# Eiropas Savienības C 83/2022

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 83 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 65. gadagājums2022. gada 21. februāris |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 83

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

65. gadagājums2022. gada 21. februāris

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Komisija |
| 2022/C 83/01 | Euro maiņas kurss — 2022. gada 18. februāris | 1 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

2022/C 83/01

Euro maiņas kurss — 2022. gada 18. februāris

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KONKURENCES POLITIKAS ĪSTENOŠANU |
| | Eiropas Komisija |
| 2022/C 83/02 | Iepriekšējs paziņojums par koncentrāciju (Lieta M.10566 – P66/H2 EE/JV) – Lieta, kas pretendē uz vienkāršotu procedūru (
  1
  ) | 2 |
| | CITI TIESĪBU AKTI |
| | Eiropas Komisija |
| 2022/C 83/03 | Apstiprināšanas pieteikuma publikācija attiecībā uz produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām | 4 |

V   Atzinumi

PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KONKURENCES POLITIKAS ĪSTENOŠANU

Eiropas Komisija

2022/C 83/02

Iepriekšējs paziņojums par koncentrāciju (Lieta M.10566 – P66/H2 EE/JV) – Lieta, kas pretendē uz vienkāršotu procedūru (
  1
  )

66/H2 EE/JV

1

2

CITI TIESĪBU AKTI

Eiropas Komisija

2022/C 83/03

Apstiprināšanas pieteikuma publikācija attiecībā uz produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

4

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ. |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ.

1

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

| 21.2.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 83/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 83/1

---

Euro maiņas kurss (1)

2022. gada 18. februāris

(2022/C 83/01)

1 euro =

| | Valūta | Maiņas kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | ASV dolārs | 1,1354 |
| JPY | Japānas jena | 130,59 |
| DKK | Dānijas krona | 7,4382 |
| GBP | Lielbritānijas mārciņa | 0,83425 |
| SEK | Zviedrijas krona | 10,5796 |
| CHF | Šveices franks | 1,0452 |
| ISK | Islandes krona | 140,80 |
| NOK | Norvēģijas krona | 10,1465 |
| BGN | Bulgārijas leva | 1,9558 |
| CZK | Čehijas krona | 24,337 |
| HUF | Ungārijas forints | 356,37 |
| PLN | Polijas zlots | 4,5201 |
| RON | Rumānijas leja | 4,9453 |
| TRY | Turcijas lira | 15,4678 |
| AUD | Austrālijas dolārs | 1,5754 |
| CAD | Kanādas dolārs | 1,4424 |
| HKD | Hongkongas dolārs | 8,8566 |
| NZD | Jaunzēlandes dolārs | 1,6896 |
| SGD | Singapūras dolārs | 1,5255 |
| KRW | Dienvidkorejas vona | 1 356,45 |
| ZAR | Dienvidāfrikas rands | 17,0858 |
| CNY | Ķīnas juaņa renminbi | 7,1840 |
| HRK | Horvātijas kuna | 7,5355 |
| IDR | Indonēzijas rūpija | 16 304,49 |
| MYR | Malaizijas ringits | 4,7528 |
| PHP | Filipīnu peso | 58,403 |
| RUB | Krievijas rublis | 86,2815 |
| THB | Taizemes bāts | 36,435 |
| BRL | Brazīlijas reāls | 5,8435 |
| MXN | Meksikas peso | 23,0270 |
| INR | Indijas rūpija | 84,6525 |

Valūta

Maiņas kurss

USD

ASV dolārs

1,1354

JPY

Japānas jena

130,59

DKK

Dānijas krona

7,4382

GBP

Lielbritānijas mārciņa

0,83425

SEK

Zviedrijas krona

10,5796

CHF

Šveices franks

1,0452

ISK

Islandes krona

140,80

NOK

Norvēģijas krona

10,1465

BGN

Bulgārijas leva

1,9558

CZK

Čehijas krona

24,337

HUF

Ungārijas forints

356,37

PLN

Polijas zlots

4,5201

RON

Rumānijas leja

4,9453

TRY

Turcijas lira

15,4678

AUD

Austrālijas dolārs

1,5754

CAD

Kanādas dolārs

1,4424

HKD

Hongkongas dolārs

8,8566

NZD

Jaunzēlandes dolārs

1,6896

SGD

Singapūras dolārs

1,5255

KRW

Dienvidkorejas vona

1 356,45

ZAR

Dienvidāfrikas rands

17,0858

CNY

Ķīnas juaņa renminbi

7,1840

HRK

Horvātijas kuna

7,5355

IDR

Indonēzijas rūpija

16 304,49

MYR

Malaizijas ringits

4,7528

PHP

Filipīnu peso

58,403

RUB

Krievijas rublis

86,2815

THB

Taizemes bāts

36,435

BRL

Brazīlijas reāls

5,8435

MXN

Meksikas peso

23,0270

INR

Indijas rūpija

84,6525

---

(1)  Datu avots: atsauces maiņas kursu publicējusi ECB.

---

V Atzinumi

PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KONKURENCES POLITIKAS ĪSTENOŠANU

Eiropas Komisija

| 21.2.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 83/2 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 83/2

---

Iepriekšējs paziņojums par koncentrāciju

(Lieta M.10566 – P66/H2 EE/JV)

Lieta, kas pretendē uz vienkāršotu procedūru

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2022/C 83/02)

1.

Šis paziņojums attiecas uz šādiem uzņēmumiem:

| — | Phillips 66 Company (“P66”, Amerikas Savienotās Valstis), |
| --- | --- |

—

Phillips 66 Company (“P66”, Amerikas Savienotās Valstis),

| — | H2 Energy Europe AG (“H2 EE”, Šveice), |
| --- | --- |

—

H2 Energy Europe AG (“H2 EE”, Šveice),

| — | pilnīgi jauns kopuzņēmums (“NewCo”, Austrija). |
| --- | --- |

—

pilnīgi jauns kopuzņēmums (“NewCo”, Austrija).

P66 un H2 EE Apvienošanās regulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 4. punkta nozīmē iegūs kopīgu kontroli pār NewCo.

Koncentrācija tiek veikta, iegādājoties daļas jaunizveidotā kopuzņēmumā.

2.

| — | P66 ir enerģētikas uzņēmums, kas cita starpā ekspluatē degvielas uzpildes stacijas, |
| --- | --- |

—

P66 ir enerģētikas uzņēmums, kas cita starpā ekspluatē degvielas uzpildes stacijas,

| — | H2 EE darbojas ūdeņraža tehnoloģiju jomā un atjaunīga ūdeņraža ekosistēmu izstrādē, |
| --- | --- |

—

H2 EE darbojas ūdeņraža tehnoloģiju jomā un atjaunīga ūdeņraža ekosistēmu izstrādē,

| — | NewCo un tā meitasuzņēmumi darbosies ūdeņraža uzpildes staciju (HRS) izstrādē un ekspluatācijā Austrijā, Dānijā un Vācijā. |
| --- | --- |

—

NewCo un tā meitasuzņēmumi darbosies ūdeņraža uzpildes staciju (HRS) izstrādē un ekspluatācijā Austrijā, Dānijā un Vācijā.

3.

Ievērojot Komisijas paziņojumu par vienkāršotu procedūru dažu koncentrācijas procesu izskatīšanai saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (2), jānorāda, ka šī lieta ir nododama izskatīšanai atbilstoši paziņojumā paredzētajai procedūrai.

4.

Apsvērumiem jānonāk Komisijā ne vēlāk kā 10 dienu laikā no šīs publikācijas datuma. Vienmēr jānorāda šāda atsauce:

M.10566 – P66/H2 EE/JV

Apsvērumus Komisijai var nosūtīt pa e-pastu, faksu vai pastu. Lūdzam izmantot šādu kontaktinformāciju:

E-pasts: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fakss +32 22964301

Pasta adrese:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp. (“Apvienošanās regula”).

1

(2)  OV C 366, 14.12.2013., 5. lpp.

2

---

CITI TIESĪBU AKTI

Eiropas Komisija

| 21.2.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 83/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.2.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 83/4

---

Apstiprināšanas pieteikuma publikācija attiecībā uz produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2022/C 83/03)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas pret šo pieteikumu izteikt iebildumus atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

APSTIPRINĀŠANAS PIETEIKUMS ATTIECĪBĀ UZ PRODUKTA SPECIFIKĀCIJAS GROZĪJUMU, KAS NAV MAZNOZĪMĪGS, AIZSARGĀTA CILMES VIETAS NOSAUKUMA / AIZSARGĀTAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀDES GADĪJUMĀ

Grozījuma apstiprināšanas pieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta pirmo daļu

“Monte Etna”

ES Nr.: PDO-IT-0060-AM01 – 2019. gada 17. jūlijā.

ACVN (X) AĢIN ( )

1.   Pieteikuma iesniedzēja grupa un tās likumīgās intereses

Consorzio di tutela dell’olio extravergine di oliva DOP Monte Etna [Ar ACVN “Monte Etna” apzīmētas neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas aizsardzības apvienība], kuras galvenā mītne atrodas Via Sangiuliano 349, 95145 Catania, Itālijā.

Ar ACVN “Monte Etna” apzīmētas neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas aizsardzības apvienību veido “Monte Etna” ražotāji. Tai ir tiesības iesniegt grozījuma pieteikumu atbilstīgi Lauksaimniecības, pārtikas un mežsaimniecības politikas ministrijas 2013. gada 14. oktobra Dekrēta Nr. 12511 13. panta 1. punktam.

2.   Dalībvalsts vai trešā valsts

Itālija

3.   Produkta specifikācijas punkts, uz kuru attiecas grozījums vai grozījumi

| ☐ | Produkta nosaukums |
| --- | --- |

☐

Produkta nosaukums

| ☒ | Produkta apraksts |
| --- | --- |

☒

Produkta apraksts

| ☒ | Ģeogrāfiskais apgabals |
| --- | --- |

☒

Ģeogrāfiskais apgabals

| ☒ | Izcelsmes apliecinājums |
| --- | --- |

☒

Izcelsmes apliecinājums

| ☒ | Ražošanas metode |
| --- | --- |

☒

Ražošanas metode

| ☒ | Saikne |
| --- | --- |

☒

Saikne

| ☒ | Marķējums |
| --- | --- |

☒

Marķējums

| ☒ | Cits: iepakojums, informācijas par kontroles struktūru iekļaušana. |
| --- | --- |

☒

Cits: iepakojums, informācijas par kontroles struktūru iekļaušana.

4.   Grozījuma vai grozījumu veids

| ☒ | Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu. |
| --- | --- |

☒

Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu.

| ☐ | Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts. |
| --- | --- |

☐

Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts.

