# Euroopa Liidu C 138/28.

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 138 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 65. aastakäik28. märts 2022 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 138

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

65. aastakäik28. märts 2022

---

| Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- |
| | IV   Teave |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Euroopa Liidu Kohus |
| 2022/C 138/01 | Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas | 1 |
| | Euroopa Kohus |
| 2022/C 138/02 | Euroopa Kohtu otsus, 1. veebruar 2022, ametlike puhkepäevade ja kohtutöö vaheaegade kohta | 2 |
| | Üldkohus |
| 2022/C 138/03 | Üldkohtu otsus, 9. veebruar 2022, kohtutöö vaheaegade kohta | 3 |

Sisukord

Lehekülg

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

2022/C 138/01

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

1

Euroopa Kohus

2022/C 138/02

Euroopa Kohtu otsus, 1. veebruar 2022, ametlike puhkepäevade ja kohtutöö vaheaegade kohta

2

Üldkohus

2022/C 138/03

Üldkohtu otsus, 9. veebruar 2022, kohtutöö vaheaegade kohta

3

---

| | V   Teated |
| --- | --- |
| | KOHTUMENETLUSED |
| | Euroopa Kohus |
| 2022/C 138/04 | Kohtuasi C-191/21: Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 10. veebruari 2022. aasta määrus (Cour administrative d'appel de Lyoni eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance versus Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS (Eelotsusetaotlus – Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Ühine käibemaksusüsteem – Direktiiv 2006/112/EÜ – Artikkel 392 – Kasuminormil põhinev maksustamiskord – Kohaldamisala – Edasimüügi eesmärgil ostetud kinnisasjade ja ehitusmaa võõrandamine – Maksukohustuslane, kellel ei ole kinnisasjade omandamise korral õigust mahaarvamisele – Käibemaksuga maksustatav edasimüük – Mõiste ehitusmaa) | 4 |
| 2022/C 138/05 | Kohtuasi C-460/21: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 7. veebruari 2022. aasta määrus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) eelotsusetaotlus – Portugal) – Vapo Atlantic SA versus Autoridade Tributária e Aduaneira (Eelotsusetaotlus – Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Aktsiisimaks – Direktiiv 2008/118/EÜ – Artikli 1 lõige 2 – Erieesmärkidel täiendavate kaudsete maksudega maksustamine – Erieesmärgid – Mõiste – Riigi teedevõrgu kontsessionäärist riigi osalusega ettevõtja rahastamine – Õnnetuste vähendamise ja keskkonnasäästlikkuse eesmärgid – Puhtalt eelarveline eesmärk – Alusetul rikastumisel põhinev keeldumine maksu tagastamisest – Tingimused) | 5 |
| 2022/C 138/06 | Kohtuasi C-745/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rechtbank de Haag, zittingsplaats Zwolle (Madalmaad) 2. detsembril 2021 – L.G. versus Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid | 5 |
| 2022/C 138/07 | Kohtuasi C-760/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Wien (Austria) 10. detsembril 2021 – Kwizda Pharma GmbH | 6 |
| 2022/C 138/08 | Kohtuasi C-765/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale ordinario di Padova (Itaalia) 13. detsembril 2021 – D. M. versus Azienda Ospedale-Università di Padova | 8 |
| 2022/C 138/09 | Kohtuasi C-768/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksamaa) 14. detsembril 2021 – TR versus Land Hessen | 9 |
| 2022/C 138/10 | Kohtuasi C-770/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaaria) 13. detsembril 2021 – OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb GmbH versus Direktor na Teritorialna Direktsia Mitnitsa Plovdiv pri Agentsia Mitnitsi | 10 |
| 2022/C 138/11 | Kohtuasi C-773/21 P: AV ja AW 9. detsembril 2021 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 6. oktoobri 2021. aasta otsuse peale kohtuasjas T-43/20: AV ja AW versus parlament | 12 |
| 2022/C 138/12 | Kohtuasi C-776/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Amtsgericht Düsseldorf (Saksamaa) 15. detsembril 2021 – EV versus Alltours Flugreisen GmbH | 13 |
| 2022/C 138/13 | Kohtuasi C-797/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Sofiyski rayonen sad (Bulgaaria) 15. detsembril 2021 – Y. YA. versus K. P. | 13 |
| 2022/C 138/14 | Kohtuasi C-805/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaaria) 20. detsembril 2021 – Kriminaalasi järgmiste isikute suhtes: ZhU ja RD | 14 |
| 2022/C 138/15 | Kohtuasi C-806/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 21. detsembril 2021 – Kriminaalasi järgmise isiku suhtes: TF | 14 |
| 2022/C 138/16 | Kohtuasi C-809/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Madalmaad) 21. detsembril 2021 – Nokia Solutions and Networks Oy versus Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven | 15 |
| 2022/C 138/17 | Kohtuasi C-820/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Аdministrativen sad Sofia-grad (Bulgaaria) 28. detsembril 2021 – Vinal AD versus Direktor na Agentsia Mitnitsi | 15 |
| 2022/C 138/18 | Kohtuasi C-829/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Saksamaa) 24. detsembril 2021 – TE, RU, kelle seaduslik esindaja on TE versus Stadt Frankfurt am Main | 16 |
| 2022/C 138/19 | Kohtuasi C-833/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Nacional (Hispaania) 31. detsembril 2021 – Endesa Generación S.A.U versus Tribunal Económico Administrativo Central | 17 |
| 2022/C 138/20 | Kohtuasi C-16/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberlandesgericht Graz (Austria) 6. jaanuaril 2022 – Staatsanwaltschaft Graz versus MS | 17 |
| 2022/C 138/21 | Kohtuasi C-30/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaaria) 12. jaanuaril 2022 – DV versus Direktor na Teritorialno podelenie na Natsionalnia osiguritelen institut – Veliko Tarnovo | 18 |
| 2022/C 138/22 | Kohtuasi C-33/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgerichtshof (Austria) 14. jaanuaril 2022 – Österreichische Datenschutzbehörde | 19 |
| 2022/C 138/23 | Kohtuasi C-75/22: 4. veebruaril 2022 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Tšehhi Vabariik | 19 |
| 2022/C 138/24 | Kohtuasi C-82/22 P: Jean-François Jalkhi 7. veebruaril 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 1. detsembri 2021. aasta otsuse peale kohtuasjas T-230/21: Jalkh versus parlament | 21 |
| | Üldkohus |
| 2022/C 138/25 | Kohtuasi T-13/22: 3. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Loutsou versus EUIPO (POLIS LOUTRON) | 22 |
| 2022/C 138/26 | Kohtuasi T-24/22: 14. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Bensoussan versus EUIPO – Lulu’s Fashion Lounge (LOULOU STUDIO) | 23 |
| 2022/C 138/27 | Kohtuasi T-36/22: 19. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Romedor Pharma versus EUIPO – Perfect Care Distribution (PERFECT FARMA CERVIRON) | 23 |
| 2022/C 138/28 | Kohtuasi T-37/22: 19. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Romedor Pharma versus EUIPO – Perfect Care Distribution (Cerviron) | 24 |
| 2022/C 138/29 | Kohtuasi T-38/22: 20. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Romedor Pharma versus EUIPO – Perfect Care Distribution (CERVIRON Perfect Care) | 25 |
| 2022/C 138/30 | Kohtuasi T-39/22: 19. jaanuaril 2022 esitatud hagi – OA versus parlament | 25 |
| 2022/C 138/31 | Kohtuasi T-49/22: 27. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Rumeenia versus komisjon | 26 |
| 2022/C 138/32 | Kohtuasi T-58/22: 31. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Labaš versus EUIPO (FRESH) | 28 |
| 2022/C 138/33 | Kohtuasi T-67/22: 1. veebruaril 2022 esitatud hagi – Guma Holdings versus EUIPO – X-Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE) | 28 |
| 2022/C 138/34 | Kohtuasi T-70/22: 3. veebruaril 2022 esitatud hagi – Novasol versus ECHA | 29 |
| 2022/C 138/35 | Kohtuasi T-74/22: 8. veebruaril 2022 esitatud hagi – Siemens versus parlament | 30 |
| 2022/C 138/36 | Kohtuasi T-77/22: 9. veebruaril 2022 esitatud hagi – Asesores Comunitarios versus komisjon | 31 |
| 2022/C 138/37 | Kohtuasi T-80/22: 14. veebruaril 2022 esitatud hagi – OF versus komisjon | 32 |

V   Teated

KOHTUMENETLUSED

Euroopa Kohus

2022/C 138/04

Kohtuasi C-191/21: Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 10. veebruari 2022. aasta määrus (Cour administrative d'appel de Lyoni eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance versus Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS (Eelotsusetaotlus – Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Ühine käibemaksusüsteem – Direktiiv 2006/112/EÜ – Artikkel 392 – Kasuminormil põhinev maksustamiskord – Kohaldamisala – Edasimüügi eesmärgil ostetud kinnisasjade ja ehitusmaa võõrandamine – Maksukohustuslane, kellel ei ole kinnisasjade omandamise korral õigust mahaarvamisele – Käibemaksuga maksustatav edasimüük – Mõiste ehitusmaa)

versus

4

2022/C 138/05

Kohtuasi C-460/21: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 7. veebruari 2022. aasta määrus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) eelotsusetaotlus – Portugal) – Vapo Atlantic SA versus Autoridade Tributária e Aduaneira (Eelotsusetaotlus – Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Aktsiisimaks – Direktiiv 2008/118/EÜ – Artikli 1 lõige 2 – Erieesmärkidel täiendavate kaudsete maksudega maksustamine – Erieesmärgid – Mõiste – Riigi teedevõrgu kontsessionäärist riigi osalusega ettevõtja rahastamine – Õnnetuste vähendamise ja keskkonnasäästlikkuse eesmärgid – Puhtalt eelarveline eesmärk – Alusetul rikastumisel põhinev keeldumine maksu tagastamisest – Tingimused)

versus

5

2022/C 138/06

Kohtuasi C-745/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rechtbank de Haag, zittingsplaats Zwolle (Madalmaad) 2. detsembril 2021 – L.G. versus Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

versus

5

2022/C 138/07

Kohtuasi C-760/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Wien (Austria) 10. detsembril 2021 – Kwizda Pharma GmbH

6

2022/C 138/08

Kohtuasi C-765/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale ordinario di Padova (Itaalia) 13. detsembril 2021 – D. M. versus Azienda Ospedale-Università di Padova

versus

8

2022/C 138/09

Kohtuasi C-768/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksamaa) 14. detsembril 2021 – TR versus Land Hessen

versus

9

2022/C 138/10

Kohtuasi C-770/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaaria) 13. detsembril 2021 – OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb GmbH versus Direktor na Teritorialna Direktsia Mitnitsa Plovdiv pri Agentsia Mitnitsi

versus

10

2022/C 138/11

Kohtuasi C-773/21 P: AV ja AW 9. detsembril 2021 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 6. oktoobri 2021. aasta otsuse peale kohtuasjas T-43/20: AV ja AW versus parlament

versus

12

2022/C 138/12

Kohtuasi C-776/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Amtsgericht Düsseldorf (Saksamaa) 15. detsembril 2021 – EV versus Alltours Flugreisen GmbH

versus

13

2022/C 138/13

Kohtuasi C-797/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Sofiyski rayonen sad (Bulgaaria) 15. detsembril 2021 – Y. YA. versus K. P.

versus

13

2022/C 138/14

Kohtuasi C-805/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaaria) 20. detsembril 2021 – Kriminaalasi järgmiste isikute suhtes: ZhU ja RD

14

2022/C 138/15

Kohtuasi C-806/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 21. detsembril 2021 – Kriminaalasi järgmise isiku suhtes: TF

14

2022/C 138/16

Kohtuasi C-809/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Madalmaad) 21. detsembril 2021 – Nokia Solutions and Networks Oy versus Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

versus

15

2022/C 138/17

Kohtuasi C-820/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Аdministrativen sad Sofia-grad (Bulgaaria) 28. detsembril 2021 – Vinal AD versus Direktor na Agentsia Mitnitsi

versus

15

2022/C 138/18

Kohtuasi C-829/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Saksamaa) 24. detsembril 2021 – TE, RU, kelle seaduslik esindaja on TE versus Stadt Frankfurt am Main

versus

16

2022/C 138/19

Kohtuasi C-833/21: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Nacional (Hispaania) 31. detsembril 2021 – Endesa Generación S.A.U versus Tribunal Económico Administrativo Central

versus

17

2022/C 138/20

Kohtuasi C-16/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberlandesgericht Graz (Austria) 6. jaanuaril 2022 – Staatsanwaltschaft Graz versus MS

versus

17

2022/C 138/21

Kohtuasi C-30/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaaria) 12. jaanuaril 2022 – DV versus Direktor na Teritorialno podelenie na Natsionalnia osiguritelen institut – Veliko Tarnovo

versus

18

2022/C 138/22

Kohtuasi C-33/22: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgerichtshof (Austria) 14. jaanuaril 2022 – Österreichische Datenschutzbehörde

19

2022/C 138/23

Kohtuasi C-75/22: 4. veebruaril 2022 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Tšehhi Vabariik

versus

19

2022/C 138/24

Kohtuasi C-82/22 P: Jean-François Jalkhi 7. veebruaril 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 1. detsembri 2021. aasta otsuse peale kohtuasjas T-230/21: Jalkh versus parlament

versus

21

Üldkohus

2022/C 138/25

Kohtuasi T-13/22: 3. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Loutsou versus EUIPO (POLIS LOUTRON)

versus

22

2022/C 138/26

Kohtuasi T-24/22: 14. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Bensoussan versus EUIPO – Lulu’s Fashion Lounge (LOULOU STUDIO)

versus

23

2022/C 138/27

Kohtuasi T-36/22: 19. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Romedor Pharma versus EUIPO – Perfect Care Distribution (PERFECT FARMA CERVIRON)

versus

23

2022/C 138/28

Kohtuasi T-37/22: 19. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Romedor Pharma versus EUIPO – Perfect Care Distribution (Cerviron)

versus

24

2022/C 138/29

Kohtuasi T-38/22: 20. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Romedor Pharma versus EUIPO – Perfect Care Distribution (CERVIRON Perfect Care)

versus

25

2022/C 138/30

Kohtuasi T-39/22: 19. jaanuaril 2022 esitatud hagi – OA versus parlament

versus

25

2022/C 138/31

Kohtuasi T-49/22: 27. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Rumeenia versus komisjon

versus

26

2022/C 138/32

Kohtuasi T-58/22: 31. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Labaš versus EUIPO (FRESH)

versus

28

2022/C 138/33

Kohtuasi T-67/22: 1. veebruaril 2022 esitatud hagi – Guma Holdings versus EUIPO – X-Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE)

versus

28

2022/C 138/34

Kohtuasi T-70/22: 3. veebruaril 2022 esitatud hagi – Novasol versus ECHA

versus

29

2022/C 138/35

Kohtuasi T-74/22: 8. veebruaril 2022 esitatud hagi – Siemens versus parlament

versus

30

2022/C 138/36

Kohtuasi T-77/22: 9. veebruaril 2022 esitatud hagi – Asesores Comunitarios versus komisjon

versus

31

2022/C 138/37

Kohtuasi T-80/22: 14. veebruaril 2022 esitatud hagi – OF versus komisjon

versus

32

---

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/1

---

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

(2022/C 138/01)

Viimane väljaanne

ELT C 128, 21.3.2022

Eelmised väljaanded

ELT C 119, 14.3.2022

ELT C 109, 7.3.2022

ELT C 95, 28.2.2022

ELT C 84, 21.2.2022

ELT C 73, 14.2.2022

ELT C 64, 7.2.2022

Käesolevad tekstid on kättesaadavad

EUR-Lex'is järgmisel aadressil: http://eur-lex.europa.eu

---

Euroopa Kohus

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/2 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/2

---

EUROOPA KOHTU OTSUS

1. veebruar 2022

ametlike puhkepäevade ja kohtutöö vaheaegade kohta

(2022/C 138/02)

EUROOPA KOHUS,

arvestades kodukorra artikli 24 lõikeid 2, 4 ja 6,

arvestades asjaolu, et selle sätte kohaselt tuleb koostada ametlike puhkepäevade nimekiri ja määrata kindlaks kohtutöö vaheaegade kuupäevad,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Ametlike puhkepäevade nimekiri kodukorra artikli 24 lõigete 4 ja 6 tähenduses on järgmine:

| — | uusaasta, |
| --- | --- |

—

uusaasta,

| — | teine ülestõusmispüha, |
| --- | --- |

—

teine ülestõusmispüha,

| — | 1. mai, |
| --- | --- |

—

1. mai,

| — | 9. mai, |
| --- | --- |

—

9. mai,

| — | taevaminemispüha, |
| --- | --- |

—

taevaminemispüha,

| — | teine nelipüha, |
| --- | --- |

—

teine nelipüha,

| — | 23. juuni, |
| --- | --- |

—

23. juuni,

| — | 15. august, |
| --- | --- |

—

15. august,

| — | 1. november, |
| --- | --- |

—

1. november,

| — | 25. detsember, |
| --- | --- |

—

25. detsember,

| — | 26. detsember. |
| --- | --- |

—

26. detsember.

Artikkel 2

Ajavahemikul 1. novembrist 2022 kuni 31. oktoobrini 2023 on kohtutöö vaheaegade kuupäevad kodukorra artikli 24 lõigete 2 ja 6 tähenduses kindlaks määratud järgmiselt:

| — | jõulud 2022: esmaspäevast, 19. detsembrist 2022 kuni pühapäeva, 8. jaanuarini 2023, |
| --- | --- |

—

jõulud 2022: esmaspäevast, 19. detsembrist 2022 kuni pühapäeva, 8. jaanuarini 2023,

| — | lihavõtted 2023: esmaspäevast, 3. aprillist 2023 kuni pühapäeva, 16. aprillini 2023, |
| --- | --- |

—

lihavõtted 2023: esmaspäevast, 3. aprillist 2023 kuni pühapäeva, 16. aprillini 2023,

| — | suvi 2023: pühapäevast, 16. juulist 2023 kuni neljapäeva, 31. augustini 2023. |
| --- | --- |

—

suvi 2023: pühapäevast, 16. juulist 2023 kuni neljapäeva, 31. augustini 2023.

Artikkel 3

Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

Luxembourg, 1. veebruar 2022

Kohtusekretär

A. CALOT ESCOBAR

President

K. LENAERTS

---

Üldkohus

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/3 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/3

---

ÜLDKOHTU OTSUS

9. veebruar 2022

kohtutöö vaheaegade kohta

(2022/C 138/03)

ÜLDKOHUS,

arvestades kodukorra artikli 41 lõiget 2,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Kohtu tööaastaks, mis algab 1. septembril 2022, määrata kohtutöö vaheaegade kuupäevad kodukorra artikli 41 lõigete 2 ja 6 tähenduses järgmiselt:

| — | jõulud 2022: esmaspäevast, 19. detsembrist 2022 kuni pühapäeva, 8. jaanuarini 2023; |
| --- | --- |

—

jõulud 2022: esmaspäevast, 19. detsembrist 2022 kuni pühapäeva, 8. jaanuarini 2023;

| — | ülestõusmispühad 2023: esmaspäevast, 3. aprillist 2023 kuni pühapäeva, 16. aprillini 2023; |
| --- | --- |

—

ülestõusmispühad 2023: esmaspäevast, 3. aprillist 2023 kuni pühapäeva, 16. aprillini 2023;

| — | suvi 2023: pühapäevast, 16. juulist 2023 kuni neljapäeva, 31. augustini 2023. |
| --- | --- |

—

suvi 2023: pühapäevast, 16. juulist 2023 kuni neljapäeva, 31. augustini 2023.

