hamnar, befraktare och arbetstagarrepresentanter i alla berörda sektorer. Detta skulle kunna leda till den ökade efterfrågan på alternativa bränslen som eftersträvas genom förordningen. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Genom att i synnerhet kräva användning av renare bränslen och biobränslen verkar förslaget bortse från det faktum att sådana bränslen i själva verket kanske aldrig kommer att finnas tillgängliga i tillräckliga mängder för internationell sjöfart och kanske inte är ett verkligt alternativ till fossila bränslen. Att ålägga administrativa straffavgifter i en situation där det inte finns några verkliga alternativ är en bestraffande och inkomstbringande åtgärd snarare än en utsläppsminskande åtgärd. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | De bränslen med inga eller låga koldioxidutsläpp som krävs för att sjöfarten ska kunna fasa ut fossila bränslen är för närvarande inte tillgängliga, särskilt för oceangående fartyg, och kommer inte heller att bli det inom en nära framtid. Enorma investeringar krävs för att dessa bränslen ska kunna produceras och bli tillgängliga överallt, och de måste utvecklas av aktörer utanför sektorn, nämligen oljebolag och energileverantörer mer generellt. Alternativa bränslen såsom ammoniak, metanol eller vätgas kräver dessutom en ny generation förbränningsmotorer och framsteg när det gäller fartygskonstruktion och framdrivningsteknik, vilket faller under överinseende av motortillverkare och varv, av vilka de flesta är belägna i Fjärran Östern. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | I avvaktan på utvecklingen av dessa alternativa bränslen är det inte möjligt att uppnå de överenskomna långsiktiga målen i IMO:s inledande strategi för minskade växthusgasutsläpp och de ambitiösa målen i den europeiska gröna given och 55 %-paketet. Mer vetenskapligt baserad djupgående kunskap behövs i ett tidigare skede för att minska riskerna i anslutning till beslutsfattandet och för att inrikta sig på rätt investeringar. Därför har branschen, tillsammans med flera medlemsstater med betydande sjöfartsintressen, för IMO lagt fram förslag om att inrätta en styrelse och fond för forskning och utveckling (de så kallade IMRB- och IMRF-förslagen) som inledningsvis skulle finansieras genom ett obligatoriskt bidrag per ton förbrukat bränsle från varje fartyg med en bruttodräktighet över 5 000. Syftet med detta initiativ är att påskynda utvecklingen av alternativa bränslen som sjöfartsnäringen behöver men som den inte kan utveckla. Detta initiativ har föranletts av den akuta situationen och av sjöfartsbranschens vilja att bidra. Förhoppningen är att detta initiativ ska få ytterligare brett stöd inom IMO. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Säkerhetsaspekter bör också förbli en avgörande aspekt i forskning och utveckling avseende alternativa bränslen, vilket är en mycket krävande, kapitalintensiv och tidskrävande process. För att ta itu med säkerhetsutmaningarna i anslutning till dessa nya bränslen kommer det att krävas nya föreskrifter och tekniska regler för säker sammansättning och säker användning av bränslen ombord på fartyg. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Det vore en källa till stor oro att kräva att fartyg uppfyller en europeisk bränslestandard utan att samtidigt garantera tillgången till koldioxidsnåla eller koldioxidfria bränslen som är säkra och tillgängliga i tillräckliga mängder i hamnar världen över. I det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som offentliggjordes i december 2020 och som åtföljde strategin för hållbar och smart mobilitet (7) förutspåddes att förnybara och koldioxidsnåla bränslen rentav kommer att uppgå till mellan 5,5 % och 13,5 % av sjöfartens bränslemix 2030. Växthusgasintensiteten fastställs utgående från källa till kölvatten (well-to-wake) [artikel 3 – Definitioner, led p] i enlighet med de metoder och hållbarhetskriterier som anges i förslaget till översyn av direktivet om förnybar energi, där en multiplikatorkoefficient på 1,2 endast behålls för sjöfart och luftfart när det gäller avancerade biodrivmedel och biogas som produceras från råvaror, och för förnybara bränslen av icke-biologiskt ursprung. Det är för övrigt, såsom framhålls i förslaget, rimligt att omdirigera biodrivmedel till transportsektorer som är svåra att elektrifiera, såsom sjöfarten, transporter över långa avstånd eller lufttransporter (8). |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Genom detta andra system för övervakning, rapportering och verifiering fastställs en metod för livscykelanalys av bränslen i bilagan till den föreslagna förordningen. När företag har för avsikt att avvika från de normalvärden som anges i direktivet om förnybar energi kommer de att ha rätt att avvika från de fastställda normalvärdena för utsläppsfaktorer från tank till kölvatten förutsatt att detta endast sker när värden kan certifieras genom ett av de frivilliga system som erkänns enligt direktivet om förnybar energi (i fråga om värden från källa till tank, ”well-to-tank”) eller genom laboratorietester eller direkta utsläppsmätningar (från tank till kölvatten, ”tank-to-wake”). Metoden för att beräkna koldioxidintensiteten och utsläppsfaktorerna är en central fråga som måste undersökas grundligt. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Eftersom den föreslagna förordningen är ett regionalt initiativ riskerar den att undergräva de pågående och långt hunna diskussionerna om IMO:s inledande strategi för minskade växthusgasutsläpp från internationell sjöfart, som ger konkreta resultat och som är de enda med ett världsperspektiv. IMO-medlemsstaternas regeringar enades också om att börja diskutera åtgärder på medellång och lång sikt – inbegripet marknadsbaserade åtgärder – så snart som i oktober 2021, i enlighet med den arbetsplan som har överenskommits inom IMO för åtgärder på medellång och lång sikt. Det arbete inom IMO som återstår att slutföra gäller riktlinjerna för växthusgas- och koldioxidintensitet under hela livscykeln för alla typer av bränslen. Fram till dess att detta arbete har slutförts inom ramen för IMO bör dubbla standarder undvikas. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | EESK anser att det initiativ som nyligen tagits av regeringarna i EU:s medlemsstater om att föreslå en världsomfattande standard för bränslen med låga växthusgasutsläpp inom internationell sjöfart är relevant att ta upp vid det kommande tionde sammanträdet i den tillfälliga arbetsgruppen för växthusgaser (9). Nämnda förslag stakar bland annat ut en väg för fartyg mot efterlevnad av åtgärden genom att man lägger fram bevis för att de uteslutande har använt bränslen med en växthusgasintensitet som ligger på eller under gränsvärdet under fullgörandeperioden (t.ex. blandningar av traditionella bränslen och förnybara bränslen), vilket är en strategi som påminner om bilaga VI till IMO:s Marpolkonvention (regel 14.1), genom vilken IMO:s tak för svavel i bunkerolja från 2020 infördes. I det inlämnade dokumentet föreslås också ett certifieringssystem från källa till kölvatten (”well-to-wake”) som ska utvecklas och godkännas av IMO. Med tanke på de pågående diskussionerna inom IMO om livscykelbedömningen av växthusgaser måste EU-lagstiftningen dessutom anpassas fullt ut till de internationella reglerna i enlighet med skäl 42 i den föreslagna FuelEU-förordningen så snart en överenskommelse om en övergripande strategi har nåtts på IMO-nivå i frågor av betydelse för förslaget till förordning. |
| --- | --- |

3.13

| 3.14 | I IMO:s strategi för minskade koldioxidutsläpp fastställs en förteckning över förslag till åtgärder på kort, medellång och lång sikt för minskning av koldioxidutsläppen. Som ett stort framsteg för energiomställningen inom sjöfartssektorn antog IMO-medlemsstaternas regeringar – inklusive alla EU:s medlemsstater – vid det 76:e mötet i IMO:s kommitté för skydd av den marina miljön (MEPC) den 10–17 juni 2021 ett omfattande paket med rättsligt bindande tekniska och operativa åtgärder på kort sikt för att minska koldioxidutsläppen från fartyg, som kommer att träda i kraft den 1 november 2022. |
| --- | --- |

3.14

| 3.15 | Mer specifikt innebär de åtgärder som antagits vid mötet att fartyg med en bruttodräktighet på eller över 400 måste beräkna sitt energieffektivitetsindex (EEXI) med hjälp av tekniska metoder som syftar till att förbättra fartygens energieffektivitet, och alla fartyg med en bruttodräktighet över 5 000 ska fastställa sin årliga operativa indikator för koldioxidintensitet (CII) och sin CII-bedömning. Koldioxidintensiteten kopplar växthusgasutsläppen till den mängd gods som transporteras över den tillryggalagda sträckan. IMO kommer att se över effektiviteten i genomförandet av CII- och EEXI-kraven senast den 1 januari 2026 för att avgöra om ytterligare ändringar är nödvändiga. |
| --- | --- |

3.15

| 3.16 | Den internationella sjöfarten i stort är världens största gränsöverskridande handelsaktör och transporterar mellan tredjeländer till mer än 90 % av sin handelskapacitet laster som är viktiga för världsekonomin, t.ex. olja och oljeprodukter, gas, kemiska produkter, järn och andra malmer, kol och gödningsmedel. Därför måste det globalt finnas tillgång till bränslen som uppfyller EU:s specifikationer i hamnar runt om i världen för att den internationella handeln ska fungera smidigt. |
| --- | --- |

3.16

| 3.17 | Internationell sjöfart är i första hand en bransch som drivs av små och medelstora företag och som i fråga om bulk- och trampsjöfart är en sektor av genuint entreprenörskap med egenskaper som kännetecknar en helt konkurrensutsatt marknad. Detta beror på att sektorn omfattar tusentals företag över hela världen och inte domineras av ett begränsat antal mycket stora företag eller allianser, vilket däremot är fallet inom linjesjöfarten och de flesta stora industri- och tjänstesektorerna i världen. Därför har rederier i egenskap av små och medelstora företag ingen stark förhandlingsposition när det gäller att distribuera och tillhandahålla nya bränslen i hamnar runt om i världen. |
| --- | --- |

3.17

| 3.18 | I kommissionens konsekvensbedömning av förslaget till FuelEU Maritime-förordning förutses en ökad efterfrågan på förnybara och koldioxidsnåla bränslen inom sjötransportsektorn, med betoning på bland annat flytande biobränslen, koldioxidfri gas (inklusive bio-LNG), e-bränslen, koldioxidfria vätgasbaserade bränslen (metanol och ammoniak) och el. Enligt konsekvensbedömningen är en ökad användning av biobränslen förväntad, medan biodrivmedlens betydelse också erkänns särskilt för sektorer inom vilka det är svårt att fasa ut fossila bränslen, såsom luftfart och sjöfart. |
| --- | --- |

3.18

| 3.19 | Det är en utmaning att utveckla produktion och nödvändig försörjningsinfrastruktur för e-bränslen över hela världen. Ett nytt EU-mål om att minst 40 % av energin ska komma från förnybara energikällor 2030 fastställs i förslaget till översyn av direktivet om förnybar energi. Det tillstås dock att sjöfarten jämfört med andra sektorer har större utmaningar när det gäller att minska koldioxidutsläppen på grund av den nuvarande bristen på marknadsfärdig utsläppsfri teknik. Koldioxidsnåla och koldioxidfria bränslen med finns för närvarande inte tillgängliga för sjöfarten på marknaden. Beroende på produktionsmetoder och de specifika bränsleproduktionskedjorna beräknas dessutom de kapitalinvesteringar som behövs för att utveckla produktionen, till exempel av grön ammoniak (e-ammoniak), uppgå till cirka 1,2–1,65 biljoner US-dollar (UMAS, 2020), men detta inbegriper inte de investeringar som krävs i försörjningsinfrastruktur över hela världen. |
| --- | --- |

3.19

| 3.20 | Det mål som satts upp för en genomsnittlig minskning fram till 2050 på 75 % av växthusgasintensiteten för den energi som används ombord på fartyg är därför överskattat. Ett av de största hindren för utfasning av fossila bränslen i sjöfartssektorn kommer att vara tillhandahållandet av den nya infrastruktur för bunkring som kommer att krävas i hamnar runt om i världen för att på ett säkert sätt förse fartyg med alternativa bränslen. Det ligger i sjöfartsbranschens intresse att sådan infrastruktur utvecklas snabbt, så att nya bränslen blir lättillgängliga världen över och från så många hamnar som möjligt, eftersom detta kommer att sänka priset på utsläppsfria bränslen och därmed göra det lättare att uppnå de mål som uppställs i den föreslagna förordningen. |
| --- | --- |

3.20

| 3.21 | Inblandningsbränslen (”drop-in fuels”), såsom avancerade biobränslen – exempelvis hydrerade vegetabiliska oljor (HVO) – som i begränsad omfattning är kompatibla med alla moderna fartygsmotorer (alla fartygstyper oavsett bransch) och som kan förbränna biodrivmedel utan att det krävs tekniska, säkerhetsmässiga eller konstruktionsmässiga justeringar, skulle kunna vara en partiell lösning åtminstone inom bulk- och trampsjöfarten. Det ankommer dock på bränsleleverantörerna att se till att de angivna blandningarna, när de blandas med fossila bränslen, är ändamålsenliga för användning på fartyg, och att de görs tillgängliga i tillräcklig mängd i EU:s hamnar. Biodrivmedel som importeras till EU-marknaden bör uppfylla EU:s hållbarhetskriterier i enlighet med det reviderade direktivet om förnybar energi II (delarna A och B i bilaga IX). Förslaget till FuelEU Maritime-förordning innebär att ansvaret för att uppfylla hållbarhetskriterierna i direktivet om förnybar energi flyttas över till fartyg. Dessutom skulle incitament till användning av biodrivmedelsblandningar av angiven kvalitet som köpts utanför EU kunna innebära utmaningar när det gäller efterlevnaden, vilket kunde äventyra uppnåendet av utsläppsminskningsmålen. |
| --- | --- |

3.21

| 3.22 | Alla föreslagna e-bränslen, såsom grön ammoniak eller grön vätgas (10), medför vissa marknadshinder (ekonomiska, tekniska eller regleringsmässiga) som förhindrar att de börjar användas som alternativa marina bränslen inom överskådlig framtid. Området för alternativa marina bränslen är inte bara fragmenterat utan också outvecklat, vilket ger anledning till att stärka och påskynda forskningen och utvecklingen avseende dessa. |
| --- | --- |

3.22

| 3.23 | Metoden för att beräkna koldioxidintensiteten och utsläppsfaktorerna är en central fråga som också måste undersökas grundligt. Hänsyn bör tas till metanslip och aspekter i anslutning till indirekt ändring av markanvändning (ILUC), särskilt när det gäller tillhandahållandet och användningen av biodrivmedel och kondenserad naturgas (LNG). Första generationens biobränslen kan inte betraktas som långsiktigt hållbara material eftersom de i markanvändningshänseende konkurrerar med livsmedel och utarmar jorden. |
| --- | --- |

3.23

| 3.24 | Eftersom sjöfarten är en genuint världsomspännande bransch är globala bestämmelser i slutändan den mest ändamålsenliga och effektiva vägen framåt. Alla åtgärder som vidtas på EU-nivå måste vara förenliga med de bestämmelser som antagits av IMO och skapa en balans mellan internationella bestämmelser och EU:s lagstiftningsinitiativ. |
| --- | --- |

3.24

4.   Särskilda kommentarer

| 4.1 | Ansvarig enhet (bränsleleverantör i stället för fartygsägare): Fartygsoperatörer kan inte hållas ansvariga för vare sig kvaliteten på eller tillgången till specificerade bränslen. Marina bränslens koldioxidintensitet bör regleras globalt och under förutsättning att det finns tillräckligt med icke-fossila alternativ. Dessa är för närvarande inte tillgängliga för oceangående fartyg och kommer inte heller att bli det inom en nära framtid. Fartyg kan inte hållas ansvariga för bunkring av bränslen som antingen är otillräckligt utvecklade i tekniskt hänseende eller som endast finns tillgängliga i mycket begränsade mängder och/eller i begränsade geografiska områden. Detta skulle kunna likställas med en uppmaning till bilanvändare att använda en viss bränslemix som inte är allmänt tillgänglig på marknaden. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | En uttrycklig skyldighet för befraktaren att bära sin rimliga del av ansvaret: Principen om att förorenaren betalar bör under alla omständigheter tillämpas. Befraktarens ansvar anges visserligen redan i kommissionens relevanta lagstiftningsinitiativ (EU:s utsläppshandelssystem, FuelEU Maritime), men befraktaren åläggs inte uttryckligen att ta sitt ansvar. Om fartygsägaren görs ansvarig för ett fartygs utsläpp skulle denna belastas med de högre koldioxidutsläpp som orsakas av befraktarens rent ekonomiska kostnads-nyttoanalys, där de negativa externa miljöeffekterna inte skulle beaktas. En sådan situation skulle inte bara vara orättvis utan också kontraproduktiv. Så länge som befraktaren inte har något lagstadgat ansvar kommer denna att fortsätta att grunda alla operativa beslut enbart på kostnadsöverväganden och kommer att undantas från principen om att förorenaren betalar, som måste tillämpas korrekt inom sjöfarten liksom inom alla andra sektorer. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Undvika dubbelräkning/dubbla krav: Genom förslaget införs ett andra EU-system för övervakning, rapportering och verifiering för att uppnå syftet med den föreslagna förordningen. Det är av yttersta vikt att säkerställa flexibilitet, men införandet av dubbelräkning eller dubbla krav bör undvikas så långt det är möjligt genom att förenhetliga metoderna för övervakning, rapportering och verifiering. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Undvika att skapa en oanvändbar efterlevnadsmekanism: Genom förslaget till förordning införs en komplex mekanism för poolning av överensstämmelse när det gäller överskottssaldon för bränslens koldioxidintensitet på överpresterande fartyg. Denna strategi omfattas av ett poolningsarrangemang med harmoniserade påföljder för bristande efterlevnad och överföring av krediter mellan olika företag med överpresterande och underpresterande fartyg som certifierats av samma kontrollör. I stället föreslås en flexibel mekanism som ska införas i den föreslagna förordningen och som inledningsvis endast ska tillämpas på e-bränslen (11) som används av fartyg med en plan för successivt genomförande (liknande utbyggnaden av landströmsförsörjning – artikel 5 i den föreslagna förordningen är relevant). Om detta godtas skulle kraven gradvis utvidgas till att omfatta alla förnybara och koldioxidsnåla bränslen (med förbehåll för en översynsklausul och en framtida konsekvensbedömning, samtidigt som andra frågor tas upp, till exempel tillgången till förnybara och koldioxidsnåla bränslen för sjöfartssektorn samt konkurrensen om sådana bränslen med andra transportsätt). Gradvis kommer partnerskap att främjas mellan marknadsaktörer som har investerat i gröna bränslen och som vill slå samman sina efterlevnadsenheter och göra gemensamma anmälningar till samma ackrediterade kontrollör. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Förlängningen av undantag efter 2034 från ibruktagande av landströmsförsörjning: Samtidigt som man erkänner behovet av att prioritera införandet av landströmsförsörjning när det gäller att åstadkomma påtagliga kostnadseffektiva minskningar av växthusgasutsläpp och luftföroreningar i hamn, med fokus på containerfartyg och passagerarfartyg, bör undantaget från obligatorisk användning av landströmsförsörjning inte begränsas efter 2034 för de ovannämnda sjöfartssegmenten då infrastruktur inte finns tillgänglig i hamnen och då ett fartygs försörjningsutrustning för landström ombord är oförenlig med hamnens anläggningar. |
| --- | --- |

4.5

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  COM(2021) 562 final.

1

(2)  European Shipowners’ Association, 2021.

2

(3)  Internationella sjöfartsorganisationens fjärde rapport om utsläpp av växthusgaser, 2020.

3

(4)  COM(2021) 551final.

4

(5)  COM(2021) 557 final.

5

(6)  COM(2021) 559 final.

6

(7)  SWD(2020) 331 final.

7

(8)  TEN/748, yttrande om ”Översyn av direktivet om förnybar energi” (se sidan 127 i detta nummer av EUT), punkt 4.17.

8

(9)  Dokument 10/5/3 från ISWG-GHG (Österrike m.fl.), 3.10.2021.

9

(10)  Enligt definitionen i TEN/718 ”Vätgasstrategin” (EUT C 123, 9.4.2021, s. 30).

10

(11)  E-bränslen omfattar e-ammoniak, e-metanol, syntetisk diesel, syntetisk brännolja och e-gas (bilagorna till COM(2021) 562 final, s. 7).

11

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/152 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/152

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2003/87/EG vad gäller luftfartens bidrag till unionens mål om minskade utsläpp från hela ekonomin och ett lämpligt genomförande av en global marknadsbaserad åtgärd

[COM(2021) 552 final]

(2022/C 152/25)

| Huvudföredragande: | Dumitru FORNEA |
| --- | --- |

Huvudföredragande:

Dumitru FORNEA

| Remiss | Europeiska unionens råd, 20.9.2021
  Europaparlamentet, 13.9.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 192 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället |
| Antagande av sektionen | 9.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 209/3/5 |

Remiss

Europeiska unionens råd, 20.9.2021

Europaparlamentet, 13.9.2021

Rättslig grund

Artikel 192 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället

Antagande av sektionen

9.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

209/3/5

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Kommissionens initiativ till ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (1) vad gäller luftfartens bidrag till unionens mål om minskade utsläpp från hela ekonomin är ett välkommet steg för att minska luftfartssektorns klimatpåverkan. Vi stöder de föreslagna ändringarna, men betonar behovet av att upprätthålla lika villkor och skydda de sociala rättigheterna och arbetstagarnas rättigheter. Även om luftfarten inte är den största utsläppskällan i samhället eller ens inom transportsektorn, måste luftfarten och alla dess berörda parter göra sitt för att hjälpa oss att uppnå en hållbar luftfartsbransch. Detta kan bara ske genom social dialog och samarbete med fackföreningarna inom sektorn, som är en viktig del av klimatomställningen. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | I allmänhet motsätter vi oss tilldelning av gratis utsläppsrätter inom utsläppshandelssystemet, utom i syfte att säkerställa rättvis konkurrens. När det gäller flygningar inom EES är hotet mot lika villkor lägre. Vi måste dock förbli vaksamma mot koldioxidläckage, särskilt i fritids- och långdistanstrafiken. Vi skulle därför stödja ett bibehållande av det föreslagna datumet 2027 för ett fullständigt avskaffande av gratis utsläppsrätter och, under tiden, anpassa tilldelningen av gratis utsläppsrätter för att fokusera på rättvis konkurrens. På så sätt kan vi genomföra utsläppshandelssystemet, öka användningen av hållbara flygbränslen och minska mängden gratis utsläppsrätter, samtidigt som vi undviker att snedvrida konkurrensen på marknaden. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Det är absolut nödvändigt att förslaget syftar till att skydda lika villkor för att stödja företag som tillhandahåller anständiga arbetsvillkor och sociala standarder. Det är också viktigt att undvika långsiktiga negativa effekter på arbetsvillkoren på grund av illojal konkurrens från företag som inte omfattas av utsläppshandelssystemet. Vi rekommenderar därför att man gör en ”social konsekvensbedömning” för att beakta kopplingen mellan tillämpningen av utsläppshandelssystemet, rättvis konkurrens och de potentiella negativa sociala återverkningarna till följd av koldioxidläckage. Vi föreslår dessutom två halvtidsutvärderingar för att analysera de sociala, miljömässiga och ekonomiska konsekvenserna av det ändrade utsläppshandelssystemet. Dessa bör äga rum två respektive fyra år efter det att det ändrade utsläppshandelssystemet träder i kraft och ge alla berörda parter möjlighet att se över tillämpningen av utsläppshandelssystemet och programmets mål. Dessa bedömningar kommer också att ge möjlighet att kontrollera branschens återhämtning i förhållande till utsläppshandelssystemets mål. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Finansiella mellanhänder bör uteslutas från EU:s utsläppshandelssystem, så att endast anläggningar som släpper ut koldioxid i sina produktionsprocesser får handla med utsläppsrätter. Detta syftar till att undanröja alla risker för spekulation och liknar den kinesiska strategin, enligt vilken finansinstitut har förbjudits att delta i landets system för handel med utsläppsrätter. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Merparten av trafiken utanför EES går genom centrala nav inom eller utanför EES. För närvarande har de flesta passagerare ett antal alternativ för sin flygning utanför EES via både interna och externa nav. Med de ökade kostnaderna för utsläppshandelssystemet finns det dock en betydande risk för att operatörerna inom EES kommer att underbjudas av billigare verksamhet som är baserad vid nav utanför EES. För att motverka detta måste tilldelningen av gratis utsläppsrätter ersättas av en riktad mekanism mot konkurrensnackdelar för att skydda europeiska flygbolag och europeiska nav. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EU måste främja en mer ambitiös och enhetlig global reglering av koldioxidprissättningen och ha mandat att förhandla om detta på global nivå. Utöver det globala mandatet föreslår vi att en av eller båda följande mekanismer ska tillämpas för att säkerställa ett rättvist och hållbart genomförande av utsläppshandelssystemet och stödja en bredare tillämpningsbas på kort sikt:






  a) | Att införa en gränsjusteringsmekanism för koldioxid. |
| --- | --- | --- |

1.6

a)