5.   Grozījums vai grozījumi

Ņemiet vērā, ka ar ACVN “Monte Etna” apzīmētā produkta specifikācijā nav ietverta visa kopsavilkumā iekļautā informācija, tāpēc attiecībā uz katru turpmāk aprakstīto grozījumu norādīta atsauce tikai uz tiem dokumentiem, kuros ir attiecīgais teksts.

Produkta apraksts

| — | Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 6. pantu (Ar patēriņu saistītas īpašības), kopsavilkuma 4.2. punktu un vienotā dokumenta 3.2. punktu.
  Pašreizējais teksts ir šāds:
  “Kad neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” tiek nodota patēriņam, tai jāpiemīt šādām īpašībām:






  — | zeltaini dzeltena krāsa ar zaļu nokrāsu, |
| --- | --- | --- |

—

Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 6. pantu (Ar patēriņu saistītas īpašības), kopsavilkuma 4.2. punktu un vienotā dokumenta 3.2. punktu.

Pašreizējais teksts ir šāds:

“Kad neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” tiek nodota patēriņam, tai jāpiemīt šādām īpašībām:

—

zeltaini dzeltena krāsa ar zaļu nokrāsu,

| — | nedaudz augļains aromāts, |
| --- | --- |

—

nedaudz augļains aromāts,

| — | augļaina garša ar rūgtenuma un pikantuma niansi, |
| --- | --- |

—

augļaina garša ar rūgtenuma un pikantuma niansi,

| — | kopējais maksimālais skābums nepārsniedz 0,6 g oleīnskābes uz 100 g eļļas, |
| --- | --- |

—

kopējais maksimālais skābums nepārsniedz 0,6 g oleīnskābes uz 100 g eļļas,

| — | sensorās novērtēšanas žūrijas testā piešķirti vismaz 7 punkti, |
| --- | --- |

—

sensorās novērtēšanas žūrijas testā piešķirti vismaz 7 punkti,

| — | peroksīda skaitlis nepārsniedz 12 mekv. O2 uz kg, |
| --- | --- |

—

peroksīda skaitlis nepārsniedz 12 mekv. O2 uz kg,

| — | K232 nepārsniedz 2,20, |
| --- | --- |

—

K232 nepārsniedz 2,20,

| — | K270 nepārsniedz 0,15, |
| --- | --- |

—

K270 nepārsniedz 0,15,

| — | linolskābes saturs nepārsniedz 10 %, |
| --- | --- |

—

linolskābes saturs nepārsniedz 10 %,

| — | linolēnskābes saturs nepārsniedz 0,8 %, |
| --- | --- |

—

linolēnskābes saturs nepārsniedz 0,8 %,

| — | delta K nepārsniedz 0,005.” |
| --- | --- |

—

delta K nepārsniedz 0,005.”

To izsaka šādā redakcijā:

“Kad neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” tiek nodota patēriņam, tai jāpiemīt šādām īpašībām:

| — | krāsa: no dzeltenas līdz zaļai atkarībā no olīvu gatavības, |
| --- | --- |

—

krāsa: no dzeltenas līdz zaļai atkarībā no olīvu gatavības,

ķīmiskais novērtējums:

| — | skābums (izteikts oleīnskābē) nepārsniedz 0,5 %, |
| --- | --- |

—

skābums (izteikts oleīnskābē) nepārsniedz 0,5 %,

| — | peroksīda skaitlis nepārsniedz 12 mekv. O2 uz kg, |
| --- | --- |

—

peroksīda skaitlis nepārsniedz 12 mekv. O2 uz kg,

| — | K232 ir tiesību aktos noteiktajās robežās, |
| --- | --- |

—

K232 ir tiesību aktos noteiktajās robežās,

| — | K270 ir tiesību aktos noteiktajās robežās, |
| --- | --- |

—

K270 ir tiesību aktos noteiktajās robežās,

| — | linolskābes saturs nepārsniedz 13,50 %, |
| --- | --- |

—

linolskābes saturs nepārsniedz 13,50 %,

| — | linolēnskābes saturs nepārsniedz 0,9 %, |
| --- | --- |

—

linolēnskābes saturs nepārsniedz 0,9 %,

| — | kopējais polifenolu saturs > 120 ppm, |
| --- | --- |

—

kopējais polifenolu saturs > 120 ppm,

organoleptiskais novērtējums:

| — | mediānas intervāls min./maks.: |
| --- | --- |

—

mediānas intervāls min./maks.:

| — | gatavu augļu garša: > 2, < 6, |
| --- | --- |

—

gatavu augļu garša: > 2, < 6,

| — | zaļu augļu garša: > 2, < 6, |
| --- | --- |

—

zaļu augļu garša: > 2, < 6,

| — | zāles un/vai tomātu, un/vai artišoku nianses: > 2, ≤ 5, |
| --- | --- |

—

zāles un/vai tomātu, un/vai artišoku nianses: > 2, ≤ 5,

| — | rūgtums: > 2, < 6, |
| --- | --- |

—

rūgtums: > 2, < 6,

| — | pikantums: > 2, < 6. |
| --- | --- |

—

pikantums: > 2, < 6.

Nav pieļaujami organoleptiski defekti (defektu mediāna vienāda ar nulli). Visām vērtībām, kas nav skaidri noteiktas, piemēro spēkā esošajos ES tiesību aktos noteiktās prasības.

Ierosinātie grozījumi būtībā izriet no tā, ka tiek izmantoti aktualizēti jēdzieni un atsauces, piemēram, atsauces, kas minētas Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1348/2013 V pielikumā attiecībā uz neapstrādātas olīveļļas organoleptisko novērtēšanu.

| — | Ierosinātais grozījums ķīmiskā novērtējuma iedaļā ietver K232 un K270 pielāgošanu, lai atspoguļotu spēkā esošajos tiesību aktos noteiktās robežvērtības. |
| --- | --- |

—

Ierosinātais grozījums ķīmiskā novērtējuma iedaļā ietver K232 un K270 pielāgošanu, lai atspoguļotu spēkā esošajos tiesību aktos noteiktās robežvērtības.

| — | Pēdējo gadu laikā ir novērots K270 palielinājums, – lai gan tas nepārsniedz spēkā esošajos tiesību aktos noteikto robežvērtību, – jo daudzi ražotāji ražas novākšanu pārceļ uz agrāku laiku, lai uzlabotu eļļas kvalitāti.
  Vairāki pētījumu rezultāti liecina, ka šo tirgū vērojamo palielinājumu izraisa ne tikai nepiesātināto taukskābju oksidētās formas, bet arī fenola savienojumu satura palielinājums, kas ir pēdējos gados praktizētās ražas agrākas novākšanas mērķis.
  Izmaiņas K232 robežvērtībā izdarītas, jo gadu gaitā veiktā ķīmiskā testēšana ir parādījusi, ka dažas no maznozīmīgajām šķirnēm, no kurām gatavo produktu “Monte Etna”, var ietekmēt K vērtību eļļas 18 mēnešu glabāšanas laikā, dažkārt pārsniedzot līmeni, kas pašlaik noteikts produkta specifikācijā (bet nepārsniedzot tiesību aktos noteikto robežvērtību). |
| --- | --- |

—

Pēdējo gadu laikā ir novērots K270 palielinājums, – lai gan tas nepārsniedz spēkā esošajos tiesību aktos noteikto robežvērtību, – jo daudzi ražotāji ražas novākšanu pārceļ uz agrāku laiku, lai uzlabotu eļļas kvalitāti.

Vairāki pētījumu rezultāti liecina, ka šo tirgū vērojamo palielinājumu izraisa ne tikai nepiesātināto taukskābju oksidētās formas, bet arī fenola savienojumu satura palielinājums, kas ir pēdējos gados praktizētās ražas agrākas novākšanas mērķis.

Izmaiņas K232 robežvērtībā izdarītas, jo gadu gaitā veiktā ķīmiskā testēšana ir parādījusi, ka dažas no maznozīmīgajām šķirnēm, no kurām gatavo produktu “Monte Etna”, var ietekmēt K vērtību eļļas 18 mēnešu glabāšanas laikā, dažkārt pārsniedzot līmeni, kas pašlaik noteikts produkta specifikācijā (bet nepārsniedzot tiesību aktos noteikto robežvērtību).

| — | Maksimālais skābums, kas izteikts ar oleīnskābi, jāsamazina no 0,6 % līdz 0,5 %.
  Pēdējos gados ražotāji ir nemitīgi strādājuši pie tā, lai uzlabotu ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” apzīmētās neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas kvalitāti, pilnveidojot ražas novākšanas, pārstrādes un uzglabāšanas paņēmienus. Tāpēc ir nolemts skābuma robežvērtību pazemināt. |
| --- | --- |

—

Maksimālais skābums, kas izteikts ar oleīnskābi, jāsamazina no 0,6 % līdz 0,5 %.

Pēdējos gados ražotāji ir nemitīgi strādājuši pie tā, lai uzlabotu ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” apzīmētās neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas kvalitāti, pilnveidojot ražas novākšanas, pārstrādes un uzglabāšanas paņēmienus. Tāpēc ir nolemts skābuma robežvērtību pazemināt.

| — | Linolskābes un linolēnskābes vērtības jāmaina šādi:






  — | linolskābei no ≤ 10 % uz ≤ 13,50 %, |
| --- | --- | --- |

—

Linolskābes un linolēnskābes vērtības jāmaina šādi:

—

linolskābei no ≤ 10 % uz ≤ 13,50 %,

| — | linolēnskābei no ≤ 0,8 % uz ≤ 0,9 %. |
| --- | --- |

—

linolēnskābei no ≤ 0,8 % uz ≤ 0,9 %.

Šie divi rādītāji jāmaina, jo arvien vairāk eļļas partiju no apgabala, uz kuru attiecas aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monte Etna”, pēdējos gados nav tikušas sertificētas, jo tajās esošais linolskābes un linolēnskābes saturs pārsniedz produkta specifikācijā patlaban noteiktās vērtības.

Pētījumi liecina, ka tas saistīts ar vidējās gaisa temperatūras paaugstināšanos un nokrišņu daudzuma ievērojamu samazināšanos pēdējos gados, un tas mainījis eļļas “Monte Etna” skābuma profilu.