Artikkel 2

Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

Luksemburg, 8. märts 2022.

Kohtusekretär

E. COULON

President

M. VAN DER WOUDE

---

V Teated

KOHTUMENETLUSED

Euroopa Kohus

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/4 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/4

---

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 10. veebruari 2022. aasta määrus (Cour administrative d'appel de Lyoni eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance versus Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS

(Kohtuasi C-191/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikkel 392 - Kasuminormil põhinev maksustamiskord - Kohaldamisala - Edasimüügi eesmärgil ostetud kinnisasjade ja ehitusmaa võõrandamine - Maksukohustuslane, kellel ei ole kinnisasjade omandamise korral õigust mahaarvamisele - Käibemaksuga maksustatav edasimüük - Mõiste „ehitusmaa“)

(2022/C 138/04)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour administrative d'appel de Lyon

Põhikohtuasja menetluse pooled

Apellatsioonkaebuse esitaja: Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance

Vastustajad apellatsioonimenetluses: Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 392 tuleb tõlgendada nii, et see välistab kasuminormi maksustamise korra kohaldamise ehitusmaa võõrandamistehingute suhtes, kui kõnealune maa, mis omandati hoonestatud kujul, on muutunud maksukohustuslase poolt omandamise ja edasimüümise vahelisel ajal ehitusmaaks, kuid ei välista selle korra kohaldamist ehitusmaa võõrandamistehingutele, kui maksukohustuslase poolt kõnealuse maa omandamise ja edasimüümise vahelisel ajal on muutunud selle maa omadused, näiteks on maa jaotatud kruntideks.

---

(1)  Eelotsusetaotluse esitamise kuupäev: 25.3.2021.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/5 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/5

---

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 7. veebruari 2022. aasta määrus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) eelotsusetaotlus – Portugal) – Vapo Atlantic SA versus Autoridade Tributária e Aduaneira

(Kohtuasi C-460/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Aktsiisimaks - Direktiiv 2008/118/EÜ - Artikli 1 lõige 2 - Erieesmärkidel täiendavate kaudsete maksudega maksustamine - „Erieesmärgid“ - Mõiste - Riigi teedevõrgu kontsessionäärist riigi osalusega ettevõtja rahastamine - Õnnetuste vähendamise ja keskkonnasäästlikkuse eesmärgid - Puhtalt eelarveline eesmärk - Alusetul rikastumisel põhinev keeldumine maksu tagastamisest - Tingimused)

(2022/C 138/05)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Põhikohtuasja menetluse pooled

Kaebaja: Vapo Atlantic SA

Vastustaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Resolutsioon

Euroopa Kohus (kaheksas koda) otsustab 7. veebruari 2022. aasta kohtumäärusega järgmist:

| 1. | Nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ, artikli 1 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et „erieesmärke“ selle sätte tähenduses ei taotleta maksuga, mille tulu läheb üldiselt riigi teedevõrgu kontsessionäärist riigi osalusega ettevõtjale ja mille struktuurist ei nähtu mingit tahet ohjata peamiste autokütuste tarbimist. |
| --- | --- |

1.

Nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ, artikli 1 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et „erieesmärke“ selle sätte tähenduses ei taotleta maksuga, mille tulu läheb üldiselt riigi teedevõrgu kontsessionäärist riigi osalusega ettevõtjale ja mille struktuurist ei nähtu mingit tahet ohjata peamiste autokütuste tarbimist.

| 2. | Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui liikmesriigi ametiasutused võivad põhjendada oma keeldumist direktiiviga 2008/118 vastuolus oleva kaudse maksu tagastamisest eeldusega, et see maks on üle kantud kolmandatele isikutele ning et maksukohustuslane rikastuks seetõttu alusetult. |
| --- | --- |

2.

Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui liikmesriigi ametiasutused võivad põhjendada oma keeldumist direktiiviga 2008/118 vastuolus oleva kaudse maksu tagastamisest eeldusega, et see maks on üle kantud kolmandatele isikutele ning et maksukohustuslane rikastuks seetõttu alusetult.

---

(1)  Saabumise kuupäev: 26.7.2021.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/5 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/5

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rechtbank de Haag, zittingsplaats Zwolle (Madalmaad) 2. detsembril 2021 – L.G. versus Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Kohtuasi C-745/21)

(2022/C 138/06)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rechtbank de Haag, zittingsplaats Zwolle

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: L.G.

Vastustaja: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas liidu õigusega on vastuolus, et varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramisel omandavad riigisiseste õigusnormide kohaselt autonoomse tähtsuse selle lapse parimad huvid, keda varjupaigataotleja taotluse esitamise ajal ootab? |
| --- | --- |

1.

Kas liidu õigusega on vastuolus, et varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramisel omandavad riigisiseste õigusnormide kohaselt autonoomse tähtsuse selle lapse parimad huvid, keda varjupaigataotleja taotluse esitamise ajal ootab?

| 2. | a. | Kas Dublini määruse (1) artikli 16 lõikega 1 on vastuolus, et viidatud sätet kohaldatakse olukorras, kus tegemist on taotleja abikaasaga, kes elab taotluse saajaks olevas liikmesriigis seaduslikult? |
| --- | --- | --- |

2.

a.

Kas Dublini määruse (1) artikli 16 lõikega 1 on vastuolus, et viidatud sätet kohaldatakse olukorras, kus tegemist on taotleja abikaasaga, kes elab taotluse saajaks olevas liikmesriigis seaduslikult?

| b. | Kas juhul, kui vastus on eitav, tõi taotleja rasedus kaasa sõltuvussuhte tema ja tema abikaasa vahel, kelle last ta ootas? |
| --- | --- |

b.

Kas juhul, kui vastus on eitav, tõi taotleja rasedus kaasa sõltuvussuhte tema ja tema abikaasa vahel, kelle last ta ootas?

| 3. | Kas juhul, kui liidu õigusega ei ole vastuolus, et varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramisel omandavad riigisiseste õigusnormide kohaselt autonoomse tähtsuse sündimata lapse parimad huvid, saab Dublini määruse artikli 16 lõiget 1 kohaldada sündimata lapse ja tema isa vahelisele suhtele, kui isa elab taotluse saajaks olevas liikmesriigis seaduslikult? |
| --- | --- |

3.

Kas juhul, kui liidu õigusega ei ole vastuolus, et varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramisel omandavad riigisiseste õigusnormide kohaselt autonoomse tähtsuse sündimata lapse parimad huvid, saab Dublini määruse artikli 16 lõiget 1 kohaldada sündimata lapse ja tema isa vahelisele suhtele, kui isa elab taotluse saajaks olevas liikmesriigis seaduslikult?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 604/2013, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest (ELT 2013, L 180, lk 31).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/6 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/6

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Wien (Austria) 10. detsembril 2021 – Kwizda Pharma GmbH

(Kohtuasi C-760/21)

(2022/C 138/07)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgericht Wien

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Kwizda Pharma GmbH

Vastustajaks olev asutus: Landeshauptmann von Wien

Eelotsuse küsimused

Verwaltungsgericht Wien esitab Euroopa Kohtule määruse (EL) nr 609/2013 (1) ja direktiivi 2002/46/EÜ (2) tõlgendamise kohta järgmised eelotsuse küsimused:

| 1a. | Kas selleks, et toote saaks klassifitseerida meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduks, peab olema tõendatud, et see saavutab haiguse või vaevuse puhul väljalubatud tulemused üksnes selle haiguse või vaevuse tõttu näidustatud dieetravi raames, arvestades selle vaevuse või haigusega seotud nõudeid toidu manustamisele? |
| --- | --- |

1a.

Kas selleks, et toote saaks klassifitseerida meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduks, peab olema tõendatud, et see saavutab haiguse või vaevuse puhul väljalubatud tulemused üksnes selle haiguse või vaevuse tõttu näidustatud dieetravi raames, arvestades selle vaevuse või haigusega seotud nõudeid toidu manustamisele?

| 1b. | Kas selles kontekstis tuleb dieetravist lähtuda üksnes siis, kui isik muudab oma toitumisviisi nii, et ta manustab muid või lisatoitaineid, mis imenduvad organismis seedimise käigus? |
| --- | --- |

1b.

Kas selles kontekstis tuleb dieetravist lähtuda üksnes siis, kui isik muudab oma toitumisviisi nii, et ta manustab muid või lisatoitaineid, mis imenduvad organismis seedimise käigus?

| 1c. | Kas meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduks klassifitseerimisel on lisaks nõutav ka see, et vaevus või haigus, mille puhul on toode ette nähtud, nõuab dieetravi nii, et patsient manustab tootes sisalduvaid toitaineid, mida ei ole võimalik manustada tavatoitumise käigus? |
| --- | --- |

1c.

Kas meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduks klassifitseerimisel on lisaks nõutav ka see, et vaevus või haigus, mille puhul on toode ette nähtud, nõuab dieetravi nii, et patsient manustab tootes sisalduvaid toitaineid, mida ei ole võimalik manustada tavatoitumise käigus?

| 1d. | Kas meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toidu ravitoime peab avalduma üksnes seeläbi, et see sisaldab kõiki toitaineid või mõnda neist toitainetest, mida ei ole võimalik manustada tavatoitumise teel, kuid mis on patsiendile tema füsioloogiliste talitluste säilitamiseks tingimata nõutavad või vajalikud? |
| --- | --- |

1d.

Kas meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toidu ravitoime peab avalduma üksnes seeläbi, et see sisaldab kõiki toitaineid või mõnda neist toitainetest, mida ei ole võimalik manustada tavatoitumise teel, kuid mis on patsiendile tema füsioloogiliste talitluste säilitamiseks tingimata nõutavad või vajalikud?

Kui vastus eelmisele küsimusele on eitav: Millist laadi peavad olema toote koostisosad, et täita meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toidule esitatavad nõuded?

| 2a. | Kas toote klassifitseerimine toidulisandiks välistab selle toote klassifitseerimise ka meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduks? |
| --- | --- |

2a.

Kas toote klassifitseerimine toidulisandiks välistab selle toote klassifitseerimise ka meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduks?

| 2b. | Kui vastus eelmisele küsimusele on eitav: Milliste kriteeriumide alusel tuleb kindlaks teha, et teatud toidulisandit ei saa liigitada meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduks? |
| --- | --- |

2b.

Kui vastus eelmisele küsimusele on eitav: Milliste kriteeriumide alusel tuleb kindlaks teha, et teatud toidulisandit ei saa liigitada meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduks?

| 2c. | Kas määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punkti g tähenduses dieetravi võib piirduda ka „toidulisandite“ kasutamisega direktiivi 2002/46 toidulisandeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta tähenduses? |
| --- | --- |

2c.

Kas määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punkti g tähenduses dieetravi võib piirduda ka „toidulisandite“ kasutamisega direktiivi 2002/46 toidulisandeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta tähenduses?

| 2d. | Kas toiduainet tuleb käsitada meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduna juba siis, kui see sisaldab toitaineid, mida võib saada ka toidulisandite või muude toiduainete manustamise teel, kuid mis on spetsiaalselt kokku pandud teatud haiguse või vaevuse puhuks? |
| --- | --- |

2d.

Kas toiduainet tuleb käsitada meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduna juba siis, kui see sisaldab toitaineid, mida võib saada ka toidulisandite või muude toiduainete manustamise teel, kuid mis on spetsiaalselt kokku pandud teatud haiguse või vaevuse puhuks?

| 3. | Milliste kriteeriumide alusel tuleb ravimit eristada meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toidust või kuidas tuleb neid teineteises suhtes piiritleda? |
| --- | --- |

3.

Milliste kriteeriumide alusel tuleb ravimit eristada meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toidust või kuidas tuleb neid teineteises suhtes piiritleda?

| 4. | Kas määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punkti g, mille kohaselt peavad meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduks klassifitseerimise seisukohast määrava tähtsusega koostisosad avaldama toimet seoses toitumisvajadustega, mille rahuldamist ei ole võimalik tagada tavatoitumise muutmisega, tuleb tõlgendada nii, et patsiendil, kelle haigust või vaevust puudutavas osas tuuakse turule meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toit, ei ole võimalik oma toitumisvajadusi üldiselt kättesaadavate toiduainetega piisavalt rahuldada? |
| --- | --- |

4.

Kas määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punkti g, mille kohaselt peavad meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduks klassifitseerimise seisukohast määrava tähtsusega koostisosad avaldama toimet seoses toitumisvajadustega, mille rahuldamist ei ole võimalik tagada tavatoitumise muutmisega, tuleb tõlgendada nii, et patsiendil, kelle haigust või vaevust puudutavas osas tuuakse turule meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toit, ei ole võimalik oma toitumisvajadusi üldiselt kättesaadavate toiduainetega piisavalt rahuldada?

| 5a. | Kas määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punktis g sisalduv lauseosa „mille rahuldamist ei ole võimalik tagada üksnes tavatoitumise muutmisega“ on suhteline osas, milles selle nõude täidetusest tuleb lähtuda ka juhul, kui asjaomase haiguse või vaevuse tõttu nõutav toitainete manustamine üldiselt kättesaadavate toiduainete (eelkõige toidulisandite) kujul on võimalik üksnes suure jõupingutusega? |
| --- | --- |

5a.

Kas määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punktis g sisalduv lauseosa „mille rahuldamist ei ole võimalik tagada üksnes tavatoitumise muutmisega“ on suhteline osas, milles selle nõude täidetusest tuleb lähtuda ka juhul, kui asjaomase haiguse või vaevuse tõttu nõutav toitainete manustamine üldiselt kättesaadavate toiduainete (eelkõige toidulisandite) kujul on võimalik üksnes suure jõupingutusega?

| 5b. | Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis milliste kriteeriumide alusel tuleb kindlaks teha, kas üldiselt kättesaadavate toiduainete tarbimisega seotud jõupingutus vastab määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punktile g, mis sätestab nõude, et „[selle] rahuldamist ei ole võimalik tagada üksnes tavatoitumise muutmisega?“ Kas sellest, et kõnealune tingimus on täidetud, tuleb eelkõige lähtuda juba siis, kui patsient peaks manustama mitut üldiselt kättesaadavat toidulisandit eraldi? |
| --- | --- |

5b.

Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis milliste kriteeriumide alusel tuleb kindlaks teha, kas üldiselt kättesaadavate toiduainete tarbimisega seotud jõupingutus vastab määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punktile g, mis sätestab nõude, et „[selle] rahuldamist ei ole võimalik tagada üksnes tavatoitumise muutmisega?“ Kas sellest, et kõnealune tingimus on täidetud, tuleb eelkõige lähtuda juba siis, kui patsient peaks manustama mitut üldiselt kättesaadavat toidulisandit eraldi?

| 6a. | Mida tuleb mõista toitaine all määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punkti g tähenduses? |
| --- | --- |

6a.

Mida tuleb mõista toitaine all määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punkti g tähenduses?

| 6b. | Milliste kriteeriumide alusel tuleb kindlaks teha, kas toote teatud koostisosa tuleb pidada toitaineks määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punkti g tähenduses? |
| --- | --- |

6b.

Milliste kriteeriumide alusel tuleb kindlaks teha, kas toote teatud koostisosa tuleb pidada toitaineks määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punkti g tähenduses?

| 7a. | Kas määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punktis g sätestatud nõue „kasutamiseks meditsiinilise järelevalve all“ on täidetud juba siis, kui seda toodet müüakse apteegis ilma retseptita? |
| --- | --- |

7a.

Kas määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punktis g sätestatud nõue „kasutamiseks meditsiinilise järelevalve all“ on täidetud juba siis, kui seda toodet müüakse apteegis ilma retseptita?

| 7b. | Milliste kriteeriumide alusel tuleb kindlaks teha, kas teatud toote puhul on meditsiinilise järelevalve all kasutamise nõue määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punkti g tähenduses täidetud? |
| --- | --- |

7b.

Milliste kriteeriumide alusel tuleb kindlaks teha, kas teatud toote puhul on meditsiinilise järelevalve all kasutamise nõue määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punkti g tähenduses täidetud?

| 7c. | Milline tagajärg on võimalikul asjaolul, et meditsiinilise järelevalve all kasutamise nõue määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punkti g tähenduses on konkreetsel juhul täitmata või koguni üldiselt täitmata? |
| --- | --- |

7c.

Milline tagajärg on võimalikul asjaolul, et meditsiinilise järelevalve all kasutamise nõue määruse nr 609/2013 artikli 2 lõike 2 punkti g tähenduses on konkreetsel juhul täitmata või koguni üldiselt täitmata?

| 8a. | Kas sellest, et tegemist on meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduga, tuleb lähtuda ainult siis, kui seda ei või kasutada ilma meditsiinilise järelevalveta? |
| --- | --- |

8a.

Kas sellest, et tegemist on meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toiduga, tuleb lähtuda ainult siis, kui seda ei või kasutada ilma meditsiinilise järelevalveta?

| 8b. | Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis milliste kriteeriumide alusel tuleb kindlaks teha, kas toitu võib kasutada ka ilma meditsiinilise järelevalveta? |
| --- | --- |

8b.

Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis milliste kriteeriumide alusel tuleb kindlaks teha, kas toitu võib kasutada ka ilma meditsiinilise järelevalveta?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 609/2013 imikute ja väikelaste toidu, meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toidu ning kehakaalu alandamiseks ettenähtud päevase toidu asendajate kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 92/52/EMÜ, komisjoni direktiivid 96/8/EÜ, 1999/21/EÜ, 2006/125/EÜ ja 2006/141/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/39/EÜ ning komisjoni määrused (EÜ) nr 41/2009 ja (EÜ) nr 953/2009 (ELT 2013, L 181, lk 35).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/46/EÜ toidulisandeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT 2002, L 183, lk 51; ELT eriväljaanne 13/29, lk 490).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/8 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/8

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale ordinario di Padova (Itaalia) 13. detsembril 2021 – D. M. versus Azienda Ospedale-Università di Padova

(Kohtuasi C-765/21)

(2022/C 138/08)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale ordinario di Padova

Põhikohtuasja pooled

Hageja: D. M.

Kostja: Azienda Ospedale-Università di Padova

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas komisjoni tingimustega müügilubasid, mis on Euroopa Ravimiameti pooldava arvamuse põhjal välja antud praegu turustatavatele vaktsiinidele, võib veel pidada määruse nr 507/2006 (1) artikli 4 põhjal kehtivaks, võttes arvesse asjaolu, et paljudes liikmesriikides on kiidetud heaks tõhusad alternatiivsed ja hageja väitel inimese tervisele ohutumad COVID SARS 2 ravimise meetodid (näiteks Itaalias kiitis AIFA (Itaalia ravimiamet) heaks ravimeetodi monokloonsete ja/või viirusevastaste antikehade kasutamisega), ning seda ka Nice’i harta artiklitest 3 ja 35 lähtudes? |
| --- | --- |

1.