Att införa en gränsjusteringsmekanism för koldioxid.

| b) | Att ersätta systemet med gratis tilldelning med riktat skydd mot illojal konkurrens. |
| --- | --- |

b)

Att ersätta systemet med gratis tilldelning med riktat skydd mot illojal konkurrens.

| 1.7 | Utsläppshandelssystemet bör stödja en övergång till mer hållbara transportsätt, även inom luftfartssektorn, och bör därför främja en minskad användning av affärsflyg. Utsläppshandelssystemet bör uppmuntra till användning av hållbara masstransporter och därför tvinga användare av affärsjetplan att betala högre avgifter. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Intäkterna från utsläppshandelssystemet bör investeras i utvecklingsprojekt som ytterligare minskar luftfartens miljöpåverkan genom att stödja minskade kostnader och ökad användning av hållbara flygbränslen. Det bör också stödja flygplatsers, bränsleföretags och marktjänstföretags omställning till de nya bestämmelserna om användning av hållbara flygbränslen på europeiska flygplatser genom ReFuelEU-förslaget. Intäkterna måste också stödja en rättvis omställning för de arbetstagare inom luftfartsbranschen som har påverkats negativt av klimatförändringarna. För att genomföra detta bör det inrättas en socialfond för luftfart som möjliggör utbildning och övergång för arbetstagare inom luftfarten. En sådan fond skulle kunna förvaltas av kommissionen, med stöd av både arbetsgivare och fackföreningar. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Genom utsläppshandelssystemet bör förslaget uppmuntra operatörerna att utveckla intermodala transportnät vid sina stora nav för att expandera till ett större nät av destinationer och samtidigt minska onödiga flygningar på mycket korta sträckor. Detta skulle kunna göras genom att man i stället ökar antalet gratis utsläppsrätter i andra delar av flygbolagets nät till områden som inte har lämpliga järnvägsförbindelser. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EU bör samarbeta med europeiska företagsråd, branschvisa dialogkommittéer och andra gemensamma forum, t.ex. rundabordskonferensen om luftfart, om de fortsatta effekterna av det ändrade utsläppshandelssystemet under hela dess genomförande. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt social dialog med arbetstagarna och åt att förstå deras behov och farhågor när det gäller hållbar luftfart. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Den särskilda statusen för EU:s yttersta randområden bör bibehållas, och dessa områden bör undantas från utsläppshandelssystemet i enlighet med artikel 349 i EUF-fördraget, som medger undantag från tillämpningen av EU-lagstiftningen i dessa områden. |
| --- | --- |

1.11

2.   Allmänna kommentarer

| 2.1 | Vi välkomnar kommissionens initiativ till ändring av direktiv 2003/87/EG vad gäller luftfartens bidrag till unionens mål om minskade utsläpp från hela ekonomin. Även om luftfarten inte är den största utsläppskällan i samhället eller ens inom transportsektorn, måste luftfarten och alla dess berörda parter göra sitt för att hjälpa oss att uppnå en hållbar luftfartsbransch och våra klimatmål, i enlighet med Parisavtalet och 55 %-paketet. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Genom sådana initiativ, de berörda parternas engagemang och social dialog kan många av de sociala och ekonomiska hoten mot arbetstagarna inom luftfartssektorn mildras, och vi skulle välkomna kommissionens insatser för att se till att alla berörda parter, särskilt fackföreningar och europeiska företagsråd, görs delaktiga i frågorna om klimatförändringar och rättvis omställning under hela behandlingen av detta förslag, liksom i allt framtida arbete med hållbar luftfart. |
| --- | --- |

2.2

3.   Särskilda kommentarer

3.1   Beaktande av covid-19-pandemins effekter

| 3.1.1 | Luftfartsbranschen hör till dem som drabbats hårdast under den rådande covid-19-pandemin, och därför måste man i detta förslag överväga att ge branschen det utrymme och den tid den behöver för att återhämta sig. Det har dock blivit uppenbart att luftfartsbranschen har ett inneboende hållbarhetsproblem, ur både social och miljömässig synvinkel, och i återhämtningen, inklusive eventuellt stöd till sektorn, måste man beakta de insatser som görs för att göra branschen mer hållbar på lång sikt. |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | Uppgifter från Eurocontrol visar att luftfartssektorn fortfarande har långt kvar till att återgå till 2019 års trafiknivåer. Under sommaren 2021 återgick trafiknivåerna till bara 70 % av 2019 års nivåer (2), och Eurocontrols allmänna förväntning är att man kommer att återgå till 2019 års trafiknivåer först 2023 (3). Med tanke på detta står det klart att luftfartsbranschen har, och kommer att fortsätta att ha, minskade trafiknivåer åtminstone till 2023. Dessutom har arbetstagarna påverkats proportionellt av den minskade trafiken. Information om detta är fortfarande svår att hitta, men Europeiska transportarbetarfederationen (ETF) uppskattar att omkring 60 % av markpersonalen var arbetslös under pandemin (4). Införandet av åtgärder som snedvrider konkurrensen under denna återhämtningsperiod skulle kunna få negativa konsekvenser både för arbetstagarna och för branschen som helhet. |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.3 | Icke desto mindre stöder vi bara tilldelning av gratis utsläppsrätter inom utsläppshandelssystemet för att förhindra snedvridning av konkurrensen eller koldioxidläckage. Hänsyn måste tas till det potentiella koldioxidläckage som kan uppstå om flygbolag byter till billigare destinationer, särskilt på fritidsmarknaden. Det finns fortfarande en risk för att många typiska fritidsdestinationer skulle kunna förbises till förmån för destinationer utanför EES, eftersom dessa tillhandahåller billigare utsläppsavgifter jämfört med sina motsvarigheter inom EES. När det gäller flygningar utanför EES måste ytterligare överväganden göras eftersom det finns en betydande risk för att operatörer från tredjeländer utnyttjar utsläppshandelssystemet och rubbar de lika villkoren. |
| --- | --- |

3.1.3

| 3.1.4 | Vi anser därför att även om datumet för att avskaffa gratis utsläppsrätter bör förbli 2027, bör gratis utsläppsrätter bara beviljas för att skydda rättvis konkurrens. På så sätt kan detta förslag uppnå sina mål och skydda de lika villkoren när branschen försöker återhämta sig och konkurrera inom ramen för det nya utsläppshandelssystemet. |
| --- | --- |

3.1.4

3.2   Rättvis konkurrens och koldioxidläckage

| 3.2.1 | Luftfarten är en mycket rörlig och kraftigt liberaliserad global bransch. Sektorn är därför utsatt för betydande konkurrens, varav en stor del snedvrider, eller riskerar att snedvrida, marknaden. Detta framgår tydligt av de sociala problem som luftfartsmarknaden står inför, där företagen har använt gynnsamma sociala villkor inom EES och i tredjeländer för att utnyttja arbetstagare och minska arbetskostnaderna. Denna praxis är numera vanlig inom luftfarten och är en varning för oss när vi överväger miljökostnaderna. Det krävs därför en kraftfull lagstiftning för att se till att koldioxidläckage inte uppstår eller att utsläppshandelssystemet inte utnyttjas av länder eller företag, särskilt dem som inte omfattas av systemet. Detta är mest relevant när man betraktar interkontinental trafik, t.ex. passagerare som transiterar genom EES i stället för att ha sin avrese- eller ankomstort inom EES, eller passagerare som reser från eller ankommer till EES men som transiterar genom nav utanför EES. |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | Vi välkomnar förslaget om att införliva en fullständig tillämpning av utsläppshandelssystemet på alla flygningar inom EES, eftersom detta kommer att bidra till att upprätthålla lika villkor på marknaden. Vi stöder också avsikten i förslaget att avskaffa gratis utsläppsrätter, men betonar att sådana utsläppsrätter bara bör ges för att upprätthålla rättvis konkurrens. Denna tillämpning bör inte begränsas till konkurrens mellan flygbolag, utan bör utvidgas för att säkerställa rättvis konkurrens mellan nav inom och utanför EES som konkurrerar om anslutande trafik samt fritidsdestinationer som konkurrerar med destinationer utanför EES. |
| --- | --- |

3.2.2

| 3.2.3 | När det gäller långdistanstrafik möter stora lufttrafikföretag och nav i EES en betydande konkurrens från lufttrafikföretag och nav i Mellanöstern. Denna konkurrens är mest kännbar när passagerare inte anländer till EES utan snarare transiterar under interkontinentala resor eller när de reser från eller ankommer till EES men har en anslutning via ett nav utanför EES. Med tanke på närheten till andra stora luftfartsnav utanför EES måste vi se till att flygbolagen kan förbli konkurrenskraftiga på denna marknad. Traditionellt erbjuder traditionella lufttrafikföretag på denna marknad höga sociala standarder och anständigt arbete. I andra regioner, särskilt Gulfregionen, förvägras arbetstagare grundläggande arbetstagarrättigheter, såsom föreningsfrihet, och alla åtgärder måste vidtas för att se till att lufttrafikföretag med säte i dessa länder inte gynnas på bekostnad av europeiska företag och europeiska arbetstagare. Därför behövs riktade skyddsmekanismer för att förhindra konkurrensnackdelar. |
| --- | --- |

3.2.3

| 3.2.4 | Priset på utsläppsrätter i EU har ökat sedan januari 2020 från omkring 20 euro/ton till över 70 euro/ton. På efterfrågesidan konkurrerar anläggningar, dvs. företag som behöver utsläppsrätter när de släpper ut koloxid i sina produktionsprocesser, med finansinstitut och mellanhänder. De senare är fullt medvetna om att företagen behöver utsläppsrätter för att kunna bedriva sin verksamhet. Dessutom finns det inget marknadstak för priset, eftersom sanktionerna vid utsläpp utan utsläppsrätt inte undanröjer skyldigheten att köpa en sådan utsläppsrätt (5). |
| --- | --- |

3.2.4

| 3.2.5 | Det är absolut nödvändigt att förslaget skyddar lika villkor för dessa lufttrafikföretag och att se till att det inte uppstår några långsiktiga negativa effekter på arbetstagarnas sociala villkor på grund av illojal konkurrens från företag som inte omfattas av utsläppshandelssystemet. För att säkerställa en fullständig analys av utmaningarna rekommenderar vi att man gör en social konsekvensbedömning för att beakta kopplingen mellan tillämpningen av utsläppshandelssystemet, rättvis konkurrens och de potentiella negativa sociala återverkningarna till följd av koldioxidläckage. Vi föreslår dessutom två halvtidsutvärderingar för att analysera de sociala, miljömässiga och ekonomiska konsekvenserna av det ändrade utsläppshandelssystemet. Dessa bör äga rum två respektive fyra år efter det att det ändrade utsläppshandelssystemet träder i kraft och ge alla berörda parter möjlighet att se över tillämpningen av utsläppshandelssystemet och programmets mål. Dessa bedömningar kommer också att ge möjlighet att kontrollera branschens återhämtning i förhållande till utsläppshandelssystemets mål. |
| --- | --- |

3.2.5

| 3.2.6 | För att främja rättvisan i förslaget föreslår vi att man överväger två ytterligare delar i förslaget: |
| --- | --- |

3.2.6

| a) | Gränsjusteringsmekanism för koldioxid (CBAM) |
| --- | --- |

a)

Gränsjusteringsmekanism för koldioxid (CBAM)

Tillämpningen av en CBAM kommer att begränsa koldioxidläckaget och uppmuntra aktörer utanför EU att förbättra sitt eget miljöavtryck. Luftfartsbranschen är inte bunden av gränser, och det är därför svårt att lagstifta inom EU:s gränser, då en stor del av trafiken bedrivs utanför EU. Som tidigare nämnts måste skyddet av de högre sociala standarderna inom EU:s luftfartssektor prioriteras, och en CBAM kommer att stödja detta. Eftersom kommissionen stöder tillväxten i luftfartssektorn genom att utveckla omfattande luftfartsavtal med tredjeländer, bör den överväga att tillämpa en CBAM på transferflygningar från nav utanför EU eller andra sätt att stödja en hållbar tillväxt i verksamheten utanför EES.

| b) | Ytterligare åtgärder för att skydda lika villkor |
| --- | --- |

b)

Ytterligare åtgärder för att skydda lika villkor

Vid översynen av EU:s utsläppshandelssystem måste man ta itu med risken för koldioxidläckage. Koldioxidläckage utgör ett betydande hot mot luftfartsmarknaden i EES, med tanke på dess närhet till ett antal nav med en betydande trafik utanför EES. För närvarande har de flesta passagerare ett antal alternativ för sin flygning utanför EES som omfattar både interna och externa nav. Med de ökade kostnaderna för utsläppshandelssystemet finns det dock en betydande risk för att flygbolagen inom EES kommer att underbjudas av billigare verksamhet som är baserad vid nav utanför EES. För att motverka detta måste tilldelningen av gratis utsläppsrätter ersättas av en riktad mekanism mot konkurrensnackdelar, i synnerhet för att skydda europeiska flygbolag och nav.

3.3   Övervägande av prismodulering på grundval av flygplanskapacitet

| 3.3.1 | Man bör i större utsträckning överväga möjligheten att tillämpa ett modulärt prissättningssystem för utsläppsrätter inom utsläppshandelssystemet som följer principen om att förorenaren betalar och främjar masstransporter framför privata transporter. I september 2021 hade affärsflyget ökat med 27 % jämfört med 2019 års nivåer (6), sannolikt till följd av kapacitetsminskningen inom sektorn för reguljär passagerartrafik. Till skillnad från reguljära passagerarflygplan har affärsjetplan en betydligt lägre passagerarkapacitet. Trots detta behandlas de på samma sätt som flygplan med mycket högre kapacitet. |
| --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Utsläppshandelssystemet bör stödja en övergång till mer hållbara transportsätt, även inom luftfartssektorn, och bör därför främja en minskad användning av affärsflyg. Utsläppshandelssystemet bör följa principen om att förorenaren betalar och därmed tvinga användare av affärsjetplan att betala högre avgifter. Operativa åtgärder kan också övervägas för att motverka användningen av affärsjetplan, genom att prioritera reguljär passagerartrafik på andra sätt, t.ex. när det gäller nätavgifter och ankomst- och avgångstider. |
| --- | --- |

3.3.2

3.4   Återinvestering av intäkterna från utsläppshandelssystemet

| 3.4.1 | Intäkterna från utsläppshandelssystemet måste investeras i sektorn för att stödja en socialt och miljömässigt hållbar sektor samt en rättvis omställning. Det är allmänt känt att luftfartssektorns omställning till koldioxidneutralitet kommer att kräva betydande investeringar, och utsläppshandelssystemet utgör en möjlighet att tillhandahålla de investeringar som behövs för detta. Dessa investeringar bör inriktas på att öka tillgången på och användningen av hållbara flygbränslen, samtidigt som man minskar kostnaderna för dessa i syfte att se till att användarna kan upprätthålla sin lönsamhet och samtidigt fasa ut fossila bränslen i sektorn. |
| --- | --- |

3.4.1

| 3.4.2 | Vi välkomnar kommissionens breda ambition i de luftfartsrelaterade aspekterna av 55 %-paketet, och stöder den fortsatta utvecklingen av åtgärder för hållbar luftfart både i översynen av direktivet om utsläppshandelssystemet och i förslaget till förordning om lika villkor för hållbar luftfart. Dessa båda förslag kompletterar varandra, och intäkterna från utsläppshandelssystemet bör därför stödja deras syften. Således bör intäkterna från utsläppshandelssystemet användas för att främja tillgången till och minska kostnaderna för hållbara flygbränslen i hela EES. Dessutom skulle utsläppshandelssystemet kunna ge ekonomiskt stöd till flygplatser, bränsleföretag och marktjänstföretag så att de kan ställa om till de nya kraven på tillgång på hållbara flygbränslen på flygfält. |
| --- | --- |

3.4.2

| 3.4.3 | Intäkterna bör också återinvesteras i utvecklingsprojekt som ytterligare minskar luftfartens miljöpåverkan. Teknik såsom vätgasbränslen är ett alternativ för att minska luftfartens påverkan på lång sikt. Sådan teknik är dock för kostnadskrävande och är långt ifrån att nå ut på marknaden, även om investeringar i vätgasprojekt och andra alternativa bränslen kommer att stödja kostnadsminskningar och ökad användning med tiden. |
| --- | --- |

3.4.3

| 3.4.4 | Intäkterna måste också stödja en rättvis omställning för de arbetstagare inom luftfartsbranschen som har påverkats negativt på grund av klimatförändringarna. Det förväntas att viss luftfartsinfrastruktur kommer att försvinna med tiden i takt med att tekniken utvecklas. Dessa arbetstagare skulle kunna förlora sitt arbete, och det behövs möjligheter till omskolning och kompetenshöjning så att arbetstagarna kan övergå till nya gröna och hållbara arbetstillfällen. För att genomföra detta skulle en socialfond för luftfart kunna inrättas som möjliggör utbildning och övergång för arbetstagare inom luftfarten. En sådan fond skulle kunna förvaltas av kommissionen, med stöd av både arbetsgivare och fackföreningar. |
| --- | --- |

3.4.4

| 3.4.5 | Vid sidan av fonden bör kommissionen samarbeta med europeiska företagsråd, branschvisa dialogkommittéer och andra gemensamma forum, t.ex. rundabordskonferensen om luftfart, om de fortsatta effekterna av det ändrade utsläppshandelssystemet under hela dess genomförande. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt social dialog med arbetstagarna och åt att förstå deras behov och farhågor när det gäller hållbar luftfart och den rättvisa omställningen inom sektorn. |
| --- | --- |

3.4.5

3.5   Ökade intermodala transporter

| 3.5.1 | Intermodala transporter är ett enkelt och kostnadseffektivt sätt att omedelbart minska transporternas klimatpåverkan. I dag tillåter många flygbolag redan passagerare att köpa intermodala biljetter, särskilt genom avtal med järnvägsoperatörer. Sådana avtal möjliggör en allmän minskning av antalet flygningar, men främjar också användningen av hållbara masstransporter på ett effektivt sätt. |
| --- | --- |

3.5.1

| 3.5.2 | Förslaget bör uppmuntra operatörerna att utveckla intermodala transportnät vid sina stora baser för att möjliggöra expansion till ett större nät och samtidigt minska onödiga flygningar på mycket korta sträckor. Detta skulle kunna uppmuntras genom att man i stället ökar antalet gratis utsläppsrätter i andra delar av flygbolagets nät till områden som inte har lämpliga järnvägsförbindelser när flygbolagen flyttar rutter till andra transportsätt än luftfart. |
| --- | --- |

3.5.2

3.6   Regional konnektivitet

| 3.6.1 | I avsaknad av en alternativ transportform finns det en risk för att utsläppshandelssystemet leder till minskad konnektivitet till avlägsna regioner i Europa. Det är mycket viktigt att de åtgärder som vidtas inte hotar konnektiviteten till perifera europeiska regioner och medlemsstater. |
| --- | --- |

3.6.1

| 3.6.2 | Perifera regioner är beroende av luftfart för att säkerställa sin konnektivitet och ekonomiska utveckling. Deras beroende beror på deras avlägsna läge, ringa storlek, ökaraktär och stora beroende av konnektivitet till fastlandet för varor, tillgång till tjänster, förbindelser och territoriell sammanhållning. |
| --- | --- |

3.6.2

| 3.6.3 | Dessutom har dessa regioner några av de lägsta BNP-nivåerna i Europa och måste därför skyddas och främjas. Vi föreslår därför att den särskilda statusen för EU:s yttersta randområden (Guadeloupe, Franska Guyana, Martinique, Mayotte, Réunion, Saint-Martin, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna) bibehålls och att dessa områden undantas från utsläppshandelssystemet i enlighet med artikel 349 i EUF-fördraget, som medger undantag från tillämpningen av EU-lagstiftningen i dessa områden. |
| --- | --- |

3.6.3

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 25.10.2003, s. 32).

1

(2)  https://www.eurocontrol.int/publication/eurocontrol-data-snapshot-16-recovery-wide-variations.

2

(3)  https://www.eurocontrol.int/publication/eurocontrol-forecast-update-2021-2027.

3

(4)  https://www.etf-europe.org/ground-handling-sector-fights-for-its-survival-as-more-than-half-of-airport-based-workers-are-out-of-work/.

4

(5)  https://zpp.net.pl/en/press-release-new-eu-emissions-trading-scheme-how-to-mitigate-the-risks-for-european-consumers-and-smes/.

5

(6)  https://www.eurocontrol.int/sites/default/files/2021-09/covid19-eurocontrol-comprehensive-air-traffic-assessment-30092021.pdf.

6

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/158 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/158

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en social klimatfond

[COM(2021) 568 final – 2021/0206 (COD)]

(2022/C 152/26)

| Föredragande: | Thomas KATTNIG |
| --- | --- |
| Medföredragande: | Alena MASTANTUONO |

Föredragande:

Thomas KATTNIG

Medföredragande:

Alena MASTANTUONO

| Remiss | Europaparlamentet, 13.9.2021
  Rådet, 20.9.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 91.1 d, 192.1 och 194.1 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället |
| Antagande av sektionen | 9.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 9.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 194/3/9 |

Remiss

Europaparlamentet, 13.9.2021

Rådet, 20.9.2021

Rättslig grund

Artiklarna 91.1 d, 192.1 och 194.1 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället

Antagande av sektionen

9.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

9.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

194/3/9

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar inrättandet av en social klimatfond för att mildra de negativa sociala och ekonomiska effekterna av den nya koldioxidprissättningen och för att tillhandahålla medel till medlemsstaterna för att stödja deras åtgärder när det gäller att hantera de sociala konsekvenserna av denna handel med utsläppsrätter för ekonomiskt svagare hushåll, mikroföretag och transportanvändare. EESK konstaterar också att kommissionen genom denna förordning på ett trovärdigt sätt visar sin vilja att bekämpa energi- och mobilitetsfattigdomen. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Kommittén är dock övertygad om att den sociala klimatfonden inte kommer att ge tillräckligt ekonomiskt stöd för att på ett ansvarsfullt sätt ta itu med de socioekonomiska effekterna av koldioxidprissättningen. Den enorma utmaningen att utforma en effektiv och rättvis kompensationsmekanism i ett heterogent ekonomiskt område med 27 medlemsstater kräver mer långtgående kompletterande åtgärder och resurser på EU-nivå och nationell nivå. EESK uppmanar medlemsstaterna att utnyttja synergierna mellan den sociala klimatfonden och andra tillgängliga finansiella resurser och att använda fonden på effektivast möjliga sätt. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | De åtgärder och omställningssteg som planeras i 55 %-paketet kommer att leda till omfattande förändringar, varvid man inte får glömma bort den sociala och ekonomiska situationen i de enskilda medlemsstaterna. I annat fall skulle samhällets acceptans av dessa åtgärder äventyras. På medlemsstatsnivå måste de åtgärder som åtföljer paketet redan nu diskuteras och genomföras. För att uppnå en rättvis ekologisk omvandling måste fokus ligga på en rättvis omställning för alla. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK anser att syftet med en högre koldioxidprissättning under inga omständigheter är att öka intäkterna, utan att styra marknadsbeteendet mot teknik med låga utsläpp. Det finns därför starka argument för att kommissionen bör tillhandahålla ytterligare ekonomiska resurser. Dessutom verkar tidsgränsen 2032 inte vara slutgiltig. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Vissa berörda parter, däribland arbetsmarknadens parter, som företräder både arbetsgivare och arbetstagare, har varit skeptiska och till och med negativa till en utvidgning av handeln med utsläppsrätter till att omfatta byggnader och vägtransporter, med hänvisning till de förväntade sociala och ekonomiska konsekvenserna av höjda priser för uppvärmning och bränsle för ekonomiskt svagare hushåll, mikroföretag samt små och medelstora företag och transportanvändare. Risken för att vi inte har befolkningens stöd för den europeiska klimatpolitiken och att det uppstår omfattande protester, som de gula västarnas protester, måste förhindras till varje pris. I detta avseende bör kommissionen genomföra en grundlig granskning av sina planer. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK beklagar att kommissionen inte har analyserat hur 55 %-paketet påverkar enskilda medlemsstater eller olika sektorer. Kommittén anser att en särskild konsekvensbedömning av inrättandet av den sociala klimatfonden borde ha gjorts. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESK välkomnar skyldigheten för medlemsstaterna att lämna in ett omfattande paket med åtgärder och investeringar som sin sociala klimatplan jämte den uppdaterade versionen av de nationella energi- och klimatplanerna i enlighet med styrningsförordningen. EESK efterlyser att arbetsmarknadens parter, handelskamrar, det civila samhället, ungdomsorganisationer samt lokala och regionala myndigheter ska delta i medlemsstaternas utarbetande av nationella sociala klimatplaner. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Kommittén befarar att de önskade fördelarna med ett system för handel med utsläppsrätter för byggnader och transporter skulle motvägas av kostnaderna, som skulle kunna leda till okontrollerade och därmed existenshotande pristoppar. Kommittén är därför allmänt kritisk till att den sociala klimatfonden kopplas till införandet av ett system för handel med utsläppsrätter för byggnader och transporter, och skulle välkomna en särskild rubrik i EU-budgeten för de sociala konsekvenserna av den gröna omställningen. Inrättandet av en social klimatfond på EU-nivå bör i princip eftersträvas. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Kommittén konstaterar att man måste se till att fondens medel används ändamålsenligt och att bedrägerier, korruption och intressekonflikter i samband med de åtgärder som stöds av fonden förhindras. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | I fråga om rättsstatsprincipen välkomnar kommittén de åtgärder som kommissionen föreslår för ett effektivt och ändamålsenligt internt kontrollsystem och tillkännagivandet om att belopp som utbetalats felaktigt eller använts felaktigt ska återkrävas. Dessutom undrar EESK om EU:s förfarande för att minska EU-medel när medlemsstater bryter mot rättsstatsprincipen kommer att tillämpas på utbetalningen av medlen. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESK efterlyser ett förtydligande när det gäller finansieringen av fonden. Enligt förslaget ska finansieringen baseras på den instabila marknaden för EU:s utsläppshandelssystem. EESK förstår således inte varför ett fast belopp på 72,2 miljarder euro föreslås. Fondens budget kommer att vara avhängig av prisvolatiliteten. Detta understryker bland annat behovet av en mer stabil finansiering. Kommittén föreslår att man inför en partiell finansiell flexibilitet i fonden beroende på den faktiska prisutvecklingen för utsläppsrätterna (där tilldelningen skulle kunna ökas i takt med att priset ökar). |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Angående fördelningen av fondens medel mellan medlemsstaterna betonar EESK att koldioxidprissättningen kan komma att påverka enskilda medlemsstater på olika sätt och att den också kan stå i strid med befintliga nationella åtgärder, vilket det irländska parlamentet framhöll i sitt motiverade yttrande om subsidiariteten. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | Kommittén välkomnar strategin att jämställdhet och lika möjligheter för alla, liksom integreringen av dessa mål, och frågor om tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska eftersträvas och främjas när de nationella planerna utarbetas och genomförs, för att se till att ingen lämnas utanför. Den planerade koldioxidprissättningen påverkar särskilt kvinnor, eftersom de utgör 85 % av de ensamstående föräldrarna. Risken för barnfattigdom är särskilt stor i familjer med en ensamstående förälder. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | EESK vet mycket väl att den sociala klimatfonden är en åtgärd på medellång sikt för att kompensera för högre kostnader för den gröna omställningen för sårbara enheter. Den rådande utvecklingen när det gäller energipriserna kräver dock en omedelbar lösning. EESK välkomnar kommissionens meddelande, som ger medlemsstaterna en ”verktygslåda” för att hantera de akuta effekterna av dagens stigande grossistpriser för naturgas och el och för att stärka motståndskraften mot framtida prischocker. Bland de kortsiktiga nationella åtgärderna ingår akut inkomststöd till hushållen, stöd till företag och riktade skattesänkningar. För att anpassa hjälpen till verktygslådan föreslår EESK att man utvidgar tillämpningsområdet för den sociala klimatfonden till att omfatta utsatta små och medelstora företag. Dessa åtgärder är förenliga med den sociala klimatfondens syfte och respekterar relevanta EU-regler. |
| --- | --- |