Konkrētas sekas iepriekš minētajam ir linolēnskābes un linolskābes īpatsvara palielināšanās jo īpaši eļļās, kas spiestas no olīvām, kuras audzētas kalnu nogāzēs mazāk nekā 600 metru augstumā virs jūras līmeņa. Šī ietekme tiek konstatēta bieži, un šķiet, ka tai ir tieša saistība ar citu ietekmējošu faktoru, proti, diennakts vidējo gaisa temperatūru, kas no ziedēšanas posma līdz brīdim, kad olīvās veidojas eļļas saturs, ir augstāka par 25 °C. Tiešā saistībā ar šiem apstākļiem eļļas saturs samazinās un, oleīnskābes saturam pazeminoties un citu maznozīmīgu skābju, piemēram, linolēnskābes un linolskābes, saturam paaugstinoties, rodas taukskābju sastāva nelīdzsvarotība. Šī parādība dažādas šķirnes ietekmē dažādā mērā, taču īpaši jutīga pret to ir “Nocellara Etnea” – galvenā šķirne, ko izmanto ar ACVN “Monte Etna” apzīmētā produkta ražošanā. Ierosinātās vērtības pilnībā atbilst Starptautiskās Olīvu padomes (SOP) standartiem.

| — | Jāpievieno kopējā polifenolu vērtība.
  Ieviešot šo vērtību, tiek apmierināts gan ražotāju, gan patērētāju pieprasījums pēc informācijas par šo svarīgo eļļas kvalitātes rādītāju. |
| --- | --- |

—

Jāpievieno kopējā polifenolu vērtība.

Ieviešot šo vērtību, tiek apmierināts gan ražotāju, gan patērētāju pieprasījums pēc informācijas par šo svarīgo eļļas kvalitātes rādītāju.

Ģeogrāfiskais apgabals

| — | Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 3. pantu (Ražošanas apgabals), kopsavilkuma 4.3. punktu un vienotā dokumenta 4. punktu.
  Pašreizējais teksts ir šāds:
  “Olīvām, ko izmanto ar 1. pantā minēto aizsargātas cilmes vietas nosaukumu apzīmētas neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ražošanā, jābūt audzētām olīvkoku audzēs, kas piemērotas šajā produkta specifikācijā noteiktajām kvalitātes prasībām atbilstošas eļļas ražošanai un atrodas jebkurā no turpmāk minēto pašvaldību teritorijām Sicīlijas reģiona administratīvajās robežās.






  — | Katānijas province:
  Adrano, Belpasso, Biancavilla, Bronte, Camporotondo Etneo, Castiglione di Sicilia, Maletto, Maniace, Motta, S. Anastasia, Paternò, Ragalna, Randazzo, Santa Maria di Licodia un San Pietro Clarenza. |
| --- | --- | --- |

—

Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 3. pantu (Ražošanas apgabals), kopsavilkuma 4.3. punktu un vienotā dokumenta 4. punktu.

Pašreizējais teksts ir šāds:

“Olīvām, ko izmanto ar 1. pantā minēto aizsargātas cilmes vietas nosaukumu apzīmētas neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ražošanā, jābūt audzētām olīvkoku audzēs, kas piemērotas šajā produkta specifikācijā noteiktajām kvalitātes prasībām atbilstošas eļļas ražošanai un atrodas jebkurā no turpmāk minēto pašvaldību teritorijām Sicīlijas reģiona administratīvajās robežās.

—

Katānijas province:
  Adrano, Belpasso, Biancavilla, Bronte, Camporotondo Etneo, Castiglione di Sicilia, Maletto, Maniace, Motta, S. Anastasia, Paternò, Ragalna, Randazzo, Santa Maria di Licodia un San Pietro Clarenza.

| — | Ennas province:
  Centuripe. |
| --- | --- |

—

Ennas province:
  Centuripe.

| — | Mesīnas province:
  Malvagna, Mojo Alcantara, Roccella Valdemone un Santa Domenica Vittoria. |
| --- | --- |

—

Mesīnas province:
  Malvagna, Mojo Alcantara, Roccella Valdemone un Santa Domenica Vittoria.

Konkrētais apgabals, kas attēlots kartē ar mērogu 1:25 000, ir definēts šādi: robeža sākas dienvidos, krustojumā uz ceļa, kas valsts nozīmes autoceļu Nr. 121 savieno ar Motta Sant’Anastasia. Pēc tam tā virzās pa šīs pilsētas rietumu robežu un turpinās dienvidrietumu virzienā pa ceļu no Motta Sant’Anastasia līdz Rotondella dzelzceļa stacijai. No turienes tā ved uz ziemeļiem līdz 100 m kontūrlīnijai, pa kuru turpina virzīties uz ziemeļiem līdz Ponte la Barca. Pēc tam tā turpinās tajā pašā virzienā gar Simeto upi līdz Pietralunga tiltam, aiz kura turpina pa Simeto upi virzīties uz ziemeļiem, šķērsojot Piano Mandarano, Cavalera, Piano Trinità un Piano d’Aragona, līdz Bolo tiltam uz valsts nozīmes autoceļa Nr. 120. No turienes robeža virzās uz austrumiem pa valsts nozīmes autoceļu Nr. 120, pēc tam pa Gurrida strautu līdz Alcantara upei, kuras tecējuma virzienā turpinās (uz ziemeļiem) 800 metrus, tad pagriežas uz austrumiem, attālinoties no upes, un virzās 400 metrus līdz San Giacomo maģistrālajam ūdensvadam, pa kuru 650 metrus virzās uz dienvidiem līdz valsts nozīmes autoceļam Nr. 116. Tad tā atkal savienojas ar Alcantara upi, pa kuru virzās līdz Favoscuro strautam, pēc tam ved uz austrumiem cauri Feudo Amato, Rocca Pizzicata, Rustica, Serra Bardella, Pecoraro un Buon Vassallo (visi šie ciemati atrodas starp Favoscuro strautu un Passo Mojo kalnu). Tā turpinās austrumu virzienā, šķērso rajonus, kas atrodas starp Passo Mojo kalnu un Fondachello strautu, pēc tam atkal savienojas ar Alcantara upi, pa kuru virzās dienvidaustrumu virzienā, līdz nonāk uz ceļa, kas Castiglione di Sicilia dzelzceļa staciju savieno ar valsts nozīmes autoceļu Nr. 120. Pa šo ceļu tā virzās uz dienvidiem gar Castiglione di Sicilia rietumu robežu, tad ved uz dienvidiem pa valsts nozīmes autoceļu Nr. 120, netālu no Catena nogriežas un turpinās uz dienvidiem, līdz sasniedz 1 000 m kontūrlīniju. Pēc tam tā ved uz rietumiem līdz Maletto pašvaldības apkaimei un pa to pašu kontūrlīniju uz dienvidiem līdz Maugeri, tad uz dienvidiem pa Belpasso un S. Pietro pašvaldību austrumu robežu.”

To izsaka šādā redakcijā:

“Olīvām, ko izmanto ar 1. pantā minēto aizsargātas cilmes vietas nosaukumu apzīmētas neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ražošanā, jābūt audzētām olīvkoku audzēs, kas piemērotas šajā produkta specifikācijā noteiktajām kvalitātes prasībām atbilstošas eļļas ražošanai un atrodas jebkurā no turpmāk minēto pašvaldību teritorijām Sicīlijas reģiona administratīvajās robežās.

Katānijas province:

| — | visa šādu pašvaldību teritorija (to administratīvajās robežās ietilpstošais apgabals): Adrano, Belpasso, Biancavilla, Bronte, Camporotondo Etneo, Castiglione di Sicilia, Maletto, Maniace, Motta Sant’Anastasia, Paternò, Ragalna, Randazzo, Santa Maria di Licodia, San Pietro Clarenza, Misterbianco, Acireale, Aci Sant’Antonio, Aci Bonaccorsi, Aci Catena, Aci Castello, Calatabiano, Catania, Fiumefreddo di Sicilia, Giarre, Gravina di Catania, Linguaglossa, Mascali, Mascalucia, Milo, Nicolosi, Pedara, Piedimonte Etneo, Sant’Agata li Battiati, Sant’Alfio, San Giovanni La Punta, San Gregorio di Catania, Santa Venerina, Trecastagni, Tremestieri Etneo, Valverde, Viagrande, Zafferana Etnea un Riposto. |
| --- | --- |

—

visa šādu pašvaldību teritorija (to administratīvajās robežās ietilpstošais apgabals): Adrano, Belpasso, Biancavilla, Bronte, Camporotondo Etneo, Castiglione di Sicilia, Maletto, Maniace, Motta Sant’Anastasia, Paternò, Ragalna, Randazzo, Santa Maria di Licodia, San Pietro Clarenza, Misterbianco, Acireale, Aci Sant’Antonio, Aci Bonaccorsi, Aci Catena, Aci Castello, Calatabiano, Catania, Fiumefreddo di Sicilia, Giarre, Gravina di Catania, Linguaglossa, Mascali, Mascalucia, Milo, Nicolosi, Pedara, Piedimonte Etneo, Sant’Agata li Battiati, Sant’Alfio, San Giovanni La Punta, San Gregorio di Catania, Santa Venerina, Trecastagni, Tremestieri Etneo, Valverde, Viagrande, Zafferana Etnea un Riposto.

Ennas province:

Centuripe pašvaldības teritorija.

Mesīnas province:

Malvagna, Mojo Alcantara, Roccella Valdemone un Santa Domenica Vittoria.

To faktoru vidū, kuri veidoja pašreizējā specifikācijā noteikto ģeogrāfisko apgabalu, bija ražotāju izteikta vēlme tikt ietvertiem ar ACVN apzīmētā produkta apgabalā, kā arī šajā apgabalā sastopamās olīvkoku audzes.

Nosaukuma reģistrēšanas laikā apgabalos, kurus tagad ierosināts iekļaut noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, olīvu audzēšana faktiski nenotika. Nedaudzie tur augošie olīvkoki galvenokārt tika izmantoti, lai nodrošinātu olīvas audzētāju pašpatēriņam. Pēdējās desmitgades laikā olīvu audzēšana ir no jauna plaši pieņēmusies spēkā, jo īpaši jauno lauksaimnieku vidū, un ir iestādītas jaunas olīvkoku audzes. Ņemot vērā interesi, ko gadu gaitā arvien vairāk izrādījuši jauni audzētāji, kuri atrodas tādu pašvaldību teritorijā, kas noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā nav iekļautas, tas ir pārskatīts, lai iekļautu citas pašvaldību teritorijas, kuru augsne un klimats ir piemēroti produkta ar “Monte Etna” raksturīgajām īpašībām iegūšanai.

Pašreizējais ražošanas apgabals sastāv no puslokā izvietotu pašvaldību teritorijas – tikai dažām no Etnas nogāzēs esošajām pilsētām –, bet, pievienojot pārējo pašvaldību teritoriju, tiek izveidots pilns aplis, “noslēdzot” ražošanas apgabals. To pašu iemeslu dēļ ir jāpievieno daļa zemes, kas pieder pašvaldībām, kuras produkta specifikācijā pašlaik ietvertas tikai daļēji.