Kas komisjoni tingimustega müügilubasid, mis on Euroopa Ravimiameti pooldava arvamuse põhjal välja antud praegu turustatavatele vaktsiinidele, võib veel pidada määruse nr 507/2006 (1) artikli 4 põhjal kehtivaks, võttes arvesse asjaolu, et paljudes liikmesriikides on kiidetud heaks tõhusad alternatiivsed ja hageja väitel inimese tervisele ohutumad COVID SARS 2 ravimise meetodid (näiteks Itaalias kiitis AIFA (Itaalia ravimiamet) heaks ravimeetodi monokloonsete ja/või viirusevastaste antikehade kasutamisega), ning seda ka Nice’i harta artiklitest 3 ja 35 lähtudes?

| 2. | Kas tervishoiutöötajate puhul, kelle puhul on vaktsineerimine liikmesriigi õigusaktide kohaselt kohustuslik, võib vaktsiine, mille komisjon on määruse nr 507/2006 tähenduses tingimuslikult heaks kiitnud, kohustuslikuks vaktsineerimiseks kasutada ka siis, kui asjaomased tervishoiutöötajad on juba olnud nakatunud ja seega omandanud loomuliku immuunsuse ning võivad niisiis taotleda erandit sellest kohustusest? |
| --- | --- |

2.

Kas tervishoiutöötajate puhul, kelle puhul on vaktsineerimine liikmesriigi õigusaktide kohaselt kohustuslik, võib vaktsiine, mille komisjon on määruse nr 507/2006 tähenduses tingimuslikult heaks kiitnud, kohustuslikuks vaktsineerimiseks kasutada ka siis, kui asjaomased tervishoiutöötajad on juba olnud nakatunud ja seega omandanud loomuliku immuunsuse ning võivad niisiis taotleda erandit sellest kohustusest?

| 3. | Kas tervishoiutöötajate puhul, kelle puhul on vaktsineerimine liikmesriigi õigusaktide kohaselt kohustuslik, võib vaktsiine, mille komisjon on määruse nr 507/2006 tähenduses tingimuslikult heaks kiitnud, kohustuslikuks vaktsineerimiseks kasutada ilma, et läbi viidaks mingit ettevaatusabinõuna kohaldatavat menetlust, või võivad need tervishoiutöötajad arvestades asjaolu, et luba on tingimustega, olla inokuleerimise vastu, vähemalt nii kaua, kuni pädev tervishoidu haldav ametiasutus on konkreetselt ja mõistliku kindlusega kindlaks teinud esiteks selle, et vastavad vastunäidustused puuduvad, ja selle, et saadav kasu ületab kasu teistest ravimitest, mis on praegu meie käsutuses? Kas niisugusel juhul peavad pädevad tervishoidu haldavad ametiasutused tegutsema Nice’i harta artiklit 41 järgides? |
| --- | --- |

3.

Kas tervishoiutöötajate puhul, kelle puhul on vaktsineerimine liikmesriigi õigusaktide kohaselt kohustuslik, võib vaktsiine, mille komisjon on määruse nr 507/2006 tähenduses tingimuslikult heaks kiitnud, kohustuslikuks vaktsineerimiseks kasutada ilma, et läbi viidaks mingit ettevaatusabinõuna kohaldatavat menetlust, või võivad need tervishoiutöötajad arvestades asjaolu, et luba on tingimustega, olla inokuleerimise vastu, vähemalt nii kaua, kuni pädev tervishoidu haldav ametiasutus on konkreetselt ja mõistliku kindlusega kindlaks teinud esiteks selle, et vastavad vastunäidustused puuduvad, ja selle, et saadav kasu ületab kasu teistest ravimitest, mis on praegu meie käsutuses? Kas niisugusel juhul peavad pädevad tervishoidu haldavad ametiasutused tegutsema Nice’i harta artiklit 41 järgides?

| 4. | Kas vaktsiini puhul, millele komisjon on andnud tingimustega müügiloa, võib see, kui tervishoiutöötajad, kellele on riigi õigusaktidega kehtestatud vaktsineerimiskohustus, ei järgi seda kohustust, tuua automaatselt kaasa töölt kõrvaldamise ilma töötasu maksmata, või on vaja näha ette, et tervishoiumeetmed on astmelised, järgides nii proportsionaalsuse põhimõtet? |
| --- | --- |

4.

Kas vaktsiini puhul, millele komisjon on andnud tingimustega müügiloa, võib see, kui tervishoiutöötajad, kellele on riigi õigusaktidega kehtestatud vaktsineerimiskohustus, ei järgi seda kohustust, tuua automaatselt kaasa töölt kõrvaldamise ilma töötasu maksmata, või on vaja näha ette, et tervishoiumeetmed on astmelised, järgides nii proportsionaalsuse põhimõtet?

| 5. | Kas juhul kui riigisisene õigus lubab lepingu „osadeks jagamise“ vorme, tuleb seda, kas töötajat saab kasutada alternatiivses vormis, kontrollida nii, et järgitakse võistlevuse põhimõtet Nice’i harta artikli 41 tähenduses, millest tuleneb õigus kahju hüvitamisele juhul, kui seda ei tehtud? |
| --- | --- |

5.

Kas juhul kui riigisisene õigus lubab lepingu „osadeks jagamise“ vorme, tuleb seda, kas töötajat saab kasutada alternatiivses vormis, kontrollida nii, et järgitakse võistlevuse põhimõtet Nice’i harta artikli 41 tähenduses, millest tuleneb õigus kahju hüvitamisele juhul, kui seda ei tehtud?

| 6. | Kas lähtudes määrusest nr 953/21 (2), mille kohaselt on keelatud igasugune diskrimineerimine vaktsiinisaanute ja nende vahel, kes ei soovinud või ei saanud seda meditsiinilistel põhjustel teha, on õiguspärane niisugune riigisisene regulatsioon, nagu on sätestatud dekreetseaduse nr 44/2021 artikli 4 lõikes 11, mis võimaldab tervishoiutöötajatel, kes on tunnistatud vaktsineerimiskohustusest vabastatuks, töötada patsiendiga kokku puutudes, ehkki küll kehtivate õigusaktidega ette nähtud ohutusvahendeid kasutades, samas kui niisugune tervishoiutöötaja nagu hageja, kellel on nakatumise tulemusena omandatud loomulik immuunsus ja kes ei taha ennast vaktsineerida ilma, et oleks tehtud põhjalikke meditsiiniuuringuid, kõrvaldatakse automaatselt igasuguse kutsetegevuse juurest ja ilma mingit tasu maksmata? |
| --- | --- |

6.

Kas lähtudes määrusest nr 953/21 (2), mille kohaselt on keelatud igasugune diskrimineerimine vaktsiinisaanute ja nende vahel, kes ei soovinud või ei saanud seda meditsiinilistel põhjustel teha, on õiguspärane niisugune riigisisene regulatsioon, nagu on sätestatud dekreetseaduse nr 44/2021 artikli 4 lõikes 11, mis võimaldab tervishoiutöötajatel, kes on tunnistatud vaktsineerimiskohustusest vabastatuks, töötada patsiendiga kokku puutudes, ehkki küll kehtivate õigusaktidega ette nähtud ohutusvahendeid kasutades, samas kui niisugune tervishoiutöötaja nagu hageja, kellel on nakatumise tulemusena omandatud loomulik immuunsus ja kes ei taha ennast vaktsineerida ilma, et oleks tehtud põhjalikke meditsiiniuuringuid, kõrvaldatakse automaatselt igasuguse kutsetegevuse juurest ja ilma mingit tasu maksmata?

| 7. | Kas 2021. aasta määrusega nr 953 ning seal sätestatud proportsionaalsuse ja diskrimineerimiskeelu põhimõtetega on kooskõlas liikmesriigi regulatsioon, millega on Covidi-vastane vaktsiin – millele komisjon on andnud tingimustega müügiloa – kohustuslikuks tehtud kõikidele tervishoiutöötajatele, ka nendele, kes on pärit teisest liikmesriigist ning viibivad Itaalias oma teenuste osutamise vabadust ja asutamisvabadust kasutades? |
| --- | --- |

7.

Kas 2021. aasta määrusega nr 953 ning seal sätestatud proportsionaalsuse ja diskrimineerimiskeelu põhimõtetega on kooskõlas liikmesriigi regulatsioon, millega on Covidi-vastane vaktsiin – millele komisjon on andnud tingimustega müügiloa – kohustuslikuks tehtud kõikidele tervishoiutöötajatele, ka nendele, kes on pärit teisest liikmesriigist ning viibivad Itaalias oma teenuste osutamise vabadust ja asutamisvabadust kasutades?

---

(1)  Komisjoni 29. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 507/2006, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 726/2004 reguleerimisalasse kuuluvate inimtervishoius kasutatavate ravimite tingimustega müügiloa kohta (ELT 2006, L 92, lk 6).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/953, millega kehtestatakse koostalitlusvõimeliste COVID-19 vaktsineerimis-, testimis- ja läbipõdemistõendite (ELi digitaalne COVID-tõend) väljaandmise, kontrollimise ja aktsepteerimise raamistik, et hõlbustada vaba liikumist COVID-19 pandeemia ajal (ELT 2021, L 211, lk 1).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/9 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/9

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksamaa) 14. detsembril 2021 – TR versus Land Hessen

(Kohtuasi C-768/21)

(2022/C 138/09)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: TR

Vastustaja: Land Hessen

Eelotsuse küsimus

Kas määruse (EL) 2016/679 (1) artikli 57 lõike 1 punkte a ja f ning artikli 58 lõike 2 punkte a–j koosmõjus artikli 77 lõikega 1 tuleb tõlgendada nii, et kui järelevalveasutus tuvastab, et isikuandmete töötlemisega on rikutud andmesubjekti õigusi, on järelevalveasutus alati kohustatud isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 58 lõike 2 kohaselt sekkuma?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrus (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) (ELT 2016, L 119, lk 1).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/10 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/10

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaaria) 13. detsembril 2021 – „OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb“ GmbH versus Direktor na Teritorialna Direktsia „Mitnitsa Plovdiv“ pri Agentsia „Mitnitsi“

(Kohtuasi C-770/21)

(2022/C 138/10)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administrativen sad Sofia-grad

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja:„OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb“ GmbH

Vastustaja: Direktor na Teritorialna Direktsia „Mitnitsa Plovdiv“ pri Agentsia „Mitnitsi“

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas – arvestades Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013 (1), millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, artikli 70 lõiget 1 koostoimes komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2017/891 (2), millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 puu- ja köögivilja sektorite osas artikli 75 lõike 5 esimese lõigu ja lõikega 6 – tuleb lähtuda sellest, et hinnangu andmisel tolliseadustiku artikli 70 lõike 3 punktis d sätestatud tingimusele, et „ostja ja müüja ei ole teineteisega seotud“, pidades silmas kauba tehinguväärtuse kohaldamist tollimaksu arvutamisel seoses köögivilja importi puudutava konkreetse tollideklaratsiooniga, tuleb oluliseks pidada:






  — | andmeid, mis puudutavad õigussuhteid isikute vahel, kes osalesid kauba importimisel ja sama kauba müümisel liidus esimesel kaubandustasandil, nimelt andmeid, mis puudutavad sama liiki, suures koguses ja suure väärtusega kauba pikaajalisi ja korduvaid tarneid, mis välistavad järelduse, et konkreetselt hinnatava impordi puhul oli suhe juhuslik; |
| --- | --- | --- |

1.

Kas – arvestades Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013 (1), millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, artikli 70 lõiget 1 koostoimes komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2017/891 (2), millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 puu- ja köögivilja sektorite osas artikli 75 lõike 5 esimese lõigu ja lõikega 6 – tuleb lähtuda sellest, et hinnangu andmisel tolliseadustiku artikli 70 lõike 3 punktis d sätestatud tingimusele, et „ostja ja müüja ei ole teineteisega seotud“, pidades silmas kauba tehinguväärtuse kohaldamist tollimaksu arvutamisel seoses köögivilja importi puudutava konkreetse tollideklaratsiooniga, tuleb oluliseks pidada:

—

andmeid, mis puudutavad õigussuhteid isikute vahel, kes osalesid kauba importimisel ja sama kauba müümisel liidus esimesel kaubandustasandil, nimelt andmeid, mis puudutavad sama liiki, suures koguses ja suure väärtusega kauba pikaajalisi ja korduvaid tarneid, mis välistavad järelduse, et konkreetselt hinnatava impordi puhul oli suhe juhuslik;

| — | andmeid, mis puudutavad kaubatarnete kohta väljastatud arveid, hinna tasumist, arvete kirjendamist importija raamatupidamises ja käibemaksuarvestuses ja konkreetse impordi puhul kasutatud sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust; |
| --- | --- |

—

andmeid, mis puudutavad kaubatarnete kohta väljastatud arveid, hinna tasumist, arvete kirjendamist importija raamatupidamises ja käibemaksuarvestuses ja konkreetse impordi puhul kasutatud sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust;

| — | et konkreetselt hinnatava impordi puhul ületas deklareeritud tehinguväärtus märkimisväärselt komisjoni poolt tollimaksude kohaldamiseks köögiviljasektoris sama kauba suhtes kindla määrana arvutatud impordiväärtust, samal ajal kui seda kaupa müüakse liidus kahjumiga; |
| --- | --- |

—

et konkreetselt hinnatava impordi puhul ületas deklareeritud tehinguväärtus märkimisväärselt komisjoni poolt tollimaksude kohaldamiseks köögiviljasektoris sama kauba suhtes kindla määrana arvutatud impordiväärtust, samal ajal kui seda kaupa müüakse liidus kahjumiga;

| — | et importija ei ole esitanud tolliasutuste nõutud müügilepingut seoses konkreetse impordiga ega dokumenti, mis tõendaks muud õigussuhet lepingupoolte vahel? |
| --- | --- |

—

et importija ei ole esitanud tolliasutuste nõutud müügilepingut seoses konkreetse impordiga ega dokumenti, mis tõendaks muud õigussuhet lepingupoolte vahel?

Kas juhul, kui nimetatud asjaolud on olulised, lubavad need kaupa importivat ja eksportivat kauplejat ja/või importijat ja ostjat liidu esimesel kaubandustasemel liigitada „juriidiliselt tunnustatud äripartneriteks“ või seotud isikuteks komisjoni 24. novembri 2015. aasta rakendusmääruse (EL) 2015/2447 (3), millega nähakse ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 (millega kehtestatakse liidu tolliseadustik) teatavate sätete üksikasjalikud rakenduseeskirjad, artikli 127 lõike 1 punkti b ja artikli 142 lõike 4 punkti b tähenduses?

Kas juhul, kui nimetatud asjaolud on küll olulised, kuid ei ole piisavad, et pidada kauplejaid seotud isikuteks, tuleb delegeeritud määruse (EL) nr 2017/891 artikli 75 lõike 6 kohase kontrolli eesmärgil, selleks et hoida ära tollimaksude tasumata jäämist ja liidu eelarve jaoks maksutulu saamata jäämist, hinnata, kas kauplejate vaheline suhe on mõjutanud konkreetsele imporditud kaubale kõrgema hinna määramist, arvestades ka kauba hilisemat kahjumiga müüki liidus esimesel kaubandustasandil?

| 2. | Kas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 esimesest lõigust ja artikli 41 lõike 2 punktist c – tõlgendatuna koostoimes importijale Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, artikli 44 lõikest 1 tuleneva kaebuse esitamise õigusega, tolliasutustele liidu tolliseadustiku artiklist 29 koostoimes artikli 22 lõikega 7 tuleneva kohustusega esitada otsuses selle aluseks olevad põhjendused –, samuti konkreetse juhtumi asjaoludest – ja arvestades tõsiasja, et esimese astme kohus peab otsuse peale esitatud kaebust menetledes omal algatusel kontrollima selle õiguspärasust ka aspektidest, mida kaebuses ei ole märgitud, ning koguma omal algatusel uusi tõendeid ja määrama eksperdid – tuleneb, et:






  — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, artikli 70 lõike 3 punktis d sisalduvat tingimust, et „ostja ja müüja ei ole teineteisega seotud või nendevaheline suhe ei mõjutanud hinda“, võib esmakordselt hinnata kohtumenetluses või peab tolliasutus seda küsimust käsitlema juba vaidlustatud otsuse põhjenduses? |
| --- | --- | --- |

2.

Kas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 esimesest lõigust ja artikli 41 lõike 2 punktist c – tõlgendatuna koostoimes importijale Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, artikli 44 lõikest 1 tuleneva kaebuse esitamise õigusega, tolliasutustele liidu tolliseadustiku artiklist 29 koostoimes artikli 22 lõikega 7 tuleneva kohustusega esitada otsuses selle aluseks olevad põhjendused –, samuti konkreetse juhtumi asjaoludest – ja arvestades tõsiasja, et esimese astme kohus peab otsuse peale esitatud kaebust menetledes omal algatusel kontrollima selle õiguspärasust ka aspektidest, mida kaebuses ei ole märgitud, ning koguma omal algatusel uusi tõendeid ja määrama eksperdid – tuleneb, et:

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, artikli 70 lõike 3 punktis d sisalduvat tingimust, et „ostja ja müüja ei ole teineteisega seotud või nendevaheline suhe ei mõjutanud hinda“, võib esmakordselt hinnata kohtumenetluses või peab tolliasutus seda küsimust käsitlema juba vaidlustatud otsuse põhjenduses?

| — | Kas juhul, kui importijal oli menetlusõiguslik võimalus määrata imporditud kauba väärtus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, artikli 74 lõike 2 kohase tuletatud väärtuse meetodi alusel, kuid ta ei avaldanud sõnaselgelt, et ta seda teeb, oleks nimetatud määramise õigust selgelt lõpetava tähtaja tõttu vastuolus komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2017/891, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 puu- ja köögivilja sektorite osas, artikli 75 lõigetega 5 ja 6, kui see väärtus määrataks esmakordselt otsuse peale esitatud kaebuse menetlemisel kohtus, arvestades ka importija vastuväiteid, mis tuginevad sellele, et kauba müügihind liidus läheneb deklareeritud tehinguväärtusele? |
| --- | --- |

—

Kas juhul, kui importijal oli menetlusõiguslik võimalus määrata imporditud kauba väärtus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, artikli 74 lõike 2 kohase tuletatud väärtuse meetodi alusel, kuid ta ei avaldanud sõnaselgelt, et ta seda teeb, oleks nimetatud määramise õigust selgelt lõpetava tähtaja tõttu vastuolus komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2017/891, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 puu- ja köögivilja sektorite osas, artikli 75 lõigetega 5 ja 6, kui see väärtus määrataks esmakordselt otsuse peale esitatud kaebuse menetlemisel kohtus, arvestades ka importija vastuväiteid, mis tuginevad sellele, et kauba müügihind liidus läheneb deklareeritud tehinguväärtusele?

| 3. | Kas komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2017/891, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 puu- ja köögivilja sektorite osas, artikli 75 lõike 5 neljas lõik, milles on sätestatud, et „importija [teeb] [...] kättesaadavaks kõik asjakohaste tollikontrollide tarbeks vajalikud asjaomase partii iga toote müügi ja realiseerimisega seotud dokumendid“, lubab – arvestades Euroopa Kohtu 11. märtsi 2020. aasta otsuse BV (С-160/18, EU:C:2020:190) resolutsiooni punktis 1 sisalduvat tõlgendust – liidu tolliseadustiku artikli 70 lõike 1 kohase deklareeritud tehinguväärtuse tõendamiseks teha käesoleva asja asjaoludel järelduse, et:






  — | tollimaksu tasumata jäämise ja maksutulu saamata jäämise ärahoidmiseks on tolliasutused ja kaebemenetluses kohus kohustatud pidama asjaolu, et imporditud kaupa, nimelt köögivilja müüakse liidus kahjumiga, arvestatavaks tõendiks selle kohta, et deklareeritud impordihinda on kunstlikult suurendatud, arvestades ka hinnangut isikute seotusele, mis mõjutas deklareeritud tehinguväärtust; |
| --- | --- | --- |

3.