1.14

| 1.15 | EESK uppmanar medlemsstaterna att stödja utvecklingen och tillhandahållandet av ekonomiskt överkomliga utsläppsfria och utsläppssnåla mobilitets- och transporttjänster. EESK anser att tillhandahållandet av kollektivtrafik, inom ramen för de rättsliga möjligheterna, är ryggraden i en hållbar mobilitet till överkomliga priser. |
| --- | --- |

1.15

2.   Sammanfattning av kommissionens dokument

| 2.1 | På grundval av strategin för den europeiska gröna given uppmanade kommissionen i sitt meddelande från september 2020 till en ”[h]öjning av Europas klimatambition för 2030” (1). Den föreslog mer ambitiösa klimatmål för Europeiska unionen och lade fram en plan för att höja det bindande målet för en minskning av nettoutsläppen till minst 55 % fram till 2030. Den 11 december 2020 godkände Europeiska rådet detta mål och betonade vikten av att beakta rättvise- och solidaritetsaspekter och att inte lämna någon utanför. Den 25 maj 2021 bekräftade Europeiska rådet dessa slutsatser och uppmanade kommissionen att lägga fram sitt lagstiftningspaket tillsammans med en ingående granskning av de miljömässiga, ekonomiska och sociala effekterna på medlemsstatsnivå. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | För att genomföra den europeiska klimatlagen och Europeiska rådets slutsatser föreslog kommissionen den 14 juli 2021 55 %-paketet, där vissa delar av den gällande klimat- och energilagstiftningen ses över och nya initiativ föreslås. 55 %-paketet, NextGenerationEU och den fleråriga budgetramen för perioden 2021–2027 kommer att bidra till den dubbla omställning – en ekologisk och en digital – som Europa strävar efter. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Enligt kommissionen innebär EU:s mer ambitiösa klimatmål också att bidraget från alla sektorer måste ökas. Inom ramen för översynen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (2) (utsläppshandelsdirektivet) föreslog kommissionen därför handel med utsläppsrätter för byggnader och vägtransporter. För att hantera de sociala och fördelningsmässiga konsekvenserna för de mest utsatta till följd av utsläppshandeln för de två nya sektorerna byggnader och vägtransporter föreslog kommissionen som en del av 55 %-paketet en förordning om inrättande av en social klimatfond. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Under perioden 2025–2032 syftar den sociala klimatfonden till att mildra effekterna av den nya koldioxidprissättningen och tillhandahålla finansiering till medlemsstaterna för att stödja deras åtgärder för att hantera de sociala konsekvenserna av denna handel med utsläppsrätter för ekonomiskt utsatta hushåll, mikroföretag och transportanvändare. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Stödet kommer i första hand att ges i form av tillfälligt inkomststöd samt åtgärder och investeringar för att minska beroendet av fossila bränslen genom att öka byggnaders energieffektivitet, fasa ut fossila bränslen från uppvärmning och kylning av byggnader, även genom att integrera energi från förnybara energikällor, och förbättra tillgången till utsläppsfri och utsläppssnål mobilitet och motsvarande transportmedel. Minst 50 % av de ekonomiska medel som krävs för de efterfrågade åtgärderna ska tillhandahållas av medlemsstaterna själva. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | I de nationella energi- och klimatplanerna anges hur medlemsstaterna avser att hantera energieffektivitet, förnybara energikällor och minskning av växthusgasutsläppen samt hur de redan bekämpar energifattigdom inom ramen för gällande lagstiftning. Kommissionen övervakar och rapporterar om framstegen som en del av rapporten om tillståndet i energiunionen. Medlemsstaterna bör föreslå ett omfattande paket med åtgärder och investeringar som ska finansieras av fonden och lägga fram det som sin sociala klimatplan tillsammans med den uppdaterade versionen av sina nationella energi- och klimatplaner i enlighet med styrningsförordningen. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | I sina lägesrapporter om genomförandet av de nationella energi- och klimatplanerna i enlighet med styrningsförordningen, som ska lämnas vartannat år, bör medlemsstaterna rapportera till kommissionen om framstegen med att genomföra åtgärderna och investeringarna inom ramen för sina sociala klimatplaner. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Genomförandet av fonden genom medlemsstaternas sociala klimatplaner är också förenligt med den politik och de åtgärder som stöds av andra EU-instrument för att främja en socialt rättvis omställning. Dessa omfattar handlingsplanen för den europeiska pelaren för sociala rättigheter (3), som syftar till en socialt förenlig och rättvis ekologisk omställning för alla européer, Europeiska socialfonden+ (ESF+), planerna för en rättvis omställning i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1056 (4), medlemsstaternas långsiktiga strategier för byggnadsrenovering i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU (5) och observationsgruppen för energifattigdom, som stöder medlemsstaternas insatser för att minska och övervaka energifattigdom och relaterade policymixer, i linje med kommissionens rekommendation om energifattigdom (6). |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Merparten av intäkterna från den nya handeln med utsläppsrätter kommer att tillfalla medlemsstaternas nationella budgetar och bör, enligt kommissionens idé, användas för klimatrelaterade ändamål, bland annat för att hantera de sociala konsekvenserna av den nya handeln med utsläppsrätter. Medlemsstaterna uppmanas att använda dessa intäkter, liksom ytterligare medel från andra EU-program, för åtgärder som stöder en socialt förenlig utfasning av fossila bränslen inom olika sektorer. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Fondens totala anslag för perioden 2025–2032 uppgår till 72,2 miljarder euro i löpande priser. Kommissionen kommer inom kort att lägga fram ett förslag till en riktad översyn av förordningen om den fleråriga budgetramen för 2021–2027 för att inkludera ytterligare utgifter för Europeiska unionen på 23,7 miljarder euro för perioden 2025–2027. Dessa medel bör ställas till förfogande i förtid för att inleda och åtfölja ett smidigt införande av det nya systemet för handel med utsläppsrätter. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | På grund av fondens direkta koppling till det nya systemet för handel med utsläppsrätter bör fondens anslag i princip motsvara 25 % av de förväntade intäkterna från inkluderingen av byggnader och vägtransporter i tillämpningsområdet för utsläppshandelsdirektivet. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | Den årliga fördelningen av fondåtaganden bör anpassas i enlighet med fondens mål. Detta resulterar i en profil med tidig fördelning av medel i linje med fondens mål att mildra effekterna av det utvidgade tillämpningsområdet för utsläppshandelsdirektivet för ekonomiskt svagare hushåll, mikroföretag och transportanvändare. För att föregripa effekterna av utvidgningen finns stöd redan tillgängligt från och med 2025. |
| --- | --- |

2.12

| 2.13 | I Portoförklaringen av den 8 maj 2021 bekräftades Europeiska rådets åtagande att arbeta för ett socialt Europa och dess beslutsamhet att ytterligare förstärka genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter på EU-nivå och nationell nivå, med vederbörlig hänsyn till respektive befogenheter och subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. |
| --- | --- |

2.13

| 2.14 | Fonden bör genomföras i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning, inbegripet effektivt förebyggande och lagföring av bedrägerier, däribland skattebedrägeri, skatteundandragande, korruption och intressekonflikter. |
| --- | --- |

2.14

3.   Allmänna kommentarer från EESK

| 3.1 | EESK stöder de viktiga steg som tagits för att uppnå de mål om klimatneutralitet och klimatresiliens 2050 som eftersträvas i den europeiska gröna given. Kommittén noterar att kommissionen är medveten om att klimatkrisen och energiomställningen inte bara är en teknisk och strukturell utmaning, utan också en social, ekonomisk och fördelningspolitisk sådan. EESK välkomnar inrättandet av en social klimatfond, som föreslås i denna förordning, för att mildra de negativa sociala och ekonomiska effekterna av den nya koldioxidprissättningen och för att tillhandahålla medel till medlemsstaterna för att stödja deras åtgärder när det gäller att hantera de sociala konsekvenserna av denna handel med utsläppsrätter för ekonomiskt svagare hushåll, mikroföretag och transportanvändare. EESK konstaterar också att kommissionen genom denna förordning på ett trovärdigt sätt visar sin vilja att bekämpa energi- och mobilitetsfattigdomen. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Kommittén är dock övertygad om att den sociala klimatfonden inte kommer att ge tillräckligt ekonomiskt stöd för att på ett ansvarsfullt sätt ta itu med de socioekonomiska effekterna av koldioxidprissättningen. Den enorma utmaningen att utforma en effektiv och rättvis kompensationsmekanism i ett heterogent ekonomiskt område med 27 medlemsstater kräver mer långtgående kompletterande åtgärder och resurser på EU-nivå och nationell nivå. EESK uppmanar medlemsstaterna att utnyttja synergierna mellan den sociala klimatfonden och andra tillgängliga finansiella resurser och att använda fonden på effektivast möjliga sätt. Samtidigt måste införandet av en social klimatfond ses mot bakgrund av hela 55 %-paketet. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESK påpekar att de planerade klimatåtgärderna och deras effekter kan komma att ytterligare förvärra de ojämlikheter som redan finns. Kommittén uppmanar kommissionen, rådet och parlamentet att sätta principen om en rättvis omställning i centrum för sina åtgärder för att begränsa klimatförändringarna. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | De åtgärder och omställningssteg som planeras i 55 %-paketet kommer att leda till omfattande förändringar, varvid man inte får glömma bort den sociala och ekonomiska situationen i de enskilda medlemsstaterna. I annat fall skulle samhällets acceptans av dessa åtgärder äventyras. På medlemsstatsnivå måste de åtgärder som åtföljer paketet redan nu diskuteras och genomföras. För att uppnå en rättvis ekologisk omvandling måste fokus ligga på en rättvis omställning för alla. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Fondens storlek kommer att uppgå till 72,2 miljarder euro mellan 2025 och 2032, med hjälp av 25 % av intäkterna från systemet för handel med utsläppsrätter från transport- och byggnadssektorerna. Jämfört med de utmaningar som en sådan utvidgning av systemet för handel med utsläppsrätter innebär är detta ett mycket ringa belopp. EESK anser att syftet med en högre koldioxidprissättning under inga omständigheter är att öka intäkterna, utan att styra marknadsbeteendet mot teknik med låga utsläpp. Det finns därför starka argument för att kommissionen och medlemsstaterna bör tillhandahålla ytterligare ekonomiska resurser. Dessutom verkar tidsgränsen 2032 inte vara slutgiltig. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Vissa berörda parter, däribland arbetsmarknadens parter, som företräder arbetsgivare och arbetstagare, har varit skeptiska och till och med negativa till en utvidgning av handeln med utsläppsrätter till att omfatta byggnader och vägtransporter, med hänvisning till de förväntade sociala och ekonomiska konsekvenserna av höjda priser för uppvärmning och bränsle för ekonomiskt svagare hushåll, mikroföretag samt små och medelstora företag och transportanvändare. Risken för att vi inte har befolkningens stöd för den europeiska klimatpolitiken och att det uppstår omfattande protester, som de gula västarnas protester, måste förhindras till varje pris. I detta avseende bör kommissionen genomföra en grundlig granskning av sina planer. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | EESK beklagar att kommissionen inte har analyserat hur 55 %-paketet påverkar enskilda medlemsstater eller olika sektorer. Kommittén anser att en särskild konsekvensbedömning av inrättandet av den sociala klimatfonden borde ha gjorts. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Hushåll med låga inkomster ställs redan i det nuvarande systemet inför olika svårigheter, för vilka det utöver kortsiktigt stöd behövs långsiktiga och därmed hållbara lösningar. EESK anser att EU behöver stabil finansiering på EU-nivå för att mildra de socioekonomiska konsekvenserna av klimatåtgärderna och säkerställa en rättvis omställning. Införandet av en social klimatfond på EU-nivå är därför också absolut nödvändigt enligt kommittén, och bör inte vara kopplat till införandet av ett system för handel med utsläppsrätter för byggnads- och transportsektorerna. Detta gäller särskilt mot bakgrund av en studie av European Climate Foundation (7), enligt vilken ett utvidgat system för handel med utsläppsrätter ensamt inte skulle ge de betydande utsläppsminskningar som krävs för vägtransporter och byggnader. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | EESK välkomnar i princip inrättandet av den föreslagna sociala klimatfonden, men påpekar att dess finansiering är beroende av införandet av ett system för handel med utsläppsrätter för byggnader och transporter (artikel 26). Boende och mobilitet är grundläggande behov och tillhandahållandet av dem räknas därför till tjänsterna av allmänt intresse. Kommittén befarar att de önskade fördelarna med ett system för handel med utsläppsrätter för byggnader och transporter skulle motvägas av kostnaderna, som skulle kunna leda till okontrollerade och därmed existenshotande pristoppar. Kommittén är därför allmänt kritisk till att den sociala klimatfonden kopplas till införandet av ett system för handel med utsläppsrätter för byggnader och transporter, och skulle välkomna en särskild rubrik i EU-budgeten för de sociala konsekvenserna av den gröna omställningen. Inrättandet av en social klimatfond på EU-nivå bör i princip eftersträvas. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Fonden tillhandahåller dels sociala kompensationsbetalningar och incitament för elfordon, dels investeringar i laddningsinfrastruktur och utfasning av fossila bränslen i byggnader. Låginkomsthushållens behov bör dock beaktas, och åtgärderna kopplade till elektrifiering av mobilitet bör vara allomfattande och framtidsorienterade, så att låginkomsthushåll kan utnyttja e-mobilitet i städer eller nya affärsmodeller såsom bildelning. EESK påpekar att främjandet av utsläppsfri och utsläppssnål mobilitet inte bara bör inriktas på elektromobilitet, utan att man i förekommande fall också bör främja andra alternativa bränslen till låg kostnad, såsom biobränslen. Kommittén framhåller också behovet av att främja lösningar med låga utsläpp när det av ekonomiska eller tekniska skäl inte är möjligt att använda utsläppsfria alternativ. Mot denna bakgrund påpekar EESK att låginkomsthushållen i första hand bör byta ut sina gamla, förorenande bilar mot mer bränslesnåla fordon, vilket kräver en grundlig omreglering av den europeiska marknaden för begagnade bilar. Det är viktigt att dessa aspekter av en rättvis omställning beaktas av medlemsstaterna när de utarbetar sina sociala klimatplaner och av kommissionen när den bedömer dem. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | När det gäller fördelningen av fonden mellan medlemsstaterna har kommissionen eftersträvat en formel som tar hänsyn till befolkningsstorlek (inklusive andelen landsbygdsområden), bruttonationalinkomst per capita, andelen utsatta hushåll och hushållens utsläpp från förbränning av bränslen. EESK befarar att detta inte kommer att vara tillräckligt för att ta hänsyn till ojämlikheter inom och mellan länderna. En relativt fattig medlemsstat med lägre ojämlikhet inom ett land kan i slutändan gynnas mindre än en rik medlemsstat med hög ojämlikhet. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Medlemsstaterna måste jämte sina nationella energi- och klimatplaner lägga fram sociala klimatplaner senast 2024, där utsatta grupper och åtgärder identifieras. I detta sammanhang väcker de stora skillnaderna i åtaganden och institutionell kapacitet frågan om detta kommer att fungera. De stora skillnaderna i medlemsstaternas sätt att hantera den rättvisa omställningen i de olika nationella energi- och klimatplanerna kan ge en försmak av vad vi kan förvänta oss. EESK efterlyser därför att arbetsmarknadens parter, handelskamrar, det civila samhället, ungdomsorganisationer samt lokala och regionala myndigheter ska delta i medlemsstaternas utarbetande av nationella sociala klimatplaner. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | EESK konstaterar att kommissionen med denna förordning, liksom i flera andra dokument, till exempel meddelandet och rekommendationen om energifattigdom (C(2020) 9600 final) eller renoveringsvågen som offentliggjordes i vintras (COM(2020) 662 final, SWD(2020) 550 final), återigen fäster stor vikt vid kampen mot energifattigdom. Det krävs emellertid ytterligare insatser. |
| --- | --- |

3.13

| 3.14 | Observationsgruppen för energifattigdom uppskattar att sammanlagt mer än 50 miljoner hushåll i EU är drabbade av energifattigdom. Med utgångspunkt i slutsatserna från den europeiska observationsgruppen för energifattigdom och i det nyligen kartlagda europeiska energifattigdomsindexet bör en europeisk handlingsplan för att utrota energifattigdom utarbetas i samarbete med berörda parter, bland annat konsumentorganisationer och icke-statliga organisationer som arbetar med fattigdomsbekämpning, exempelvis det europeiska nätverket mot fattigdom, för att se till att offentliga åtgärder alltmer inriktas på energifattigdomens bakomliggande orsaker. |
| --- | --- |

3.14

| 3.15 | Därför behövs konkreta åtgärder mot energifattigdom på både nationell och europeisk nivå. Det handlar bland annat om bättre tillgång till subventioner för termisk renovering eller byte av uppvärmningssystem för energifattiga hushåll, bindande modeller för grundförsörjning och allmänna skyddsbestämmelser för konsumenter inom energisektorn. |
| --- | --- |

3.15

| 3.16 | I detta sammanhang vill EESK fästa uppmärksamheten på princip 20 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter, enligt vilken ”var och en har rätt till väsentliga tjänster av god kvalitet, inklusive vatten, sanitära anläggningar, energi, transporter, finansiella tjänster och digitala kommunikationer. Stöd för tillgång till sådana tjänster bör finnas för dem som behöver det.” |
| --- | --- |

3.16

| 3.17 | Kommittén konstaterar att man måste se till att fondens medel används ändamålsenligt och att bedrägerier, korruption och intressekonflikter i samband med de åtgärder som stöds av fonden förhindras. I fråga om rättsstatsprincipen välkomnar kommittén de åtgärder som kommissionen föreslår för ett effektivt och ändamålsenligt internt kontrollsystem och tillkännagivandet om att belopp som utbetalats felaktigt eller använts felaktigt ska återkrävas. |
| --- | --- |

3.17

| 3.18 | EESK rekommenderar att den sociala klimatfonden ska vara ett systemiskt instrument som, samstämmigt med andra instrument, kompenserar för EU:s och medlemsstaternas ökande kostnader för den gröna omställningen och i hög grad bidrar till att uppnå hållbarhetsmålen. |
| --- | --- |

3.18

| 3.19 | EESK efterlyser ett förtydligande när det gäller finansieringen av fonden. Enligt förslaget ska finansieringen baseras på den instabila marknaden för EU:s utsläppshandelssystem. EESK förstår således inte varför ett fast belopp på 72,2 miljarder euro föreslås. Fondens budget kommer att vara avhängig av prisvolatiliteten. Detta understryker bland annat behovet av en mer stabil finansiering. Kommittén föreslår att man inför en partiell finansiell flexibilitet i fonden beroende på den faktiska prisutvecklingen för utsläppsrätterna (där tilldelningen skulle kunna öka i takt med att priset ökar). |
| --- | --- |

3.19

| 3.20 | Den kraftiga ökningen av grossistpriserna för naturgas och el leder till enorma ekonomiska bördor för konsumenterna. EESK vet mycket väl att den sociala klimatfonden är en åtgärd på medellång sikt för att kompensera för högre kostnader för den gröna omställningen för sårbara enheter. Den rådande utvecklingen när det gäller energipriserna kräver dock en omedelbar lösning. EESK välkomnar kommissionens meddelande, som ger medlemsstaterna en ”verktygslåda” för att hantera de akuta effekterna av dagens stigande grossistpriser för naturgas och el och för att stärka motståndskraften mot framtida prischocker. Bland de kortsiktiga nationella åtgärderna ingår akut inkomststöd till hushållen, stöd till företag och riktade skattesänkningar. För att anpassa hjälpen till verktygslådan föreslår EESK att man utvidgar tillämpningsområdet för den sociala klimatfonden till att omfatta utsatta små och medelstora företag. EESK stöder kommissionens planer på att stödja investeringar i förnybar energi och energieffektivitet, undersöka möjliga åtgärder inom energilagring och upphandling av gasreserver samt utvärdera elmarknadens nuvarande utformning. |
| --- | --- |

3.20

4.   Särskilda kommentarer

| 4.1 | Kommittén välkomnar strategin att jämställdhet och lika möjligheter för alla, liksom integreringen av dessa mål, och frågor om tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning eftersträvas och främjas när de nationella planerna utarbetas och genomförs, för att se till att ingen lämnas utanför. Den planerade koldioxidprissättningen påverkar trots allt särskilt kvinnor, eftersom de utgör 85 % av de ensamstående föräldrarna. Risken för barnfattigdom är särskilt stor i familjer med en ensamstående förälder. I detta sammanhang upprepar EESK sin uppmaning till kommissionen att så snart som möjligt se över beslutet om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse när det gäller målgruppen för subventionerat boende och klargöra att bostadspolitiken inte enbart får begränsas till målet att hjälpa personer som befinner sig nära fattigdomsgränsen, utan måste ge alla medborgare som påverkats av den europeiska bostadskrisen, framför allt hemlösa, unga par, ensamstående föräldrar och flerbarnsfamiljer, arbetstagare och medelklassen i stort, tillgång till bostäder som är anständiga, tillgängliga och prismässigt överkomliga på lång sikt (8). |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Höjningen av priset på fossila bränslen kan i oproportionerligt hög grad påverka ekonomiskt svagare hushåll, mikroföretag och transportanvändare som lägger en större del av sina inkomster på energi och transport och som i vissa regioner inte har mobilitets- och transportalternativ till överkomliga priser och kanske saknar ekonomisk möjlighet att investera i minskad förbrukning av fossila bränslen. EESK välkomnar därför att kommissionens förslag är inriktat på behoven hos utsatta hushåll, utsatta mikroföretag och utsatta transportanvändare, och inbegriper beviljande av avgiftsfri tillgång till kollektivtrafik eller anpassade avgifter, samt främjande av hållbar anropsstyrd mobilitet och delade mobilitetstjänster. Medlemsstaterna uppmanas också att stödja utvecklingen och tillhandahållandet av ekonomiskt överkomliga utsläppsfria och utsläppssnåla mobilitets- och transporttjänster. EESK anser att tillhandahållandet av kollektivtrafik, inom ramen för de rättsliga möjligheterna, är ryggraden i en hållbar mobilitet till överkomliga priser. Det är därför nödvändigt att öka kompensationen för allmän trafikplikt som bättre uppfyller ekologiska och sociala krav, vilket i sin tur kräver att nationella regeringar, regioner och kommuner ger finansiellt stöd och skapar finansiella instrument. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | I 55 %-paketet planerar kommissionen bland annat att vägtrafiken ska ingå i EU:s handel med utsläppsrätter, vilket innebär att kostnaderna på medellång sikt kommer att öka för konventionella motoriserade privattransporter, i den mån de drivs med fossila bränslen. Kommissionen är medveten om att detta kommer att leda till nackdelar för vissa befolkningsgrupper. I detta sammanhang tar kommittén upp frågan om fattigdom i fråga om mobilitet, pekar på behovet av kompensation inom ramen för klimatförändringsfonden (9) och lägger fram inledande förslag på hur detta bör utformas. Kommissionen gör dock ingen uppskattning av hur många personer som skulle kunna drabbas av detta i hela EU, och fastställer heller inte någon definition eller uppsättning indikatorer för att specificera fattigdom i fråga om mobilitet. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Enligt en studie om mobilitet och återinträde i arbetslivet på landsbygden (Mobility4Job (10)) hade endast 50 % av de arbetslösa alltid en bil till sitt förfogande, medan genomsnittet i befolkningen var 80 %. Liksom i kostnadsprojektet visar studien att hushållen reagerar på inkomstminskningar bland annat genom att spara in på sitt privata fordon. Detta innebär att begränsningar i mobiliteten blir synliga först i ett senare skede, till exempel när man söker jobb, när relevanta mobilitetsalternativ inte finns tillgängliga och potentiella arbetsplatser inte kan nås. Mobilitetskostnadernas rent procentuella andel av inkomsten är därför inte en tillräcklig indikator på om och i vilken utsträckning det finns en begränsning av mobilitetsalternativen. Fattigdom i fråga om mobilitet är en följd av en kombination av flera variabler: först och främst inkomst och tvånget att äga en bil om det inte finns några alternativa mobilitetslösningar. |
| --- | --- |

4.4

Bryssel den 9 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  COM(2020) 562 final.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 25.10.2003, s. 32).