Šo grozījumu pamato tas, ka gadu gaitā ir konstatēts, ka šajos jaunajos apgabalos iegūtajai eļļai ir tādas pašas īpašības kā ar ACVN “Monte Etna” apzīmētajai eļļai.

Izcelsmes apliecinājums

| — | Pārstrādāts punkts par izcelsmes apliecinājumu, kas iekļauts kopsavilkumā, bet nav iekļauts produkta specifikācijas pašreizējā redakcijā. Turklāt daļa no kopsavilkuma 4.4. punkta (Izcelsmes apliecinājums) bija informācija par nosaukuma vēsturi, kas tagad pārcelta uz iedaļu par saikni. Vienotā dokumenta 3.5. punktā pievienoti īpašie noteikumi par iepakojumu.
  Tāpēc attiecībā uz tekstu par izcelsmes apliecinājumu publicētā kopsavilkuma 4.4. punkta pēdējās 10 rindas būtu jāsalīdzina ar ierosināto jauno produkta specifikācijas pantu.
  Pašreizējais teksts ir šāds:
  “Olīvu audzēšanu Sicīlijas austrumu daļā ieviesa feniķieši pirmajā gadu tūkstotī p.m.ē. un grieķi, sākot no 8. gs. p.m.ē. Apgabalā esošā aktīvā vulkāna dēļ radās mīts, kurā minēta olīvu audzēšana: Odisejs un viņa pavadoņi ar olīvkoka zaru padarīja aklu ciklopu Polifēmu, kas ar savu vienīgo ugunīgo aci bija vulkāna personifikācija. Gadsimtu gaitā olīvu audzēšana ieguva lielu nozīmi apgabala ekonomikā.
  Jau 3. gs. p.m.ē. romieši salā iegūtajai eļļai uzlika lielu nodokli, lai tai neļautu konkurēt ar Kampānijas un Lacio eļļu. Vēlāk, kad Sicīlijā valdīja arābi, šis kultūraugs tika prasmīgi uzlabots un racionalizēts. Norādes par Etnas olīveļļas ražošanas nozīmi var atrast jau Pjetro Bembo darbā “De Aetna”, kurā minēta olīvu audzēšanas kvalitāte un vērtība Etnas apkārtnē. Šī vietējā ražošana vēlāk minēta dabaszinātnieka Ladzaro Spalancani, rakstnieku Antonio Stopani, Johana Volfganga fon Gētes un Gija de Mopasāna darbos, kā arī daudzos citos darbos.
  Ceļojumā uz Sicīliju 1827. gada martā Aleksis de Tokvils par to rakstīja ļoti entuziastiski, minot Etnas apgabalā pastāvošo labklājību un pārpilnību, ko radījis šis kultūraugs un tas, ka zeme, kurā to audzē, ir īpaši auglīga, jo vulkāns tai piešķīris specifiskas īpašības.
  19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā Etnas olīveļļu pazina un augstu vērtēja daudzi Itālijas un Eiropas patērētāji. Ievērojams daudzums tika pārdots Riposto – Etnas kalnam tuvākajā ostā.
  Audzēšana, eļļas spiešana un pildīšana pudelēs notiek noteiktajā apgabalā. Pildīšana pudelēs jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, lai saglabātu eļļas “Monte Etna” specifiskās īpašības un kvalitāti, nodrošinot, ka ārējā kontroles struktūra veic pārbaudes ražotāju uzraudzībā.
  Aizsargātais cilmes vietas nosaukums ražotājiem ir ļoti svarīgs. Saskaņā ar mērķiem un vispārējo virzienu, kas izriet no shēmas noteikumiem, tas dod tiem iespēju palielināt peļņu.
  Turklāt tradicionāli šis process vienmēr ir veikts noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.
  Olīvas audzē ražošanas apgabalā. Audzētāji uzskaita savas olīvkoku audzes šim nolūkam izveidotā reģistrā, ko regulāri atjaunina.
  Eļļas spiešana, iepakošana un pildīšana pudelēs notiek tajā pašā noteiktajā apgabalā, proti, apstiprinātās ražotnēs, kas uzskaitītas īpašā reģistrā.
  Kontroles struktūra pārbauda tehniskās prasības, kas izklāstītas īpašā kontrolsarakstā.
  Kontroles struktūra pārbauda, vai ir izpildītas produkta specifikācijā noteiktās tehniskās prasības attiecībā uz iekļaušanu dažādos reģistros un vai dažādie ražošanas ķēdes dalībnieki ir veikuši visus vajadzīgos uzdevumus, lai nodrošinātu produkta izsekojamību.”
  To izsaka šādā redakcijā:


  “8. pants
  Izcelsmes apliecinājums
  Katrs ražošanas procesa posms ir jāuzrauga, katrā posmā reģistrējot ievestos un izvestos produktus. Izsekojamību nodrošina, vienotas kontroles struktūras kontrolētajos sarakstos reģistrējot kadastrālos zemesgabalus, kuros produkts audzēts, kā arī informāciju par ražotājiem, spiedējiem un iepakotājiem, un veicot ražošanas un iepakošanas uzskaiti.
  Kontroles struktūra veic visu minētajos sarakstos norādīto fizisko un juridisko personu pārbaudes saskaņā ar produkta specifikāciju un kontroles plānu.”


  Šis grozījums nodrošina, ka iedaļā par izcelsmes apliecinājumu tiek iekļauta tikai relevanta informācija un produkta specifikācija tiek saskaņota ar regulu. |
| --- | --- |

—

Pārstrādāts punkts par izcelsmes apliecinājumu, kas iekļauts kopsavilkumā, bet nav iekļauts produkta specifikācijas pašreizējā redakcijā. Turklāt daļa no kopsavilkuma 4.4. punkta (Izcelsmes apliecinājums) bija informācija par nosaukuma vēsturi, kas tagad pārcelta uz iedaļu par saikni. Vienotā dokumenta 3.5. punktā pievienoti īpašie noteikumi par iepakojumu.

Tāpēc attiecībā uz tekstu par izcelsmes apliecinājumu publicētā kopsavilkuma 4.4. punkta pēdējās 10 rindas būtu jāsalīdzina ar ierosināto jauno produkta specifikācijas pantu.

Pašreizējais teksts ir šāds:

“Olīvu audzēšanu Sicīlijas austrumu daļā ieviesa feniķieši pirmajā gadu tūkstotī p.m.ē. un grieķi, sākot no 8. gs. p.m.ē. Apgabalā esošā aktīvā vulkāna dēļ radās mīts, kurā minēta olīvu audzēšana: Odisejs un viņa pavadoņi ar olīvkoka zaru padarīja aklu ciklopu Polifēmu, kas ar savu vienīgo ugunīgo aci bija vulkāna personifikācija. Gadsimtu gaitā olīvu audzēšana ieguva lielu nozīmi apgabala ekonomikā.

Jau 3. gs. p.m.ē. romieši salā iegūtajai eļļai uzlika lielu nodokli, lai tai neļautu konkurēt ar Kampānijas un Lacio eļļu. Vēlāk, kad Sicīlijā valdīja arābi, šis kultūraugs tika prasmīgi uzlabots un racionalizēts. Norādes par Etnas olīveļļas ražošanas nozīmi var atrast jau Pjetro Bembo darbā “De Aetna”, kurā minēta olīvu audzēšanas kvalitāte un vērtība Etnas apkārtnē. Šī vietējā ražošana vēlāk minēta dabaszinātnieka Ladzaro Spalancani, rakstnieku Antonio Stopani, Johana Volfganga fon Gētes un Gija de Mopasāna darbos, kā arī daudzos citos darbos.

Ceļojumā uz Sicīliju 1827. gada martā Aleksis de Tokvils par to rakstīja ļoti entuziastiski, minot Etnas apgabalā pastāvošo labklājību un pārpilnību, ko radījis šis kultūraugs un tas, ka zeme, kurā to audzē, ir īpaši auglīga, jo vulkāns tai piešķīris specifiskas īpašības.

19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā Etnas olīveļļu pazina un augstu vērtēja daudzi Itālijas un Eiropas patērētāji. Ievērojams daudzums tika pārdots Riposto – Etnas kalnam tuvākajā ostā.

Audzēšana, eļļas spiešana un pildīšana pudelēs notiek noteiktajā apgabalā. Pildīšana pudelēs jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, lai saglabātu eļļas “Monte Etna” specifiskās īpašības un kvalitāti, nodrošinot, ka ārējā kontroles struktūra veic pārbaudes ražotāju uzraudzībā.

Aizsargātais cilmes vietas nosaukums ražotājiem ir ļoti svarīgs. Saskaņā ar mērķiem un vispārējo virzienu, kas izriet no shēmas noteikumiem, tas dod tiem iespēju palielināt peļņu.

Turklāt tradicionāli šis process vienmēr ir veikts noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Olīvas audzē ražošanas apgabalā. Audzētāji uzskaita savas olīvkoku audzes šim nolūkam izveidotā reģistrā, ko regulāri atjaunina.

Eļļas spiešana, iepakošana un pildīšana pudelēs notiek tajā pašā noteiktajā apgabalā, proti, apstiprinātās ražotnēs, kas uzskaitītas īpašā reģistrā.

Kontroles struktūra pārbauda tehniskās prasības, kas izklāstītas īpašā kontrolsarakstā.

Kontroles struktūra pārbauda, vai ir izpildītas produkta specifikācijā noteiktās tehniskās prasības attiecībā uz iekļaušanu dažādos reģistros un vai dažādie ražošanas ķēdes dalībnieki ir veikuši visus vajadzīgos uzdevumus, lai nodrošinātu produkta izsekojamību.”

To izsaka šādā redakcijā:

“8. pants

Izcelsmes apliecinājums

Katrs ražošanas procesa posms ir jāuzrauga, katrā posmā reģistrējot ievestos un izvestos produktus. Izsekojamību nodrošina, vienotas kontroles struktūras kontrolētajos sarakstos reģistrējot kadastrālos zemesgabalus, kuros produkts audzēts, kā arī informāciju par ražotājiem, spiedējiem un iepakotājiem, un veicot ražošanas un iepakošanas uzskaiti.

Kontroles struktūra veic visu minētajos sarakstos norādīto fizisko un juridisko personu pārbaudes saskaņā ar produkta specifikāciju un kontroles plānu.”

Šis grozījums nodrošina, ka iedaļā par izcelsmes apliecinājumu tiek iekļauta tikai relevanta informācija un produkta specifikācija tiek saskaņota ar regulu.