Kas komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2017/891, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 puu- ja köögivilja sektorite osas, artikli 75 lõike 5 neljas lõik, milles on sätestatud, et „importija [teeb] [...] kättesaadavaks kõik asjakohaste tollikontrollide tarbeks vajalikud asjaomase partii iga toote müügi ja realiseerimisega seotud dokumendid“, lubab – arvestades Euroopa Kohtu 11. märtsi 2020. aasta otsuse BV (С-160/18, EU:C:2020:190) resolutsiooni punktis 1 sisalduvat tõlgendust – liidu tolliseadustiku artikli 70 lõike 1 kohase deklareeritud tehinguväärtuse tõendamiseks teha käesoleva asja asjaoludel järelduse, et:

—

tollimaksu tasumata jäämise ja maksutulu saamata jäämise ärahoidmiseks on tolliasutused ja kaebemenetluses kohus kohustatud pidama asjaolu, et imporditud kaupa, nimelt köögivilja müüakse liidus kahjumiga, arvestatavaks tõendiks selle kohta, et deklareeritud impordihinda on kunstlikult suurendatud, arvestades ka hinnangut isikute seotusele, mis mõjutas deklareeritud tehinguväärtust;

| — | importija on kohustatud esitama lepingu või muu samaväärse dokumendi, mis tõendab liidu tolliterritooriumile eksportimiseks müüdud kauba eest makstavat hinda, või piisab tõendamisest, et kauba deklareeritud väärtusele vastav hind on importimisel tasutud; või |
| --- | --- |

—

importija on kohustatud esitama lepingu või muu samaväärse dokumendi, mis tõendab liidu tolliterritooriumile eksportimiseks müüdud kauba eest makstavat hinda, või piisab tõendamisest, et kauba deklareeritud väärtusele vastav hind on importimisel tasutud; või

| — | peab importija selleks, et tõendada deklareeritud tehinguväärtust köögivilja impordil, esitama ainult delegeeritud määruse (EL) nr 2017/891 artikli 75 lõike 4 neljandas lõigus sõnaselgelt nimetatud dokumendid, mistõttu on asjaolud, mis puudutavad sama kauba kahjumiga müüki liidus, viidatud määruse artikli 75 lõike 6 kohasel hindamisel tehinguväärtuse aktsepteerimata jätmise ja imporditollimaksu määramise seisukohast ebaolulised? |
| --- | --- |

—

peab importija selleks, et tõendada deklareeritud tehinguväärtust köögivilja impordil, esitama ainult delegeeritud määruse (EL) nr 2017/891 artikli 75 lõike 4 neljandas lõigus sõnaselgelt nimetatud dokumendid, mistõttu on asjaolud, mis puudutavad sama kauba kahjumiga müüki liidus, viidatud määruse artikli 75 lõike 6 kohasel hindamisel tehinguväärtuse aktsepteerimata jätmise ja imporditollimaksu määramise seisukohast ebaolulised?

| 4. | Kas põhikohtuasja asjaoludel tuleneb komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2017/891, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 puu- ja köögivilja sektorite osas, artikli 75 lõigetest 5 ja 6 ning Euroopa Kohtu 16. juuni 2016. aasta otsuses EURO 2004. Hungary (С-291/15, EU:C:2016:455) sisalduvast tõlgendusest, et kolmandatest riikidest pärit köögivilja impordil ei tule tolliväärtust määrata deklareeritud tehinguväärtuse alusel, kui:






  — | deklareeritud tehinguväärtus ületab märkimisväärselt komisjoni poolt tollimaksude kohaldamiseks köögiviljasektoris sama kauba suhtes kindla määrana arvutatud impordiväärtust; |
| --- | --- | --- |

4.

Kas põhikohtuasja asjaoludel tuleneb komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2017/891, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 puu- ja köögivilja sektorite osas, artikli 75 lõigetest 5 ja 6 ning Euroopa Kohtu 16. juuni 2016. aasta otsuses EURO 2004. Hungary (С-291/15, EU:C:2016:455) sisalduvast tõlgendusest, et kolmandatest riikidest pärit köögivilja impordil ei tule tolliväärtust määrata deklareeritud tehinguväärtuse alusel, kui:

—

deklareeritud tehinguväärtus ületab märkimisväärselt komisjoni poolt tollimaksude kohaldamiseks köögiviljasektoris sama kauba suhtes kindla määrana arvutatud impordiväärtust;

| — | tolliasutus ei ole eitanud ega seadnud muul moel kahtluse alla arve ja kauba hinna maksmist tõendava dokumendi ehtsust, mis on esitatud tegelikult tasutud impordihinna tõendamiseks; |
| --- | --- |

—

tolliasutus ei ole eitanud ega seadnud muul moel kahtluse alla arve ja kauba hinna maksmist tõendava dokumendi ehtsust, mis on esitatud tegelikult tasutud impordihinna tõendamiseks;

| — | importija ei ole hoolimata tolliasutuse nõudest esitanud järgmisi dokumente: leping või muu samaväärne dokument, mis tõendaks liidu tolliterritooriumile eksportimiseks müüdud kauba eest makstavat hinda, sealhulgas lisatõendeid kauba majanduslike elementide kohta, mis põhjendaksid eksportijalt ostetud kauba suuremat väärtust, [näiteks] et tegemist on mahepõllumajandusliku tootega või eriti kvaliteetse köögiviljapartiiga? |
| --- | --- |

—

importija ei ole hoolimata tolliasutuse nõudest esitanud järgmisi dokumente: leping või muu samaväärne dokument, mis tõendaks liidu tolliterritooriumile eksportimiseks müüdud kauba eest makstavat hinda, sealhulgas lisatõendeid kauba majanduslike elementide kohta, mis põhjendaksid eksportijalt ostetud kauba suuremat väärtust, [näiteks] et tegemist on mahepõllumajandusliku tootega või eriti kvaliteetse köögiviljapartiiga?

---

(1)  ELT 2013, L 269, lk 1.

(2)  Komisjoni 13. märtsi 2017. aasta delegeeritud määrus (EL) 2017/891, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 puu- ja köögivilja ning töödeldud puu- ja köögivilja sektorite osas ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1306/2013 neis sektorites kohaldatavate karistuste osas ja muudetakse komisjoni rakendusmäärust (EL) nr 543/2011 (ELT 2017, L 138, lk 4).

(3)  ELT 2015, L 343, lk 558.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/12 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/12

---

AV ja AW 9. detsembril 2021 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 6. oktoobri 2021. aasta otsuse peale kohtuasjas T-43/20: AV ja AW versus parlament

(Kohtuasi C-773/21 P)

(2022/C 138/11)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellandid: AV, AW (esindaja: avocat J. Martins)

Teine menetlusosaline: Euroopa Parlament

Apellantide nõuded

| — | tunnistada apellatsioonkaebus vastuvõetavaks ja põhjendatuks; |
| --- | --- |

—

tunnistada apellatsioonkaebus vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

| — | tühistada edasikaevatud kohtuotsus; |
| --- | --- |

—

tühistada edasikaevatud kohtuotsus;

| — | vaadata kohtuasi uuesti läbi ja rahuldada apellantide esimeses kohtuastmes esitatud nõuded, sealhulgas nõue mõista kohtukulud välja vastustajalt; või teise võimalusena |
| --- | --- |

—

vaadata kohtuasi uuesti läbi ja rahuldada apellantide esimeses kohtuastmes esitatud nõuded, sealhulgas nõue mõista kohtukulud välja vastustajalt; või teise võimalusena

| — | saata kohtuasi tagasi Üldkohtusse otsustamiseks; |
| --- | --- |

—

saata kohtuasi tagasi Üldkohtusse otsustamiseks;

| — | mõista kõik kohtukulud esimeses kohtuastmes ja apellatsiooniastmes välja Euroopa Parlamendilt. |
| --- | --- |

—

mõista kõik kohtukulud esimeses kohtuastmes ja apellatsiooniastmes välja Euroopa Parlamendilt.

Väited ja peamised argumendid

| — | kaitseõiguste rikkumine ja põhjendamiskohustuse täitmata jätmine; |
| --- | --- |

—

kaitseõiguste rikkumine ja põhjendamiskohustuse täitmata jätmine;

| — | faktiliste asjaolude ebaõige hindamine ja hulga tõendite moonutamine, mille tagajärjel rikkus Üldkohus faktiliste asjaolude hindamisel õigusnormi; |
| --- | --- |

—

faktiliste asjaolude ebaõige hindamine ja hulga tõendite moonutamine, mille tagajärjel rikkus Üldkohus faktiliste asjaolude hindamisel õigusnormi;

| — | õigusnormi rikkumine kohaldatava õiguse tõlgendamisel. |
| --- | --- |

—

õigusnormi rikkumine kohaldatava õiguse tõlgendamisel.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/13 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/13

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Amtsgericht Düsseldorf (Saksamaa) 15. detsembril 2021 – EV versus Alltours Flugreisen GmbH

(Kohtuasi C-776/21)

(2022/C 138/12)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Amtsgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Hageja: EV

Kostja: Alltours Flugreisen GmbH

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas järelduse tegemiseks, et sihtkohas esinevad vältimatud ja erakorralised asjaolud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta direktiivi (EL) 2015/2302, mis käsitleb pakettreise ja seotud reisikorraldusteenuseid ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/83/EL ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 90/314/EMÜ, (1) artikli 12 lõike 2 esimese lause tähenduses, on piisav, et riiklik nakkushaiguste tõrje asutus on liigitanud reisi sihtkoha riskipiirkonnaks, samal ajal kui elukohariigis selliseks liigitamiseks vajalikke tingimusi ei esine? |
| --- | --- |

1.

Kas järelduse tegemiseks, et sihtkohas esinevad vältimatud ja erakorralised asjaolud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta direktiivi (EL) 2015/2302, mis käsitleb pakettreise ja seotud reisikorraldusteenuseid ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/83/EL ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 90/314/EMÜ, (1) artikli 12 lõike 2 esimese lause tähenduses, on piisav, et riiklik nakkushaiguste tõrje asutus on liigitanud reisi sihtkoha riskipiirkonnaks, samal ajal kui elukohariigis selliseks liigitamiseks vajalikke tingimusi ei esine?

| 2. | Kas reisija peab ajal, mil ta pakettreisilepingust direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 2 esimese lause tähenduses taganeb, saama ette näha, et reisi alguse päeval või reisi ajal esinevad sihtkohas või selles vahetus läheduses asjaolud, mis reisi olulisel määral mõjutavad? |
| --- | --- |

2.

Kas reisija peab ajal, mil ta pakettreisilepingust direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 2 esimese lause tähenduses taganeb, saama ette näha, et reisi alguse päeval või reisi ajal esinevad sihtkohas või selles vahetus läheduses asjaolud, mis reisi olulisel määral mõjutavad?

| 3. | Kas reisilepingust taganemine peab toimuma vahetult enne reisi või saab reisilepingust igal ajal pärast reisi broneerimist ja enne reisi algust taganeda vähemasti siis, kui reisilepingust taganemise ajal oli teatav alus eeldada erakorralise asjaolu tekkimist? |
| --- | --- |

3.

Kas reisilepingust taganemine peab toimuma vahetult enne reisi või saab reisilepingust igal ajal pärast reisi broneerimist ja enne reisi algust taganeda vähemasti siis, kui reisilepingust taganemise ajal oli teatav alus eeldada erakorralise asjaolu tekkimist?

---

(1)  ELT 2015, L 326, lk 1.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/13 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/13

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Sofiyski rayonen sad (Bulgaaria) 15. detsembril 2021 – Y. YA. versus K. P.

(Kohtuasi C-797/21)

(2022/C 138/13)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Sofiyski rayonen sad

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Y. YA.

Kostja: K. P.

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas EL lepingu artikli 19 lõike 1 teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et kohtute sõltumatuse rikkumise tõttu ei tagata kodanikele tõhusaks kohtulikuks õiguskaitseks vajalikke õiguskaitsevahendeid, kui ühes Euroopa Liidu liikmesriigis on kohtunike lähetamine kõrgemasse kohtusse nende nõusolekul määramata ajaks teistest riigiorganitest sõltumatu justiitsjuhtorgani otsusega, kui on küll ette nähtud tingimused lähetuse lõpetamise kohta otsuse tegemiseks ja õiguskaitsevahend selle vastu, millel aga ei ole käimasolevas menetluses edasilükkavat toimet, ning milliste kriteeriumide alusel tuleks konkreetselt kontrollida, kas lähetamine määramata ajaks on lubatav? |
| --- | --- |

1.

Kas EL lepingu artikli 19 lõike 1 teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et kohtute sõltumatuse rikkumise tõttu ei tagata kodanikele tõhusaks kohtulikuks õiguskaitseks vajalikke õiguskaitsevahendeid, kui ühes Euroopa Liidu liikmesriigis on kohtunike lähetamine kõrgemasse kohtusse nende nõusolekul määramata ajaks teistest riigiorganitest sõltumatu justiitsjuhtorgani otsusega, kui on küll ette nähtud tingimused lähetuse lõpetamise kohta otsuse tegemiseks ja õiguskaitsevahend selle vastu, millel aga ei ole käimasolevas menetluses edasilükkavat toimet, ning milliste kriteeriumide alusel tuleks konkreetselt kontrollida, kas lähetamine määramata ajaks on lubatav?

| 2. | Kas vastus esimesele küsimusele oleks teistsugune, kui objektiivsed tingimused kohtuniku lähetuse lõpetamise üle otsustamiseks oleksid seadusega ette nähtud ja alluksid kohtulikule kontrollile, aga ei ole ette nähtud selliseid kohtulikult kontrollitavaid tingimusi lähetatava kohtuniku väljavalimiseks? |
| --- | --- |

2.

Kas vastus esimesele küsimusele oleks teistsugune, kui objektiivsed tingimused kohtuniku lähetuse lõpetamise üle otsustamiseks oleksid seadusega ette nähtud ja alluksid kohtulikule kontrollile, aga ei ole ette nähtud selliseid kohtulikult kontrollitavaid tingimusi lähetatava kohtuniku väljavalimiseks?

| 3. | Kui esimesele küsimusele vastatakse, et kohtunike lähetamine sellistel tingimustel on lubatav, kui järgitakse objektiivseid tingimusi, kas siis tuleb kontrollimisel, mil määral liikmesriigi sätted on vastuolus EL lepingu artikli 19 lõike 1 teise lõigu kohase tulemusliku õiguskaitse nõudega, arvesse võtta mitte ainult seadusega kehtestatud tingimusi, vaid ka nende kasutamise viisi pädevate haldus- ja õigusasutuste poolt? |
| --- | --- |

3.

Kui esimesele küsimusele vastatakse, et kohtunike lähetamine sellistel tingimustel on lubatav, kui järgitakse objektiivseid tingimusi, kas siis tuleb kontrollimisel, mil määral liikmesriigi sätted on vastuolus EL lepingu artikli 19 lõike 1 teise lõigu kohase tulemusliku õiguskaitse nõudega, arvesse võtta mitte ainult seadusega kehtestatud tingimusi, vaid ka nende kasutamise viisi pädevate haldus- ja õigusasutuste poolt?

| 4. | Kas komisjoni otsust 2006/929/EÜ tuleb tõlgendada nii, et vastus kolmele eelnevale küsimusele oleks teistsugune, kui tuvastataks liikmesriigi lähetuspraktika, mille aluseks on praegu kehtivale sarnane regulatsioon ning seda võiks kritiseerida nimetatud otsusega juurutatud koostöö- ja järelevalvemenetluse suhtes? |
| --- | --- |

4.

Kas komisjoni otsust 2006/929/EÜ tuleb tõlgendada nii, et vastus kolmele eelnevale küsimusele oleks teistsugune, kui tuvastataks liikmesriigi lähetuspraktika, mille aluseks on praegu kehtivale sarnane regulatsioon ning seda võiks kritiseerida nimetatud otsusega juurutatud koostöö- ja järelevalvemenetluse suhtes?

| 5. | Kui tehakse kindlaks, et liikmesriigi sätted kohtunike lähetamise kohta on vastuolus õiguskaitsevahendite kehtestamise kohustusega, mis on vajalik tulemusliku kohtuliku õiguskaitse tagamiseks EL lepingu artikli 19 lõike 1 teise alalõigu tähenduses, kas siis tuleb seda sätet tõlgendada nii, et see välistab siduvaid juhiseid liikmesriigi kohtule, mille annab kõrgem kohus, mille koosseisus oli ka lähetatud madalama astme kohtunik, ning millistel tingimustel see nii on? Kas menetlusvead esinevad eelkõige nende juhiste puhul, mis ei puuduta õigusvaidlust ennast, vaid teatud menetlustoimingute tegemist? |
| --- | --- |

5.

Kui tehakse kindlaks, et liikmesriigi sätted kohtunike lähetamise kohta on vastuolus õiguskaitsevahendite kehtestamise kohustusega, mis on vajalik tulemusliku kohtuliku õiguskaitse tagamiseks EL lepingu artikli 19 lõike 1 teise alalõigu tähenduses, kas siis tuleb seda sätet tõlgendada nii, et see välistab siduvaid juhiseid liikmesriigi kohtule, mille annab kõrgem kohus, mille koosseisus oli ka lähetatud madalama astme kohtunik, ning millistel tingimustel see nii on? Kas menetlusvead esinevad eelkõige nende juhiste puhul, mis ei puuduta õigusvaidlust ennast, vaid teatud menetlustoimingute tegemist?

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/14 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/14

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaaria) 20. detsembril 2021 – Kriminaalasi järgmiste isikute suhtes: ZhU ja RD

(Kohtuasi C-805/21)

(2022/C 138/14)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Spetsializiran nakazatelen sad

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pooled

ZhU ja RD

Eelotsuse küsimus

Kas direktiivi 2014/42 (1) artikli 2 punktiga 3 või teise võimalusena raamotsuse 2005/212/JSK artikli 1 kolmanda taandega on kooskõlas riigisisese õiguse tõlgendus, mille kohaselt ei ole suure koguse maksumärgita aktsiisikauba (sigaretid) ladustamiseks kasutatud veok kuriteovahend?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/42/EL kuriteovahendite ja kriminaaltulu arestimise ja konfiskeerimise kohta Euroopa Liidus (ELT 2014, L 127, lk 39).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/14 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/14

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 21. detsembril 2021 – Kriminaalasi järgmise isiku suhtes: TF

(Kohtuasi C-806/21)

(2022/C 138/15)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pool

TF

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas füüsilisi ja juriidilisi isikuid, kes osalevad nimekirjas loetletud lähteainete turuleviimises sellisel viisil, et see osalemine kujutab endast nõukogu raamotsuse 2004/757 (1) artikli 2 lõike 1 punkti d kohaselt karistatavat tegu, tuleb käsitleda „ettevõtjatena“ määruse nr 273/2004 (2) artikli 2 punkti d tähenduses.
  Kui esimesele küsimusele vastatakse jaatavalt: |
| --- | --- |

1.