2

(3)  Godkändes av Europeiska rådet den 24–25 juni 2021.

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1056 av den 24 juni 2021 om inrättande av Fonden för en rättvis omställning (EUT L 231, 30.6.2021, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU av den 19 maj 2010 om byggnaders energiprestanda (EUT L 153, 18.6.2010, s. 13).

5

(6)  Kommissionens rekommendation (EU) 2020/1563 av den 14 oktober 2020 om energifattigdom, C/2020/9600 (EUT L 357, 27.10.2020, s. 35).

6

(7)  European Climate Foundation ”Decarbonising European transport and heating fuels – Is the EU ETS the right tool?” https://europeanclimate.org/wp-content/uploads/2020/06/01-07-2020-decarbonising-european-transport-and-heating-fuels-full-report.pdf.

7

(8)  TEN/707 – Allmän tillgång till bostäder som är anständiga, hållbara och prismässigt överkomliga på lång sikt (EUT C 429, 11.12.2020, s. 93).

8

(9)  COM(2021) 568.

9

(10)  (På väg mellan förvärvsarbete och familjearbete (54) – Portal för arbetskamrarna och ÖGB-förlaget) Unterwegs zwischen Erwerbs- und Familienarbeit (54) – Portal der Arbeiterkammern und des ÖGB Verlags.

10

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/166 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/166

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till Europeiska unionens territorium

[COM(2021) 753 – 2021/0387-(COD)]

(2022/C 152/27)

| Huvudföredragande: | Cristian PÎRVULESCU |
| --- | --- |

Huvudföredragande:

Cristian PÎRVULESCU

| Remiss | Europaparlamentet, 13.12.2021
  Rådet, 16.12.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Beslut av EESK:s plenarförsamling | 9.12.2021 |
| Ansvarig sektion | Yttre förbindelser |
| Antagande vid plenarsessionen | 9.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 159/15/09 |

Remiss

Europaparlamentet, 13.12.2021

Rådet, 16.12.2021

Rättslig grund

Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Beslut av EESK:s plenarförsamling

9.12.2021

Ansvarig sektion

Yttre förbindelser

Antagande vid plenarsessionen

9.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

159/15/09

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar förslaget och anser att eventuella sanktioner mot transportföretag är en berättigad åtgärd som bör vidtas av EU och medlemsstaterna. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Kommittén påpekar dock att den kris som föranleder lagstiftningsåtgärderna – den vid gränsen mellan Belarus och EU – är mer komplex och har mycket mer långtgående konsekvenser som kräver en lösning som sträcker sig bortom de föreslagna instrumenten. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Kommittén är mycket oroad över den belarusiska regeringens auktoritära tendenser och fördömer alla former av förtryck och hot mot medborgare, medier, politiska partier, organisationer i det civila samhället och arbetsmarknadens parter. EESK fördömer också det sätt på vilket den belarusiska regeringen organiserade förflyttningen av människor från tredjeländer till sitt eget territorium med avsikten att de skulle korsa EU:s gränser. Detta är en oacceptabel handling som innebär att utsatta människors liv och förhoppningar utnyttjas och att deras hälsa och säkerhet äventyras. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK hyser framför allt oro beträffande respekten för alla människors värdighet och skyddet av deras grundläggande rättigheter. EU:s första åtgärd bör vara att återupprätta de berörda personernas värdighet och rättigheter. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK efterlyser därför ett omedelbart stopp för så kallade push-backs där människor tvingas tillbaka från EU:s territorium till ett land där människors säkerhet hotas. Alla personer som passerar EU:s gräns måste kunna lämna in en asylansökan om de så önskar. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK uppmanar den belarusiska regeringen att se till att människor som befinner sig på landets territorium inte behandlas illa, kan lämna in en asylansökan och inte skickas tillbaka till sina ursprungsländer om deras liv och säkerhet hotas där, i full överensstämmelse med principen om ”non-refoulement”. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EU-institutionerna måste samarbeta med Belarus på multilateral basis och se till att landet respekterar de internationella fördragen om asyl och skydd av de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Enligt Frontex passerade omkring 6 571 personer, av vilka 3 868 var irakiska medborgare, EU:s östra gräns under perioden januari–oktober 2021 (1). Irakiska medborgare har en av de högsta andelarna godkända ansökningar om rätt till internationellt skydd (44 % positiva beslut i första instans 2020, enligt Easo) (2). Kommissionen bör därför fullt ut beakta förslagets komplementaritet med den nya migrations- och asylpakten och betrakta de berörda personerna som potentiellt berättigade till internationellt skydd. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESK betonar behovet av att skapa säkra vägar för att ansöka om internationellt skydd och migrera på ett säkert sätt enligt EU-rätten samt nationell och internationell rätt. Utvecklingen av säkra vägar kommer att minska behovet av människosmugglare och människohandlare, och kommer att förbättra skyddet av alla inblandade personers säkerhet och rättigheter. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESK uppmanar EU-institutionerna att utarbeta ett mer omfattande sanktionssystem mot den belarusiska regeringen på grund av dess roll i denna kris, där transportföretagens deltagande endast utgör ett av inslagen. Åtgärderna på Belarus territorium skulle inte ha kunnat organiseras utan godkännande från de högsta förvaltningsnivåerna och deltagande av olika statliga organ, däribland gränspolisen. |
| --- | --- |

1.10

2.   Allmänna kommentarer

| 2.1 | EESK välkomnar kommissionens inriktning på att basera åtgärderna på befintliga internationella bestämmelser: Förenta nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet, tilläggsprotokollet om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn, till Förenta nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet, och tilläggsprotokollet mot människosmuggling land-, luft- och sjövägen till Förenta nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Kommittén påpekar också att det finns andra internationella regelverk som är relevanta i denna situation: 1951 års konvention angående flyktingars rättsliga ställning och dess protokoll från 1967, jämförd med den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna. Vi bör också beakta innehållet i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. EU har ett av världens mest omfattande system för skydd av de grundläggande rättigheterna, och alla dess bestämmelser och åtgärder bör vara förenliga med stadgan om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Beträffande förenligheten med EU:s politik inom andra områden anges i förslaget att det kompletterar unionens yttre åtgärder, inbegripet dess gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik, men det innehåller ingen specifik information om stödåtgärderna och insatserna på detta område. I förslaget nämns också att lämpliga humanitära åtgärder bör åtfölja åtgärderna, men de specificeras inte. EESK föreslår att avsnittet ändras för att inbegripa komplementariteten både med den nya migrations- och asylpakten och med den europeiska grannskapspolitiken. Förslaget behöver ändras för att precisera de humanitära åtgärder som planeras. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | I detta sammanhang efterlyser EESK en reell europeisk solidaritet med de EU-medlemsstater som ligger vid gränsen, och direkt stöd till dem i samband med hanteringen av den nuvarande krisen. Samtidigt bör de påminnas om att skyddet av de grundläggande rättigheterna för personer, inklusive migranter och eventuella flyktingar, är ett ansvar som fastställs i EU-fördragen och i stadgan om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Alla eventuella åtgärder mot transportföretag – förhindrande av ytterligare utvidgning eller begränsning av pågående transporter, tillfälligt upphävande av licenser eller tillstånd som beviljats enligt unionsrätten, tillfälligt upphävande av rätten att flyga över unionen, transitera genom unionens territorium eller anlöpa unionshamnar, tillfälligt upphävande av rätten att tanka eller utföra underhåll inom unionen eller tillfälligt upphävande av rätten att bedriva verksamhet till, från och inom unionen – bör användas på ett proportionellt och målinriktat sätt, och med beaktande av det övergripande målet att begränsa människohandel och smuggling av migranter. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | I förslaget anges att förordningens övergripande syfte är att begränsa människohandel och smuggling av migranter. Enligt Frontex passerade 6 571 personer, av vilka 3 868 var irakiska medborgare, EU:s östra gräns under perioden januari–oktober 2021. Irakiska medborgare har en av de högsta andelarna godkända ansökningar om rätt till internationellt skydd. På grundval av dessa siffror måste dessa personer inte bara betraktas som reguljära migranter utan även som potentiella legitima sökande av internationellt skydd. Förslaget borde därför uppdateras för att erkänna detta faktum. Förslaget borde också omfatta mycket specifika åtgärder för att ge personer i Belarus och EU-medlemsstaterna möjlighet att ansöka om internationellt skydd. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | EESK oroas i allt högre grad över att användningen av termen ”migrant” har en diskriminerande och nedsättande anstrykning. Migranter är människor vars grundläggande rättigheter måste skyddas, inklusive deras värdighet. De flesta av dem lämnar sina länder av mycket allvarliga skäl, inklusive att de fruktar för sina liv, och i dessa fall bör de ha rätt att söka internationellt skydd och behandlas väl under hela resan och ansökningsförfarandet. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Förslaget skapar på ett adekvat sätt en ram för att rikta in sig på transportföretag, men tar inte fasta på inte stats- och regeringsaktörernas ansvar. När det gäller Belarus är det nationella lufttrafikföretaget ett företag vars verksamhet står under direkt statlig tillsyn. Flera myndigheter och statliga organ var direkt involverade i processen med att flyga människor till Belarus och föra dem till gränsen. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | Sanktionerna måste utvidgas och rikta in sig direkt på de offentliga och statliga aktörer som ansvarar för att organisera de åtgärder som avses i förordningen. I slutändan förfogar regeringen över alla de rättsliga och institutionella medel som behövs för att stoppa sådana åtgärder från transportföretagens sida, och har ett ännu tydligare ansvar när den är direkt involverad. Genom att enbart rikta in sig på transportföretagen tar man alltså inte itu med orsakerna till krisen, utan med de verktyg som används. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | EU har varit den största bidragsgivaren i Belarus. Sedan 2016 uppgår det finansiella anslaget till Belarus till cirka 30 miljoner euro i årligt bidragsstöd, med en nuvarande portfölj på närmare 135 miljoner euro i åtaganden. EESK välkomnar inledandet av en omfattande fördjupad översyn av förbindelserna mellan EU och Belarus, som omfattar ekonomiskt samarbete, och hoppas att översynen kommer att leda till förnyade och effektivare påtryckningar på Belarus att respektera rättsstatsprincipen, demokratin och de mänskliga rättigheterna, och även ha en avskräckande effekt på ytterligare åtgärder som skulle kunna leda till en liknande kris vid EU:s gräns. |
| --- | --- |

2.10

Bryssel den 9 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  Frontex migrationskarta, https://frontex.europa.eu/we-know/migratory-map/. Hämtad den 1 december 2021.

1

(2)  ”Asylum Trends – 2020 Overview”, Easo, https://www.euaa.europa.eu/sites/default/files/EASO-Asylum-Report-2021.pdf. Hämtat den 1.12.2021.

2

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/169 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/169

---

Yttrande Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om ”Ny EU-skogsstrategi för 2030”

[COM(2021) 572 final]

(2022/C 152/28)

| Föredragande: | Simo TIAINEN |
| --- | --- |

Föredragande:

Simo TIAINEN

| Remiss | Europeiska kommissionen, 10.8.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artikel 304 i EUF-fördraget |
| Ansvarig sektion | Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö |
| Antagande av sektionen | 25.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 227/1/6 |

Remiss

Europeiska kommissionen, 10.8.2021

Rättslig grund

Artikel 304 i EUF-fördraget

Ansvarig sektion

Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö

Antagande av sektionen

25.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

227/1/6

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | I sin nya EU-skogsstrategi för 2030 beskriver kommissionen mycket riktigt att skogarna spelar en mångsidig roll och har en betydande ekonomisk, social och miljömässig potential. Det är av grundläggande betydelse att skogarna är livskraftiga och friska, såväl av miljö- och klimatskäl som när det gäller att förbättra den skogsbaserade ekonomiska utvecklingen och människors välfärd. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) konstaterar att man i skogsstrategin tar upp ekonomiska och sociala möjligheter, men detta bör göras på ett mer övergripande sätt. Kommittén noterar även att frågan om hur de icke-kommersiella ekosystemtjänster som skogarna och därmed skogsägarna tillhandahåller ska ersättas förblir obesvarad. I strategin ges några positiva exempel, och kommittén efterlyser en verkligt övertygande och hållbar framtidslösning. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Skogsstrategin bör överbrygga de olika politikområden och politiska strategier som rör skogar och den skogsbaserade bioekonomin. EESK betonar också vikten av att fatta beslut på rätt nivå, utifrån befogenheter och subsidiaritetsprincipen. Eftersom skogarna skiljer sig mycket åt inom EU finns det inga universella lösningar, och skogsbruket och skogsbruksplaneringen hanteras bäst på nationell nivå i strävan att uppnå gemensamma mål. Det behövs däremot en ram på EU-nivå när det gäller inremarknadsfrågor samt miljö- och klimatfrågor som inte kan lösas genom enbart nationella åtgärder, och som ofta även kräver internationella åtgärder. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Det krävs ett välutvecklat samarbete på alla nivåer av det politiska beslutsfattandet, och EESK framhåller att företrädare för det civila samhället, däribland företag, fackföreningar och miljöorganisationer, måste vara nära involverade i den fortsatta utvecklingen och övervakningen av strategin samt att skogsägarna, industrierna och arbetstagarna spelar en central roll i ett hållbart skogsbruk och i den skogsbaserade bioekonomin. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK efterlyser samstämmighet, säkerhet, stabilitet, tydlighet och enhetlighet i de politiska och rättsliga ramarna. Det är mycket viktigt att inte införa initiativ som överlappar eller strider mot befintliga definitioner, principer, kriterier, indikatorer, riktlinjer och system avseende hållbarhet som antagits på bred front. Skydd av egendom och fri företagsamhet är också principer som måste upprätthållas. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | På grund av en mängd frågor med oklara konsekvenser efterlyser EESK en omfattande konsekvensbedömning av strategin för att kartlägga konsekvenserna för marknadsvillkoren, landsbygdsområdena och de olika finansieringsbehoven, bland annat i fråga om forskning och innovation, kompetensutveckling, infrastruktur, begränsning av och anpassning till klimatförändringarna samt förbättring av den biologiska mångfalden. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK välkomnar att man i strategin ägnar vederbörlig uppmärksamhet åt anpassningen till klimatförändringarna, med tanke på att den globala uppvärmningen förändrar förutsättningarna för träd och alla organismer och är förknippad med skogskatastrofer, med ödesdigra konsekvenser för både miljö och ekonomi. Kommittén framhåller också behovet av en helhetssyn på den roll som skogarna och den skogsbaserade bioekonomin spelar när det gäller att begränsa klimatförändringarna, i syfte att säkerställa den bästa kombinationen av bindning, lagring och ersättning för att förverkliga en ekonomi där de fossila bränslena har fasats ut. I likhet med kommissionens skogsstrategi betonar kommittén dessutom vikten av en integrerad strategi för skogsbruk och skydd av den biologiska mångfalden. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESK uppmuntrar forskning om kopplingarna mellan klimatförändringar, skogarnas ekosystem och skogsbruk och efterlyser systematisk insamling och utbyte av tillförlitliga uppgifter om skogarnas tillstånd. Kommittén betonar också vikten av innovation på områdena hållbar och klimatresilient produktion av biomassa, nya skogsbaserade produkter och den cirkulära ekonomins principer, med fullt utnyttjande av digital teknik. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Den digitala och gröna omställningen inom skogsnäringen kräver nya färdigheter, vilket särskilt måste beaktas inom yrkesutbildningen och när det gäller att organisera kompetenshöjning och omskolning. EESK framhåller vikten av att skapa arbetstillfällen av hög kvalitet och ge arbetstagarna möjligheter och lämpliga arbetsförhållanden i den träbaserade bioekonomin. Kommittén betonar den sociala dialogens roll när det gäller kompetensutveckling och hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Det krävs även samarbete för att öka allmänhetens medvetenhet om den moderna skogsnäringen, särskilt bland unga. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Det krävs en gynnsam miljö för produktiva investeringar i hela värdekedjan för att förverkliga den skogsbaserade bioekonomins potential för innovation och sysselsättning. EESK betonar också behovet av investeringar i infrastruktur för att förenkla logistiken och möjliggöra digitalisering av skogsnäringen. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | För att bidra till den globala utvecklingen uppmanar kommittén EU att aktivt främja lika villkor för företag i EU som konkurrerar på internationella marknader för bioekonomi och att förbättra det globala genomförandet av internationella avtal som bidrar till skydd och hållbar användning av skogar. |
| --- | --- |

1.10

2.   Allmänna kommentarer: policyram

| 2.1 | Med den nya EU-skogsstrategin för 2030 uppdateras den befintliga EU-skogsstrategin från 2013 så att hänsyn tas till den senaste utvecklingen, i linje med målen i den europeiska gröna given, i syfte att åstadkomma ett EU som är modernt, koldioxidneutralt, resurseffektivt, konkurrenskraftigt och socialt rättvist. EESK har redan lämnat in sina synpunkter på lägesrapporten för den tidigare strategin (1). |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Skogarna spelar en viktig roll i genomförandet av den gröna given, eftersom de är direkt kopplade till dess olika byggstenar, dvs. att främja hållbara industrier, hållbar energi, hållbara transporter, hållbart byggande och hållbara livsmedelssystem och att bekämpa klimatförändringarna, förlusten av biologisk mångfald och miljöföroreningarna. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Skogar är också en viktig global fråga som är relevant för många av FN:s mål för hållbar utveckling, inklusive de som rör liv på land, klimatåtgärder, fattigdomsminskning, hälsa och välbefinnande, industri och innovation, anständigt arbete och ekonomisk tillväxt. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Med tanke på skogarnas mångsidiga roll och potential när det gäller ekonomiska, sociala och miljömässiga fördelar anser kommittén att det är viktigt att utveckla skogarnas alla funktioner för att skapa bästa möjliga övergripande nytta. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Det är av grundläggande betydelse att säkerställa att skogarna är livskraftiga och friska, såväl av miljö- och klimatskäl som när det gäller att förbättra den skogsbaserade ekonomiska utvecklingen och människors välfärd. EESK konstaterar att man i skogsstrategin tar upp ekonomiska och sociala möjligheter, men detta bör göras på ett mer övergripande sätt. Kommittén noterar även att frågan om hur de icke-kommersiella ekosystemtjänster som skogarna och därmed skogsägarna tillhandahåller ska ersättas förblir obesvarad. I strategin ges några positiva exempel, och kommittén efterlyser en verkligt övertygande och hållbar framtidslösning. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | EESK anser att skogsstrategin bör överbrygga de olika politikområden och politiska strategier som rör skogar och den skogsbaserade bioekonomin. Detta kommer att kräva sektorsövergripande samarbete som omfattar forsknings-, innovations-, industri-, sysselsättnings- och skattepolitik, utöver klimat- och miljöpolitik och jordbrukspolitikens landsbygdsutvecklingsdimension. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | EESK betonar också vikten av att fatta beslut på rätt nivå, utifrån befogenheter och subsidiaritetsprincipen. Tumregeln är att frågor som rör den inre marknaden kräver kraftfulla åtgärder på EU-nivå. Det behövs också en ram på EU-nivå när det gäller miljö- och klimatfrågor som inte kan lösas genom enbart nationella åtgärder – och som ofta även kräver internationella åtgärder. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Däremot hanteras skogsbruket och skogsbruksplaneringen bäst på nationell nivå i strävan att uppnå gemensamma mål. EESK menar därför att medlemsstaternas medverkan och stöd är avgörande för genomförandet av strategin. Här spelar de nationella strategiska planerna för skogarna en viktig roll, bland annat genom att man införlivar klimataspekter och aspekter som rör biologisk mångfald i planerna och anger sätt att ge skogsägarna ekonomisk ersättning för skogarnas icke-kommersiella ekosystemtjänster. Det finns inga universella lösningar, eftersom skogarnas karaktär varierar avsevärt i hela EU. Skogarnas betydelse för medlemsstaternas nationella ekonomier varierar också, liksom skogsägandet, som sträcker sig från offentliga ägare och stora privata företag och investerare till små familjeägda skogsbruk. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | EESK anser att det är viktigt att god praxis utbyts mellan medlemsstaterna och att samarbetet mellan kommissionen och medlemsstaterna utvecklas på grundval av reviderade arbetsmetoder snarare än nya formella organ. Kommittén framhåller att företrädare för det civila samhället, däribland företag, fackföreningar och miljöorganisationer, måste vara nära involverade i den fortsatta utvecklingen och övervakningen av strategin samt att skogsägarna, industrierna och arbetstagarna spelar en central roll i ett hållbart skogsbruk och i den skogsbaserade bioekonomin. För att genomföra strategin krävs det investeringar i kapacitetsuppbyggnad hos berörda parter och behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | Med tanke på den viktiga roll som privata skogsägare och företag spelar måste full hänsyn tas till skydd av egendom och fri företagsamhet. Det är i stort sett inte möjligt att kontrollera produktsortiment, val av råvaror eller operativa metoder. Det är dock möjligt att fastställa vetenskapligt baserade och teknikneutrala ramvillkor, enligt vilka aktörer inom bioekonomin kan skapa innovationer, investera och bedriva verksamhet. Detta gäller exempelvis genomförandet av kaskadprincipen, som måste vara marknadsbaserad. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | EESK efterlyser samstämmighet, säkerhet, stabilitet, tydlighet och enhetlighet i de politiska och rättsliga ramarna, med tanke på de långa investeringscyklerna för många verksamheter inom bioekonomin. Det är mycket viktigt att inte införa initiativ som överlappar eller strider mot befintliga definitioner, principer, kriterier, indikatorer, riktlinjer och system avseende hållbarhet som antagits på bred front. Dessutom måste man i alla initiativ undvika överdriven byråkrati, såsom insamling och rapportering av ett stort antal olika data. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | EESK anser att det är av avgörande betydelse att ovannämnda principer om beslutsnivå, egenansvar, stabilitet, samstämmighet och undvikande av överlappningar beaktas noggrant och respekteras fullt ut i det framtida arbetet. Detta gäller i synnerhet initiativen avseende övervakningssystemet, indikatorerna och tröskelvärdena för hållbart skogsbruk, ett certifieringssystem för naturnära skogsbruk och skogsrelaterade kriterier för hållbar finansiering. |
| --- | --- |

2.12

| 2.13 | Sammantaget är strategins konsekvenser oklara och vissa av initiativen i den kan försvaga skogsbaserade värdekedjor och äventyra sysselsättningen, särskilt på landsbygden, genom att den hållbara avverkningen av trä begränsas. EESK uppmanar därför eftertryckligen till en omfattande konsekvensbedömning av strategin för att utvärdera dess kumulativa ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser. Detta behövs också i syfte att fastställa de olika finansieringsbehoven, bland annat i fråga om forskning och innovation, kompetensutveckling, infrastruktur, begränsning av och anpassning till klimatförändringarna samt skydd och förbättring av den biologiska mångfalden. |
| --- | --- |