Ražošanas metode

Ražošanas metode

| — | Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 2. pantu (Olīvu šķirnes), kopsavilkuma 4.5. punktu (Ražošanas metode) un vienotā dokumenta 3.3. punktu.
  Pašreizējais teksts ir šāds:
  “Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” drīkst izmantot tikai neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kura izgatavota no olīvām, kas audzētas olīvkoku audzēs, kurās vismaz 65 % ražas iegūst no šķirnes “Nocellara Etnea”. Citas vietējās šķirnes (“Moresca”, “Tonda Iblea”, “Ogliarola Messinese”, “Biancolilla”, “Brandofino” un “L’Olivo di Castiglione”) drīkst iekļaut maisījumā dažādās proporcijās, nepārsniedzot 35 %.”
  To izsaka šādā redakcijā:
  “Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” drīkst izmantot tikai neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kura izgatavota no olīvām, kas audzētas olīvkoku audzēs, kurās vismaz 65 % ražas iegūst no šķirnes “Nocellara Etnea”. Atlikušos 35 % var veidot jebkuras citas Sicīlijas vietējās šķirnes.”
  Šīs izmaiņas kļuvušas vajadzīgas, jo dažkārt olīvkoku audzēs ir atrodamas citas, jo īpaši tradicionālās, vietējās šķirnes. Tas vienmēr radījis daudzas kontroles problēmas, kā arī daudz darba audzētājiem, liekot tiem nodalīt to šķirņu olīvas, kas nav skaidri minētas specifikācijā, lai cik nedaudz to arī nebūtu. Tā kā eļļas “Monte Etna” atšķirīgumu nosaka šķirne “Nocellara Etnea”, kas tajā veido vismaz 65 %, pārējās vietējās šķirnes nemazina tās būtiskās īpašības. Tāpēc ir nolemts vienkāršot specifikāciju un atļaut jebkuras Sicīlijas vietējās šķirnes izmantošanu līdz 35 % apmērā. |
| --- | --- |

—

Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 2. pantu (Olīvu šķirnes), kopsavilkuma 4.5. punktu (Ražošanas metode) un vienotā dokumenta 3.3. punktu.

Pašreizējais teksts ir šāds:

“Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” drīkst izmantot tikai neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kura izgatavota no olīvām, kas audzētas olīvkoku audzēs, kurās vismaz 65 % ražas iegūst no šķirnes “Nocellara Etnea”. Citas vietējās šķirnes (“Moresca”, “Tonda Iblea”, “Ogliarola Messinese”, “Biancolilla”, “Brandofino” un “L’Olivo di Castiglione”) drīkst iekļaut maisījumā dažādās proporcijās, nepārsniedzot 35 %.”

To izsaka šādā redakcijā:

“Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” drīkst izmantot tikai neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kura izgatavota no olīvām, kas audzētas olīvkoku audzēs, kurās vismaz 65 % ražas iegūst no šķirnes “Nocellara Etnea”. Atlikušos 35 % var veidot jebkuras citas Sicīlijas vietējās šķirnes.”

Šīs izmaiņas kļuvušas vajadzīgas, jo dažkārt olīvkoku audzēs ir atrodamas citas, jo īpaši tradicionālās, vietējās šķirnes. Tas vienmēr radījis daudzas kontroles problēmas, kā arī daudz darba audzētājiem, liekot tiem nodalīt to šķirņu olīvas, kas nav skaidri minētas specifikācijā, lai cik nedaudz to arī nebūtu. Tā kā eļļas “Monte Etna” atšķirīgumu nosaka šķirne “Nocellara Etnea”, kas tajā veido vismaz 65 %, pārējās vietējās šķirnes nemazina tās būtiskās īpašības. Tāpēc ir nolemts vienkāršot specifikāciju un atļaut jebkuras Sicīlijas vietējās šķirnes izmantošanu līdz 35 % apmērā.

| — | Jāsvītro 4. panta (Audzēšanas īpašības) pirmā punkta pēdējās rindas. Šis grozījums ietekmē arī teritorijas aprakstu, kas sniegts kopsavilkuma 4.6. punktā (Saikne) un vienotā dokumenta 5. punktā.
  Pašreizējais teksts ir šāds:







  “1. | Vides un audzēšanas apstākļiem olīvkoku audzēs, no kurām iegūst 1. pantā minēto neapstrādātu augstākā labuma olīveļļu ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu, ir jāatbilst tradicionālajiem apstākļiem, kas raksturīgi šim apgabalam. Jebkurā gadījumā apstākļiem jābūt tādiem, kas olīvām un no tām iegūtajai eļļai nodrošinātu specifiskas kvalitātes iezīmes.
  Tāpēc olīvkoku audzes uzskata par piemērotām tikai tad, ja tās atrodas 3. pantā aprakstītajā ražošanas apgabalā, kurā parasti valda subtropu un semiarīdais Vidusjūras klimats ar garām, sausām vasarām un lietainu rudeni un ziemu un kurš atrodas 100–1 000 metru augstumā virs jūras līmeņa, un kurā ir vulkāniskas izcelsmes smilšainas un ļoti skeletainas augsnes, kas atrodas uz pamatieža, kurš veidojies Etnas senas un nesenas aktivitātes rezultātā.” |
| --- | --- | --- |

—

Jāsvītro 4. panta (Audzēšanas īpašības) pirmā punkta pēdējās rindas. Šis grozījums ietekmē arī teritorijas aprakstu, kas sniegts kopsavilkuma 4.6. punktā (Saikne) un vienotā dokumenta 5. punktā.

Pašreizējais teksts ir šāds:

“1.

Tāpēc olīvkoku audzes uzskata par piemērotām tikai tad, ja tās atrodas 3. pantā aprakstītajā ražošanas apgabalā, kurā parasti valda subtropu un semiarīdais Vidusjūras klimats ar garām, sausām vasarām un lietainu rudeni un ziemu un kurš atrodas 100–1 000 metru augstumā virs jūras līmeņa, un kurā ir vulkāniskas izcelsmes smilšainas un ļoti skeletainas augsnes, kas atrodas uz pamatieža, kurš veidojies Etnas senas un nesenas aktivitātes rezultātā.”

To izsaka šādā redakcijā:

| “1. | Vides un audzēšanas apstākļiem olīvkoku audzēs, no kurām iegūst 1. pantā minēto neapstrādātu augstākā labuma olīveļļu ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu, ir jāatbilst tradicionālajiem apstākļiem, kas raksturīgi šim apgabalam. Jebkurā gadījumā apstākļiem jābūt tādiem, kas olīvām un no tām iegūtajai eļļai nodrošinātu specifiskas kvalitātes iezīmes. Tāpēc olīvkoku audzes uzskata par piemērotām tikai tad, ja tās atrodas 3. pantā aprakstītajā ražošanas apgabalā, kurā parasti valda subtropu un semiarīdais Vidusjūras klimats ar garām, sausām vasarām un lietainu rudeni un ziemu.” |
| --- | --- |

“1.

Šis grozījums svītro prasības attiecībā uz augstumu, jo pēdējo desmit gadu laikā visā teritorijā neatkarīgi no augstuma ir vērojama tendence ražu novākt agrāk. Turklāt pēdējos gados ģeogrāfiskajā apgabalā arvien biežāk tiek izmantotas modernas eļļas spiešanas tehnoloģijas – galvenokārt divpakāpju vai visaptverošas sistēmas.

Šie divi faktori ir palīdzējuši novērst atšķirības, kas agrāk konstatētas eļļās, kuras iegūtas no dažādos augstumos audzētām olīvām.

Punkts ir arī vienkāršots, svītrojot dažus teikumus, kuros aprakstīts ģeogrāfiskais apgabals, jo šī informācija jau ir sniegta pantā par saikni.

| — | Šis grozījums ietekmē produkta specifikācijas 4. panta 3. punktu attiecībā uz ražas novākšanas periodu.
  Pašreizējais teksts ir šāds:







  “4. | Olīvas, ko paredzēts izmantot 1. pantā aprakstītās neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ar ACVN ražošanai, jānovāc tad, kad tās sāk mainīt krāsu, un līdz janvāra otrās dekādes beigām, ņemot vērā atšķirīgos augstumus, kādos apgabals izvietots.” |
| --- | --- | --- |

—

Šis grozījums ietekmē produkta specifikācijas 4. panta 3. punktu attiecībā uz ražas novākšanas periodu.

Pašreizējais teksts ir šāds:

“4.

To izsaka šādā redakcijā:

| “4. | Olīvas, ko paredzēts izmantot 1. pantā aprakstītās neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ar ACVN ražošanai, jānovāc tad, kad to krāsa sāk mainīties no blāvi zaļas uz spīdīgi zaļu, un līdz janvāra otrās dekādes beigām, ņemot vērā atšķirīgos augstumus, kādos apgabals izvietots.” |
| --- | --- |

“4.

To pamato fakts, ka ražotāji arvien vairāk koncentrējas uz augstas kvalitātes eļļas ražošanu, un, novācot ražu šajā brīdī, tajā ir augstāks fenolu saturs.

| — | Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 4. panta 5. punktu un 4. panta 6. punktu un kopsavilkuma 4.5. punkta trešo daļu.
  Pašreizējais teksts ir šāds:







  “5. | No olīvkoku audzēm, kuru ražu izmanto ar ACVN “Monte Etna” apzīmētas neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ražošanai un kurās izmanto intensīvas audzēšanas paņēmienus, iegūtā raža nedrīkst pārsniegt 10 000 kilogramus olīvu no hektāra. No augļiem iegūtās eļļas iznākums nedrīkst pārsniegt 20 %. |
| --- | --- | --- |

—

Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 4. panta 5. punktu un 4. panta 6. punktu un kopsavilkuma 4.5. punkta trešo daļu.

Pašreizējais teksts ir šāds:

“5.

| 6. | Pat ļoti labvēlīgos gados ir jāveic rūpīga ražas atlase, un kopējā raža iepriekš minētās maksimālās robežvērtības nedrīkst pārsniegt vairāk kā par 20 %.” |
| --- | --- |

6.

To izsaka šādā redakcijā:

| “5. | No olīvkoku audzēm, kuru ražu izmanto ar ACVN “Monte Etna” apzīmētas neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ražošanai, iegūtā raža nedrīkst pārsniegt 12 000 kilogramus olīvu no hektāra. No augļiem iegūtās eļļas iznākums nedrīkst pārsniegt 20 %.”” |
| --- | --- |

“5.