Kas füüsilisi ja juriidilisi isikuid, kes osalevad nimekirjas loetletud lähteainete turuleviimises sellisel viisil, et see osalemine kujutab endast nõukogu raamotsuse 2004/757 (1) artikli 2 lõike 1 punkti d kohaselt karistatavat tegu, tuleb käsitleda „ettevõtjatena“ määruse nr 273/2004 (2) artikli 2 punkti d tähenduses.

Kui esimesele küsimusele vastatakse jaatavalt:

| 2. | a. | Kas küsimuses 1 nimetatud ettevõtjate teod kujutavad endast „asjaolusid“ määruse nr 273/2004 artikli 8 lõike 1 tähenduses? |
| --- | --- | --- |

2.

a.

Kas küsimuses 1 nimetatud ettevõtjate teod kujutavad endast „asjaolusid“ määruse nr 273/2004 artikli 8 lõike 1 tähenduses?

| b. | Kas tegevused nagu nimekirjas loetletud lähteainete vastuvõtmine, vedamine ja ladustamine kujutavad endast „asjaolusid“ määruse nr 273/2004 artikli 8 lõike 1 tähenduses, kui neid tegevusi ei tehta kavatsusega tarnida neid lähteaineid kolmandatele isikutele? |
| --- | --- |

b.

Kas tegevused nagu nimekirjas loetletud lähteainete vastuvõtmine, vedamine ja ladustamine kujutavad endast „asjaolusid“ määruse nr 273/2004 artikli 8 lõike 1 tähenduses, kui neid tegevusi ei tehta kavatsusega tarnida neid lähteaineid kolmandatele isikutele?

---

(1)  Nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsus 2004/757/JSK, millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta (ELT 2004, L 335, lk 8).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 273/2004 narkootikumide lähteainete kohta (ELT 2004, L 47, lk 1; ELT eriväljaanne 15/08, lk 46).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/15 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/15

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Madalmaad) 21. detsembril 2021 – Nokia Solutions and Networks Oy versus Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

(Kohtuasi C-809/21)

(2022/C 138/16)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Nokia Solutions and Networks Oy

Vastustaja: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

Eelotsuse küsimus

Kas liidu õiguse rikkumisega, mis on Euroopa Kohtu poolt välja töötatud tingimus intressinõude esitamiseks liidu õiguse alusel, on tegemist ka olukorras, kus vabastusjärgsele kontrollile tuginedes nõuab liikmesriigi asutus pärast 1. maid 2016 esitatud tollideklaratsiooni puhul maksu sisse kehtivaid liidu õigusnorme rikkudes ja liikmesriigi kohus tuvastab kõnealuse liidu õigusnormide rikkumise?

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/15 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/15

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Аdministrativen sad Sofia-grad (Bulgaaria) 28. detsembril 2021 – „Vinal“ AD versus Direktor na Agentsia „Mitnitsi“

(Kohtuasi C-820/21)

(2022/C 138/17)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Аdministrativen sad Sofia-grad

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja:„Vinal“ AD

Vastustaja: Direktor na Agentsia „Mitnitsi“

Eelotsuse küsimus

Kuidas tuleb direktiivi 2008/118/ЕÜ (1) artikli 16 lõiget 1 tõlgendada osas, milles on ette nähtud, et luba maksulao avamiseks ja tegevuseks väljastatakse tingimustel, mida asutustel on õigus kehtestada eesmärgiga ära hoida võimalikku maksudest kõrvalehoidmist ja muid kuritarvitusi, [ja] milline peab olema nende tingimuste sisu, et maksudest kõrvalehoidmise ja muude kuritarvituste ärahoidmise eesmärki oleks võimalik saavutada?

Kuidas tuleb tõlgendada direktiivi 2008/118/ЕÜ põhjenduses 10 sisalduvat diskrimineerimiskeeldu?

Kuidas tuleb viidatud sätteid tõlgendada ja kas neid tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid nagu ZADS artikli 53 lõike 1 punkt 3 koostoimes artikli 47 lõike 1 punktiga 5, kui viimati nimetatud õigusnormid näevad lisaks sama teo eest juba määratud sanktsioonile kohustuslikus korras ette loa tähtajatu ja ajaliselt piiramatu kehtetuks tunnistamise?

---

(1)  Nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiiv 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ (ELT 2009, L 9, lk 12).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/16 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/16

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Saksamaa) 24. detsembril 2021 – TE, RU, kelle seaduslik esindaja on TE versus Stadt Frankfurt am Main

(Kohtuasi C-829/21)

(2022/C 138/18)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hessischer Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Apellandid: TE, RU, kelle seaduslik esindaja on TE

Vastustaja: Stadt Frankfurt am Main

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas välismaalaste elamist, töötamist ja integratsiooni Saksamaa Liitvabariigi territooriumil käsitleva seaduse (Gesetz über den Aufenthalt, die Erwerbstätigkeit und die Integration von Ausländern im Bundesgebiet (Aufenthaltsgesetz), edaspidi „AufenthG“) § 38a lõige 1, mida tuleb riigisisese õiguse järgi tõlgendada nii, et teise liikmesriiki suundunud pikaajalisel elanikul peab ka tema elamisloa pikendamise ajal olema pikaajalise elaniku staatus esimeses liikmesriigis, on kooskõlas direktiivi 2003/109/EÜ (1) artikliga 14 ja sellele artiklile järgnevate artiklitega, mis sätestavad vaid seda, et pikaajalisel elanikul on õigus elada muu liikmesriigi kui selle liikmesriigi territooriumil, kus talle anti pikaajalise elaniku staatus, kauem kui kolm kuud, tingimusel et direktiivi III peatükis sätestatud muud tingimused on täidetud? |
| --- | --- |

1.

Kas välismaalaste elamist, töötamist ja integratsiooni Saksamaa Liitvabariigi territooriumil käsitleva seaduse (Gesetz über den Aufenthalt, die Erwerbstätigkeit und die Integration von Ausländern im Bundesgebiet (Aufenthaltsgesetz), edaspidi „AufenthG“) § 38a lõige 1, mida tuleb riigisisese õiguse järgi tõlgendada nii, et teise liikmesriiki suundunud pikaajalisel elanikul peab ka tema elamisloa pikendamise ajal olema pikaajalise elaniku staatus esimeses liikmesriigis, on kooskõlas direktiivi 2003/109/EÜ (1) artikliga 14 ja sellele artiklile järgnevate artiklitega, mis sätestavad vaid seda, et pikaajalisel elanikul on õigus elada muu liikmesriigi kui selle liikmesriigi territooriumil, kus talle anti pikaajalise elaniku staatus, kauem kui kolm kuud, tingimusel et direktiivi III peatükis sätestatud muud tingimused on täidetud?

| 2. | Kas direktiivi 2003/109/EÜ artikkel 14 ja sellele artiklile järgnevad artiklid lubavad migratsiooniametil, kes vaatab läbi AufenthG § 38a lõike 1 kohaselt esitatud pikendamistaotlust, teha olukorras, kus muud tingimused elamisloa tähtajaliseks pikendamiseks on täidetud ning eelkõige on välismaalasel kindel ja korrapärane sissetulek, välismaalase kahjuks järeldust, et pärast teise liikmesriiki suundumist on välismaalane asjaomase staatuse esimeses liikmesriigis direktiivi 2003/109/EÜ artikli 9 lõike 4 teise lõigu kohaselt kaotanud? Kas pikendamistaotluse kohta otsuse tegemise seisukohast on määravaks kuupäevaks migratsiooniameti ja/või kohtu viimase otsuse kuupäev? |
| --- | --- |

2.

Kas direktiivi 2003/109/EÜ artikkel 14 ja sellele artiklile järgnevad artiklid lubavad migratsiooniametil, kes vaatab läbi AufenthG § 38a lõike 1 kohaselt esitatud pikendamistaotlust, teha olukorras, kus muud tingimused elamisloa tähtajaliseks pikendamiseks on täidetud ning eelkõige on välismaalasel kindel ja korrapärane sissetulek, välismaalase kahjuks järeldust, et pärast teise liikmesriiki suundumist on välismaalane asjaomase staatuse esimeses liikmesriigis direktiivi 2003/109/EÜ artikli 9 lõike 4 teise lõigu kohaselt kaotanud? Kas pikendamistaotluse kohta otsuse tegemise seisukohast on määravaks kuupäevaks migratsiooniameti ja/või kohtu viimase otsuse kuupäev?

| 3. | Kui esimesele ja teisele küsimusele vastatakse eitavalt:
  Kas pikaajaline elanik peab tõendama, et ta ei ole talle esimeses liikmesriigis antud pikaajalise elaniku staatust kaotanud?
  Kui vastus on eitav: kas liikmesriigi kohtul või liikmesriigi asutusel on õigus kontrollida, kas pikaajalisele elanikule antud tähtajatu elamisluba on kehtivuse kaotanud, või oleks see vastuolus asutuste otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõttega, mis on sätestatud liidu õiguses? |
| --- | --- |

3.

Kui esimesele ja teisele küsimusele vastatakse eitavalt:

Kas pikaajaline elanik peab tõendama, et ta ei ole talle esimeses liikmesriigis antud pikaajalise elaniku staatust kaotanud?

Kui vastus on eitav: kas liikmesriigi kohtul või liikmesriigi asutusel on õigus kontrollida, kas pikaajalisele elanikule antud tähtajatu elamisluba on kehtivuse kaotanud, või oleks see vastuolus asutuste otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõttega, mis on sätestatud liidu õiguses?

| 4. | Kas Itaalias pikaajalise elaniku tähtajatu elamisloa saanud kolmanda riigi kodaniku vastu, kes on suundunud Saksamaale ning kellel on kindel ja korrapärane sissetulek, võib tugineda sellele, et ta ei ole tõendanud sobiva elamispinna olemasolu, kuigi Saksamaa ei ole direktiivi 2003/109/EÜ artikli 15 lõike 4 teise lõiguga antud volitust kasutanud ja majutamine sotsiaalkorterisse oli vajalik vaid seetõttu, et seni, kuni kolmanda riigi kodanikul puudub AufenthG § 38a kohane elamisluba, ei maksta talle lapsetoetust? |
| --- | --- |

4.

Kas Itaalias pikaajalise elaniku tähtajatu elamisloa saanud kolmanda riigi kodaniku vastu, kes on suundunud Saksamaale ning kellel on kindel ja korrapärane sissetulek, võib tugineda sellele, et ta ei ole tõendanud sobiva elamispinna olemasolu, kuigi Saksamaa ei ole direktiivi 2003/109/EÜ artikli 15 lõike 4 teise lõiguga antud volitust kasutanud ja majutamine sotsiaalkorterisse oli vajalik vaid seetõttu, et seni, kuni kolmanda riigi kodanikul puudub AufenthG § 38a kohane elamisluba, ei maksta talle lapsetoetust?

---

(1)  Nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta (ELT 2004, L 16, lk 44; ELT eriväljaanne 19/06, lk 272).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/17 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/17

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Nacional (Hispaania) 31. detsembril 2021 – Endesa Generación S.A.U versus Tribunal Económico Administrativo Central

(Kohtuasi C-833/21)

(2022/C 138/19)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Audiencia Nacional

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Endesa Generación S.A.U

Vastustaja: Tribunal Económico Administrativo Central

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas direktiivi 2003/96/EÜ (1) artikli 14 lõike 1 punktiga a on kooskõlas Hispaania riigisisesed õigusnormid, millega kehtestatakse elektrienergia tootmiseks söe kasutamise maksustamine, kui vaatamata sellele, et selle maksu väljakuulutatud eesmärk on kaitsta keskkonda, ei kajastu see otstarve maksu ülesehituses ja seda kogutakse elektrisüsteemi kulude rahastamiseks? |
| --- | --- |

1.

Kas direktiivi 2003/96/EÜ (1) artikli 14 lõike 1 punktiga a on kooskõlas Hispaania riigisisesed õigusnormid, millega kehtestatakse elektrienergia tootmiseks söe kasutamise maksustamine, kui vaatamata sellele, et selle maksu väljakuulutatud eesmärk on kaitsta keskkonda, ei kajastu see otstarve maksu ülesehituses ja seda kogutakse elektrisüsteemi kulude rahastamiseks?

| 2. | Kas keskkonnakaitse-eesmärki võib pidada maksu struktuuris konkreetselt kajastatuks asjaolu tõttu, et maksumäärad on kehtestatud elektritootmises kasutatava söe kütteväärtuse suhtes? |
| --- | --- |

2.

Kas keskkonnakaitse-eesmärki võib pidada maksu struktuuris konkreetselt kajastatuks asjaolu tõttu, et maksumäärad on kehtestatud elektritootmises kasutatava söe kütteväärtuse suhtes?

| 3. | Kas keskkonnaeesmärk saavutatakse ainuüksi sellega, et teatavate mittetaastuvate energiatoodete suhtes kehtestatakse maksud ning vähem keskkonnakahjulikeks peetavate energiatoodete kasutamist ei maksustata? |
| --- | --- |

3.

Kas keskkonnaeesmärk saavutatakse ainuüksi sellega, et teatavate mittetaastuvate energiatoodete suhtes kehtestatakse maksud ning vähem keskkonnakahjulikeks peetavate energiatoodete kasutamist ei maksustata?

---

(1)  Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik (ELT 2003, L 283, lk 51; ELT eriväljaanne 09/01, lk 405).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/17 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/17

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberlandesgericht Graz (Austria) 6. jaanuaril 2022 – Staatsanwaltschaft Graz versus MS

(Kohtuasi C-16/22)

(2022/C 138/20)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberlandesgericht Graz

Põhikohtuasja pooled

Taotluse esitaja: Staatsanwaltschaft Graz

Vastustaja: MS

Menetluses osales: Finanzamt für Steuerstrafsachen und Steuerfahndung Düsseldorf

Eelotsuse küsimus

Kas direktiivi 2014/41/EL (1) artikli 1 lõike 1 esimest lauset ja artikli 2 punkti c alapunkti i tuleb tõlgendada nii, et „õigusasutusena“ ja „taotleva asutuse või ametiisikuna“ viidatud sätete tähenduses tuleb käsitada ka maksualaseid süütegusid menetlevat ja maksupettuste uurimisega tegelevat Saksa maksuametit, kellel on riigisiseste õigusnormide kohaselt õigus teatavate süütegude puhul teostada prokuratuuri õigusi ja kohustusi?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/41/EL, mis käsitleb Euroopa uurimismäärust kriminaalasjades (ELT 2014, L 130, lk 1).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/18 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/18

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaaria) 12. jaanuaril 2022 – DV versus Direktor na Teritorialno podelenie na Natsionalnia osiguritelen institut – Veliko Tarnovo

(Kohtuasi C-30/22)

(2022/C 138/21)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administrativen sad Veliko Tarnovo

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: DV

Vastustaja: Direktor na Teritorialno podelenie na Natsionalnia osiguritelen institut – Veliko Tarnovo

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu artikli 30 lõiget 2 koostoimes artikli 30 lõike 1 punktiga a tuleb tõlgendada nii, et viimati nimetatud sättes viidatud isikud on lepingu artikli 31 lõike 1 isikulise kohaldamisalaga hõlmatud juhul, kui nad olid kogu üleminekuperioodi vältel katkematult mõne liikmesriigi kodanikud ja samal ajal olid nende suhtes kohaldatavad Ühendkuningriigi õigusnormid, või tuleb viidatud sätet tõlgendada nii, et lepingu artikli 30 lõike 1 punktis a nimetatud isikud on artikli 31 lõikega 1 hõlmatud vaid juhul, kui nad üleminekuperioodi lõpus ja/või pärast selle lõppu tegutsesid Ühendkuningriigis töötajana? |
| --- | --- |

1.

Kas Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu artikli 30 lõiget 2 koostoimes artikli 30 lõike 1 punktiga a tuleb tõlgendada nii, et viimati nimetatud sättes viidatud isikud on lepingu artikli 31 lõike 1 isikulise kohaldamisalaga hõlmatud juhul, kui nad olid kogu üleminekuperioodi vältel katkematult mõne liikmesriigi kodanikud ja samal ajal olid nende suhtes kohaldatavad Ühendkuningriigi õigusnormid, või tuleb viidatud sätet tõlgendada nii, et lepingu artikli 30 lõike 1 punktis a nimetatud isikud on artikli 31 lõikega 1 hõlmatud vaid juhul, kui nad üleminekuperioodi lõpus ja/või pärast selle lõppu tegutsesid Ühendkuningriigis töötajana?

| 2. | Kas lepingu artikli 30 lõiget 2 koostoimes artikli 30 lõike 1 punktiga c tuleb tõlgendada nii, et viimati nimetatud sättes viidatud isikud on lepingu artikli 31 lõikega 1 hõlmatud juhul, kui nad elasid liidu kodanikena kogu üleminekuperioodi vältel katkematult Ühendkuningriigis ja samal ajal olid nende suhtes kogu üleminekuperioodi vältel kuni selle lõpuni kohaldatavad üheainsa liikmesriigi õigusnormid, või tuleb viidatud sätet tõlgendada nii, et lepingu artikli 30 lõike 1 punktis a nimetatud isikud ei ole artikli 31 lõikega 1 hõlmatud, kui nad on pärast üleminekuperioodi lõppu oma elukohast Ühendkuningriigis loobunud? |
| --- | --- |

2.

Kas lepingu artikli 30 lõiget 2 koostoimes artikli 30 lõike 1 punktiga c tuleb tõlgendada nii, et viimati nimetatud sättes viidatud isikud on lepingu artikli 31 lõikega 1 hõlmatud juhul, kui nad elasid liidu kodanikena kogu üleminekuperioodi vältel katkematult Ühendkuningriigis ja samal ajal olid nende suhtes kogu üleminekuperioodi vältel kuni selle lõpuni kohaldatavad üheainsa liikmesriigi õigusnormid, või tuleb viidatud sätet tõlgendada nii, et lepingu artikli 30 lõike 1 punktis a nimetatud isikud ei ole artikli 31 lõikega 1 hõlmatud, kui nad on pärast üleminekuperioodi lõppu oma elukohast Ühendkuningriigis loobunud?

| 3. | Kas juhul, kui lepingu artikli 30 lõike 2 sätetele koostoimes artikli 30 lõike 1 punktidega a ja c antud tõlgendusest tuleneb, et viidatud sätted ei ole põhikohtuasja asjaoludele kohaldatavad, kuna liidu kodanik on pärast üleminekuperioodi lõppu oma elukohast loobunud, tuleb lepingu artikli 30 lõiget 4 koostoimes lõikega 3 tõlgendada nii, et vastuvõtvas riigis või töökohariigis elavad või töötavad isikud ei ole artikli 30 lõikega 1 enam hõlmatud, kui nende õiguslik staatus töölepingu alusel töötava isikuna (töötaja) on lõppenud, mistõttu on nad riigis elamise õiguse kaotanud ja töökohariigist või vastuvõtvast riigist pärast üleminekuperioodi lõppu lahkunud, või tuleb viidatud sätteid tõlgendada nii, et artikli 30 lõikes 4 sätestatud piirang puudutab riigis elamise ja töötamise õigust, mida on kasutatud pärast üleminekuperioodi lõppu, ilma et oleks oluline, millal õigused – juhul kui need pärast üleminekulõppu veel olemas olid – lõppesid? |
| --- | --- |

3.