2.13

3.   Särskilda kommentarer: skogarnas betydelse för klimatförändringarna och den biologiska mångfalden

| 3.1 | Skogarna spelar en betydande roll i naturliga processer: när det gäller att kontrollera kretsloppen för kol, vatten och näringsämnen, när det gäller jordmånsbildning och när det gäller att bevara den biologiska mångfalden. Å andra sidan är skogarna själva anmärkningsvärt sårbara för effekterna av klimatförändringarna. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | I EU har den totala skogsarealen och arealen med skyddade skogar ökat under de senaste årtiondena, skogsökningen överstiger avverkningen, och skogarna är en viktig kolsänka. (2) Däremot fortsätter avskogningen på global nivå – särskilt i tropiska områden – vilket gör dessa skogar till en källa till utsläpp och bidrar avsevärt till den pågående förlusten av biologisk mångfald. (3) EESK betonar därför behovet av att även beakta skogarnas roll på global nivå, och uppmanar EU att aktivt främja det globala genomförandet av internationella avtal som bidrar till skydd och hållbar användning av skogar. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Skogar och den skogsbaserade bioekonomin spelar en flerfaldig roll för att begränsa klimatförändringarna: genom bindning och lagring av koldioxid och genom ersättning av råvaror, energi och produkter som är fossilbaserade. Därav följer att det finns synergieffekter och kompromisser mellan olika åtgärder. (4) EESK betonar därför behovet av att beakta alla dessa mekanismer på ett helhetsorienterat sätt när man söker de mest hållbara lösningarna för att förverkliga en ekonomi där de fossila bränslena har fasats ut. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Koldioxidbindning är inte bara en fråga om skogsareal utan handlar i första hand om tillväxten och en kraftfull fotosyntes i skogen. Förutom beskogning och återbeskogning är aktiv förvaltning, användning och förnyelse av skogar därför avgörande för att ta tillvara på skogarnas potential som kolsänkor. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Skogarna spelar också en mångsidig roll i koldioxidlagringen, eftersom koldioxid inte bara lagras i träd och mark utan även i träbaserade produkter. Långlivade träprodukter som t.ex. byggnader och möbler av hög kvalitet är effektivast i detta avseende. Mer kortlivade skogsbaserade produkter behåller också sitt koldioxidinnehåll så länge de återvinns. När skogsbaserade förnybara råvaror används för att ersätta fossila råvaror undviks dessutom utsläpp av koldioxid från fossila lager. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EESK efterlyser också att skogarnas sårbarhet för klimatförändringar och behovet av anpassning ska behandlas ingående, eftersom uppvärmningen förändrar förutsättningarna för träd och alla organismer och åtföljs av skogskatastrofer som orsakas av ökad torka, bränder, stormar och skadedjur. Å andra sidan bidrar skogarna till anpassning till klimatförändringarna genom att ge skydd mot erosion, jordskred och översvämningar. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Skogar, inklusive förvaltade skogar, har också en avgörande betydelse för den biologiska mångfalden, eftersom de utgör livsmiljöer för den största landbaserade biologiska mångfalden. Den biologiska mångfalden kan upprätthållas på olika sätt: genom att skydda utrotningshotade arter, genom att skapa skyddade områden där begränsad eller ingen mänsklig verksamhet tillåts eller genom att tillämpa skogsbruksmetoder som gör det möjligt att upprätthålla den biologiska mångfalden vid sidan av den socioekonomiska användningen av skogarna. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Med tanke på att de flesta skogar förvaltas betonar EESK vikten av en integrerad strategi för skogsbruk och skydd av den biologiska mångfalden som gör det möjligt att kombinera skogarnas många funktioner. Kommittén erkänner skogsägarnas marknadsbaserade och frivilliga åtgärder för skydd av den biologiska mångfalden och för koldioxidbindning och stöder utforskandet och utvecklingen av kreditsystem för sådana åtgärder. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Både skogarnas förmåga att binda koldioxid och skogarnas biologiska mångfald varierar avsevärt mellan medlemsstaterna. Skillnaderna hänger delvis samman med olika naturbetingade förhållanden och beror delvis på typen av skogsbruk och hur skogen används över tid. Behovet av att skydda och återställa skogarna varierar därför också inom EU, och detta måste erkännas när man fastställer vilka skogar som ska återställas eller skyddas. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | EESK uppmuntrar till fortsatt forskning om skogarnas fysiska, kemiska och biologiska processer och kopplingarna mellan klimatförändringar, skogens ekosystem och mänsklig verksamhet, i syfte att säkerställa att skogsbruksmetoderna bygger på en stabil vetenskaplig grund. Det är också viktigt att systematiskt övervaka och dela uppgifter om tillståndet i skogarna, och att i samband med detta fullt ut använda digitala verktyg och system, samtidigt som man säkerställer lämpligt dataskydd och tillförlitlighet. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | EESK stöder initiativet att plantera tre miljarder träd som ett praktiskt demonstrationsprojekt, inbegripet ordentlig planering av områden och arter, tilldelning av mänskliga och ekonomiska resurser, plantering, förvaltning och noggrann övervakning av utveckling och resultat. Denna beskogning får inte leda till konkurrens med markanvändning för livsmedelsproduktion, och man får inte heller bortse från behovet av att bevara ett öppet landskap på vissa platser. |
| --- | --- |

3.11

4.   Särskilda kommentarer: skogarnas ekonomiska och sociala roll

| 4.1 | Skogarna tillgodoser ett stort antal vardagliga behov och tillhandahåller råvaror för industri- och konsumentprodukter, utrymme för rekreation och hälsosamma livsmedel för direkt hushållsbruk. Skogarna spelar därför en viktig roll i både den träbaserade och icke-träbaserade bioekonomin och de bidrar till hälsa och psykiskt välbefinnande. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Den skogsbaserade bioekonomin bygger på olika värdekedjor som omfattar skogsägare och många typer av industrier och tjänster, från entreprenörer som arbetar med skogsmaskiner och transporter till träbearbetningsföretag, och från lokala mikroföretag, kooperativ och små och medelstora företag till stora internationella företag. Följaktligen ger den skogsbaserade bioekonomin arbetstillfällen på många områden och på olika platser med stor betydelse för landsbygden. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Det mesta rundvirket i EU används som industriella råvaror (stockar och massaved), medan användningen av virke till bränsle varierar avsevärt mellan medlemsstaterna (5). Förutom när det gäller tryckpapper förväntas den globala efterfrågan öka för såväl traditionella som nya träbaserade produkter. EESK rekommenderar att man ser till att normer och standarder inte hindrar utan snarare uppmuntrar till användningen av träbaserade produkter och bygge med trä, samtidigt som man ser till att konsumenterna genom lämplig märkning får korrekt information om eventuell förekomst av icke-träbaserade material i dessa produkter. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Nuvarande god praxis tyder på att olika typer av träd och olika delar av ett träd används för det ändamål och de produkter som de är bäst lämpade för och att de på så sätt skapar det största mervärdet utan att det slösas med naturresurser. Mycket skogsbaserad energi produceras från gallringsvirke, skogsavfall eller sidoströmmar från träbearbetning. Massafabriker är ett bra exempel på anläggningar som producerar el och värme som biprodukt. Dessutom används sidoströmmar och restprodukter som råvaror i befintliga industriprocesser och, i allt högre grad, för nya bioprodukter. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | EESK betonar vikten av att intensivt utveckla teknik och lösningar för hållbar och klimatresilient produktion av biomassa, energi- och materialeffektivitet och den cirkulära ekonomins principer i alla skogsbaserade värdekedjor. Digital teknik, inbegripet AI, har stor potential att stödja utvecklingen och optimeringen av skogsbruk, industriella processer, logistik och samverkan mellan partner i leveranskedjan. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | De mest långtgående innovationerna genererar nya material och produkter, inklusive biokemikalier, avancerade biodrivmedel och textilfibrer, varav en del är produkter i låga volymer som har högt mervärde. Eftersom utvecklingen av nya produkter ofta sker inom ramen för den nuvarande produktionen ger traditionella produktionsenheter upphov till nya affärsekosystem som omfattar många olika företag, särskilt små och medelstora företag. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Kompetensutveckling är en förutsättning för den digitala och gröna omställningen inom skogsnäringen. Det är även nödvändigt för att säkerställa att ingen hamnar på efterkälken. Den nya efterfrågan på kompetens måste beaktas inom yrkesutbildningen och inom universitetsstudier, samt när det gäller att organisera kompetenshöjning och omskolning. Dessutom behövs praktiska rådgivningstjänster för att hjälpa företag, särskilt små företag, att uppfylla de nya kraven. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | EESK betonar den sociala dialogens roll inom kompetensutveckling och hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Att avsätta ESF+-medel för att främja arbetstillfällen av hög kvalitet och lämpliga arbetsförhållanden i den träbaserade bioekonomin kan vara ett sätt att bidra till att bekämpa fattigdom och minska migrationen från landsbygdsområden. Fattigdomsminskningen bidrar också till att minska olaglig avverkning av trä, särskilt för uppvärmning. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Eftersom de skogsrelaterade yrkena är mansdominerade, och eftersom genomsnittsåldern på människor i dessa yrken är relativt hög, är det viktigt att locka fler kvinnliga arbetstagare och entreprenörer samt ungdomar till sektorn. Här kommer det att krävas samarbete för att stärka skogsbrukets och de skogsbaserade industriernas anseende och för att öka medvetenheten bland allmänheten om de möjligheter som den moderna bioekonomin innebär. Det behövs också omfattande kommunikation i samhället om hur skogarnas livskraft och motståndskraft kan stärkas och vilka förutsättningar som krävs för detta. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | För att förverkliga den skogsbaserade bioekonomins potential för innovation och sysselsättning behövs en gynnsam miljö för produktiva investeringar i värdekedjorna. EESK betonar också behovet av lämplig infrastruktur, även på landsbygden. Den skogsbaserade bioekonomin kräver transportinfrastruktur som tillgodoser skogsbrukets logistiska behov samt behoven inom produktionen och distributionen av skogsbaserade bioprodukter. Lämplig digital infrastruktur är en annan nödvändig förutsättning för den moderna bioekonomin. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | EESK uppmuntrar medlemsstaterna att nyttja EU-medel och nationell finansiering, inbegripet medel för landsbygdsutveckling, för att stärka den skogsbaserade bioekonomin. Stödsystem som hindrar eller snedvrider marknaderna för bioekonomi måste undvikas, och man bör ägna särskild uppmärksamhet åt befintliga subventioner och andra incitament för förbränning av trä. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Företagen inom EU behöver även en konkurrensutsatt handelsmiljö som gör det möjligt för dem att exportera hållbara, skogsrelaterade produkter och lösningar till andra länder och framgångsrikt konkurrera med importen från tredjeländer. EESK uppmanar EU att främja samma regler på de internationella marknaderna för bioekonomi och att utnyttja alleuropeiska och internationella partnerskap samt utrikeshandelsavtal för att främja EU:s klimatambitioner och hållbarheten inom skogsanvändningen utanför EU. |
| --- | --- |

4.12

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  EESK:s yttrande om kommissionens rapport om framstegen i genomförandet av EU:s skogsstrategi (EUT C 47, 11.2.2020, s. 87).

1

(2)  https://forest.eea.europa.eu/news/summary-for-policy-makers-state-of-europe2019s-forests-2020.

2

(3)  http://www.fao.org/state-of-forests/en/.

3

(4)  https://ec.europa.eu/jrc/en/science-update/forest-based-bioeconomy-and-climate-change-mitigation-trade-offs-and-synergies.

4

(5)  https://ec.europa.eu/eurostat/documents/3217494/12069644/KS-FK-20-001-EN-N.pdf/a7439b01-671b-80ce-85e4-4d803c44340a?t=1608139005821.

5

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/175 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/175

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2003/87/EG om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen, beslut (EU) 2015/1814 om upprättande och användning av en reserv för marknadsstabilitet för unionens utsläppshandelssystem och förordning (EU) 2015/757

[COM(2021) 551 final – 2021/0211 (COD)]

och

Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om ändring av beslut (EU) 2015/1814 vad gäller det antal utsläppsrätter som ska placeras i reserven för marknadsstabilitet inom unionens utsläppshandelssystem för växthusgaser fram till 2030

[COM(2021) 571 final – 2021/0202 (COD)]

(2022/C 152/29)

| Föredragande: | Stefan BACK |
| --- | --- |

Föredragande:

Stefan BACK

| Remiss | Europaparlamentet, 13.9.2021
  Rådet, 20.9.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 192.1 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö |
| Antagande av sektionen | 25.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 219/3/13 |

Remiss

Europaparlamentet, 13.9.2021

Rådet, 20.9.2021

Rättslig grund

Artiklarna 192.1 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö

Antagande av sektionen

25.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

219/3/13

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar ambitionen att påskynda och öka minskningen av koldioxidutsläppen för att uppnå målen i den europeiska klimatlagen och den europeiska gröna given, och stöder fullt ut det övergripande målet att minska koldioxidutsläppen med 55 % fram till 2030 och åstadkomma en koldioxidneutral ekonomi senast 2050. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESK ställer sig bakom de föreslagna åtgärderna och anser därför även att det är av yttersta vikt att man på lämpligt sätt tar tag i och löser de problem som är förknippade med den tänkta omställningen. Vi ser detta som en grundläggande förutsättning för framgång. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Det är följaktligen viktigt att eventuella negativa effekter av de föreslagna åtgärderna på konkurrenskraften hos Europas industri och tjänsteleverantörer, såväl inom koldioxidintensiva sektorer som i allmänhet, analyseras ytterst noggrant och att åtgärder vidtas för att i möjligaste mån undvika negativa effekter på ekonomin och negativa sociala effekter såsom arbetslöshet, energifattigdom eller mobilitetsfattigdom. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK konstaterar att de medel som finns tillgängliga för kompetensutveckling och omskolning och för att avhjälpa de negativa sociala effekter som följer av förslaget om utsläppshandelssystemet är avhängiga av vad som händer med de förslag som fortfarande behandlas av medlagstiftarna, inbegripet inrättandet av en social klimatfond. Kommittén är positiv till förslagen i sig, men ställer sig fortfarande frågande till huruvida de tillgängliga medlen kommer att räcka till, även om förslagen om finansiering skulle godkännas utan några större ändringar. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Man måste också beakta hur klimatfrågor hanteras runt om i världen och undvika skillnader som skulle kunna missgynna företagen i EU. Kommittén hänvisar i detta sammanhang bland annat till sitt yttrande om gränsjusteringsmekanismen för koldioxid (CBAM). |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Den ökade takten och den höga ambitionsnivån när det gäller att minska koldioxidutsläppen kommer tillsammans med det minskade antalet utsläppsrätter för växthusgaser att innebära högre kostnader för alla sektorer som omfattas av utsläppshandelssystemet. Även om vissa sektorer kommer att skyddas av gränsjusteringsmekanismen för koldioxid (CBAM) kommer detta att inverka negativt på konkurrenskraften på världsmarknaden om inte ett betydande antal stater följer EU:s ledande exempel, något som fortfarande är ovisst. Det kan komma att krävas åtgärder för att stödja export, och EESK framhåller hur viktigt det är att hitta effektiva lösningar som är förenliga med Världshandelsorganisationens (WTO) ramverk, och kommissionen bör omedelbart vidta politiska åtgärder i detta avseende. Dessutom måste alla EU:s bilaterala handelsavtal ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESK frågar sig även om den höjda kostnadsnivå som följer av ändringarna av utsläppshandelssystemet kan få negativa effekter på utsikterna till återhämtning från covid-19-krisen. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESK påpekar att sjötransporterna hör till de sektorer där det är särskilt svårt och kostsamt att minska koldioxidutsläppen fram till 2030, men att branschen ändå har tillkännagett att den ska bli klimatneutral senast 2050. Kommissionen bör undersöka om det planerade införlivandet av sjötransporterna skulle kunna leda till en allmän prishöjning i fråga om utsläppsrätter, med återverkningar på alla sektorer som omfattas av utsläppshandelssystemet. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESK stöder i princip förslaget att utvidga utsläppshandelssystemets tillämpningsområde till att omfatta tredjeländers fartyg och resor från och till tredjeländers hamnar, men vill samtidigt uppmärksamma det pågående arbetet inom Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) med att hitta en global lösning för sjötransporternas utsläpp. EU uppmanas att aktivt verka för en lösning inom IMO. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Vad gäller valet att utvidga utsläppshandelssystemet till byggnader och vägtransporter med hjälp av ett parallellt system med bränsledistributörer som handelsaktörer konstaterar EESK att den största effekten för byggnadsansvariga, transportföretag eller personbilsägare kommer att ta sig uttryck i en prissignal, i den mån bränsledistributörerna låter handelskostnaderna påverka bränslepriset med betydande effekter för hushållen/konsumenterna och företagen. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Eftersom de aktörer som omfattas av utsläppshandelssystemet i detta fall inte är de faktiska aktörerna i de berörda sektorerna, dvs. vägtransporter och fastighetsförvaltning, utan bränsledistributörer, är möjligheterna för aktörerna inom dessa sektorer att påverka sin situation mycket begränsade och i många fall obefintliga. Det som införs är en prissignal med effekter som liknar dem hos exempelvis en skattehöjning. Det mervärde som utsläppshandelssystemet vanligtvis har saknas därmed till stor del. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Effekterna av utvidgningen till vägtransporter riskerar att bli särskilt påtagliga för hushåll som av ekonomiska eller andra skäl inte kan välja ett elfordon eller ett alternativbränslefordon och för tunga transporter där det ännu inte finns några verkliga alternativ till fossila bränslen, vilket i synnerhet gäller transporter över långa avstånd. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | Vad gäller utvidgningen till vägtransporter noterar EESK att beslutet att vidta denna åtgärd fattades trots den privata sektorns, fackföreningars och icke-statliga organisationers skepsis. Denna skepsis verkar ha vägt lätt jämfört med synpunkter från medborgarna och den akademiska världen. Eftersom lagstiftning är en politisk process med effekter på samhället anser EESK att det är a och o att man vid beslutsfattandet tittar på de breda effekterna på samhället, inklusive ekonomin och sysselsättningen. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | Kommittén fäster uppmärksamhet vid att EU:s inhemska sjöfart, byggnader och vägtransporter även fortsättningsvis kommer att omfattas av förordningen om ansvarsfördelning och att resultaten i fråga om utsläppshandelssystemet inom dessa sektorer kommer att räknas till medlemsstaternas ansträngningar att uppfylla sina skyldigheter enligt denna. Transportsektorn påverkas också av utsläppsnormer, byggnadssektorn av energieffektivitetsbestämmelserna. Båda sektorer påverkas dessutom av direktivet om förnybar energi. Kommittén framhåller därför vikten av att kommissionen och medlemsstaterna hanterar beröringspunkterna mellan systemen på ett smidigt och öppet sätt. |
| --- | --- |

1.14

| 1.15 | EESK ställer sig bakom förslaget att anpassa volymerna och förbättra stabiliteten och förutsebarheten inom ramen för reserven för marknadsstabilitet. Vi välkomnar likaså inrättandet av en reserv för marknadsstabilitet som även omfattar utsläppshandel i fråga om vägtransporter och byggnader. |
| --- | --- |

1.15

2.   Bakgrund

| 2.1 | Kommissionen har lagt fram följande två förslag för att uppdatera och utvidga utsläppshandelssystemet:






  — | Förslag till direktiv om ändring av direktiv 2003/87/EG om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen, beslut (EU) 2015/1814 om upprättande och användning av en reserv för marknadsstabilitet för unionens utsläppshandelssystem och förordning (EU) 2015/757 (COM(2021) 551 – 2021/0211 (COD)) (förslaget om utsläppshandelssystemet). |
| --- | --- | --- |

2.1

—

Förslag till direktiv om ändring av direktiv 2003/87/EG om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen, beslut (EU) 2015/1814 om upprättande och användning av en reserv för marknadsstabilitet för unionens utsläppshandelssystem och förordning (EU) 2015/757 (COM(2021) 551 – 2021/0211 (COD)) (förslaget om utsläppshandelssystemet).

| — | Förslag till beslut om ändring av beslut (EU) 2015/814 vad gäller det antal utsläppsrätter som ska placeras i reserven för marknadsstabilitet inom unionens utsläppshandelssystem för växthusgaser fram till 2030 (COM(2021) 571 – 2021/0202 (COD)) (förslaget om marknadsstabilitet). |
| --- | --- |

—

Förslag till beslut om ändring av beslut (EU) 2015/814 vad gäller det antal utsläppsrätter som ska placeras i reserven för marknadsstabilitet inom unionens utsläppshandelssystem för växthusgaser fram till 2030 (COM(2021) 571 – 2021/0202 (COD)) (förslaget om marknadsstabilitet).

| 2.2 | Dessa förslag ingår i 55 %-paketet, som syftar till att upprätta en rättslig ram för att uppnå målet i klimatlagen om att minska koldioxidutsläppen med minst 55 % fram till 2030, jämfört med 1990 års nivåer, på ett rättvist, kostnadseffektivt och konkurrenskraftigt sätt. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Detta mål ska uppnås med hjälp av 13 lagstiftningsförslag som betraktas som sammanlänkade och som innehåller åtgärder för prissättning, målsättning, normgivning och stöd. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | De förslag som behandlas här är de som syftar till att inrätta ett starkare utsläppshandelssystem och utvidga utsläppshandeln till sjötransporter, vägtransporter och byggnader. Ytterligare förslag, som rör utsläppshandelssystemet för luftfartssektorn, behandlas i ett separat yttrande. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Förslagen är kopplade till förslaget till ett uppdaterat energiskattedirektiv (1) och förslaget om en gränsjusteringsmekanism för koldioxid (2). Det finns också en koppling till förslaget till förordning om inrättande av en social klimatfond (3), som syftar till att mildra de negativa sociala effekterna av förslaget om utsläppshandelssystemet. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Höjningen av utsläppsminskningsmålet för 2030 från 43 % till 61 % innebär att man ökar den årliga utsläppsminskningen från nuvarande 2,2 % till 4,2 %. Detta ska åstadkommas genom att man minskar det antal utsläppsrätter som finns tillgängliga varje år. För de sektorer som kommer att skyddas av den föreslagna gränsjusteringsmekanismen för koldioxid (dvs. cement, elektricitet, gödselmedel, järn och stål samt aluminium) kommer det inte att finnas några gratis utsläppsrätter när mekanismen har fasats in helt. Det kommer också att vara fallet för byggnader och vägtransporter, där man inte ser någon risk för koldioxidläckage. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | När det handlar om utvidgningen av utsläppshandelssystemet till vägtransporter och byggnader finns det också en koppling till förslaget till uppdatering av förordningen om ansvarsfördelning (4). |
| --- | --- |

2.7

3.   Allmänna kommentarer

Förslaget om utsläppshandelssystemet i allmänhet

| 3.1 | EESK välkomnar ambitionen att påskynda och öka minskningen av koldioxidutsläppen för att uppnå målen i den europeiska klimatlagen och den europeiska gröna given. Kommittén stöder fullt ut det övergripande målet att minska koldioxidutsläppen med 55 % fram till 2030 och åstadkomma en koldioxidneutral ekonomi senast 2050. Vi stöder likaså själva principen att förorenaren betalar. Det krävs snabba och kraftfulla åtgärder för att begränsa klimatförändringarna, vilket även framgår av den senaste rapporten från Mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC). |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Det är följaktligen viktigt att eventuella negativa effekter av de föreslagna åtgärderna på konkurrenskraften hos Europas industri och tjänsteleverantörer, såväl inom koldioxidintensiva sektorer som i allmänhet, analyseras ytterst noggrant och att åtgärder vidtas för att i möjligaste mån undvika negativa effekter på ekonomin och negativa sociala effekter såsom arbetslöshet, energifattigdom eller mobilitetsfattigdom. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Man måste också beakta hur klimatfrågor hanteras runt om i världen och undvika skillnader som skulle kunna missgynna företagen i EU och/eller orsaka sociala problem såsom energi- eller mobilitetsfattigdom. Kommittén beklagar att dessa problem tycks ha fått alltför lite uppmärksamhet och att de lösningar som ges inte förefaller helt tillräckliga. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Beträffande sociala effekter är det uppenbart att det kommer att finnas ett behov av kompetensutveckling och omskolning, så att arbetskraften kan anpassa sig och uppfylla nya kompetenskrav. Vidare kommer effekterna för hushållen, såsom högre elektricitets- och mobilitetskostnader, sannolikt att leda till energi- och mobilitetsfattigdom. Risken för mobilitetsfattigdom är särskilt stor i avlägsna och glesbefolkade regioner. Det finns planer på att ta itu med dessa problem genom olika begränsningsåtgärder som till stor del ska bekostas av intäkter från utsläppshandelssystemet, inbegripet intäkter som går till medlemsstaterna och intäkter som ska finansiera den föreslagna sociala klimatfonden. EESK konstaterar att de medel som finns tillgängliga för att lösa problemen kommer att vara avhängiga av vad som händer med de förslag som fortfarande behandlas av medlagstiftarna, och menar att kostnaderna för att ta itu med problemen kommer att vara avsevärda och varaktiga. Kommittén ställer sig därmed också frågande till huruvida de tillgängliga medlen kommer att räcka till, även om förslagen om finansiering skulle godkännas utan några större ändringar, med tanke på hur många som berörs och hur mycket tid som krävs för den tänkta omställningen. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Samtidigt som den ökade takten och den höga ambitionsnivån när det gäller att minska koldioxidutsläppen tillsammans med det minskade antalet utsläppsrätter för växthusgaser kommer att medföra miljömässiga fördelar kommer detta att innebära högre kostnader för alla sektorer som omfattas av utsläppshandelssystemet. Även om kostnadseffekterna kommer att minskas genom gratis utsläppsrätter, och för vissa sektorer genom gränsjusteringsmekanismen för koldioxid, kommer dessa åtgärder inte att gälla alla sektorer som använder energi i olika processer och som kommer att utsättas för konkurrens från tredjeländer på den inre marknaden. Vidare kommer åtgärderna inte att skydda företag i EU från en konkurrensnackdel på utländska marknader till följd av den höjda kostnadsnivån. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | EESK påpekar också att vi ännu inte vet om utsläppsfria produkter kommer att bli tillräckligt attraktiva för att kompensera för den kostnadsskillnad som följer av utsläppshandelssystemet och om åtgärder med kostnadseffekter som motsvarar dem hos utsläppshandelssystemet kommer att bli vanliga på världsmarknaderna. Om så inte blir fallet kan de europeiska företagens konkurrenskraft på världsmarknaderna komma att bli ett problem. |
| --- | --- |