Pēdējo desmit gadu laikā gūtā pieredze liecina, ka nepastāv negatīva korelācija starp olīvu ražu no hektāra un atbilstību ķīmiskajām un organoleptiskajām prasībām, kas noteiktas produkta specifikācijas 6. pantā un kopsavilkuma 4.2. punktā. Šis jaunais ražas iznākums ļauj arī labāk reaģēt uz arvien neparedzamākiem laikapstākļiem, kas pēdējos gados ir pastiprinājuši ražas iznākuma svārstības.

| — | Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 5. panta 3. punktu (Eļļas spiešanas paņēmieni).
  Pašreizējais teksts ir šāds:







  “3. | Līdz spiešanas posmam novāktās olīvas jāuzglabā plānās kārtās stingrās, vēdināmās tvertnēs vidē, kurā ir zems relatīvais gaisa mitrums (50–60 %) un temperatūra nepārsniedz 15 °C. Tās nedrīkst glabāt saimniecībā vai eļļas spiestuvē ilgāk par 48 stundām pēc ražas novākšanas.” |
| --- | --- | --- |

—

Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 5. panta 3. punktu (Eļļas spiešanas paņēmieni).

Pašreizējais teksts ir šāds:

“3.

To izsaka šādā redakcijā:

| “3. | Līdz spiešanas posmam novāktās olīvas jāuzglabā plānās kārtās stingrās, vēdināmās tvertnēs vidē, kurā ir zems mitrums. Tās nedrīkst glabāt saimniecībā vai eļļas spiestuvē ilgāk par 48 stundām pēc ražas novākšanas.” |
| --- | --- |

“3.

Šo grozījumu pamato tas, ka tagad ražotāji plaši izmanto labas prakses rokasgrāmatas, un tā rezultātā ir pieņemts lēmums svītrot specifikācijā patlaban noteiktās mitruma un temperatūras vērtības.

Gadu gaitā šīs prasības ir palielinājušas gan ar pārbaudēm saistītā darba apjomu, gan atbilstības nodrošināšanas slogu ražotājiem.

Saikne

Saikne

| — | Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 9. pantu un vienotā dokumenta 5. punktu.

  Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētajā kopsavilkumā aprakstītā saikne satur informāciju, kas daļēji sniegta 4.4. punktā un daļēji 4.6. punktā. Tāpēc ierosinātā jaunā redakcija būtu jāizskata, ņemot vērā kopsavilkuma 4.4. punkta pirmo daļu un 4.6. punkta pirmo daļu.
  Iedaļa par saikni ir pārstrādāta, nemainot pirmo daļu, kas atbilst kopsavilkuma 4.4. punkta rindkopām par vēsturisko kontekstu, savukārt otrā daļa, kura atbilst 4.6. punktam par zemes īpašībām, klimatu un produkta specifiku, ir pārformulēta.
  Tādējādi iedaļa par saikni (specifikācijas 9. pants un vienotā dokumenta 5. punkts) ir pārstrādāta, lai to saskaņotu ar Eiropas Komisijas norādījumiem par vienotā dokumenta sagatavošanu.
  Jaunajā redakcijā jo īpaši ir ņemtas vērā arī ierosinātās izmaiņas ģeogrāfiskajā apgabalā. Svītrots teksts, kurā minētas olīvu audzēšanai atvēlētās Etnas nogāzes, bet kurš vairs nav relevants, ņemot vērā noteiktā ģeogrāfiskā apgabala paplašināšanu.

  Pašreizējais teksts ir šāds:

  “Olīvu audzēšanu Sicīlijas austrumu daļā ieviesa feniķieši pirmajā gadu tūkstotī p.m.ē. un grieķi, sākot no 8. gs. p.m.ē. Apgabalā esošā aktīvā vulkāna dēļ radās mīts, kurā minēta olīvu audzēšana: Odisejs un viņa pavadoņi ar olīvkoka zaru padarīja aklu ciklopu Polifēmu, kas ar savu vienīgo ugunīgo aci bija vulkāna personifikācija. Gadsimtu gaitā olīvu audzēšana ieguva lielu nozīmi apgabala ekonomikā.
  Jau 3. gs. p.m.ē. romieši salā iegūtajai eļļai uzlika lielu nodokli, lai tai neļautu konkurēt ar Kampānijas un Lacio eļļu.
  Vēlāk, kad Sicīlijā valdīja arābi, šis kultūraugs tika prasmīgi uzlabots un racionalizēts. Norādes par Etnas olīveļļas ražošanas nozīmi var atrast jau Pjetro Bembo darbā “De Aetna”, kurā minēta olīvu audzēšanas kvalitāte un vērtība Etnas apkārtnē. Šī vietējā ražošana vēlāk minēta dabaszinātnieka Ladzaro Spalancani, rakstnieku Antonio Stopani, Johana Volfganga fon Gētes un Gija de Mopasāna darbos, kā arī daudzos citos darbos.
  Ceļojumā uz Sicīliju 1827. gada martā Aleksis de Tokvils par to rakstīja ļoti entuziastiski, minot Etnas apgabalā pastāvošo labklājību un pārpilnību, ko radījis šis kultūraugs un tas, ka zeme, kurā to audzē, ir īpaši auglīga, jo vulkāns tai piešķīris specifiskas īpašības.
  19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā Etnas olīveļļu pazina un augstu vērtēja daudzi Itālijas un Eiropas patērētāji. Ievērojams daudzums tika pārdots Riposto – Etnas kalnam tuvākajā ostā.
  Noteiktais apgabals ir kalnains reģions, kas atrodas 100–1 000 m augstumā virs jūras līmeņa. Tas veido daļu Etnas vulkāniskās kalnu ainavas, konkrētāk, tas izvietots vulkāna ziemeļu, rietumu un dienvidu puses nogāzēs. Vulkāna austrumu pusē olīvas neaudzē. Šā noteiktā apgabala vietējo mikroklimatu var klasificēt kā Vidusjūras augstieņu klimatu. Kopā ar zemes veidu – vulkānisku, ar senu un nesenu Etnas izvirdumu veidotu pamatiezi, kā arī smilšainām un ļoti skeletainām augsnēm – tas produktam piešķir unikālas un neatkārtojamas īpašības, ko var novērot fizikālās, ķīmiskās un organoleptiskās testēšanas laikā. Jaunākie pētījumi ir parādījuši, ka eļļas “Monte Etna” brīvo taukskābju sastāvs ievērojami atšķiras un ka šīs atšķirības ir sasaistāmas ar eļļas izcelsmes apgabalu. To pierāda arī testi, kuros “Monte Etna” salīdzina ar blakus esošo apgabalu eļļām.
  Šīs atšķirības ir pietiekami skaidras, lai eļļas ķīmiskās īpašības attiecinātu uz tās ģeogrāfisko izcelsmi.
  Augsnes un klimata īpašību dēļ augu sugām ir bijis jāpielāgojas, pārtopot par atšķirīgām vietējām šķirnēm un ekotipiem. Tā tas ir šajā apgabalā dominējošās šķirnes “Nocellara Etnea” gadījumā.
  Olīvu audzēšanai ir bijusi ļoti svarīga nozīme apgabala lauksaimniecības nozarē jo īpaši tāpēc, ka olīvkoku izturība semiarīdā vidē nozīmē to, ka tie var dot ražu vulkāniskās augsnēs, un daļēji tāpēc, ka šis kultūraugs ietekmē laukos dzīvojošo ģimeņu ekonomisko situāciju.
  Vietējie iedzīvotāji šajā apgabalā iegūto eļļu tradicionāli dēvē par “kalna eļļu”, lai to atšķirtu no apkārtējos reģionos ražotajām eļļām.
  Šo produktu meklē patērētāji, kuri, atzīstot tā kvalitāti un organoleptiskās īpašības, par to maksā cenu, kas par 20–25 % pārsniedz tirgus cenu.”
  To izsaka šādā redakcijā:
  “Olīvu audzēšanu Sicīlijas austrumu daļā ieviesa feniķieši pirmajā gadu tūkstotī p.m.ē. un grieķi, sākot no 8. gs. p.m.ē. Apgabalā esošā aktīvā vulkāna dēļ radās mīts, kurā minēta olīvu audzēšana: Odisejs un viņa pavadoņi ar olīvkoka zaru padarīja aklu ciklopu Polifēmu, kas ar savu vienīgo ugunīgo aci bija vulkāna personifikācija. Gadsimtu gaitā olīvu audzēšana ieguva lielu nozīmi apgabala ekonomikā.
  Jau 3. gs. p.m.ē. romieši salā iegūtajai eļļai uzlika lielu nodokli, lai tai neļautu konkurēt ar Kampānijas un Lacio eļļu.
  Vēlāk, kad Sicīlijā valdīja arābi, šis kultūraugs tika prasmīgi uzlabots un racionalizēts. Norādes par Etnas olīveļļas ražošanas nozīmi var atrast jau Pjetro Bembo darbā “De Aetna”, kurā minēta olīvu audzēšanas kvalitāte un vērtība Etnas apkārtnē. Šī vietējā ražošana vēlāk minēta dabaszinātnieka Ladzaro Spalancani, rakstnieku Antonio Stopani, Johana Volfganga fon Gētes un Gija de Mopasāna darbos, kā arī daudzos citos darbos.
  Ceļojumā uz Sicīliju 1827. gada martā Aleksis de Tokvils par to rakstīja ļoti entuziastiski, minot Etnas apgabalā pastāvošo labklājību un pārpilnību, ko radījis šis kultūraugs un tas, ka zeme, kurā to audzē, ir īpaši auglīga, jo vulkāns tai piešķīris specifiskas īpašības.
  19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā Etnas olīveļļu pazina un augstu vērtēja daudzi Itālijas un Eiropas patērētāji. Ievērojams daudzums tika pārdots Riposto – Etnas kalnam tuvākajā ostā.
  Saikne ar šo apgabalu galvenokārt ir vietējo šķirņu izmantošanas rezultāts, un svarīgākā no šīm šķirnēm ir “Nocellara Etnea”, no kuras iegūst neapstrādātu augstākā labuma olīveļļu ar tādām organoleptiskajām īpašībām, kuras nevar iegūt citos augsnes un klimata apstākļos.
  “Nocellara Etnea” veido nozīmīgu lauksaimniecības ainavas daļu gandrīz visā ražošanas apgabalā, kas noteikts attiecībā uz aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna”. Pārējo noteiktajā apgabalā sastopamo maznozīmīgo šķirņu pastāvēšanu pamato gan tas, ka tās ir galvenās šķirnes apputeksnētājas, gan tas, ka tās kā “otrās izvēles” šķirnes pēc “Nocellara Etnea” nodrošina veidu, kā dažādot izejvielas. Laika gaitā dažas no šīm maznozīmīgajām šķirnēm ir piedzīvojušas fenotipiskas izmaiņas, kuru dēļ tās kļuvušas unikālas un atšķirīgas no visām citām šķirnēm, kas sastopamas blakus esošajos apgabalos. Tas palīdzējis uzlabot noteiktā apgabala biodaudzveidību.
  Ģeogrāfiskajam apgabalam raksturīgs vulkāniskas augsnes pagulslānis, kas veidots no bazalta – izvirdumieža, kurš gadsimtiem ilgas erozijas un izskalošanās laikā apvienojumā ar spontānas floras un mikroorganismu faunas rašanos ir pārveidojis uz šā cilmieža izvietotos virsmas horizontus par auglīgu zemi ar visām sākotnējā pamatieža atšķirīgajām iezīmēm.
  Augsnes ir ar raupju tekstūru, nedaudz sārmainas, labi aerētas un ļoti caurlaidīgas, un tās ir olīvkoku augšanai un attīstībai lieliski piemērota dzīvotne. Šie apstākļi iegūtajām ACVN “Monte Etna” eļļām nodrošina to unikālās īpašības, īpašu smaržas un garšas profilu, kas pilnībā atspoguļo izcelsmes teritoriju, ieskaitot nepārprotamas zālainas artišoka un zaļu tomātu notis un skaidras rūgto mandeļu notis, kuras papildina harmoniska rūgtenuma un pikantuma kombinācija, kas eļļu padara patīkamu garšas kārpiņām.
  Atšķirība starp dienas un nakts temperatūru Etnas nogāzēs var pārsniegt 20–25 grādus. Apvienojumā ar unikālo vulkānisko augsni tā ar ACVN “Monte Etna” apzīmētajai neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai piešķir zināmu sīvumu. Mušu invāzijas šajā vidē ir ārkārtīgi retas, un olīvām ir kraukšķīgs, stingrs mīkstums. Šīs ir unikālas vietējā apgabala iezīmes. Etnas apgabala klimatisko apstākļu ietekmē eļļas iegūst noteiktas organoleptiskās īpašības.
  Tāpēc pastāv cieša saikne starp ražošanas apgabalu un ar ACVN “Monte Etna” apzīmētā produkta īpašībām. Vairāki pētījumu rezultāti liecina, ka eļļas “Monte Etna” brīvo taukskābju sastāvs ievērojami atšķiras un ka šīs atšķirības ir sasaistāmas ar eļļas izcelsmes apgabalu. To pierāda arī testi, kuros “Monte Etna” salīdzina ar blakus esošo apgabalu eļļām.
  Šīs atšķirības ir pietiekami skaidras, lai eļļas ķīmiskās īpašības attiecinātu uz tās ģeogrāfisko izcelsmi. Augsnes un klimata īpašību dēļ augu sugām ir bijis jāpielāgojas, pārtopot par atšķirīgām vietējām šķirnēm un ekotipiem. Tā tas ir šajā apgabalā dominējošās šķirnes “Nocellara Etnea” gadījumā.
  No sociālekonomiskā viedokļa olīvu audzēšana vienmēr ir bijusi vietējo lauksaimnieku uzmanības un darba centrā. Pat līdzās citiem kultūraugiem olīvkokiem bija galvenā nozīme lauku saimniecības ekonomikā. Olīvu audzēšana un tās nozīmīgums pastāvīgi attīstās, pateicoties to daudzo lielisko uzņēmēju un audzētāju centībai, kuri iegulda savus resursus darbvietu un ienākumu radīšanā, vienlaikus veicinot tāda apgabala atlabšanu un saglabāšanu, kas reiz bija nolemts tikai nabadzībai un pamešanai.
  Apvienojumā ar uzlabotu audzēšanas un pārstrādes paņēmienu ietekmi Etnas reģionā audzētās olīvas no maznozīmīga kultūrauga, kas tika audzēts jauktās lauksaimniecības sistēmās, ir kļuvušas par reģionam svarīgu specializētu kultūraugu, no kura iegūst eļļu ar izcilām organoleptiskajām un ķīmiskajām īpašībām, ko novērtē vietējie, valsts un starptautiskie patērētāji.
  Neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas “Monte Etna” ražošanai paredzētās olīvas jānovāc, tiklīdz tās no blāvi zaļām sāk kļūt par spīdīgi zaļām. Ražas novākšana šajā fenoloģiskās attīstības posmā olīvās paaugstina fenolu saturu un uzlabo “Monte Etna” īpašības, piemēram, tās skaidrās un izteiktās zālainās notis, līdzsvaroto rūgtenumu, kas apvienots ar patīkamu pikantumu, kā arī zemo skābuma līmeni un ievērojamo polifenolu saturu.
  Olīvkoku audzēšanai ir piemērots viss Etnas apgabals, un tie tajā ir sastopami it visur, bet jo īpaši zemēs, kas atrodas kalnu nogāžu vidusdaļā.
  Pēdējās divās desmitgadēs ir notikusi būtiska paaudžu maiņa un radies liels skaits jaunpienācēju, kas, ACVN plašo panākumu iedvesmoti, nāk no citām ražošanas un profesionālajām nozarēm, lai ieguldītu ar ACVN “Monte Etna” apzīmētās neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ražošanā.”
  Daļā par saikni nav nozīmīgu izmaiņu, jo pašreizējās redakcijas būtiskie elementi ierosinātajā jaunajā redakcijā nav mainīti. Konkrēti, svarīgākie saiknes elementi, piemēram, Etnas apkārtnes zemes atšķirīgās iezīmes, apgabala tipiskais klimats un šķirnes “Nocellara Etnea” – kas nosaka produkta specifiskās īpašības – plašais izmantojums, joprojām ir ar ACVN “Monte Etna” apzīmētā produkta un ģeogrāfiskā apgabala saiknes pamatelementi. |
| --- | --- |