Kas juhul, kui lepingu artikli 30 lõike 2 sätetele koostoimes artikli 30 lõike 1 punktidega a ja c antud tõlgendusest tuleneb, et viidatud sätted ei ole põhikohtuasja asjaoludele kohaldatavad, kuna liidu kodanik on pärast üleminekuperioodi lõppu oma elukohast loobunud, tuleb lepingu artikli 30 lõiget 4 koostoimes lõikega 3 tõlgendada nii, et vastuvõtvas riigis või töökohariigis elavad või töötavad isikud ei ole artikli 30 lõikega 1 enam hõlmatud, kui nende õiguslik staatus töölepingu alusel töötava isikuna (töötaja) on lõppenud, mistõttu on nad riigis elamise õiguse kaotanud ja töökohariigist või vastuvõtvast riigist pärast üleminekuperioodi lõppu lahkunud, või tuleb viidatud sätteid tõlgendada nii, et artikli 30 lõikes 4 sätestatud piirang puudutab riigis elamise ja töötamise õigust, mida on kasutatud pärast üleminekuperioodi lõppu, ilma et oleks oluline, millal õigused – juhul kui need pärast üleminekulõppu veel olemas olid – lõppesid?

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/19 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/19

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgerichtshof (Austria) 14. jaanuaril 2022 – Österreichische Datenschutzbehörde

(Kohtuasi C-33/22)

(2022/C 138/22)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Österreichische Datenschutzbehörde

Menetlusse kaasatud isikud: WK, Präsident des Nationalrates

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas toimingud, mida teeb uurimiskomisjon, mille on moodustanud täitevvõimu organite kontrollimise õigust teostav liikmesriigi parlament, kuuluvad olenemata uurimise esemest liidu õiguse reguleerimisalasse ELTL artikli 16 lõike 2 esimese lause tähenduses, millest tulenevalt on määrus (EL) 2016/679 (1) kohaldatav isikuandmete töötlemisele liikmesriigi parlamendi uurimiskomisjonis? |
| --- | --- |

1.

Kas toimingud, mida teeb uurimiskomisjon, mille on moodustanud täitevvõimu organite kontrollimise õigust teostav liikmesriigi parlament, kuuluvad olenemata uurimise esemest liidu õiguse reguleerimisalasse ELTL artikli 16 lõike 2 esimese lause tähenduses, millest tulenevalt on määrus (EL) 2016/679 (1) kohaldatav isikuandmete töötlemisele liikmesriigi parlamendi uurimiskomisjonis?

Juhul kui vastus esimesele küsimusele on jaatav:

| 2. | Kas toimingud, mida teeb uurimiskomisjon, mille on moodustanud täitevvõimu organite kontrollimise õigust teostav liikmesriigi parlament ja mille uurimise ese on riigi kaitsepolitseiameti tegevus, seega riigi julgeolekut puudutav tegevus isikuandmete kaitse üldmääruse põhjenduse 16 tähenduses, kuuluvad isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 2 lõike 2 punktis a sätestatud erandi alla? |
| --- | --- |

2.

Kas toimingud, mida teeb uurimiskomisjon, mille on moodustanud täitevvõimu organite kontrollimise õigust teostav liikmesriigi parlament ja mille uurimise ese on riigi kaitsepolitseiameti tegevus, seega riigi julgeolekut puudutav tegevus isikuandmete kaitse üldmääruse põhjenduse 16 tähenduses, kuuluvad isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 2 lõike 2 punktis a sätestatud erandi alla?

Juhul kui vastus teisele küsimusele on eitav:

| 3. | Kas juhul – nagu käesolevas asjas –, kui liikmesriik on moodustanud ainult üheainsa järelevalveasutuse vastavalt isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 51 lõikele 1, tuleneb järelevalveasutuse pädevus vaadata läbi kaebused isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 77 lõike 1 tähenduses koostoimes artikli 55 lõikega 1 juba vahetult isikuandmete kaitse üldmäärusest? |
| --- | --- |

3.

Kas juhul – nagu käesolevas asjas –, kui liikmesriik on moodustanud ainult üheainsa järelevalveasutuse vastavalt isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 51 lõikele 1, tuleneb järelevalveasutuse pädevus vaadata läbi kaebused isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 77 lõike 1 tähenduses koostoimes artikli 55 lõikega 1 juba vahetult isikuandmete kaitse üldmäärusest?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrus (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) (ELT 2016, L 119, lk 1).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/19 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/19

---

4. veebruaril 2022 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Tšehhi Vabariik

(Kohtuasi C-75/22)

(2022/C 138/23)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: L. Armati, M. Mataija, M. Salyková)

Kostja: Tšehhi Vabariik

Hageja nõuded

| — | Tuvastada, et kuna Tšehhi Vabariik ei ole nõuetekohaselt üle võtnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ (1) kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2013/55/EL (2), artikli 3 lõike 1 punkte g ja h, artikli 6 punkti b, artikli 7 lõiget 3, artikli 21 lõiget 6, artikli 31 lõiget 3, artikli 45 lõike 2 punkte c, f ja osaliselt punkti e, artikli 45 lõiget 3, artikli 50 lõiget 1 koostoimes VII lisa punkti 1 alapunktidega d ja e ja artikli 51 lõikega 1, siis on Tšehhi Vabariik rikkunud direktiivi nendest sätetest tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

Tuvastada, et kuna Tšehhi Vabariik ei ole nõuetekohaselt üle võtnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ (1) kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2013/55/EL (2), artikli 3 lõike 1 punkte g ja h, artikli 6 punkti b, artikli 7 lõiget 3, artikli 21 lõiget 6, artikli 31 lõiget 3, artikli 45 lõike 2 punkte c, f ja osaliselt punkti e, artikli 45 lõiget 3, artikli 50 lõiget 1 koostoimes VII lisa punkti 1 alapunktidega d ja e ja artikli 51 lõikega 1, siis on Tšehhi Vabariik rikkunud direktiivi nendest sätetest tulenevaid kohustusi;

| — | mõista kohtukulud välja Tšehhi Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Tšehhi Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Artikli 3 lõike 1 punktid g ja h – Komisjon väidab, et Tšehhi Vabariik ei ole täitnud direktiivi nendes sätetes sätestatud kohustust määrata kindlaks nende isikute õiguslik staatus, kes järelevalve all sooritavad praktika või valmistuvad sobivustestiks.

Artikli 6 lõige b – Komisjon heidab Tšehhi Vabariigile ette, et viimane ei vabastanud teenuse osutajaid vastuvõtva liikmesriigi sotsiaalkindlustusasutuse juures registreerimisest kindlustusandjaga tasaarveldamise eesmärgil seoses kindlustatud isikute kasuks sooritatud tegevustega.

Artikli 7 lõige 3 – Komisjoni hinnangul ei ole selgelt üle võetud direktiivi seda sätet, mis võimaldab arhitektidel ja veterinaararstidel kasutada arhitektidel ja veterinaararstidel vastuvõtva liikmesriigi kutsenimetust.

Artikli 21 lõige 6 ja artikli 31 lõige 3 – Komisjon leiab, et Tšehhi Vabariik ei ole nõuetekohaselt üle võtnud neid sätteid, mis käsitlevad üldarstiabi eest vastutavate õdede koolitust seoses üldõe kutsealaga.

Artikli 45 lõike 2 punktid c ja f ning osaliselt punkt e – Komisjon väidab, et Tšehhi Vabariik ei ole direktiivi neid sätteid nõuetekohaselt üle võtnud, kuna ta ei ole võimaldanud proviisoritel hakata tegelema nendes sätetes ette nähtud tegevustega.

Artikli 45 lõige 3 – Komisjon on seisukohal, et Tšehhi Vabariik ei ole direktiivi seda sätet nõuetekohaselt üle võtnud, kuna ta ei ole võimaldanud teises liikmesriigis kutsekvalifikatsiooni omandanud farmatseutidel asuda tegelema minimaalse hulga tegevustega, mille tingimuseks võib olla ainult täiendava töökogemuse omandamine.

Artikli 50 lõige 1 koostoimes VII lisa punkti 1 alapunktidega d ja e – Komisjoni arvates ei ole direktiivi neid sätteid nõuetekohaselt üle võetud, kuna Tšehhi Vabariik ei ole ette näinud, et päritoluliikmesriik esitaks nõutavad dokumendid kahe kuu jooksul.

Artikli 51 lõige 1 – Komisjon süüdistab Tšehhi Vabariiki selles, et viimane ei ole direktiivi seda sätet nõuetekohaselt üle võtnud, kuna Tšehhi Vabariik ei näinud ette ühe kuu pikkust tähtaega kutsekvalifikatsiooni tunnustamise taotluse kättesaamise kinnitamiseks ja puuduvatest dokumentidest vajaduse korral taotleja teavitamiseks.

---

(1)  ELT 2005, L 255, lk 22.

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. novembri 2013. aasta direktiiv 2013/55/EL, millega muudetakse direktiivi 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta ning määrust (EL) nr 1024/2012 siseturu infosüsteemi kaudu tehtava halduskoostöö kohta (IMI määrus) (ELT 2013, L 354, lk 132).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/21 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/21

---

Jean-François Jalkhi 7. veebruaril 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 1. detsembri 2021. aasta otsuse peale kohtuasjas T-230/21: Jalkh versus parlament

(Kohtuasi C-82/22 P)

(2022/C 138/24)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: Jean-François Jalkh (esindaja: advokaat F. Wagner)

Teine menetlusosaline: Euroopa Parlament

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

| — | tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 1. detsembri 2021. aasta otsus kohtuasjas: Jalkh vs. parlament; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 1. detsembri 2021. aasta otsus kohtuasjas: Jalkh vs. parlament;

| — | tühistada Euroopa Parlamendi 25. märtsi 2021. aasta otsus P9_TA(2021)0092, mis tehti hagejalt puutumatuse võtmise taotluse kohta (2020/2110 (IMM)); |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Parlamendi 25. märtsi 2021. aasta otsus P9_TA(2021)0092, mis tehti hagejalt puutumatuse võtmise taotluse kohta (2020/2110 (IMM));

| — | mõista kohtukulud välja Euroopa Parlamendilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Euroopa Parlamendilt.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebuses tugineb apellant kolmele väitele.

Esimene väide: rikutud on reeglit „le pénal tient l’administratif et le civil en l’état“ (haldus- ja tsiviilmenetlus tuleb peatada kuni kriminaalmenetluse lõpuni). Apellandi sõnul tegi Üldkohus ilmse hindamisvea ja jättis oma analüüsis kõrvale liidu kehtivad õigusnormid ja liidu ühe liikmesriigi kohtupraktika, mida oleks saanud ja tulnud käesolevas asjas arvestada, et peatada menetlus, mis puudutas puutumatuse äravõtmist – kuna 15. detsembril 2020 oli Brüsseli eeluurimiskohtunikule esitatud kuriteoteade X suhtes, menetluses koos tsiviilkostjaga – ning dokumentide võltsimist ja võltsitud dokumentide kasutamist.

Teine väide: ilmne viga liidu õiguse hindamisel, sest tähelepanuta jäeti 19. novembri 2019. aasta teatise 0011/2019 artikli 7 rikkumine Euroopa Parlamendi õiguskomisjonis.

Apellandi väitel tegi Üldkohus ilmse vea liidu õiguse ja selle põhimõtete (võrdse kohtlemise põhimõte, hea halduse põhimõte) hindamisel, millel on eraldi tähendus menetlusele, sest apellant tugines sellele, et käsikirjalist märkust „très attentive“, millega oli täiendatud masinakirjalist viisakusväljendit justiitsministri 16. juuni 2020. aasta kirjal, tuleb mõista nii, et Prantsuse valitsus soovis tingimata kohaldada poliitilise arutelu keskmes olevat kohtumenetlust ja väljendada fumus persecutionnis't.

Kolmas väide: rikutud on immuniteetide protokolli artiklit 9. Üldkohus leidis küll, et apellandile ette heidetud asjaolud, eelarve kasutamine Jean-François Jalkhi poolt parlamendiliikme assisteerimise kulud katmiseks, on hõlmatud protokolli artiklis 9 reguleeritud puutumatusega, kuid lükkas vastuväite põhjendusi esitamata üldise sõnastusega tagasi.

---

Üldkohus

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/22 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/22

---

3. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Loutsou versus EUIPO (POLIS LOUTRON)

(Kohtuasi T-13/22)

(2022/C 138/25)

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Hageja: Alexandra Loutsou (Thessaloniki, Kreeka) (esindaja: advokaat S. Psomakakis)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi „POLIS LOUTRON“ taotlus – registreerimistaotlus nr 18 144 809

Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 20. oktoobri 2021. aasta otsus asjas R 544/2020-1

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | rahuldada käesolev hagi; |
| --- | --- |

—

rahuldada käesolev hagi;

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | tunnistada ELi kaubamärgi registreerimise taotlust nr 18 144 809 käsitleva Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti esimese apellatsioonikoja 20. oktoobri 2021. aasta otsuse asjas R 544/2020-1 peale esitatud hagi põhjendatuks ja vastuvõetavaks; |
| --- | --- |

—

tunnistada ELi kaubamärgi registreerimise taotlust nr 18 144 809 käsitleva Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti esimese apellatsioonikoja 20. oktoobri 2021. aasta otsuse asjas R 544/2020-1 peale esitatud hagi põhjendatuks ja vastuvõetavaks;

| — | tühistada osaliselt 8. novembri 2019. aasta otsus nr L110, millega tehti teatavaks ELi kaubamärgi registreerimise taotluse nr 18 144 809 rahuldamata jätmise põhjused, nii et see taotlus rahuldatakse täies ulatuses ning kõnealust kaubamärki kaitstakse hageja taotluses nimetatud klasside kaupu ja teenuseid eristava tähisena Euroopa Liidu territooriumil; |
| --- | --- |

—

tühistada osaliselt 8. novembri 2019. aasta otsus nr L110, millega tehti teatavaks ELi kaubamärgi registreerimise taotluse nr 18 144 809 rahuldamata jätmise põhjused, nii et see taotlus rahuldatakse täies ulatuses ning kõnealust kaubamärki kaitstakse hageja taotluses nimetatud klasside kaupu ja teenuseid eristava tähisena Euroopa Liidu territooriumil;

| — | tühistada osaliselt 20. jaanuari 2020. aasta otsus nr L123, millega tehti teatavaks ELi kaubamärgi registreerimise taotluse nr 18 144 809 rahuldamata jätmise põhjused, , nii et see taotlus rahuldatakse täies ulatuses ning kõnealust kaubamärki kaitstakse hageja taotluses nimetatud klasside kaupu ja teenuseid eristava tähisena Euroopa Liidu territooriumil; |
| --- | --- |

—

tühistada osaliselt 20. jaanuari 2020. aasta otsus nr L123, millega tehti teatavaks ELi kaubamärgi registreerimise taotluse nr 18 144 809 rahuldamata jätmise põhjused, , nii et see taotlus rahuldatakse täies ulatuses ning kõnealust kaubamärki kaitstakse hageja taotluses nimetatud klasside kaupu ja teenuseid eristava tähisena Euroopa Liidu territooriumil;

| — | kohustada kostjast Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametit reguleerima kaubamärgi POLIS LOUTRON kõikide taotletud klasside kaupade ja teenuste jaoks; |
| --- | --- |

—

kohustada kostjast Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametit reguleerima kaubamärgi POLIS LOUTRON kõikide taotletud klasside kaupade ja teenuste jaoks;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väide

| — | Vaidlustatud otsuses tõlgendati ja kohaldati vääralt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määruse (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punkte b j c, sest asjaomane kaubamärk ei ole kirjeldav ning sel on eristusvõime, mistõttu ei ole ühtegi põhjust, mis keelaks registreerida seda taotletud klasside kaupade ja teenuste jaoks. |
| --- | --- |

—

Vaidlustatud otsuses tõlgendati ja kohaldati vääralt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määruse (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punkte b j c, sest asjaomane kaubamärk ei ole kirjeldav ning sel on eristusvõime, mistõttu ei ole ühtegi põhjust, mis keelaks registreerida seda taotletud klasside kaupade ja teenuste jaoks.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/23 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/23

---

14. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Bensoussan versus EUIPO – Lulu’s Fashion Lounge (LOULOU STUDIO)

(Kohtuasi T-24/22)

(2022/C 138/26)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Ugo Bensoussan (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid V. Bouchara ja A. Maier)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Lulu’s Fashion Lounge LLC (Chico, Kalifornia, Ühendriigid)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi „LOULOU STUDIO“ taotlus – registreerimistaotlus nr 18 048 245

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 12. novembri 2021. aasta otsus asjas R 480/2021-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | rahuldada hagi; |
| --- | --- |

—

rahuldada hagi;

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | jätta EUIPO ja äriühingu LULU’S FASHION LOUNGE LLC kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt solidaarselt välja Ugo Bensoussani kohtukulud, kaasa arvatud EUIPO menetlusega seoses kantud kulud. |
| --- | --- |

—

jätta EUIPO ja äriühingu LULU’S FASHION LOUNGE LLC kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt solidaarselt välja Ugo Bensoussani kohtukulud, kaasa arvatud EUIPO menetlusega seoses kantud kulud.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/23 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/23

---

19. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Romedor Pharma versus EUIPO – Perfect Care Distribution (PERFECT FARMA CERVIRON)

(Kohtuasi T-36/22)

(2022/C 138/27)

Hagiavalduse keel: rumeenia

Pooled

Hageja: Romedor Pharma (Focşani, Rumeenia) (esindaja: advokaat E. Dicu)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine pool apellatsioonikoja menetluses: Perfect Care Distribution (Bukarest, Rumeenia)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: teine pool apellatsioonikoja meneltuses

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärk „PERFECT FARMA CERVIRON“ – ELi kaubamärk nr 10 864 511

Menetlus EUIPOs: kehtetuks tunnistamise menetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 17. novembri 2021. aasta otsus asjas R 522/2021-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tunnistada hagi vastuvõetavaks nii, nagu see on esitatud ja põhjendatud; |
| --- | --- |

—

tunnistada hagi vastuvõetavaks nii, nagu see on esitatud ja põhjendatud;

| — | tühistada vaidlustatud otsus ja rahuldada sellest tulenevalt ELi kaubamärgi nr 10 864 511 kehtetuks tunnistamise taotlus. |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus ja rahuldada sellest tulenevalt ELi kaubamärgi nr 10 864 511 kehtetuks tunnistamise taotlus.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 2017/1001 artikli 60 lõike 1 punkti c koostoimes artikli 8 lõikega 4 rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 2017/1001 artikli 60 lõike 1 punkti c koostoimes artikli 8 lõikega 4 rikkumine.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/24 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/24

---

19. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Romedor Pharma versus EUIPO – Perfect Care Distribution (Cerviron)

(Kohtuasi T-37/22)

(2022/C 138/28)

Hagiavalduse keel: rumeenia

Pooled

Hageja: Romedor Pharma (Focşani, Rumeenia) (esindaja: advokaat E. Dicu)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine pool apellatsioonikoja menetluses: Perfect Care Distribution (Bukarest, Rumeenia)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: teine pool apellatsioonikoja menetluses