3.6

Detta väcker frågan om huruvida produkter eller tjänster som exporteras till tredjeländer bör undantas från utsläppshandelssystemet, eller om andra stödåtgärder bör övervägas. Det är tveksamt om innovationsstöd, som tycks vara den enda stödåtgärd som är förenlig med WTO:s ramverk, är tillräckligt för att lösa ett eventuellt konkurrenskraftsproblem.

| 3.7 | Ytterligare en fråga är huruvida den höjda kostnadsnivå som följer av ändringarna av utsläppshandelssystemet kan få negativa effekter på utsikterna till återhämtning från covid-19-krisen. EESK frågar sig om risken för detta har beaktats tillräckligt. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Kommittén är positiv till att det i förslaget om utsläppshandelssystemet föreskrivs att intäkterna från systemet ska användas på olika sätt – genom kommissionens egna medel eller i enlighet med bestämmelserna om medlemsstaternas användning av intäkter – för att främja hållbarhet, inbegripet de sociala effekterna av omställningen till ett koldioxidneutralt samhälle. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | EESK vill understryka att kommentarerna ovan inte bör ses som ett ifrågasättande av det akuta behovet av åtgärder för att mildra utsläppens negativa effekter på klimatet, utan som en varning för att negativa effekter, såväl sociala som konkurrensmässiga, kan uppstå om man inte tar upp och löser frågor såsom dem som lyfts fram ovan. |
| --- | --- |

3.9

Utvidgningen till sjötransporter

| 3.10 | EESK välkomnar att alla fartyg som ankommer till eller avgår från hamnar i EU kommer att omfattas av samma regler. Dock kan kostnaderna för fartygsägare eller fartygsoperatörer i EU som på annat sätt omfattas av utsläppshandelssystemet vara högre än för konkurrenter utanför EU, vilka dessutom ibland minskar sina kostnader genom social dumpning. EU måste fästa större uppmärksamhet vid effekterna av minskad konkurrenskraft för EU:s handelssjöfart. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | Man måste även beakta att sjötransporter hör till de sektorer där det är särskilt svårt och kostsamt att minska koldioxidutsläppen, och att införlivandet av sjötransporter därmed skulle kunna leda till en allmän prishöjning i fråga om utsläppsrätter, vilket skulle få återverkningar på konkurrenskraften hos de sektorer som omfattas av utsläppshandelssystemet i stort. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Enligt förslaget om utsläppshandelssystemet är handeln med utsläppsrätter inom sjöfartssektorn begränsad till fartyg med en bruttodräktighet över 5 000 bruttoton, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/757 (5) om övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp från sjötransporter. Detta skulle kunna skapa oönskade effekter i form av att fler nya fartyg på under 5 000 ton byggs eller att fartyg byggs om för att inte överstiga gränsen på 5 000 bruttoton. En rimlig lösning skulle vara att avsevärt sänka tröskelvärdet och att göra utsläppshandelssystemet tillämpligt på – till exempel – fartyg på över 400 bruttoton. Ytterligare en lösning skulle kunna vara att anpassa övervakningsskyldigheten i enlighet med detta. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | EESK stöder i princip förslaget att utvidga utsläppshandelssystemets tillämpningsområde till att omfatta tredjeländers fartyg och resor från och till tredjeländers hamnar, men vill samtidigt uppmärksamma det pågående arbetet inom IMO med att hitta en global lösning för sjötransporternas utsläpp. EU uppmanas att aktivt verka för en lösning inom IMO. |
| --- | --- |

3.13

Utvidgningen till byggnader och vägtransporter genom ett parallellt system

| 3.14 | Valet att införa ett parallellt system med bränsledistributörer som handelsaktörer innebär att den största effekten för byggnadsansvariga, transportföretag eller personbilsägare kommer att ta sig uttryck i en prissignal, i den mån bränsledistributörerna låter handelskostnaderna påverka bränslepriset. Om så blir fallet kan effekterna komma att bli betydande för både hushållen/konsumenterna och företagen. |
| --- | --- |

3.14

| 3.15 | Vad gäller utvidgningen till vägtransporter noterar EESK att beslutet att vidta denna åtgärd fattades trots den privata sektorns, fackföreningars och icke-statliga organisationers skepsis. Denna skepsis verkar ha vägt lätt jämfört med synpunkter från medborgarna och den akademiska världen. Eftersom lagstiftning är en politisk process med effekter på samhället anser EESK att det är a och o att man vid beslutsfattandet tittar på de breda effekterna på samhället, inklusive ekonomin och sysselsättningen. |
| --- | --- |

3.15

| 3.16 | Effekterna riskerar att bli särskilt påtagliga för hushåll som av ekonomiska eller andra skäl inte kan välja ett elfordon eller ett alternativbränslefordon och för tunga transporter där det ännu inte finns några verkliga alternativ till fossila bränslen, vilket i synnerhet gäller transporter över långa avstånd. |
| --- | --- |

3.16

| 3.17 | När efterfrågan ökar kommer priserna på alternativa bränslen sannolikt också att gå upp, särskilt med tanke på den strikta lagstiftningen om förnybara bränslen, som begränsar tillgången och leder till högre kostnader. |
| --- | --- |

3.17

| 3.18 | En viktig aspekt av utsläppshandelssystemet, som också är ett väsentligt mervärde, tycks vara att aktörerna i de berörda sektorerna uppmuntras att vidta åtgärder för att minska de bördor som systemet innebär genom att ändra sitt beteende eller utvecklas på olika sätt. Eftersom de aktörer som omfattas av utsläppshandelssystemet i detta fall inte är de faktiska aktörerna i de berörda sektorerna, dvs. vägtransporter och fastighetsförvaltning, utan bränsledistributörer, är möjligheterna för aktörerna inom dessa sektorer att påverka sin situation mycket begränsade och i många fall obefintliga. Det som införs är en prissignal med effekter som liknar dem hos exempelvis en skattehöjning. Det mervärde som utsläppshandelssystemet vanligtvis har saknas därmed till stor del. |
| --- | --- |

3.18

Beröringspunkter
  mellan utsläppshandelssystemet för sjötransporter, byggnader och vägtransporter och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 om ansvarsfördelning (6)

| 3.19 | EESK noterar att inhemsk sjöfart, byggnader och vägtransporter även fortsättningsvis kommer att omfattas av förordningen om ansvarsfördelning och att dessa sektorer även omfattas av andra nya föreskrifter i anslutning till 55 %-paketet, bland annat förslagen till direktivet om energieffektivitet (7), direktivet om förnybar energi (8) och utsläppsföreskrifterna för motorfordon. Det verkar innebära att de utsläppsnivåer som är ett resultat av utsläppshandelssystemet inom dessa sektorer kommer att räknas till medlemsstaternas ansträngningar att uppfylla sina skyldigheter enligt denna förordning. Det verkar också innebära att medlemsstaterna behåller sin regleringskapacitet när det gäller att ålägga dessa sektorer ytterligare skyldigheter för att hjälpa dem att uppfylla sina skyldigheter enligt förordningen, samtidigt som dess bestämmelser om flexibilitet och rättvisa gäller. Kommittén framhåller därför vikten av att kommissionen och medlemsstaterna hanterar beröringspunkterna mellan de olika systemen på ett smidigt och öppet sätt. |
| --- | --- |

3.19

Förslaget om marknadsstabilitet

| 3.20 | EESK noterar att beräkningen av det totala antalet utsläppsrätter justeras så att reserven för marknadsstabilitet också ska kunna omfatta luftfarts- och sjöfartssektorerna och att den så kallade intagsnivån ändras för att skapa viss flexibilitet genom en buffertreserv för marknadsstabilitet. |
| --- | --- |

3.20

| 3.21 | Kommittén välkomnar likaså inrättandet av själva reserven för marknadsstabilitet, som även omfattar utsläppshandel i fråga om vägtransporter och byggnader. |
| --- | --- |

3.21

| 3.22 | EESK ser positivt på ändringarna av Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2015/1814 (9) om reserven för marknadsstabilitet och avsikten att beakta behoven hos luftfarten och sjötransporter liksom hos byggnader och vägtransporter. Vi stöder målet att öka förutsebarheten och stabiliteten avseende tillgången på utsläppsrätter. Kommittén välkomnar även förslaget att förlänga fördubblingen av procentsatser och utsläppsrätter, så att tillräckligt många utsläppsrätter kan placeras i reserven för marknadsstabilitet. |
| --- | --- |

3.22

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/sv/TXT/?uri=CELEX%3A52021PC0563.

1

(2)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/?uri=CELEX%3A52021PC0564&qid=1634050477623.

2

(3)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/sv/TXT/?uri=CELEX:52021PC0568.

3

(4)  https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/proposal-amendment-effort-sharing-regulation-with-annexes_en.pdf.

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/757 av den 29 april 2015 om övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp från sjötransporter och om ändring av direktiv 2009/16/EG (EUT L 123, 19.5.2015, s. 55).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 av den 30 maj 2018 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp under perioden 2021–2030 som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet samt om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 156, 19.6.2018, s. 26).

6

(7)  COM(2021) 558 final

7

(8)  COM(2021) 557 final

8

(9)  Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2015/1814 av den 6 oktober 2015 om upprättande och användning av en reserv för marknadsstabilitet för unionens utsläppshandelssystem och om ändring av direktiv 2003/87/EG (EUT L 264, 9.10.2015, s. 1).

9

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/181 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/181

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en mekanism för koldioxidjustering vid gränserna

[COM(2021) 564 final – 2021/0214 (COD)]

(2022/C 152/30)

| Föredragande: | Andrés BARCELÓ DELGADO |
| --- | --- |
| Medföredragande: | John COMER |

Föredragande:

Andrés BARCELÓ DELGADO

Medföredragande:

John COMER

| Remiss | Europaparlamentet, 13.9.2021
  Rådet, 21.9.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 192.1 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö |
| Antagande av sektionen | 25.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 179/3/7 |

Remiss

Europaparlamentet, 13.9.2021

Rådet, 21.9.2021

Rättslig grund

Artiklarna 192.1 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö

Antagande av sektionen

25.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

179/3/7

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar kommissionens förslag att inrätta en gränsjusteringsmekanism för koldioxid (CBAM) i syfte att öka medvetenheten om EU:s klimatambition och för att skapa lika villkor på den inre marknaden. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESK anser att konsekvensbedömningen bör utvidgas till att omfatta exportverksamheten inom de sektorer som faller inom ramen för CBAM. EU måste fortsätta att sträva efter att uppnå sina klimatambitioner men samtidigt även garantera att EU:s industri har lika villkor på den internationella arenan, genom att göra det möjligt för företag i EU att konkurrera på den inre marknaden och exportera till internationella marknader. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESK uppmuntrar EU:s lagstiftare att undersöka hur man ska hantera export så att EU:s industri förblir konkurrenskraftig på den internationella marknaden. Vi rekommenderar en konsekvensbedömning för att ta reda på hur WTO:s regler måste tolkas eller anpassas på ett sådant sätt att de stöder CBAM:s mål och effektivitet för att bidra till att undvika industriella koldioxidutsläpp i hela världen. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Många viktiga frågor kommer att behöva vidareutvecklas genom delegerade genomförandeakter. Med tanke på detta i kombination med föregående punkt är det därför nästan omöjligt att föreställa sig hur varje tillverkningssektor kommer att påverkas av genomförandet. Frågetecken kring flera viktiga detaljer i förslaget till förordning gör det svårt att bedöma det innan lagstiftningsprocessen har kommit längre. Man måste dock undvika osäkra ramvillkor, särskilt vid bedömningen av koldioxid vid import, för att inte undergräva de proaktiva och föregripande åtgärder som europeiska företag vidtar för att skydda klimatet. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESK uppmanar EU:s lagstiftare att fördela intäkterna från CBAM direkt för att stödja den industriella omställningen i de berörda sektorerna. En del ekonomiska sektorer som utsätts för orättvis klimatkonkurrens kan komma att behöva ytterligare stöd som ett erkännande för sina insatser, eftersom de kanske blir mindre konkurrenskraftiga jämfört med dem som inte internaliserar klimat- och miljöavtrycket. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESK uppmanar Europeiska unionen att hjälpa mindre utvecklade länder att förbättra sin tekniska kapacitet för att undvika att de kringgår CBAM. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | En god kontroll av de faktiska inbäddade utsläppen i importerade produkter kommer att vara avgörande för en rättvis tillämpning av CBAM. EESK rekommenderar kommissionen att ställa särskilda krav på auktoriserade kontrollorgan. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Kommittén noterar behovet av en stark europeisk industri som är fullt konkurrenskraftig och tar sitt klimatansvar. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Samtidigt med lagstiftningsförfarandet ombeds kommissionen att genomföra en konsekvensanalys av CBAM:s möjliga effekter längs värdekedjan, som en konsekvens av genomförandet. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Införandet av CBAM skulle orsaka en stor förändring i världshandelssystemet. EU måste vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att CBAM inte leder till en ökning av utsläpp av växthusgaser i andra delar av världen, vilket potentiellt kan ge upphov till fler globala utsläpp. CBAM får inte på något sätt leda till en avindustrialisering av EU. EU måste väga sina klimatambitioner mot det reella faktum att minskningen av växthusgasutsläpp är en global fråga. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | CBAM:s politiska dimension har inte betonats tillräckligt. De slutgiltiga besluten kring CBAM kommer till stor del att grunda sig på diskussioner inom EU men också på de förhandlingar som kommer att behöva föras med handelspartner för att komma överens om resultatet och för att undvika en handelskonflikt. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESK har rimliga förväntningar på att ett fungerande CBAM-system kommer att göra sysselsättningen stabilare inom klimatvänliga och omvandlade före detta koldioxidintensiva företag och sektorer. Vi varnar dock också för risken för att CBAM misslyckas i anslutning till systemet för handel med utsläppsrätter. Ett fullständigt avskaffande av gratis tilldelning genom införandet av CBAM skulle kunna leda till stora förluster av arbetstillfällen i EU. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | CBAM kommer att stödja både EU:s klimatambitioner och en starkare industri i Europa i framtiden. Uppenbara risker, såsom svårigheter att kontrollera lämnad information om koldioxidutsläpp från tredjeländer och eventuellt kringgående, måste beaktas vid genomförandet av CBAM, under och efter övergångsperioden. |
| --- | --- |

1.13

2.   Sammanfattning av kommissionens förslag

| 2.1 | Den 14 juli offentliggjorde kommissionen ”55 %-paketet (’Fit for 55’): nå EU:s klimatmål 2030 för klimatneutralitet” (1). Det innehåller ett förslag om gränsjusteringsmekanismen för koldioxid (CBAM) (2), som är nära kopplat till översynen av direktivet om EU:s utsläppshandelssystem (3). 55 %-paketet är i sin tur en följd av meddelandet om den europeiska gröna given (4), som offentliggjordes den 15 december 2019. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Enligt förslaget ska ett ”teoretiskt utsläppssystem” börja tillämpas på import av flera industriprodukter samt elektricitet. De sektorer som omfattas i den första fasen är cement, stål, gödselmedel, aluminium och elektricitet. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | För material med en intensivare bearbetning nedströms omfattar förslaget redan många produkter i senare led i förädlingskedjan. Det finns dock en hänvisning till ”komplexa varor” som skulle kunna utvidga förslagets tillämpningsområde. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | CBAM:s administrativa börda vilar på kommissionen, medlemsstaterna och importörer på EU-marknaden. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Det ”teoretiska utsläppssystemet” speglar EU:s nuvarande system för utsläppshandel, men några väsentliga saker skiljer dem åt: man kommer inte kunna handla med utsläppscertifikat och importörer måste överlämna certifikaten mot det aktuella koldioxidpriset i EU, baserat på de inbäddade utsläppen i de produkter som importeras till EU. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | En förteckning över de sektorer och produkter som omfattas av CBAM finns i bilaga I till förslaget. Kommissionen kommer att utvidga CBAM till att omfatta nya produkter om den upptäcker att det finns en allvarlig risk för kringgående. Ett förslag från kommissionens om att inkludera nya sektorer eller produkter kommer att genomgå hela lagstiftningsprocessen. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | I det föreslagna systemet beaktas endast direkta utsläpp (tillämpningsområde 1) och inte indirekta utsläpp med koppling till energi (elektricitet eller uppvärmning) (tillämpningsområde 2) eller indirekta utsläpp från produkter i senare led i värdekedjan. Systemet omfattar dock begränsade utsläpp från tidigare led i värdekedjan (transport eller företagets värdekedja omfattas inte) (tillämpningsområde 3) genom begreppet ”komplexa varor”. Det är inte beskrivet i detalj i förslaget hur det här kommer att fungera, men det kommer att fastställas av kommissionen genom genomförandeakter. |
| --- | --- |

2.7

| 2.8 | Det geografiska tillämpningsområdet täcker alla tredjeländer utanför tullunionen förutom de som omfattas av EU:s nuvarande utsläppshandelssystem eller länder ”kopplade” till EU:s utsläppshandelssystem. Särskilda åtgärder införs för att ta hänsyn till det koldioxidpris som tas ut i flera tredjeländer. |
| --- | --- |

2.8

| 2.9 | CBAM skiljer sig från utsläppshandelssystemet eftersom CBAM kommer att fokusera på produkter (med särskilda nummer enligt Kombinerade nomenklaturen (KN-nummer)), medan utsläppshandelssystemet fokuserar på anläggningar. |
| --- | --- |

2.9

| 2.10 | CBAM:s slutgiltiga mål är att gradvis ersätta den nuvarande kostnadsfria tilldelningen inom de sektorer som omfattas. Efter övergångsperioden på tre år kommer kostnadsfri tilldelning att fasas ut fr.o.m. 2026 med 10 % per år under tio år i enlighet med kommissionens nuvarande förslag. Närmare uppgifter om hur utfasningen av kostnadsfri tilldelning för de berörda sektorerna fortskrider ingår inte i CBAM-förslaget utan i översynen av direktivet om handeln med utsläppsrätter. |
| --- | --- |

2.10

| 2.11 | CBAM kommer att ta hänsyn till den kostnadsfria tilldelningen till industrier inom EU för att undvika dubbelt skydd. Den metod som ska användas för att beräkna CBAM-nivån för varje produkt kommer att fastställas av kommissionen i genomförandeakter. |
| --- | --- |

2.11

| 2.12 | Reglerna för att fastställa de inbäddande utsläppen i produkter är allmänna, men har en särskild och förenklad metod för elimport. |
| --- | --- |

2.12

| 2.13 | Kommissionen tror att det kommer att behövas en övergångsperiod på tre år för att precisera beräkningen av inbäddade utsläpp och för att fastställa de ackrediterade kontrollörerna för dessa utsläpp. En övergripande översyn av systemet måste göras år 2025, innan CBAM går in i sin andra fas. |
| --- | --- |

2.13

| 2.14 | Nationella myndigheter kommer att samla in intäkterna från CBAM och i princip betala in dem till EU:s kassa efter att ha dragit av för de administrativa kostnaderna kopplade till förvaltningen av förfarandena. |
| --- | --- |

2.14

| 2.15 | Förslaget avser en treårig (2023–2025) administrativ försöksperiod utan ekonomiska konsekvenser. Importörer kommer att behöva genomföra vissa rapporteringsförfaranden men utan att behöva verifiera inbäddade utsläpp, vara förhandsgodkända eller behöva betala för certifikaten för de importerade produkterna. |
| --- | --- |

2.15

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | Kommissionen har, under ledning av GD Skatter och tullar, utarbetat ett bra förslag. Den har beaktat behovet av att kombinera utvidgningen av EU:s klimatambitioner och behovet av att undvika risken för koldioxidläckage. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Förslaget verkar ha lagts fram utan att det har fastställts några tekniska detaljer. Kommissionen kommer att besluta om dessa under den första fasen (försöksperioden). Både rådet och Europaparlamentet ställer sig bakom en lansering av CBAM år 2023, vilket är en snäv tidsplan. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Många viktiga frågor kommer att behöva vidareutvecklas genom delegerade genomförandeakter. Med tanke på detta i kombination med föregående punkt är det därför nästan omöjligt att föreställa sig hur varje tillverkningssektor kommer att påverkas av genomförandet. Frågetecken kring flera viktiga detaljer i förslaget till förordning gör det svårt att bedöma det innan lagstiftningsprocessen har kommit längre. Man måste dock undvika osäkra ramvillkor, särskilt vid bedömningen av koldioxid vid import, för att inte undergräva de proaktiva och föregripande åtgärder som europeiska företag vidtar för att skydda klimatet. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | När det gäller elimport är det oklart om kommissionen har gjort korrekta bedömningar kring effekten på elpriset på EU:s elmarknad, och hur det skulle kunna generera högre kostnader för konsumenterna och därmed öka risken för koldioxidläckage i elintensiva sektorer. Det får inte glömmas bort att elförbrukningen inte beaktas vid beräkningen av importerade produkters koldioxidavtryck (5). |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Den europeiska industrin är exportinriktad och om den till följd av CBAM har ett visst skydd mot import men inte kan konkurrera på den internationella marknaden kommer bristen på konkurrenskraft att bli kännbar och Europa kommer inte längre kunna locka till sig industriinvesteringar. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Att mycket snabbt ersätta redan existerande åtgärder mot koldioxidläckage med CBAM kan leda till en betydande osäkerhet, vilket kan störa långsiktiga investeringsbeslut som redan tagits på grundval av målen för 2030, som nyligen reviderades. Det kan också minska industrins kapacitet att investera i koldioxidsnål teknik och bli ett hinder för konkurrensen om tillgång till marknader utanför EU. Därför bör man i förekommande fall bibehålla den nuvarande andelen kostnadsfria utsläppsrätter inledningsvis för att göra det möjligt för industrier som omfattas av CBAM att bli mer koldioxideffektiva, och efter det genomföra en gradvis minskning av de kostnadsfria utsläppsrätterna, när så anses lämpligt, för att främja fortsatt utfasning av koldioxidutsläpp. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Konkurrenskraften och prisets påverkan på värdekedjan bör noggrant utvärderas för att begränsa deras inverkan, i synnerhet inom exportsektorer som jordbruksbaserade livsmedel, eftersom dessa är mycket beroende av produkter från de sektorer som redan omfattas av CBAM-förslaget. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | De fullständiga målen i CBAM kan endast uppnås effektivt om kravet på att undvika koldioxid vid import till EU uppvägs av fördelar från klimatvänlig produktion för export från europeiska producenter. Det kan komma att bli så att företag från tredjeländer och företag inom EU kommer att ha rimliga konkurrensvillkor på den inre marknaden, men att inget företag i EU kommer att kunna konkurrera utomlands eftersom producenterna i EU betalar hela koldioxidkostnaden, medan konkurrenter från tredjeländer endast betalar lite eller inget alls. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Systemet kan komma att öppna upp för flera typer av kringgående, såsom byte av källor, kontrolldetaljer, att företag med flera anläggningar i tredjeländer felaktigt påstår att produkter som tillverkas i anläggningar med högt koldioxidavtryck tillverkas i anläggningar med lågt koldioxidavtryck, hopblandning av källor och definition av varor. Detta skulle kunna hindra framstegen med att uppfylla CBAM:s mer ambitiösa klimatmål. Förslaget bör noggrant preciseras under lagstiftningsprocessen för att undvika skadliga beteenden som vore till förfång för lagstiftningens målsättningar: varor bör bära sitt eget klimatavtryck oavsett varifrån de kommer för att främja en effektiv begränsning av klimatförändringar världen över, i stället för att lokala minskningar uppnås genom att utsläppen förs över på andra. |
| --- | --- |