—

Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 9. pantu un vienotā dokumenta 5. punktu.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētajā kopsavilkumā aprakstītā saikne satur informāciju, kas daļēji sniegta 4.4. punktā un daļēji 4.6. punktā. Tāpēc ierosinātā jaunā redakcija būtu jāizskata, ņemot vērā kopsavilkuma 4.4. punkta pirmo daļu un 4.6. punkta pirmo daļu.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Iedaļa par saikni ir pārstrādāta, nemainot pirmo daļu, kas atbilst kopsavilkuma 4.4. punkta rindkopām par vēsturisko kontekstu, savukārt otrā daļa, kura atbilst 4.6. punktam par zemes īpašībām, klimatu un produkta specifiku, ir pārformulēta.

Tādējādi iedaļa par saikni (specifikācijas 9. pants un vienotā dokumenta 5. punkts) ir pārstrādāta, lai to saskaņotu ar Eiropas Komisijas norādījumiem par vienotā dokumenta sagatavošanu.

Jaunajā redakcijā jo īpaši ir ņemtas vērā arī ierosinātās izmaiņas ģeogrāfiskajā apgabalā. Svītrots teksts, kurā minētas olīvu audzēšanai atvēlētās Etnas nogāzes, bet kurš vairs nav relevants, ņemot vērā noteiktā ģeogrāfiskā apgabala paplašināšanu.

Pašreizējais teksts ir šāds:

Pašreizējais teksts ir šāds:

“Olīvu audzēšanu Sicīlijas austrumu daļā ieviesa feniķieši pirmajā gadu tūkstotī p.m.ē. un grieķi, sākot no 8. gs. p.m.ē. Apgabalā esošā aktīvā vulkāna dēļ radās mīts, kurā minēta olīvu audzēšana: Odisejs un viņa pavadoņi ar olīvkoka zaru padarīja aklu ciklopu Polifēmu, kas ar savu vienīgo ugunīgo aci bija vulkāna personifikācija. Gadsimtu gaitā olīvu audzēšana ieguva lielu nozīmi apgabala ekonomikā.

Jau 3. gs. p.m.ē. romieši salā iegūtajai eļļai uzlika lielu nodokli, lai tai neļautu konkurēt ar Kampānijas un Lacio eļļu.

Vēlāk, kad Sicīlijā valdīja arābi, šis kultūraugs tika prasmīgi uzlabots un racionalizēts. Norādes par Etnas olīveļļas ražošanas nozīmi var atrast jau Pjetro Bembo darbā “De Aetna”, kurā minēta olīvu audzēšanas kvalitāte un vērtība Etnas apkārtnē. Šī vietējā ražošana vēlāk minēta dabaszinātnieka Ladzaro Spalancani, rakstnieku Antonio Stopani, Johana Volfganga fon Gētes un Gija de Mopasāna darbos, kā arī daudzos citos darbos.

Ceļojumā uz Sicīliju 1827. gada martā Aleksis de Tokvils par to rakstīja ļoti entuziastiski, minot Etnas apgabalā pastāvošo labklājību un pārpilnību, ko radījis šis kultūraugs un tas, ka zeme, kurā to audzē, ir īpaši auglīga, jo vulkāns tai piešķīris specifiskas īpašības.

19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā Etnas olīveļļu pazina un augstu vērtēja daudzi Itālijas un Eiropas patērētāji. Ievērojams daudzums tika pārdots Riposto – Etnas kalnam tuvākajā ostā.

Riposto

Noteiktais apgabals ir kalnains reģions, kas atrodas 100–1 000 m augstumā virs jūras līmeņa. Tas veido daļu Etnas vulkāniskās kalnu ainavas, konkrētāk, tas izvietots vulkāna ziemeļu, rietumu un dienvidu puses nogāzēs. Vulkāna austrumu pusē olīvas neaudzē. Šā noteiktā apgabala vietējo mikroklimatu var klasificēt kā Vidusjūras augstieņu klimatu. Kopā ar zemes veidu – vulkānisku, ar senu un nesenu Etnas izvirdumu veidotu pamatiezi, kā arī smilšainām un ļoti skeletainām augsnēm – tas produktam piešķir unikālas un neatkārtojamas īpašības, ko var novērot fizikālās, ķīmiskās un organoleptiskās testēšanas laikā. Jaunākie pētījumi ir parādījuši, ka eļļas “Monte Etna” brīvo taukskābju sastāvs ievērojami atšķiras un ka šīs atšķirības ir sasaistāmas ar eļļas izcelsmes apgabalu. To pierāda arī testi, kuros “Monte Etna” salīdzina ar blakus esošo apgabalu eļļām.

Šīs atšķirības ir pietiekami skaidras, lai eļļas ķīmiskās īpašības attiecinātu uz tās ģeogrāfisko izcelsmi.

Augsnes un klimata īpašību dēļ augu sugām ir bijis jāpielāgojas, pārtopot par atšķirīgām vietējām šķirnēm un ekotipiem. Tā tas ir šajā apgabalā dominējošās šķirnes “Nocellara Etnea” gadījumā.