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk CERVIRON – ELi kaubamärk nr 18 100 664

Menetlus EUIPOs: kehtetuks tunnistamise menetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 17. novembri 2021. aasta otsus asjas R 520/2021-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tunnistada hagi vastuvõetavaks nii, nagu see on esitatud ja põhjendatud; |
| --- | --- |

—

tunnistada hagi vastuvõetavaks nii, nagu see on esitatud ja põhjendatud;

| — | tühistada vaidlustatud otsus ja rahuldada sellest tulenevalt ELi kaubamärgi nr 10 100 664 kehtetuks tunnistamise taotlus. |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus ja rahuldada sellest tulenevalt ELi kaubamärgi nr 10 100 664 kehtetuks tunnistamise taotlus.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 2017/1001 artikli 60 lõike 1 punkti c koostoimes artikli 8 lõikega 4 rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 2017/1001 artikli 60 lõike 1 punkti c koostoimes artikli 8 lõikega 4 rikkumine.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/25 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/25

---

20. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Romedor Pharma versus EUIPO – Perfect Care Distribution (CERVIRON Perfect Care)

(Kohtuasi T-38/22)

(2022/C 138/29)

Hagiavalduse keel: rumeenia

Pooled

Hageja: Romedor Pharma (Focşani, Rumeenia) (esindaja: advokaat E. Dicu)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine pool apellatsioonikoja menetluses: Perfect Care Distribution (Bukarest, Rumeenia)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: teine pool apellatsioonikoja menetluses

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk CERVIRON PERFECT CARE – ELi kaubamärk nr 18 064 805

Menetlus EUIPOs: kehtetuks tunnistamise menetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 17. novembri 2021. aasta otsus asjas R 521/2021-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tunnistada hagi vastuvõetavaks nii, nagu see on esitatud ja põhjendatud; |
| --- | --- |

—

tunnistada hagi vastuvõetavaks nii, nagu see on esitatud ja põhjendatud;

| — | tühistada vaidlustatud otsus ja rahuldada sellest tulenevalt ELi kaubamärgi nr 10 064 805 kehtetuks tunnistamise taotlus. |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus ja rahuldada sellest tulenevalt ELi kaubamärgi nr 10 064 805 kehtetuks tunnistamise taotlus.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 2017/1001 artikli 60 lõike 1 punkti c koostoimes artikli 8 lõikega 4 rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 2017/1001 artikli 60 lõike 1 punkti c koostoimes artikli 8 lõikega 4 rikkumine.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/25 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/25

---

19. jaanuaril 2022 esitatud hagi – OA versus parlament

(Kohtuasi T-39/22)

(2022/C 138/30)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: OA (esindajad: advokaadid G. Rossi ja F. Regaldo)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | rahuldada hagi; |
| --- | --- |

—

rahuldada hagi;

| — | tühistada mõlemad vaidlustatud otsused (välja arvatud see osa teisest vaidlustatud otsusest, milles kostja rahuldas pensionieaga seotud kaebuse); |
| --- | --- |

—

tühistada mõlemad vaidlustatud otsused (välja arvatud see osa teisest vaidlustatud otsusest, milles kostja rahuldas pensionieaga seotud kaebuse);

| — | otsustada, et hageja pensioni suurus tuleb kindlaks määrata lähtuvalt kõikide töötasude keskmisest summast, mille hageja teenis ajavahemikul 24.6.2010–31.3.2021 (pro-rata põhimõte); |
| --- | --- |

—

otsustada, et hageja pensioni suurus tuleb kindlaks määrata lähtuvalt kõikide töötasude keskmisest summast, mille hageja teenis ajavahemikul 24.6.2010–31.3.2021 (pro-rata põhimõte);

| — | otsustada, et hageja pensioni suuruse arvutamisel tuleb arvesse võtta ka institutsiooni teenistuses oldud aega ajavahemikul 27.7.2004–1.07.2009; |
| --- | --- |

—

otsustada, et hageja pensioni suuruse arvutamisel tuleb arvesse võtta ka institutsiooni teenistuses oldud aega ajavahemikul 27.7.2004–1.07.2009;

| — | mõista kostjalt hageja kasuks välja hüvitis tekitatud kahju eest, mille suurus tuleb arvutada vastavalt hagiavalduse punktis 74 toodud valemile, või mõista hüvitisena välja mis tahes muu summa, mida kohus peab õiglaseks (ebatõenäolises olukorras, kus kohus ei rahulda eespool punktides 2, 3 ja 4 esitatud nõudeid); |
| --- | --- |

—

mõista kostjalt hageja kasuks välja hüvitis tekitatud kahju eest, mille suurus tuleb arvutada vastavalt hagiavalduse punktis 74 toodud valemile, või mõista hüvitisena välja mis tahes muu summa, mida kohus peab õiglaseks (ebatõenäolises olukorras, kus kohus ei rahulda eespool punktides 2, 3 ja 4 esitatud nõudeid);

| — | (igal juhul) mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

(igal juhul) mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaheksa väidet.

| 1. | Esimene väide, et vaidlustatud otsustes on juba ette kindlaks määratud teatavad hageja pensioniõiguste väljaarvutamise üksikasjad, mille kohaldamine on seetõttu lubamatu. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et vaidlustatud otsustes on juba ette kindlaks määratud teatavad hageja pensioniõiguste väljaarvutamise üksikasjad, mille kohaldamine on seetõttu lubamatu.

| 2. | Teine väide, et vaidlustatud otsustes tõlgendati valesti Euroopa Kohtu praktikat vastuvõetavuse kohta. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et vaidlustatud otsustes tõlgendati valesti Euroopa Kohtu praktikat vastuvõetavuse kohta.

| 3. | Kolmas väide, et otsus, mille tegemist hageja taotleb, et ole kostjale kahjulik, isegi kui hageja seisund töötajana edaspidi muutub. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et otsus, mille tegemist hageja taotleb, et ole kostjale kahjulik, isegi kui hageja seisund töötajana edaspidi muutub.

| 4. | Neljas väide, et hageja teenistusaega aastatel 2004–2009 tuleks käsitada institutsiooni teenistuses oldud ajana. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide, et hageja teenistusaega aastatel 2004–2009 tuleks käsitada institutsiooni teenistuses oldud ajana.

| 5. | Viies väide, et uus pensioniea määramine peaks andma tulemuseks 63 eluaastat, ilma et see mõjutaks õigust vaidlustada kostja poolt edaspidi selle kohta tehtav otsus. |
| --- | --- |

5.

Viies väide, et uus pensioniea määramine peaks andma tulemuseks 63 eluaastat, ilma et see mõjutaks õigust vaidlustada kostja poolt edaspidi selle kohta tehtav otsus.

| 6. | Kuues väide, mille kohaselt tuleks kohaldada nn pro-rata põhimõtet. |
| --- | --- |

6.

Kuues väide, mille kohaselt tuleks kohaldada nn pro-rata põhimõtet.

| 7. | Seitsmes väide, et personalieeskirjade artikli 77 lõige 2 tuleks osaliselt kohaldamata jätta (pidades silmas sõna „viimasest“), et heastada võrdsuse ja proportsionaalsuse põhimõtete rikkumine. |
| --- | --- |

7.

Seitsmes väide, et personalieeskirjade artikli 77 lõige 2 tuleks osaliselt kohaldamata jätta (pidades silmas sõna „viimasest“), et heastada võrdsuse ja proportsionaalsuse põhimõtete rikkumine.

| 8. | Kaheksas väide sisaldab palvet mõista välja kahjuhüvitis. |
| --- | --- |

8.

Kaheksas väide sisaldab palvet mõista välja kahjuhüvitis.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/26 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/26

---

27. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Rumeenia versus komisjon

(Kohtuasi T-49/22)

(2022/C 138/31)

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Pooled

Hageja: Rumeenia (esindajad: E. Gane ja L. Bațagoi)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada osaliselt komisjoni 17. novembri 2021. aasta otsus (EL) 2021/2020, mille kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, seoses 178 320 110,85 euro suuruse summaga, mida Rumeenia akrediteeritud makseagentuur tasus, mis deklareeriti EAGFi ja EAFRDi alusel ja mis vastavad kindla määraga korrektsioonidele (5 % ja 2 %), mida kohaldati liidu õiguse rikkumise järel seoses 2017. ja 2018. taotlusaasta pindalatoetusega (eelarveaastad 2018 ja 2019); (1) |
| --- | --- |

—

tühistada osaliselt komisjoni 17. novembri 2021. aasta otsus (EL) 2021/2020, mille kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, seoses 178 320 110,85 euro suuruse summaga, mida Rumeenia akrediteeritud makseagentuur tasus, mis deklareeriti EAGFi ja EAFRDi alusel ja mis vastavad kindla määraga korrektsioonidele (5 % ja 2 %), mida kohaldati liidu õiguse rikkumise järel seoses 2017. ja 2018. taotlusaasta pindalatoetusega (eelarveaastad 2018 ja 2019); (1)

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide, et komisjon ei ole nõuetekohaselt teostanud oma pädevust välistada neid summasid liidu rahastamise alt vastavalt määruse nr 1306/2013 (2) artiklile 52.
  Komisjon ei ole nõuetekohaselt viinud läbi vastavuse kontrolli taotlusaastate 2017 ja 2018 kohta:
  Komisjon on teinud vea, kui ta järeldas, et esines rikkumine seoses halduskontrollidega, mis puudutasid keskkonnasäästlikumaks muutmise makseid, mis mõjutas fonde. Isegi kui kõnealune rikkumine oleks esinenud, muutis komisjoni tegevus – nimelt järelduste väga ebamäärane sõnastamine ja 2017. ning 2018. aastat puudutavate uurimiste ajaline kokkulangemine – võimatuks esitada asjaomaseid mõju arvutusi määruse nr 908/2014 (3) artikli 34 lõike 3 kolmanda lõigu tähtaegu arvestades. Selles kontekstis on komisjon põhjendamatult ja sama määruse artikli 34 lõiget 6 rikkudes keeldunud analüüsimast andmeid ja arvutusi, mille Rumeenia ametiasutused esitasid 2018. aasta uurimist puudutavas lepitustaotluses (5. veebruari 2020. aasta taotlus). Komisjon ei oleks pidanud mingil juhul kohaldama kindlasummalist 5 % korrektsiooni.
  Komisjoni tegevus 2018. aasta uuringuga seoses, mis puudutab LPIS-i (4)
  ajakohastamisel toimunud rikkumisi – võrdlusmaatükkide kvaliteet ja nõuetekohane identifitseerimine LPIS-GIS-is (5) – eelkõige asjaolu, et kesksed aspektid selgitati tema lõplikus seisukohas 2017. aasta uurimise kohta (20. detsembril 2019 edastatud seisukoht) – muutis võimatuks määrata kindlaks nimetatud rikkumiste ulatust ja esitada asjaomaseid mõju arvutisi määruse nr 908/2014 artikli 34 lõike 3 kolmandas lõigus toodud tähtajal. Selles kontekstis on komisjon põhjendamatult ja sama määruse artikli 34 lõiget 6 rikkudes keeldunud analüüsimast andmeid ja arvutusi, mille Rumeenia ametiasutused esitasid 2018. aasta uurimist puudutavas lepitustaotluses (5. veebruari 2020. aasta taotlus).
  Komisjoni tegevus 2018. aasta uurimise raames, mis puudutas rikkumisi seoses maksimaalse maa-alaga, mille kohta sai taotleda EAFRDi rahastatud pindalatoetusi, kusjuures selle tegevusega määrati oma arvutusmeetod, ei saa asendada Rumeenia ametiasutuste 10. juunil 2019 esitatud andmete ja arvutuste analüüsi. Lisaks ei võimaldanud selline tegevus Rumeenia ametiasutustel määruse nr 908/2014 artikli 34 lõike 3 kolmandas lõigus kehtestatud tähtajaks tuvastada, milliseid vajalikke kohandusi tuleb esitatud andmetesse ja arvutustesse teha. Selles kontekstis on komisjon põhjendamatult ja sama määruse artikli 34 lõiget 6 rikkudes keeldunud analüüsimast andmeid ja arvutusi, mille Rumeenia ametiasutused esitasid 2018. aasta uurimist puudutavas lepitustaotluses (5. veebruari 2020. aasta taotlus).
  Komisjon järeldas ekslikult, et esinevad rikkumised seoses piisava arvu kohapealsete kontrollide teostamisega, mis puudutasid keskkonnasäästlikumaks muutmise maksete korda, viidates ekslikult kontrolliandmetele ja -statistikale, mis edastati määruse nr 809/2014 (6) artikli 9 lõike 1 alusel. Isegi kui kõnealune rikkumine oleks esinenud, ei oleks komisjon pidanud kohaldama kindlasummalist 5 % korrektsiooni. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et komisjon ei ole nõuetekohaselt teostanud oma pädevust välistada neid summasid liidu rahastamise alt vastavalt määruse nr 1306/2013 (2) artiklile 52.

Komisjon ei ole nõuetekohaselt viinud läbi vastavuse kontrolli taotlusaastate 2017 ja 2018 kohta:

Komisjon on teinud vea, kui ta järeldas, et esines rikkumine seoses halduskontrollidega, mis puudutasid keskkonnasäästlikumaks muutmise makseid, mis mõjutas fonde. Isegi kui kõnealune rikkumine oleks esinenud, muutis komisjoni tegevus – nimelt järelduste väga ebamäärane sõnastamine ja 2017. ning 2018. aastat puudutavate uurimiste ajaline kokkulangemine – võimatuks esitada asjaomaseid mõju arvutusi määruse nr 908/2014 (3) artikli 34 lõike 3 kolmanda lõigu tähtaegu arvestades. Selles kontekstis on komisjon põhjendamatult ja sama määruse artikli 34 lõiget 6 rikkudes keeldunud analüüsimast andmeid ja arvutusi, mille Rumeenia ametiasutused esitasid 2018. aasta uurimist puudutavas lepitustaotluses (5. veebruari 2020. aasta taotlus). Komisjon ei oleks pidanud mingil juhul kohaldama kindlasummalist 5 % korrektsiooni.

Komisjoni tegevus 2018. aasta uuringuga seoses, mis puudutab LPIS-i (4)
  ajakohastamisel toimunud rikkumisi – võrdlusmaatükkide kvaliteet ja nõuetekohane identifitseerimine LPIS-GIS-is (5) – eelkõige asjaolu, et kesksed aspektid selgitati tema lõplikus seisukohas 2017. aasta uurimise kohta (20. detsembril 2019 edastatud seisukoht) – muutis võimatuks määrata kindlaks nimetatud rikkumiste ulatust ja esitada asjaomaseid mõju arvutisi määruse nr 908/2014 artikli 34 lõike 3 kolmandas lõigus toodud tähtajal. Selles kontekstis on komisjon põhjendamatult ja sama määruse artikli 34 lõiget 6 rikkudes keeldunud analüüsimast andmeid ja arvutusi, mille Rumeenia ametiasutused esitasid 2018. aasta uurimist puudutavas lepitustaotluses (5. veebruari 2020. aasta taotlus).

Komisjoni tegevus 2018. aasta uurimise raames, mis puudutas rikkumisi seoses maksimaalse maa-alaga, mille kohta sai taotleda EAFRDi rahastatud pindalatoetusi, kusjuures selle tegevusega määrati oma arvutusmeetod, ei saa asendada Rumeenia ametiasutuste 10. juunil 2019 esitatud andmete ja arvutuste analüüsi. Lisaks ei võimaldanud selline tegevus Rumeenia ametiasutustel määruse nr 908/2014 artikli 34 lõike 3 kolmandas lõigus kehtestatud tähtajaks tuvastada, milliseid vajalikke kohandusi tuleb esitatud andmetesse ja arvutustesse teha. Selles kontekstis on komisjon põhjendamatult ja sama määruse artikli 34 lõiget 6 rikkudes keeldunud analüüsimast andmeid ja arvutusi, mille Rumeenia ametiasutused esitasid 2018. aasta uurimist puudutavas lepitustaotluses (5. veebruari 2020. aasta taotlus).

Komisjon järeldas ekslikult, et esinevad rikkumised seoses piisava arvu kohapealsete kontrollide teostamisega, mis puudutasid keskkonnasäästlikumaks muutmise maksete korda, viidates ekslikult kontrolliandmetele ja -statistikale, mis edastati määruse nr 809/2014 (6) artikli 9 lõike 1 alusel. Isegi kui kõnealune rikkumine oleks esinenud, ei oleks komisjon pidanud kohaldama kindlasummalist 5 % korrektsiooni.

| 2. | Teine väide, et on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet.
  Rumeenia väidab, et vaidlustatud otsus on vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega, kuna kindlasummaliste 5 % korrektsioonide kohaldamisel seoses EAGFi rahastamisega ja kindlasummaliste 2 % korrektsioonide kohaldamisel seoses EAFRDi rahastamisega taotlusaastatel 2017 ja 2018 (eelarveaastad 2018 ja 2019) on üle hinnatud tuvastatud rikkumistest tekkinud kaotusi liidu fondides, kuna need määrad 2 % ja 5 % ei võta arvesse rikkumiste laadi ja raskust ega selle finantsmõju liidu eelarvele. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet.

Rumeenia väidab, et vaidlustatud otsus on vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega, kuna kindlasummaliste 5 % korrektsioonide kohaldamisel seoses EAGFi rahastamisega ja kindlasummaliste 2 % korrektsioonide kohaldamisel seoses EAFRDi rahastamisega taotlusaastatel 2017 ja 2018 (eelarveaastad 2018 ja 2019) on üle hinnatud tuvastatud rikkumistest tekkinud kaotusi liidu fondides, kuna need määrad 2 % ja 5 % ei võta arvesse rikkumiste laadi ja raskust ega selle finantsmõju liidu eelarvele.

| 3. | Kolmas väide, et on rikutud EL toimimise lepingu artikli 296 teises lõigus toodud põhjendamiskohustust.
  Komisjon rikkus EL toimimise lepingu artikli 296 teises lõigus toodud põhjendamiskohustust, kui ta ei põhjendanud piisavalt ja asjakohaselt ühest küljest rikkumiste olemasolu ja seda, miks ta lükkas tagasi Rumeenia ametiasutuste esitatud argumendid ja arvutused, ning teisest küljest seda, et määruse nr 908/2014 artikli 34 lõige 6 ei ole kohaldatav, arvestades 2017 ja 2018. aastat puudutava vastavuse kontrolli menetluse eripärasid. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et on rikutud EL toimimise lepingu artikli 296 teises lõigus toodud põhjendamiskohustust.

Komisjon rikkus EL toimimise lepingu artikli 296 teises lõigus toodud põhjendamiskohustust, kui ta ei põhjendanud piisavalt ja asjakohaselt ühest küljest rikkumiste olemasolu ja seda, miks ta lükkas tagasi Rumeenia ametiasutuste esitatud argumendid ja arvutused, ning teisest küljest seda, et määruse nr 908/2014 artikli 34 lõige 6 ei ole kohaldatav, arvestades 2017 ja 2018. aastat puudutava vastavuse kontrolli menetluse eripärasid.

---

(1)  ELT 2021, L 413, lk 10.

(2)  ELT 2013, L 347, lk 549.

(3)  ELT 2014, L 255, lk 59.

(4)  Maatükkide identifitseerimise süsteem.