3.9

4.   Särskilda kommentarer

| 4.1 | Kommittén har varit väldigt aktiv med att utforska vilka möjligheter, begränsningar och viktiga aspekter som skulle kunna utvecklas inom ramen för en plan för justering vid gränserna, eller ett skatterelaterat alternativ, för att minska koldioxidläckaget genom att harmonisera klimatkostnader och klimatåtgärder för produkter med ursprung både inom och utanför EU. EESK var den första institutionen inom EU som upptäckte att detta skulle kunna fungera som en kompletterande åtgärd för att begränsa koldioxidläckage. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Kommissionen önskar utvidga CBAM till att omfatta utsläpp från ”tillämpningsområde 2” (från produktion av el eller värme), som för tillfället är exkluderade. EU:s lagstiftare måste beakta att kompensationen för indirekta kostnader härledda från el är långt ifrån homogen eftersom den bygger på medlemsstaternas beslut. Det värsta scenariot skulle vara att CBAM skulle begränsa branschens kompensation för indirekta kostnader, vilket skulle resultera i lägre kompensation än vad som är tillåtet enligt EU:s riktlinjer. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | CBAM-förslaget omfattar inte ferrolegeringar (CN 7202), men det är oklart om inbäddade utsläpp från ferrolegeringar kommer att beaktas i relevanta produkter (t.ex. rostfritt stål (KN-nummer 7218)), eftersom många aspekter väntar på sekundära bestämmelser som kommer att omfatta tekniska och andra ytterst viktiga frågar. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | På EU-nivå är klarhet när det gäller rättsläget av yttersta vikt, och CBAM-förslaget måste preciseras under hela lagstiftningsprocessen för att skapa säkerhet för alla ekonomiska aktörer, oavsett om de kommer från EU eller från tredjeländer. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | En rättvis konkurrenskraft ur ett klimat- och miljömässigt perspektiv för en effektiv industri inom och utanför EU, som även omfattar anständiga arbetsvillkor som överenskommits i kollektivförhandlingar mellan arbetsmarknadens parter måste främjas på det internationella planet på jämlika villkor. Endast klimatvänlighet inom ramen för rättvisa arbetsvillkor och sociala villkor skapar den socialt önskvärda nya konkurrenskraften hos den europeiska industrin. En sådan överenskommelse om EU:s inre marknad, och även om den internationella marknaden, kommer att främja rättvis klimatkonkurrens. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Hur importerna till EU efterlever kraven i CBAM baseras på handlingar som utfärdats utanför EU. Det väcker frågan om extraterritorialitet och EU:s behörighet att fastställa giltigheten av sådana handlingar. Dessutom skulle den tid som krävs för att göra en sådan bedömning göra det möjligt för importerade varor med ett högre koldioxidavtryck än deklarerat att få tillgång till EU-marknaden, vilket är till nackdel för den lagstiftning som lagts fram och den europeiska industrin. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Det är oklart hur man ska beräkna inbäddade utsläpp i de bearbetade produkter som inte omnämns i bilaga 1, men som innehåller material som räknas upp i bilaga 1. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Rapportering, verifiering, spårbarhet och övervakning är viktiga aspekter och man bör inte enbart förlita sig på stickprovskontroller, vilket inte heller är fallet inom övervakningen av utsläppshandeln. Det bör finnas ett snabbt och tydligt förfarande för att säkerställa att om ett eventuellt kringgående eller bristande efterlevnad av CBAM inträffar så ska det lösas på kort tid för att undvika både kringgående och störningar i handels-/försörjningskedjan. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Verifieringen och övervakningen bör vara helt transparent och tillförlitlig inom Europeiska unionen och i medlemsländerna. Information bör finnas tillgänglig för de relevanta organ som är auktoriserade att utföra övervakning, med ett logiskt sekretesskydd. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Kommissionen bör erbjuda stöd till medlemsstater som har en svagare gränsförvaltningskapacitet, eftersom de skulle kunna bli måltavlor för otillbörliga metoder och bli en inkörsport för kringgåendet av CBAM. Den måste också inkludera CBAM-”utbildning” i sina program för att stödja utvecklingsländer och grannländer i syfte att hjälpa dem att hantera de utmaningar som klimatskyddet innebär och undvika risken för kringgående. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | Intäkterna från CBAM bör avsättas till att stödja en rättvis omställning av EU:s industri till en koldioxidneutral ekonomi i de berörda sektorerna. EU skulle kunna lansera en särskild innovationsfond för teknisk utveckling för att främja industriell omställning utan att riskera klimatkonkurrenskraften. |
| --- | --- |

4.11

5.   WTO-relaterade kommentarer

| 5.1 | Kommissionen har varit ytterst försiktig när det kommer till förenlighet med WTO:s regler. Därför har man bortsett från export i förslaget. Eftersom det finns motstridiga åsikter om förenligheten med WTO:s regler behövs en detaljerad analys av denna fråga tillsammans med ärliga diplomatiska diskussioner med handelspartner för att undvika att ett handelskrig bryter ut och för att industrier inom EU ska kunna förbli konkurrenskraftiga på den internationella marknaden. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Artikel XX b och g i det allmänna tull- och handelsavtalet (Gatt, 1994) kommer troligtvis att användas för att rättfärdiga CBAM som en miljöskyddspolicy. Ingen kan med säkerhet veta vad en WTO-panel eller ett överprövningsorgan skulle ta för beslut i den här frågan. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Under nuvarande omständigheter, och med tanke på hur brådskande det är att bekämpa klimatförändringarna, är det av avgörande betydelse att ett förnyat WTO tar upp miljö- och klimatfrågor på sin dagordning. EU skulle kunna utnyttja CBAM som ett tillfälle att inleda denna debatt tillsammans med andra handelspartner inom WTO. EESK har redan föreslagit detta i sitt yttrande REX/531 (6). |
| --- | --- |

5.3

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  COM(2021) 550 final.

1

(2)  COM(2021) 564 final.

2

(3)  COM(2021) 551 final.

3

(4)  COM(2019) 640 final.

4

(5)  Kommissionens konsekvensbedömning av CBAM, bilaga 8.

5

(6)  EESK:s yttrande ”Koldioxidmarknader: framväxt, strukturering och utmaningar för den europeiska industrin” (REX/531), EUT C 429, 11.12.2020, s. 122.

6

---

BILAGA

Följande ändringsförslag avslogs under debatten, men fick minst en fjärdedel av rösterna (artikel 43.2 i arbetsordningen):

ÄNDRINGSFÖRSLAG 1

Punkt 3.6

Ändra enligt följande:

| Sektionens yttrande | Ändringsförslag |
| --- | --- |
| Att mycket snabbt ersätta redan existerande åtgärder mot koldioxidläckage med CBAM kan leda till en betydande osäkerhet, vilket kan störa långsiktiga investeringsbeslut som redan tagits på grundval av målen för 2030, som nyligen reviderades. Det kan också minska industrins kapacitet att investera i koldioxidsnål teknik och bli ett hinder för konkurrensen om tillgång till marknader utanför EU. Därför bör man i förekommande fall bibehålla den nuvarande andelen kostnadsfria utsläppsrätter inledningsvis för att göra det möjligt för industrier som omfattas av CBAM att bli mer koldioxideffektiva, och efter det genomföra en gradvis minskning av de kostnadsfria utsläppsrätterna,
  när så anses lämpligt
  , för att främja fortsatt utfasning av koldioxidutsläpp. | Att mycket snabbt ersätta redan existerande åtgärder mot koldioxidläckage med CBAM kan leda till en betydande osäkerhet, vilket kan störa långsiktiga investeringsbeslut som redan tagits på grundval av målen för 2030, som nyligen reviderades. Det kan också minska industrins kapacitet att investera i koldioxidsnål teknik och bli ett hinder för konkurrensen om tillgång till marknader utanför EU. Därför bör man i förekommande fall bibehålla den nuvarande andelen kostnadsfria utsläppsrätter inledningsvis för att göra det möjligt för industrier som omfattas av CBAM att bli mer koldioxideffektiva, och efter det genomföra en gradvis minskning av de kostnadsfria utsläppsrätterna,
  till dess att den nya åtgärden har bevisat sin effektivitet
  , för att främja fortsatt utfasning av koldioxidutsläpp. |

Sektionens yttrande

Ändringsförslag

Att mycket snabbt ersätta redan existerande åtgärder mot koldioxidläckage med CBAM kan leda till en betydande osäkerhet, vilket kan störa långsiktiga investeringsbeslut som redan tagits på grundval av målen för 2030, som nyligen reviderades. Det kan också minska industrins kapacitet att investera i koldioxidsnål teknik och bli ett hinder för konkurrensen om tillgång till marknader utanför EU. Därför bör man i förekommande fall bibehålla den nuvarande andelen kostnadsfria utsläppsrätter inledningsvis för att göra det möjligt för industrier som omfattas av CBAM att bli mer koldioxideffektiva, och efter det genomföra en gradvis minskning av de kostnadsfria utsläppsrätterna,
  när så anses lämpligt
  , för att främja fortsatt utfasning av koldioxidutsläpp.

Att mycket snabbt ersätta redan existerande åtgärder mot koldioxidläckage med CBAM kan leda till en betydande osäkerhet, vilket kan störa långsiktiga investeringsbeslut som redan tagits på grundval av målen för 2030, som nyligen reviderades. Det kan också minska industrins kapacitet att investera i koldioxidsnål teknik och bli ett hinder för konkurrensen om tillgång till marknader utanför EU. Därför bör man i förekommande fall bibehålla den nuvarande andelen kostnadsfria utsläppsrätter inledningsvis för att göra det möjligt för industrier som omfattas av CBAM att bli mer koldioxideffektiva, och efter det genomföra en gradvis minskning av de kostnadsfria utsläppsrätterna,
  till dess att den nya åtgärden har bevisat sin effektivitet
  , för att främja fortsatt utfasning av koldioxidutsläpp.

| Motivering |
| --- |
| Eftersom punkt 3.6 i huvudsak handlar om kostnadsfria utsläppsrätter som man inledningsvis bör behålla för att göra det möjligt för industrier som omfattas av CBAM att bli mer koldioxideffektiva, och efter det genomföra en gradvis minskning av de kostnadsfria utsläppsrätterna, bör denna bestämmelse också flyttas till slutsatserna och rekommendationerna, genom att man lägger till anmärkningen ”till dess att den nya åtgärden har bevisat sin effektivitet”, vilket stärker ståndpunkten att CBAM bör ses som ett kompletterande instrument till kostnadsfri tilldelning till dess att mekanismen är fullt ut operativ, effektiv och inte leder till koldioxidläckage, och verkligt lika villkor för EU:s industri därmed säkerställs. |

Motivering

Eftersom punkt 3.6 i huvudsak handlar om kostnadsfria utsläppsrätter som man inledningsvis bör behålla för att göra det möjligt för industrier som omfattas av CBAM att bli mer koldioxideffektiva, och efter det genomföra en gradvis minskning av de kostnadsfria utsläppsrätterna, bör denna bestämmelse också flyttas till slutsatserna och rekommendationerna, genom att man lägger till anmärkningen ”till dess att den nya åtgärden har bevisat sin effektivitet”, vilket stärker ståndpunkten att CBAM bör ses som ett kompletterande instrument till kostnadsfri tilldelning till dess att mekanismen är fullt ut operativ, effektiv och inte leder till koldioxidläckage, och verkligt lika villkor för EU:s industri därmed säkerställs.

Resultat av omröstningen:

| Röster för: | 66 |
| --- | --- |
| Röster emot: | 90 |
| Nedlagda röster: | 24 |

Röster för:

66

Röster emot:

90

Nedlagda röster:

24

ÄNDRINGSFÖRSLAG 2

Punkt 1.12

Ändra enligt följande:

| Sektionens yttrande | Ändringsförslag |
| --- | --- |
| EESK har rimliga förväntningar på att ett fungerande CBAM-system kommer att göra sysselsättningen stabilare inom klimatvänliga och omvandlade före detta koldioxidintensiva företag och sektorer. Vi varnar dock också för risken för att CBAM misslyckas i anslutning till systemet för handel med utsläppsrätter. Ett fullständigt avskaffande av gratis tilldelning genom införandet av CBAM skulle kunna leda till stora förluster av arbetstillfällen i EU. | EESK har rimliga förväntningar på att ett fungerande CBAM-system kommer att göra sysselsättningen stabilare inom klimatvänliga och omvandlade före detta koldioxidintensiva företag och sektorer. Vi varnar dock också för risken för att CBAM misslyckas i anslutning till systemet för handel med utsläppsrätter. Ett fullständigt avskaffande av gratis tilldelning genom införandet av CBAM skulle kunna leda till stora förluster av arbetstillfällen i EU.
  Man bör inledningsvis behålla den nuvarande andelen kostnadsfria utsläppsrätter för att göra det möjligt för industrier som omfattas av CBAM att bli mer koldioxideffektiva, och efter det genomföra en gradvis minskning av de kostnadsfria utsläppsrätterna, till dess att den nya åtgärden har bevisat sin effektivitet, för att främja fortsatt utfasning av koldioxidutsläpp. |

Sektionens yttrande

Ändringsförslag

EESK har rimliga förväntningar på att ett fungerande CBAM-system kommer att göra sysselsättningen stabilare inom klimatvänliga och omvandlade före detta koldioxidintensiva företag och sektorer. Vi varnar dock också för risken för att CBAM misslyckas i anslutning till systemet för handel med utsläppsrätter. Ett fullständigt avskaffande av gratis tilldelning genom införandet av CBAM skulle kunna leda till stora förluster av arbetstillfällen i EU.

EESK har rimliga förväntningar på att ett fungerande CBAM-system kommer att göra sysselsättningen stabilare inom klimatvänliga och omvandlade före detta koldioxidintensiva företag och sektorer. Vi varnar dock också för risken för att CBAM misslyckas i anslutning till systemet för handel med utsläppsrätter. Ett fullständigt avskaffande av gratis tilldelning genom införandet av CBAM skulle kunna leda till stora förluster av arbetstillfällen i EU.
  Man bör inledningsvis behålla den nuvarande andelen kostnadsfria utsläppsrätter för att göra det möjligt för industrier som omfattas av CBAM att bli mer koldioxideffektiva, och efter det genomföra en gradvis minskning av de kostnadsfria utsläppsrätterna, till dess att den nya åtgärden har bevisat sin effektivitet, för att främja fortsatt utfasning av koldioxidutsläpp.

| Motivering |
| --- |
| Tanken är att flytta en mycket viktig text till slutsatserna från punkt 3.6 (se ovan).
  Tonvikten bör ligga på att kostnadsfria utsläppsrätter inom CBAM inte bör avskaffas helt förrän den nya mekanismen har visat sig vara effektiv. |

Motivering

Tanken är att flytta en mycket viktig text till slutsatserna från punkt 3.6 (se ovan).

Tonvikten bör ligga på att kostnadsfria utsläppsrätter inom CBAM inte bör avskaffas helt förrän den nya mekanismen har visat sig vara effektiv.

Resultat av omröstningen:

| Röster för: | 60 |
| --- | --- |
| Röster emot: | 94 |
| Nedlagda röster: | 26 |

Röster för:

60

Röster emot:

94

Nedlagda röster:

26

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/189 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/189

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) 2018/842 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp under perioden 2021–2030 som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet

[COM(2021) 555 final – 2021/0200(COD)]

(2022/C 152/31)

| Föredragande: | Veselin MITOV |
| --- | --- |
| Medföredragande: | Udo HEMMERLING |

Föredragande:

Veselin MITOV

Medföredragande:

Udo HEMMERLING

| Remiss | Europaparlamentet, 13.9.2021
  Rådet, 17.9.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 304 och 192.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö |
| Antagande av sektionen | 25.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 220/4/8 |

Remiss

Europaparlamentet, 13.9.2021

Rådet, 17.9.2021

Rättslig grund

Artiklarna 304 och 192.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö

Antagande av sektionen

25.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

220/4/8

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar kommissionens förslag om att ändra förordningen om ansvarsfördelning – Europaparlamentets och rådets förordning (EU) (1) 2018/842 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp – för att anpassa förordningens bidrag så att den hjälper till att uppnå den höjda ambitionsnivå för 2030 som eftersträvas genom den europeiska gröna given och omsätts i konkreta åtgärder genom resten av 55 %-paketet. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Även om den höjda ambitionsnivån för EU:s utsläppsminskningsmål står sig väl i internationell jämförelse, finns det en risk att även dessa ökade insatser från en rik ekonomi med historiskt sett stora utsläpp inte räcker till för att på ett meningsfullt sätt bidra till ett scenario med en maximal uppvärmning på 1,5 oC i slutet av århundradet, också mot bakgrund av den dramatiska prognosen i IPCC:s nyligen offentliggjorda sjätte utvärderingsrapport (2021) (2). Av denna anledning är det mycket viktigt att minskningsmålet på 55 % för hela EU senast 2030 genomförs, och medlemsstaternas insatser är avgörande i detta sammanhang. EESK konstaterar därför att det är mycket viktigt att det i förordningen om ansvarsfördelning finns ambitiösa och bindande mål för medlemsstaterna. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Den höga ambitionsnivån på klimatområdet i hela 55 %-paketet är således obestridlig. Samtidigt kan dessa nödvändiga klimatåtgärder ha avsevärda fördelningsmässiga effekter (både mellan och inom medlemsstaterna) och måste därför hanteras på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESK instämmer därför i att skillnaderna mellan medlemsstaterna måste beaktas för att säkerställa både maximal rättvisa och kostnadseffektivitet. För att uppnå verklig kostnadseffektivitet på ett rättvist sätt bör beräkningarna rörande ansvarsfördelningen helst behandla båda dessa aspekter samtidigt och målen bör fastställas på så sätt att de relativa kostnaderna för att minska utsläppen i förhållande till BNP är desamma för alla länder. För att kompensera för bristerna i ansvarsfördelningen anser EESK att flexibilitetsmekanismerna har en avgörande roll och bör ägnas särskild uppmärksamhet. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Integrationen bör ske på ett sätt som stärker framstegen mot långsiktig klimatneutralitet och därför måste både utsläppsminskningar och koldioxidbindning beaktas, liksom utmaningarna i samband med anpassning och livsmedelstrygghet. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | När det gäller inrättandet av ett nytt utsläppshandelssystem för vägtransporter och byggnader stöder vi kommissionens aktuella förslag om att fortsatt låta dessa sektorer omfattas av förordningen om ansvarsfördelning även efter att ett nytt utsläppshandelssystem för vägtransporter och byggnader har inrättats, och noterar att de utsläppsminskningar som följer av handeln med utsläppsrätter inom dessa sektorer kommer att räknas med i medlemsstaternas insatser för att uppfylla skyldigheterna enligt förordningen om ansvarsfördelning. Kommissionen och medlemsstaterna måste hantera beröringspunkterna mellan de två systemen på ett smidigt och öppet sätt. |
| --- | --- |

1.6

2.   Allmänna kommentarer

| 2.1 | Som en del av 55 %-paketet, som kommissionen lade fram den 14 juli 2021, syftar detta förslag till att ändra förordningen om ansvarsfördelning så att den bidrar till att uppnå målet att minska utsläppen med 55 % fram till 2030 i enlighet med den europeiska klimatlagen. Den totala minskningen skulle behöva öka med cirka 11 procentenheter från det minskningsmål på 29 % fram till 2030 som fastställdes i förordningen om ansvarsfördelning 2018. I detta yttrande framför EESK sina synpunkter på förslaget till förordning om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp under perioden 2021–2030. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Förslaget till förordning om ansvarsfördelning är en del av genomförandet av EU:s åtagande att minska växthusgasutsläppen med minst 55 % fram till 2030 jämfört med 1990 års nivåer. Enligt kommissionens förslag innebär 2030-målet att utsläppen jämfört med 2005 års nivåer ska minska med 61 % i sektorer som omfattas av EU:s befintliga utsläppshandelssystem, med 43 % i det föreslagna separata utsläppshandelssystemet för transporter och byggnader samt med 40 % i sektorer som inte omfattas av utsläppshandelssystemet. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Den föreslagna förordningen är tillämplig på vägtransporter och byggnader, som skulle omfattas av ett separat utsläppshandelssystem, i enlighet med 55 %-paketet, samt sjöfart inom EU och på sektorer och verksamheter som inte omfattas av utsläppshandelssystemet, såsom jordbruk och avfall. EESK stöder kommissionens förslag om att behålla förordningen om ansvarsfördelning för ovannämnda sektorer. Det förväntade mervärdet av detta är enligt kommissionens konsekvensbedömning att det säkerställer att dessa sektorer kommer att uppnå de utsläppsminskningar som krävs och att ett (utvidgat) utsläppshandelssystem bör ses som ett ytterligare stöd för att nå den höjda ambitionsnivån för 2030. I konsekvensbedömningen påpekas också att en höjning av de nationella målen i förordningen om ansvarsfördelning kommer att kräva en översyn av principerna om rättvisa och kostnadseffektivitet. Kompletterande instrument (marknad och reglering) kan därför komma att behövas för sektorer med stelheter på marknaden (brist på tillgång till överkomliga koldioxidsnåla lösningar) där befolkningen (särskilt låginkomsttagare) påverkas direkt. Om dessa sektorer fortsatt omfattas av medlemsstaternas lagstiftningsmöjligheter inom ramen för förordningen om ansvarsfördelning säkerställer det att de eftersträvade resultaten uppnås, och det kan innebära ett bättre skydd och mer rättvisa. Därför stöder vi kommissionens aktuella förslag om att fortsatt låta dessa sektorer omfattas av förordningen om ansvarsfördelning även efter inrättandet av ett nytt utsläppshandelssystem för vägtransporter och byggnader. Kommissionen och medlemsstaterna måste hantera beröringspunkterna mellan de två systemen på ett smidigt och öppet sätt. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Kommissionen föreslår att de differentierade nationella utsläppsminskningsmålen bibehålls för att man ska kunna efterleva de principer om rättvisa och kostnadseffektivitet som Europeiska rådet efterlyser. De reviderade målen för minskning av växthusgaser fram till 2030 för enskilda medlemsstater i sektorer som omfattas av förordningen för ansvarsfördelning varierar från 10 % till 50 % jämfört med 2005 års nivåer. EESK stöder helhjärtat tanken att de medlemsstater som är ekonomiskt bäst rustade att minska utsläppen av växthusgaser relativt sett bör göra mer, samtidigt som en kostnadseffektiv utsläppsminskningspotential också bör övervägas, och i detta syfte bör flexibilitetsmekanismerna ge ett betydande bidrag. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | När det gäller flexibilitetsmekanismer bör flexibilitet mellan medlemsstater och flexibilitet över tid, antingen genom sparande eller lån, också tillämpas, med beaktande av medlemsstaternas olika förmåga och kapacitet, kostnadseffektiva lösningar och effekterna av konjunkturcykler. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Kommissionen föreslår att man fortsätter att använda ett flexibilitetssystem som möjliggör överföring av utsläppstilldelningar mellan medlemsstater och över tid. Den föreslår också nya flexibilitetsmöjligheter som gör det möjligt för de sektorer som omfattas av ansvarsfördelningsbeslutet att genomföra vissa utjämningar i förhållande till de sektorer som omfattas av EU:s utsläppshandelssystem och LULUCF-sektorerna. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | I det framlagda 55 %-paket tas också övervakning och rapportering av utsläpp av växthusgaser upp, inbegripet bokföringsregler för markanvändning och skogsbruk. |
| --- | --- |

2.7

3.   Särskilda kommentarer

| 3.1 | Kommissionen beaktar med rätta principerna om rättvisa och kostnadseffektivitet i sitt förslag. EESK instämmer i att skillnaderna mellan medlemsstaterna måste beaktas för att säkerställa både rättvisa och kostnadseffektivitet. Syftet är avspegla skillnaderna i medlemsstaternas särskilda förhållanden och utgångsläge, samt deras ekonomiska potential att minska utsläppen. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | När man beaktar de nationella utsläppsminskningsmålen och hur dessa ska uppnås på ett rättvist och kostnadseffektivt sätt bör befintliga statliga subventioner till produktion och förbrukning av fossil energi fasas ut på ett genomtänkt sätt. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESK uppmärksammar dock att rättvisa och kostnadseffektivitet behandlas separat i den föreslagna strategin. För att åstadkomma det mest ändamålsenliga resultatet på EU-nivå med verklig kostnadseffektivitet på ett rättvist sätt bör beräkningarna helst omfatta båda aspekterna på ett övergripande sätt i alla medlemsstater. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | När det gäller markanvändning och skogsbruk – som är ett ämne för ett separat förlag, men med viss relevans även för andra sektorer – föreslår kommissionen att balans mellan utsläpp och upptag, beräknade enligt bokföringsreglerna, måste uppnås i varje medlemsstat. Om kolsänkor inkluderas i EU:s mål för minskning av växthusgasutsläppen fram till 2030 kommer nettoupptaget av växthusgaser inom LULUCF-sektorn att höjas till 310 miljoner ton. EESK anser att höjningen av ambitionsnivån är nödvändig, men påpekar att koldioxidupptag inte bör ses som en mekanism för att kompensera för andra sektorers utsläppsminskningar. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Det krävs ett effektivt och transparent system för att övervaka resultaten av flexibiliteten. Den nuvarande övervakningsramen i form av det register som inrättats genom kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/1124 (3) bör därför förstärkas för att säkerställa att allmänheten har full tillgång till transaktionsuppgifter, inbegripet användningen av flexibilitet (4). |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | När det gäller de nationella utsläppsminskningsmålen uppmanar EESK kommissionen att undersöka vilka särdrag hos medlemsstaterna utöver enbart BNP per capita som bör beaktas när man fastställer nationella mål (t.ex. koldioxidintensitet, sårbara regioner), även med tanke på det stöd som ges genom EU:s facilitet för återhämtning och resiliens. |
| --- | --- |

3.6

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 av den 30 maj 2018 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp under perioden 2021–2030 som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet samt om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 156, 19.6.2018, s. 26).