(5)  Maatükkide identifitseerimise süsteem – geoinfosüsteem.

(6)  ELT 2014, L 227, lk 69.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/28 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/28

---

31. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Labaš versus EUIPO (FRESH)

(Kohtuasi T-58/22)

(2022/C 138/32)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Miroslav Labaš (Košice, Slovakkia) (esindaja: advokaat M. Vasiľ)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi FRESH taotlus – registreerimistaotlus nr 18 311 155

Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 24. novembri 2021. aasta otsus asjas R 610/2021-1

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus tervikuna; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus tervikuna;

| — | teise võimalusena tühistada vaidlustatud otsus osas, mis puudutab klasse 35 ja 39 vaidlusaluse taotluse kohaselt; |
| --- | --- |

—

teise võimalusena tühistada vaidlustatud otsus osas, mis puudutab klasse 35 ja 39 vaidlusaluse taotluse kohaselt;

| — | mõista kohtukulud välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väited

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine;

| — | tähise FRESH ja selle klassidesse 35 ja 39 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks registreerimisest keeldumise põhjuste vahelise otsese seose määratlemata jätmine. |
| --- | --- |

—

tähise FRESH ja selle klassidesse 35 ja 39 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks registreerimisest keeldumise põhjuste vahelise otsese seose määratlemata jätmine.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/28 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/28

---

1. veebruaril 2022 esitatud hagi – Guma Holdings versus EUIPO – X-Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE)

(Kohtuasi T-67/22)

(2022/C 138/33)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Guma Holdings LTD (Limassol, Küpros) (esindaja: advokaadid M. Oleksyn ja M. Stępkowski)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: X-Trade Brokers Dom Maklerski S.A. (Varssavi, Poola)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: hageja Üldkohtus

Vaidlusalune kaubamärk: tumehallis, helehallis, sinises ja sinise varjundite värvustes ELi kujutismärk XTRADE – ELi kaubamärk nr 13 061 387

Menetlus EUIPOs: kehtetuks tunnistamise menetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 8. novembri 2021. aasta otsus asjas R 981/2020-5

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | muuta vaidlustatud otsust ja jätta kehtetuks tunnistamise taotlus tervikuna rahuldamata; |
| --- | --- |

—

muuta vaidlustatud otsust ja jätta kehtetuks tunnistamise taotlus tervikuna rahuldamata;

| — | jätta EUIPO ja menetlusse astuja kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja hageja kohtukulud, kaasa arvatud EUIPO menetlusega seoses kantud kulud. |
| --- | --- |

—

jätta EUIPO ja menetlusse astuja kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja hageja kohtukulud, kaasa arvatud EUIPO menetlusega seoses kantud kulud.

Väited

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 95 lõike 2 koostoimes komisjoni delegeeritud määruse 2018/625 artikli 27 lõikega 4 rikkumine; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 95 lõike 2 koostoimes komisjoni delegeeritud määruse 2018/625 artikli 27 lõikega 4 rikkumine;

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 94 lõike 1 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta (1) artikli 41 lõikega 2 rikkumine; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 94 lõike 1 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta (1) artikli 41 lõikega 2 rikkumine;

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 4 ja artikli 60 lõike 1 punkti c koostoimes komisjoni delegeeritud määruse 2018/625 artikli 16 lõike 1 punkti b ja artikli 7 lõike 2 punkti d rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 4 ja artikli 60 lõike 1 punkti c koostoimes komisjoni delegeeritud määruse 2018/625 artikli 16 lõike 1 punkti b ja artikli 7 lõike 2 punkti d rikkumine.

---

(1)  JO 2012 C 326, p. 391.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/29 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/29

---

3. veebruaril 2022 esitatud hagi – Novasol versus ECHA

(Kohtuasi T-70/22)

(2022/C 138/34)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Novasol (Kraainem, Belgia) (esindajad: advoaadid C. Alter ja G. Bouton)

Kostja: Euroopa Kemikaaliamet (ECHA)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 263 alusel kemikaaliameti 25. novembri 2021. aasta otsus SME D (2021)8531-DC, milles ta leidis, et hagejat ei saa tunnustada väikese ja keskmise suurusega ettevõtjana ning tal ei ole õigust keskmise suurusega ettevõtjale kohaldatavatele väiksematele tasudele, nagu taotleti avalduste esitamise ajal; |
| --- | --- |

—

tühistada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 263 alusel kemikaaliameti 25. novembri 2021. aasta otsus SME D (2021)8531-DC, milles ta leidis, et hagejat ei saa tunnustada väikese ja keskmise suurusega ettevõtjana ning tal ei ole õigust keskmise suurusega ettevõtjale kohaldatavatele väiksematele tasudele, nagu taotleti avalduste esitamise ajal;

| — | mõista kohtukulud välja kemikaaliametilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kemikaaliametilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjendamiseks esitab hageja kolm väidet.

| 1. | Esimene väide, et kemikaaliamet on vaidlustatud otsuses rikkunud õigusnormi, kuna ta tõlgendas vääralt väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate suuruse hindamisele kohaldatavaid õigusnorme, millele on osutatud REACHi määruses (1), soovituses 2003/361 (2) ning määruses nr 340/2008 (3). |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et kemikaaliamet on vaidlustatud otsuses rikkunud õigusnormi, kuna ta tõlgendas vääralt väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate suuruse hindamisele kohaldatavaid õigusnorme, millele on osutatud REACHi määruses (1), soovituses 2003/361 (2) ning määruses nr 340/2008 (3).

| 2. | Teine väide, et käesoleva juhtumi asjaolude hindamisel on tehtud ilmne viga, kuna vaidlustatud otsuse aluseks on nende asjaolude paikapidavuse väär tõlgendamine, millest sõltub väikeseks ja keskmise suurusega ettevõtjaks kvalifitseerimine, ja seda vaatamata sellele, et kemikaaliametil olid kõik hageja suuruse hindamiseks vajalikud andmed olemas. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et käesoleva juhtumi asjaolude hindamisel on tehtud ilmne viga, kuna vaidlustatud otsuse aluseks on nende asjaolude paikapidavuse väär tõlgendamine, millest sõltub väikeseks ja keskmise suurusega ettevõtjaks kvalifitseerimine, ja seda vaatamata sellele, et kemikaaliametil olid kõik hageja suuruse hindamiseks vajalikud andmed olemas.

| 3. | Kolmas väide, et rikutud on põhjendamiskohustust ja hea halduse põhimõtet, kuna hoolimata ettevõtja suuruse kindlakstegemiseks hageja esitatud üksikasjalikest ja põhjendatud seisukohtadest, ei võtnud kemikaaliamet esitatud argumente arvesse. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et rikutud on põhjendamiskohustust ja hea halduse põhimõtet, kuna hoolimata ettevõtja suuruse kindlakstegemiseks hageja esitatud üksikasjalikest ja põhjendatud seisukohtadest, ei võtnud kemikaaliamet esitatud argumente arvesse.

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ja millega asutatakse Euroopa Kemikaalide Agentuur ning muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93, komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ (ELT 2006, L 396, lk 1, parandus ELT 2007, L 136, lk 3).

(2)  Komisjoni 6. mai 2003. aasta soovitus 2003/361/EÜ mikroettevõtjate ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratlemise kohta (ELT 2003, L 124, lk 36).

(3)  Komisjoni 16. aprilli 2008. aasta määrus (EÜ) nr 340/2008 Euroopa Kemikaaliametile vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH), makstavate tasude kohta (ELT 2008, L 107, lk 6).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/30 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/30

---

8. veebruaril 2022 esitatud hagi – Siemens versus parlament

(Kohtuasi T-74/22)

(2022/C 138/35)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Siemens SAS (Saint-Denis, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat E. Berkani)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

esimese võimalusena

| — | tühistada kaks 8. detsembri 2021. aasta otsust, millega lükati sellise ettevõtjate ajutise ühenduse pakkumused hankeosadele 1 ja 2 tagasi, millesse äriühing Siemens SAS kuulus; |
| --- | --- |

—

tühistada kaks 8. detsembri 2021. aasta otsust, millega lükati sellise ettevõtjate ajutise ühenduse pakkumused hankeosadele 1 ja 2 tagasi, millesse äriühing Siemens SAS kuulus;

| — | tühistada kaks otsust, millega äriühinguga Santerne Alsace sõlmiti leping 1 hankeosale 1 ja äriühinguga Detection Electronique Française sõlmiti leping hankeosale 2;
  teise võimalusena |
| --- | --- |

—

tühistada kaks otsust, millega äriühinguga Santerne Alsace sõlmiti leping 1 hankeosale 1 ja äriühinguga Detection Electronique Française sõlmiti leping hankeosale 2;

teise võimalusena

| — | mõista Euroopa Parlamendilt äriühing Siemens SAS kasuks välja 1 967 994 euro suurune hüvitis kahju eest, mis tuleneb kaotatud võimalusest sõlmida leping vaidlusaluse hanke osadele 1 ja 2;
  igal juhul |
| --- | --- |

—

mõista Euroopa Parlamendilt äriühing Siemens SAS kasuks välja 1 967 994 euro suurune hüvitis kahju eest, mis tuleneb kaotatud võimalusest sõlmida leping vaidlusaluse hanke osadele 1 ja 2;

igal juhul

| — | mõista kohtumenetluse kulud välja Euroopa Parlamendilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtumenetluse kulud välja Euroopa Parlamendilt.

Väited ja peamised argumendid

Oma hagi toetuseks kahe Euroopa Parlamendi 8. detsembri 2021. aasta otsuse vastu, millega lükati tagasi pakkumused, mille ta esitas hankemenetluses nr 06A70/2021/M004, mis puudutas Euroopa Parlamendi Strasbourgis asuvate hoonete tuleohutussüsteemi uuendamist, esitab hageja kaks väidet.

| — | Esimene väide, et äriühingu Siemens SAS pakkumuse tagasilükkamine hankeosade 1 ja 2 puhul oli õigusvastane. Hageja väidab sellega seoses esiteks, et Euroopa Parlament tegi pakkumuste hindamisel ilmse hindamisvea, ja teiseks, et läbipaistvuse põhimõtet on rikutud, kuna parlament edastas Siemens SASile vigase simulatsioonivahendi, mis mängis pakkumuste ettevalmistamisel otsustavat rolli. |
| --- | --- |

—

Esimene väide, et äriühingu Siemens SAS pakkumuse tagasilükkamine hankeosade 1 ja 2 puhul oli õigusvastane. Hageja väidab sellega seoses esiteks, et Euroopa Parlament tegi pakkumuste hindamisel ilmse hindamisvea, ja teiseks, et läbipaistvuse põhimõtet on rikutud, kuna parlament edastas Siemens SASile vigase simulatsioonivahendi, mis mängis pakkumuste ettevalmistamisel otsustavat rolli.

| — | Teine väide, et parlamendil on lepinguväline vastutus. Hageja nõuab selle kahju hüvitamist, mis väidetavalt tuleneb kaotatud võimalusest sõlmida leping hankeosadele 1 ja 2. |
| --- | --- |

—

Teine väide, et parlamendil on lepinguväline vastutus. Hageja nõuab selle kahju hüvitamist, mis väidetavalt tuleneb kaotatud võimalusest sõlmida leping hankeosadele 1 ja 2.

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/31 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/31

---

9. veebruaril 2022 esitatud hagi – Asesores Comunitarios versus komisjon

(Kohtuasi T-77/22)

(2022/C 138/36)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Asesores Comunitarios SL (Madrid, Hispaania) (esindaja: advokaat J. Monrabà Bagan)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada 3. detsembri 2021. aasta otsus C(2021) 8946 (final), millega keelati Hispaania taaste- ja vastupidavuskava avaldamine; ja |
| --- | --- |

—

tühistada 3. detsembri 2021. aasta otsus C(2021) 8946 (final), millega keelati Hispaania taaste- ja vastupidavuskava avaldamine; ja

| — | mõista kõik kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kõik kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja neli väidet.

| 1. | Esimene väide, et kostja on vääralt kohaldanud määruse (EÜ) nr 1049/2001 (1) artikli 4 lõike 1 punkti a neljandat taanet, kahjustades avalikke huve seoses finants- ja majanduspoliitikaga. Hageja väidab lisaks, et vaidlustatud otsuses ei ole täpselt esitatud asjaolusid hüpoteetilise ohu kohta Hispaania Kuningriigi majandusstabiilsusele, mille tooks kaasa taaste- ja vastupidavuskava avaldamine hagejale. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et kostja on vääralt kohaldanud määruse (EÜ) nr 1049/2001 (1) artikli 4 lõike 1 punkti a neljandat taanet, kahjustades avalikke huve seoses finants- ja majanduspoliitikaga. Hageja väidab lisaks, et vaidlustatud otsuses ei ole täpselt esitatud asjaolusid hüpoteetilise ohu kohta Hispaania Kuningriigi majandusstabiilsusele, mille tooks kaasa taaste- ja vastupidavuskava avaldamine hagejale.

| 2. | Teine väide, et kostja on vääralt kohaldanud määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkti b, kui leidis, et taotletud dokumentide üldsusele avaldamine rikuks nendes dokumentides nimetatud isikute eraelu puutumatust ja isikupuutumatust. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et kostja on vääralt kohaldanud määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkti b, kui leidis, et taotletud dokumentide üldsusele avaldamine rikuks nendes dokumentides nimetatud isikute eraelu puutumatust ja isikupuutumatust.

| 3. | Kolmas väide, et kostja on vääralt kohaldanud määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõiget 3, kui leidis, et taotletud dokumentide üldsusele avaldamine kahjustaks oluliselt käimasolevat otsustusprotsessi. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et kostja on vääralt kohaldanud määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõiget 3, kui leidis, et taotletud dokumentide üldsusele avaldamine kahjustaks oluliselt käimasolevat otsustusprotsessi.

| 4. | Neljas väide, et kostja on vääralt kohaldanud määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõiget 3, kui leidis, et taotletud dokumentide avaldamiseks ei ole tuvastatud ülekaalukat üldist huvi, mis oleks olulisem, kui vajadus kaitsta käimasolevat otsustusprotsessi. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide, et kostja on vääralt kohaldanud määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõiget 3, kui leidis, et taotletud dokumentide avaldamiseks ei ole tuvastatud ülekaalukat üldist huvi, mis oleks olulisem, kui vajadus kaitsta käimasolevat otsustusprotsessi.

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT 2001, L 145, lk 43–48; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331).

---

| 28.3.2022 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 138/32 |
| --- | --- | --- | --- |

28.3.2022

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 138/32

---

14. veebruaril 2022 esitatud hagi – OF versus komisjon

(Kohtuasi T-80/22)

(2022/C 138/37)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: OF (esindaja: advokaat N. de Montigny)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | esimese võimalusena:






  — | tühistada individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti (PMO.1) 13. aprilli 2021. aasta otsus, millega keelduti peretoetuste pikendamisest seoses hageja abikaasa laste ülalpidamisega; |
| --- | --- | --- |

—

esimese võimalusena:

—

tühistada individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti (PMO.1) 13. aprilli 2021. aasta otsus, millega keelduti peretoetuste pikendamisest seoses hageja abikaasa laste ülalpidamisega;

| — | tühistada individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti (PMO.1) 10. mai 2021. aasta otsus artikli 85 rakendamise kohta, mis võeti vastu 13. aprilli 2021. aasta otsuse alusel; |
| --- | --- |

—

tühistada individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti (PMO.1) 10. mai 2021. aasta otsus artikli 85 rakendamise kohta, mis võeti vastu 13. aprilli 2021. aasta otsuse alusel;

| — | tühistada vajalikus ulatuses otsus, millega jäeti rahuldamata hageja kaebus, dateeritud 12. novembril 2021; |
| --- | --- |

—

tühistada vajalikus ulatuses otsus, millega jäeti rahuldamata hageja kaebus, dateeritud 12. novembril 2021;

| — | teise võimalusena,






  — | mõista kostjalt välja hüvitis psühholoogilise ja varalise kahju eest, mis tuleneb administratsiooni tehtud haldusveast ja mille suurus on hageja hinnangul 56 504,61 eurot; |
| --- | --- | --- |

—

teise võimalusena,

—

mõista kostjalt välja hüvitis psühholoogilise ja varalise kahju eest, mis tuleneb administratsiooni tehtud haldusveast ja mille suurus on hageja hinnangul 56 504,61 eurot;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Selleks, et põhjendada oma nõuet tühistada individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti (PMO.1) 13. aprilli 2021. aasta otsus, millega keelduti peretoetuste pikendamisest seoses hageja abikaasa laste ülalpidamisega, esitab hageja neli väidet.

| 1. | Esimene väide, mille kohaselt: rikuti õigusnormi ja esines faktivigu; põhjendus oli väär ja vastuoluline; tõendamiskoormis muudeti suuremaks; ei võetud arvesse juhtumi konkreetseid asjaolusid ning rikuti hoolduse mõistet. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, mille kohaselt: rikuti õigusnormi ja esines faktivigu; põhjendus oli väär ja vastuoluline; tõendamiskoormis muudeti suuremaks; ei võetud arvesse juhtumi konkreetseid asjaolusid ning rikuti hoolduse mõistet.

| 2. | Teine väide, et rikuti ootuspärasuse põhimõtet, õiguskindluse põhimõtet ning Euroopa Liidu personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) ajas ühetaoliselt kohaldamise põhimõtet ning et puudus piisav põhjendus. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et rikuti ootuspärasuse põhimõtet, õiguskindluse põhimõtet ning Euroopa Liidu personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) ajas ühetaoliselt kohaldamise põhimõtet ning et puudus piisav põhjendus.

| 3. | Kolmas väide, et rikuti hea halduse põhimõtet, toimus positiivne diskrimineerimine, õiguspärane kinnitus lükati õigusvastaselt tagasi, rikuti hoolitsemiskohustust ning iga isiku õigust olla ära kuulatud, enne kui võetakse vastu tema huve või olukorda mõjutav otsus. |
| --- | --- |

3.

Kolmas väide, et rikuti hea halduse põhimõtet, toimus positiivne diskrimineerimine, õiguspärane kinnitus lükati õigusvastaselt tagasi, rikuti hoolitsemiskohustust ning iga isiku õigust olla ära kuulatud, enne kui võetakse vastu tema huve või olukorda mõjutav otsus.

| 4. | Neljas väide, et hageja olukorra ning tema abikaasa laste rahalise ülalpidamise tegeliku seisu hindamisel tehti ilmselge hindamisviga. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide, et hageja olukorra ning tema abikaasa laste rahalise ülalpidamise tegeliku seisu hindamisel tehti ilmselge hindamisviga.

Selleks, et põhjendada oma nõuet tühistada individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti (PMO.1) 10. mai 2021. aasta otsus artikli 85 rakendamise kohta – otsus, mis võeti vastu 13. aprilli 2021. aasta otsuse alusel – esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide, et rikuti õigust olla ära kuulatud. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et rikuti õigust olla ära kuulatud.

| 2. | Teine väide, et rikuti personalieeskirjade artiklit 85 ning tingimusi, mis on nähtud ette alusetult saadu väljaandmise nõude rakendamiseks. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et rikuti personalieeskirjade artiklit 85 ning tingimusi, mis on nähtud ette alusetult saadu väljaandmise nõude rakendamiseks.

---