1

(2)  IPCC (2021): ”Summary for Policymakers” i: Climate Change 2021: The Physical Science Basis. Contribution of Working Group I to the Sixth Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change [MassonDelmotte, V., P. Zhai, A. Pirani, S.L. Connors, C. Péan, S. Berger, N. Caud, Y. Chen, L. Goldfarb, M.I. Gomis, M. Huang, K. Leitzell, E. Lonnoy, J.B.R. Matthews, T.K. Maycock, T. Waterfield, O. Yelekçi, R. Yu, och B. Zhou (red.)]. Cambridge University Press.

2

(3)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/1124 av den 13 mars 2019 om ändring av delegerad förordning (EU) 2019/1122 vad gäller unionsregistrets funktion enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 (EUT L 177, 2.7.2019, s. 66).

3

(4)  För närvarande är transaktionsuppgifter, inklusive användningen av flexibilitet, tillgängliga för allmänheten (Union Registry) Dessutom rapporterar kommissionen årligen om efterlevnaden av all EU:s klimatlagstiftning genom lägesrapporten om klimatåtgärder.

4

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/192 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/192

---

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordningarna (EU) 2018/841 vad gäller omfattning, förenkling av regler för efterlevnadskontroll, fastställande av medlemsstaternas mål för 2030 och åtaganden för att kollektivt uppnå klimatneutralitet 2035 i sektorn för markanvändning, skogsbruk och jordbruk, och (EU) 2018/1999 vad gäller förbättrad övervakning, rapportering, uppföljning av framsteg och översyn

[COM(2021) 554 final]

(2022/C 152/32)

| Föredragande: | Anastasis YIAPANIS |
| --- | --- |

Föredragande:

Anastasis YIAPANIS

| Remiss | Europaparlamentet, 13.9.2021
  Rådet, 17.9.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 304 och 192.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö |
| Antagande av sektionen | 25.11.2021 |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 145/1/3 |

Remiss

Europaparlamentet, 13.9.2021

Rådet, 17.9.2021

Rättslig grund

Artiklarna 304 och 192.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö

Antagande av sektionen

25.11.2021

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

145/1/3

1.   Slutsatser och rekommendationer

| 1.1 | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) deltar till fullo i kampen mot klimatförändringarna och instämmer helt i att effektiva och omedelbara åtgärder måste vidtas. Det krävs gemensamma insatser från såväl offentliga som privata enheter för att säkra medborgarnas och lokalsamhällenas aktiva engagemang, stöd och egenansvar, och för att generera ytterligare finansiella resurser för att stödja omställningen till en koldioxidsnål ekonomi. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Europa har drabbats av skogsbränder och översvämningar utan motstycke, som sammanfallit med rekordartade torrperioder och värmeböljor. Smart och hållbar vattenförvaltning kan avsevärt förbättra EU:s förmåga att begränsa och bekämpa bränder samt stärka motståndskraften mot skyfall, översvämningar och torrperioder. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Klimatförändringar och förlust av biologisk mångfald är sammanlänkade och måste hanteras tillsammans. Förlust av livsmiljöer, föroreningar, överexploatering och spridning av invasiva arter måste åtgärdas för att se till att naturliga ekosystem bevaras och markbaserade sektorers viktiga sociala och ekonomiska roll fullgörs. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Medlemsstaterna bör utforma lagstiftningsramar som uppmuntrar jordbrukare och skogsförvaltare att följa nya hållbara affärsmodeller som främjar biologisk mångfald, tillämpar regler för cirkulär ekonomi och skapar hållbara metoder för produktion av biomassa. Kommittén efterlyser nationella program för restaurering av våtmarker av hög kvalitet och anser att utsläpp från våtmarker bör bokföras så snart som möjligt och inte bara från och med 2026. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Eftersom begränsning av klimatförändringarna är en global angelägenhet anser EESK att EU:s insatser måste kompletteras med riktade och effektiva externa diskussioner om hur man skapar ett omedelbart globalt engagemang, en rättvis fördelning av bördan och en rättvis konkurrens. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Det är av största vikt att främja och ge stöd till hållbara jordbruksmetoder såsom växelbruk, återvinning av organiskt avfall, precisionsjordbruk, permakultur osv. Marken måste förvaltas med omsorg i alla medlemsstater för att säkerställa att det råder balans mellan konkurrenskraft och hållbarhet, och tillräckliga finansieringsmöjligheter måste tillhandahållas. EESK välkomnar kommissionens avsikt att föreslå ett regelverk för koldioxidupptag inom jordbrukssektorn. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Träbaserad och andra sorters bioenergi har en mycket viktig roll att spela och bör främjas om och när biomassan är hållbart producerad. Däremot är import av biomassa förknippat med specifika risker som inte omfattas av EU:s lagstiftningsram. EU:s handelspolitik bör bidra till att förhindra import av biomassa som leder till avskogning i ursprungsländerna. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESK uppskattar kommissionens förslag att genomföra en omfattande utvärdering av nationella inventeringsdata under 2025, eftersom dataanalysen huvudsakligen bygger på de nationella skogsinventeringarna, vilka inte görs samstämmigt och ibland är ofullständiga eller felaktiga. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Det behövs program för kompetensutveckling och omskolning för att ge både entreprenörer och arbetstagare tillgång till den senaste tekniken samt till digitala färdigheter som förbättrar hållbarheten. Arbetsmarknadens parter och berörda organisationer i det civila samhället har en viktig roll att spela och måste involveras i både planerings- och genomförandefaserna av 55 %-paketet. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Det behövs stöd till FoU-projekt om hållbart jordbruk och produktion av biomassa från skog. EESK efterlyser en skräddarsydd lagstiftningsram till stöd för små och medelstora företag och uppmanar medlemsstaterna att överväga skatteincitament för att gynna omställningen. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Slutligen är kommittén oroad över att den sociala dimensionen av genomförandet av den gröna given inte beaktas fullt ut. Särskild uppmärksamhet måste fästas vid de regioner, industrier, arbetstagare och medborgare som kommer att stå inför de största utmaningarna. |
| --- | --- |

1.11

2.   Bakgrund och inledning

| 2.1 | Klimatmålsplanen för 2030 (1), som antogs i september 2020, slår fast nya och mer ambitiösa mål om att fram till 2030 minska utsläppen av växthusgaser med minst 55 % i förhållande till 1990 års nivåer, jämfört med det tidigare avtalet om en nettominskning på minst 40 %. 55 %-paketet (2) offentliggjordes i juli 2021 och innehåller 13 lagstiftningsförslag som syftar till att se över den nuvarande klimatlagstiftningen, inklusive LULUCF-förordningen från 2018 (3). Förslagen ämnar säkerställa en rättvis, konkurrenskraftig och effektiv grön omställning fram till 2030 och därefter. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Marken förser oss med livsmedel och foder, men också med råvaror till den biobaserade ekonomin (fibrer och trä till papper, textilier, byggnadsmaterial och biobränslen), den utgör hemvist för den biologiska mångfalden och har stor kapacitet att binda koldioxid från atmosfären. Samtidigt genererar verksamhet inom jordbruk och skogsbruk utsläpp av växthusgaser. LULUCF-förordningens tillämpningsområde har utvidgats från enbart skog till all markanvändning (inklusive jordbrukssektorn från och med 2031) och fastslår bindande åtaganden för alla medlemsstater om att iaktta regeln om ”icke-debitering”. Det ska åstadkommas med lagstiftningsåtgärder för sektorn som säkerställer att bokförda utsläpp från markanvändning helt och hållet kompenseras med ett likvärdigt bokfört upptag av koldioxid från atmosfären. Man föreslår också en ny EU-styrningsmekanism som syftar till att göra övervakningen av medlemsstaternas beräkningar av utsläpp och upptag mer korrekt. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | I det stora hela måste medlemsstaterna se till att utsläppen från LULUCF-sektorerna inte överskrider upptaget för perioden 2021–2025, nå ett totalt nettoupptag på minst 310 miljoner ton koldioxid senast 2030, uppnå klimatneutralitet senast 2035 för alla marksektorer och därefter notera negativa siffror. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Medlemsstaterna kommer emellertid att vara skyldiga att lägga fram integrerade begränsningsplaner för alla marksektorer och uppmuntras att använda avancerad digital övervakningsteknik, inklusive observationer med fjärranalys, som är tillgänglig via Copernicusprogrammet (högupplösta och heltäckande satellitbilder) samt data som samlas in inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP). Dessutom införs i förslaget till förordning en möjlighet till transaktionsprocesser mellan medlemsstaterna, vilket ger incitament att sträva efter att öka upptaget av koldioxid ännu mer än i målen. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) kan bidra till att begränsa klimatförändringarna genom att bibehålla och förbättra sänkor och kollager. Kommissionen föreslår åtgärder som ska hjälpa skogsförvaltare att gagna klimatet vid produktion av träprodukter och uppmuntra jordbrukare att tillämpa klimatsmarta och hållbara jordbruksmetoder. |
| --- | --- |

2.5

3.   Allmänna kommentarer

| 3.1 | Det europeiska civila samhället deltar till fullo i kampen mot klimatförändringarna och instämmer helt i att effektiva och omedelbara åtgärder måste vidtas. EESK menar att det behövs gemensamma insatser från såväl offentliga som privata enheter för att öka medvetenheten om det ofrånkomliga behovet av att agera nu, säkerställa medborgarnas och lokalsamhällenas aktiva engagemang, stöd och egenansvar samt generera ytterligare finansiering till stöd för omställningen till en koldioxidsnål ekonomi. EU kan inte ödsla mer tid på utdragna diskussioner. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | LULUCF-sektorn har minskat sitt nettoupptag av koldioxid med en femtedel (4), främst på grund av ökad skogsavverkning och brist på incitament. Dessutom har Europa drabbats av skogsbränder och översvämningar utan motstycke, som sammanfallit med rekordartade torrperioder och värmeböljor. Skogar har också varit särskilt sårbara för insektsangrepp, och våtmarker har kontinuerligt försämrats. Samtidigt som betydande ökningar av sänkor i mark kan uppnås till en relativt låg kostnad, måste åtgärderna intensifieras för all markanvändning, bl.a. för förbättrad skogs- och åkermarksförvaltning samt nybeskogning. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESK menar att det finns olika sätt att öka koldioxidbindningen, till exempel genom markförvaltning, skogsförnyelse och återställande av naturliga ekosystem. Klimatförändringar och förlust av biologisk mångfald är sammanlänkade och måste hanteras tillsammans. Förlust av livsmiljöer, föroreningar, överexploatering och spridning av invasiva arter måste åtgärdas för att se till att naturliga ekosystem bevaras och markbaserade sektorers viktiga sociala och ekonomiska roll fullgörs. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Medlemsstaterna bör ta fram nationella strategier för att bevara och restaurera torvmarker av hög kvalitet, eftersom de utgör en viktig möjlighet att skydda och öka kollagret i organisk mark och återställa den biologiska mångfalden. EESK föreslår därför att ett av de viktigaste målen bör vara att restaurera torvmarker av hög kvalitet (med hjälp av paludikultur (5)) och våtmarker, och anser att utsläpp från våtmarker bör bokföras så snart som möjligt och inte bara från och med 2026, såsom kommissionen föreslår. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Forskning tyder på att stora okontrollerade skogsbränder har bidragit till nettoutsläpp av koldioxid under flera årtionden och hämmar vegetationens återväxt. Vattenförvaltning, särskilt vattenhållande i marken och lagring av vatten i reservoarer, kan avsevärt förbättra kapaciteten att begränsa och bekämpa bränder. Samtidigt stärker den motståndskraften mot skyfall, översvämningar och torrperioder. EESK rekommenderar därför att kommissionen stimulerar och stöder medlemsstaterna i arbetet med att förbättra vattenförvaltningspolitiken för att öka jordbrukets produktivitet och kapacitet att binda koldioxid. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Jordbrukare och skogsförvaltare måste uppmuntras att följa nya hållbara affärsmodeller som främjar biologisk mångfald och tillämpar regler för cirkulär ekonomi. EESK har tidigare efterfrågat en heltäckande och rättvis lagstiftningsram ”som gör det möjligt för markägarna och markförvaltarna att genomföra motsvarande effektiva åtgärder inom markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk på ett ekonomiskt ändamålsenligt sätt och inte bara på egen bekostnad” (6). Det är nu upp till varje medlemsstat att utforma dessa viktiga incitamentsramar utifrån sina egna specifika omständigheter. EESK har också uppmanat medlemsstaterna ”att ta fram en ambitiös nationell politik som bygger på principen nedifrån-och-upp för LULUCF-sektorn, i nära samarbete med det civila samhället på nationell, regional och lokal nivå” (7). |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Diskussionerna om hur skogarna ska förvaltas och vilka delar av träden som kan användas för energiändamål måste fortsätta. I kommissionens förslag till översyn av direktivet om förnybar energi (8) förbjuds utvinning av biomassa från naturskog och begränsas förbränning av vissa typer av trä, men förbises den nuvarande goda praxis enligt vilken olika sorters träd och olika delar av träd används för det ändamål de är bäst lämpade för, vilket ger ett optimalt sammanlagt mervärde utan att naturresurser går förlorade. EESK vill i alla medlemsstater se nationella lagstiftningsramar som syftar till att stödja och främja hållbara metoder för produktion av biomassa. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Dessutom kan främjandet av kompetens och kunskap hos, samt stöd till, jordbrukare och skogsförvaltare leda till att nya hållbara metoder och banbrytande teknik utnyttjas i större utsträckning (t.ex. precisionsjordbruk, fasta körspår, korrekt avfallshantering, minskning eller undvikande av användning av kemiska bekämpningsmedel, bevarande av den genetiska mångfalden på marken osv.). EESK välkomnar kommissionens avsikt att föreslå ett regelverk för koldioxidupptag inom jordbrukssektorn. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Det behövs globalt samordnade åtgärder för att snabbt och effektivt ta itu med klimatförändringarna. IPCC:s rapport från 2021 (9) för fram vetenskapliga belägg för att de på senare tid frekventa katastroferna i Europa har ett tydligt samband med det varmare klimatet och ökade växthusgasutsläpp. Den påvisar vidare att mänsklig påverkan har värmt upp klimatet snabbare än åtminstone under de senaste 2 000 åren. Därför anser EESK att EU:s insatser måste kompletteras med riktade och effektiva åtgärder på internationell nivå, för att skapa ett globalt engagemang, en rättvis fördelning av bördan och en rättvis konkurrens. |
| --- | --- |

3.9

4.   Särskilda kommentarer

| 4.1 | 55 %-paketet utgör ett utmärkt och ambitiöst steg och visar än en gång att EU är ledande i kampen mot klimatförändringarna. Det är också ett ypperligt diskussionsämne inför FN:s 26:e klimatkonferens i Glasgow, där EU bör försöka övertyga resten av världen om att snarast vidta liknande åtgärder. EESK menar att en samordnad global reaktion är det enda effektiva sättet att ta itu med klimatförändringarna och att vägen framåt består i att samarbeta med våra partner i G7, G20 och andra internationella organ. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Förlust av jordbruksmark på grund av markförsämring, urbanisering och övergivande av mark har utgjort ett komplext problem i alla medlemsstater under många år. Markanvändningsplanering är avgörande för EU:s hållbara utveckling, och EESK efterlyser ett särskilt fokus på en effektiv användning av naturresurser, inte minst eftersom markresurserna minskar i takt med att befolkningen ökar. EESK har redan föreslagit en enhetlig EU-ram för att skydda jordbruksmark (10). |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | För att öka produktiviteten och koldioxidlagringen i jordbrukssektorn efterlyser EESK ett brett främjande av och stöd till hållbara jordbruksmetoder såsom växelbruk, återvinning av organiskt avfall, precisionsjordbruk osv. Jordbrukare bör också ges nödvändiga finansieringsmöjligheter och uppdaterad information om bästa jordbruksmetoder samt möjligheter att förbättra markkvaliteten. Slutligen måste marken förvaltas med omsorg i alla medlemsstater, så att rätt balans mellan konkurrenskraft och hållbarhet uppnås. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | I mars 2021 offentliggjorde kommissionen en handlingsplan för utveckling av ekologisk produktion (11) för att hjälpa medlemsstaterna att uppnå målet att 25 % av jordbruksmarken ska brukas ekologiskt senast 2030. EESK framhåller hur viktigt det är att öka det ekologiska jordbruket, vilket för jordbrukssektorn skulle stå för ett enormt framsteg i arbetet med att minska utsläppen av växthusgaser och bevara den biologiska mångfalden. EESK vill också lyfta fram andra alternativ för att minska risken för utbredning av artificiell mark, till exempel agroekologi, skogsjordbruk, permakultur, direktsådd osv. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Statistiken visar att förbränning av biomassa har fördubblats sedan 2000 och att hälften av allt avverkat trä bränns för energiändamål (12). EESK anser att detta skadliga tryck på skogarna har lett till den senaste tidens minskade koldioxidbindning, och menar att även om träbaserad och andra sorters bioenergi har en mycket viktig roll att spela, bör de enbart främjas när de bygger på hållbart producerad biomassa. Vidare har EESK har redan nämnt att för ”att miljöintegriteten inte ska undergrävas bör inte utsläpp från fossila bränslen inom andra sektorer kompenseras med skogssänkor på ett sätt som kan minska trätillgången för bioekonomin” (13). |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | EESK påpekar att import av biomassa är förknippat med specifika risker som inte omfattas av EU-förordningen. Därför behövs breda internationella avtal för att säkerställa lika villkor på den inre marknaden, samtidigt som EU:s handelspolitik bör bidra till att förhindra import av biomassa som leder till avskogning i ursprungsländerna. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Medlemsstaterna får från bokföringen utesluta utsläpp som orsakas av extrema naturföreteelser som stormar, bränder eller insektsangrepp. Det föreligger ett akut behov av att förbättra övervakningen av naturliga störningar i skogarna för att säkerställa en korrekt och effektiv tillämpning av bestämmelsen om naturliga störningar, som är tekniskt komplicerad men ytterst viktig. Medlemsstaternas rapporteringsskyldigheter måste följa ett standardiserat protokoll som garanterar att data samlas in och tolkas effektivt samt att åtgärderna genomförs och planeras effektivt. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Dataanalysen bygger huvudsakligen på de nationella skogsinventeringar som görs i medlemsstaterna, vilka inte görs samstämmigt och ibland är ofullständiga eller felaktiga. Dessutom görs nationella skogsinventeringar inte så ofta i alla medlemsstater. EESK uppskattar kommissionens förslag att under 2025 genomföra en omfattande utvärdering av nationella inventeringsdata i syfte att fastställa exakta mål för perioden 2026–2030. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Det behövs stöd till FoU-projekt för en mer hållbar produktion av biomassa från skog. EESK har tidigare påpekat att ”omfattande forskning och innovation, men även belöningar för bevisligen skapade koldioxidsänkor, behövs för att stödja dessa sektorer” (14). EESK anser också att alla medlemsstater bör ta fram ett särskilt system för skatteincitament till stöd för omställningen och rekommenderar att den tillgängliga finansieringen inom GJP nyttjas fullt ut. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | Det behövs program för kompetensutveckling och omskolning för att ge entreprenörer och arbetstagare tillgång till den senaste tekniken samt till digitala färdigheter som förbättrar hållbarheten. Agendan för den europeiska gröna given kan bara röna framgång om den åtföljs av utbildningsprogram som förbättrar de europeiska arbetstagarnas färdigheter och samtidigt säkerställer konkurrenskraft och social rättvisa. EESK anser därför att arbetsmarknadens parter och berörda organisationer i det civila samhället måste delta fullt ut i både planerings- och genomförandefaserna av paketet. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | EESK anser att det behövs en skräddarsydd lagstiftningsram till stöd för små och medelstora företag för att hjälpa dem att förnya sig, expandera och växa på ett hållbart sätt. Det finns flera finansieringsmöjligheter till anpassningen och EESK efterlyser än en gång ”mer tydlighet angående de olika alternativen samt användarvänliga förfaranden för att säkerställa snabb tillgång till finansiering för aktörer i praktiken” (15). |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | Slutligen är kommittén oroad över att den sociala dimensionen av genomförandet av den europeiska gröna given (genom 55 %-paketet) inte beaktas fullt ut och att medborgarna kommer att påverkas mest eftersom de tvingas byta bilar, betala mer för att värma sina hem, betala mer för de billigaste semesterflygen och så vidare. EESK uttrycker därför stora farhågor över att hushållen kommer att behöva betala mer efter att 55 %-paketet har genomförts. EESK är också av den bestämda uppfattningen att man måste fästa särskild uppmärksamhet vid regioner, industrier och arbetstagare under omställningen, som måste ”genomföras genom ett konkurrenskraftigt, socialt rättvist och multilateralt tillvägagångssätt och att lämpliga verktyg måste införas för att uppnå fullt engagemang och acceptans från det civila samhället, inklusive alla medborgare, företag och organisationer” (16). |
| --- | --- |

4.12

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---

(1)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Höjning av Europas klimatambition för 2030 – Investering i en klimatneutral framtid till förmån för våra medborgare

1

(2)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – 55 %-paketet (”Fit for 55”): nå EU:s klimatmål 2030 för klimatneutralitet COM/2021/550 final

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/841 av den 30 maj 2018 om inbegripande av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk i ramen för klimat- och energipolitiken fram till 2030 och om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 och beslut nr 529/2013/EU (EUT L 156, 19.6.2018, sp. 1)

3

(4)  SWD(2021) 610 final

4

(5)  Odling under våta förhållanden.

5

(6)  EESK:s yttrande ”Markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk”EUT C 351, 15.11.2012, s. 85.

6

(7)  EESK: s yttrande om ansvarsfördelningsbeslutet i ramen för klimat- och energipolitiken fram till 2030 samt utsläpp och upptag från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) EUT C 75, 10.3.2017, s. 103.

7

(8)  Europeiska kommissionen – Översyn av direktivet om förnybar energi

8

(9)  IPCC – AR6 Climate Change 2021: The Physical Science Basis.

9

(10)  EESK:s yttrande ”Markanvändning för hållbar livsmedelsproduktion och ekosystemtjänster”, EUT C 81, 2.3.2018, s. 72.

10

(11)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om en handlingsplan för utvecklingen av ekologisk produktion, COM(2021) 141 final

11

(12)  Skogar offras för EU:s klimatpolitik

12

(13)  EESK:s yttrande om ansvarsfördelningsbeslutet i ramen för klimat- och energipolitiken fram till 2030 samt utsläpp och upptag från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF).

13

(14)  EESK:s yttrande ”Att bygga upp ett klimatresilient Europa – den nya EU-strategin för klimatanpassning” (EUT C 374, 16.9.2021, s. 84).

14

(15)  EESK:s yttrande ”Att bygga upp ett klimatresilient Europa – den nya EU-strategin för klimatanpassning” (ännu inte offentliggjort i EUT).

15

(16)  EESK:s yttrande ”En ren jord åt alla – En europeisk strategisk långsiktig vision för en stark, modern, konkurrenskraftig och klimatneutral ekonomi”EUT C 282, 20.8.2019, s. 51.

16

---

| 6.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 152/197 |
| --- | --- | --- | --- |

6.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 152/197

---

Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av bilagorna IV och V till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1021 om långlivade organiska föroreningar

[COM(2021) 656 final – 2021/0340 (COD)]

(2022/C 152/33)

| Remiss | Europaparlamentet, 10.11.2021
  Rådet, 12.11.2021 |
| --- | --- |
| Rättslig grund | Artiklarna 192.1 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt |
| Ansvarig sektion | Jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö |
| Antagande vid plenarsessionen | 8.12.2021 |
| Plenarsession nr | 565 |
| Resultat av omröstningen
  (för/emot/nedlagda röster) | 230/0/3 |

Remiss

Europaparlamentet, 10.11.2021

Rådet, 12.11.2021

Rättslig grund

Artiklarna 192.1 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Ansvarig sektion

Jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö

Antagande vid plenarsessionen

8.12.2021

Plenarsession nr

565

Resultat av omröstningen

(för/emot/nedlagda röster)

230/0/3

Eftersom kommittén stöder förslaget, som inte föranleder några särskilda kommentarer, beslutade EESK vid sin 565:e plenarsession den 8–9 december 2021 (sammanträdet den 8 december) med 230 röster för och 3 nedlagd röster att avge ett positivt yttrande om förslaget.

Bryssel den 8 december 2021.

Christa SCHWENG

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

---