Olīvu audzēšanai ir bijusi ļoti svarīga nozīme apgabala lauksaimniecības nozarē jo īpaši tāpēc, ka olīvkoku izturība semiarīdā vidē nozīmē to, ka tie var dot ražu vulkāniskās augsnēs, un daļēji tāpēc, ka šis kultūraugs ietekmē laukos dzīvojošo ģimeņu ekonomisko situāciju.

Vietējie iedzīvotāji šajā apgabalā iegūto eļļu tradicionāli dēvē par “kalna eļļu”, lai to atšķirtu no apkārtējos reģionos ražotajām eļļām.

Šo produktu meklē patērētāji, kuri, atzīstot tā kvalitāti un organoleptiskās īpašības, par to maksā cenu, kas par 20–25 % pārsniedz tirgus cenu.”

To izsaka šādā redakcijā:

“Olīvu audzēšanu Sicīlijas austrumu daļā ieviesa feniķieši pirmajā gadu tūkstotī p.m.ē. un grieķi, sākot no 8. gs. p.m.ē. Apgabalā esošā aktīvā vulkāna dēļ radās mīts, kurā minēta olīvu audzēšana: Odisejs un viņa pavadoņi ar olīvkoka zaru padarīja aklu ciklopu Polifēmu, kas ar savu vienīgo ugunīgo aci bija vulkāna personifikācija. Gadsimtu gaitā olīvu audzēšana ieguva lielu nozīmi apgabala ekonomikā.

Jau 3. gs. p.m.ē. romieši salā iegūtajai eļļai uzlika lielu nodokli, lai tai neļautu konkurēt ar Kampānijas un Lacio eļļu.

Vēlāk, kad Sicīlijā valdīja arābi, šis kultūraugs tika prasmīgi uzlabots un racionalizēts. Norādes par Etnas olīveļļas ražošanas nozīmi var atrast jau Pjetro Bembo darbā “De Aetna”, kurā minēta olīvu audzēšanas kvalitāte un vērtība Etnas apkārtnē. Šī vietējā ražošana vēlāk minēta dabaszinātnieka Ladzaro Spalancani, rakstnieku Antonio Stopani, Johana Volfganga fon Gētes un Gija de Mopasāna darbos, kā arī daudzos citos darbos.

Ceļojumā uz Sicīliju 1827. gada martā Aleksis de Tokvils par to rakstīja ļoti entuziastiski, minot Etnas apgabalā pastāvošo labklājību un pārpilnību, ko radījis šis kultūraugs un tas, ka zeme, kurā to audzē, ir īpaši auglīga, jo vulkāns tai piešķīris specifiskas īpašības.

19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā Etnas olīveļļu pazina un augstu vērtēja daudzi Itālijas un Eiropas patērētāji. Ievērojams daudzums tika pārdots Riposto – Etnas kalnam tuvākajā ostā.

Riposto

Saikne ar šo apgabalu galvenokārt ir vietējo šķirņu izmantošanas rezultāts, un svarīgākā no šīm šķirnēm ir “Nocellara Etnea”, no kuras iegūst neapstrādātu augstākā labuma olīveļļu ar tādām organoleptiskajām īpašībām, kuras nevar iegūt citos augsnes un klimata apstākļos.

“Nocellara Etnea” veido nozīmīgu lauksaimniecības ainavas daļu gandrīz visā ražošanas apgabalā, kas noteikts attiecībā uz aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna”. Pārējo noteiktajā apgabalā sastopamo maznozīmīgo šķirņu pastāvēšanu pamato gan tas, ka tās ir galvenās šķirnes apputeksnētājas, gan tas, ka tās kā “otrās izvēles” šķirnes pēc “Nocellara Etnea” nodrošina veidu, kā dažādot izejvielas. Laika gaitā dažas no šīm maznozīmīgajām šķirnēm ir piedzīvojušas fenotipiskas izmaiņas, kuru dēļ tās kļuvušas unikālas un atšķirīgas no visām citām šķirnēm, kas sastopamas blakus esošajos apgabalos. Tas palīdzējis uzlabot noteiktā apgabala biodaudzveidību.

Ģeogrāfiskajam apgabalam raksturīgs vulkāniskas augsnes pagulslānis, kas veidots no bazalta – izvirdumieža, kurš gadsimtiem ilgas erozijas un izskalošanās laikā apvienojumā ar spontānas floras un mikroorganismu faunas rašanos ir pārveidojis uz šā cilmieža izvietotos virsmas horizontus par auglīgu zemi ar visām sākotnējā pamatieža atšķirīgajām iezīmēm.

Augsnes ir ar raupju tekstūru, nedaudz sārmainas, labi aerētas un ļoti caurlaidīgas, un tās ir olīvkoku augšanai un attīstībai lieliski piemērota dzīvotne. Šie apstākļi iegūtajām ACVN “Monte Etna” eļļām nodrošina to unikālās īpašības, īpašu smaržas un garšas profilu, kas pilnībā atspoguļo izcelsmes teritoriju, ieskaitot nepārprotamas zālainas artišoka un zaļu tomātu notis un skaidras rūgto mandeļu notis, kuras papildina harmoniska rūgtenuma un pikantuma kombinācija, kas eļļu padara patīkamu garšas kārpiņām.

Atšķirība starp dienas un nakts temperatūru Etnas nogāzēs var pārsniegt 20–25 grādus. Apvienojumā ar unikālo vulkānisko augsni tā ar ACVN “Monte Etna” apzīmētajai neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai piešķir zināmu sīvumu. Mušu invāzijas šajā vidē ir ārkārtīgi retas, un olīvām ir kraukšķīgs, stingrs mīkstums. Šīs ir unikālas vietējā apgabala iezīmes. Etnas apgabala klimatisko apstākļu ietekmē eļļas iegūst noteiktas organoleptiskās īpašības.

Tāpēc pastāv cieša saikne starp ražošanas apgabalu un ar ACVN “Monte Etna” apzīmētā produkta īpašībām. Vairāki pētījumu rezultāti liecina, ka eļļas “Monte Etna” brīvo taukskābju sastāvs ievērojami atšķiras un ka šīs atšķirības ir sasaistāmas ar eļļas izcelsmes apgabalu. To pierāda arī testi, kuros “Monte Etna” salīdzina ar blakus esošo apgabalu eļļām.

Šīs atšķirības ir pietiekami skaidras, lai eļļas ķīmiskās īpašības attiecinātu uz tās ģeogrāfisko izcelsmi. Augsnes un klimata īpašību dēļ augu sugām ir bijis jāpielāgojas, pārtopot par atšķirīgām vietējām šķirnēm un ekotipiem. Tā tas ir šajā apgabalā dominējošās šķirnes “Nocellara Etnea” gadījumā.

No sociālekonomiskā viedokļa olīvu audzēšana vienmēr ir bijusi vietējo lauksaimnieku uzmanības un darba centrā. Pat līdzās citiem kultūraugiem olīvkokiem bija galvenā nozīme lauku saimniecības ekonomikā. Olīvu audzēšana un tās nozīmīgums pastāvīgi attīstās, pateicoties to daudzo lielisko uzņēmēju un audzētāju centībai, kuri iegulda savus resursus darbvietu un ienākumu radīšanā, vienlaikus veicinot tāda apgabala atlabšanu un saglabāšanu, kas reiz bija nolemts tikai nabadzībai un pamešanai.

Apvienojumā ar uzlabotu audzēšanas un pārstrādes paņēmienu ietekmi Etnas reģionā audzētās olīvas no maznozīmīga kultūrauga, kas tika audzēts jauktās lauksaimniecības sistēmās, ir kļuvušas par reģionam svarīgu specializētu kultūraugu, no kura iegūst eļļu ar izcilām organoleptiskajām un ķīmiskajām īpašībām, ko novērtē vietējie, valsts un starptautiskie patērētāji.

Neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas “Monte Etna” ražošanai paredzētās olīvas jānovāc, tiklīdz tās no blāvi zaļām sāk kļūt par spīdīgi zaļām. Ražas novākšana šajā fenoloģiskās attīstības posmā olīvās paaugstina fenolu saturu un uzlabo “Monte Etna” īpašības, piemēram, tās skaidrās un izteiktās zālainās notis, līdzsvaroto rūgtenumu, kas apvienots ar patīkamu pikantumu, kā arī zemo skābuma līmeni un ievērojamo polifenolu saturu.

Olīvkoku audzēšanai ir piemērots viss Etnas apgabals, un tie tajā ir sastopami it visur, bet jo īpaši zemēs, kas atrodas kalnu nogāžu vidusdaļā.

Pēdējās divās desmitgadēs ir notikusi būtiska paaudžu maiņa un radies liels skaits jaunpienācēju, kas, ACVN plašo panākumu iedvesmoti, nāk no citām ražošanas un profesionālajām nozarēm, lai ieguldītu ar ACVN “Monte Etna” apzīmētās neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ražošanā.”

Daļā par saikni nav nozīmīgu izmaiņu, jo pašreizējās redakcijas būtiskie elementi ierosinātajā jaunajā redakcijā nav mainīti. Konkrēti, svarīgākie saiknes elementi, piemēram, Etnas apkārtnes zemes atšķirīgās iezīmes, apgabala tipiskais klimats un šķirnes “Nocellara Etnea” – kas nosaka produkta specifiskās īpašības – plašais izmantojums, joprojām ir ar ACVN “Monte Etna” apzīmētā produkta un ģeogrāfiskā apgabala saiknes pamatelementi.

Marķējums

Marķējums

| — | Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 7. panta 3. punktu (Nosaukums un noformējums) un vienotā dokumenta pašreizējo 3.6. punktu.
  Pašreizējais teksts ir šāds:







  “3. | Uzņēmumu, saimniecību un īpašumu nosaukumus, atrašanās vietas un norādes par to, ka produkts iepakots ražošanas apgabalā esošā saimniecībā, saimniecību apvienībā vai uzņēmumā, var izmantot tikai tad, ja produkts izgatavots vienīgi no olīvām, kuras novāktas minētā uzņēmuma olīvkoku audzēs, un arī eļļas spiešanas un iepakošanas procesi notikuši tā paša uzņēmuma telpās.” |
| --- | --- | --- |

—

Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 7. panta 3. punktu (Nosaukums un noformējums) un vienotā dokumenta pašreizējo 3.6. punktu.

Pašreizējais teksts ir šāds:

“3.

To izsaka šādā redakcijā:

| “3. | Uzņēmumu un saimniecību nosaukumus un norādi par iepakošanu ražošanas apgabalā esošā olīvu audzēšanas saimniecībā vai uzņēmumā atļauts norādīt tikai tad, ja produkts izgatavots vienīgi no olīvām, kas novāktas šim uzņēmumam piederošās olīvkoku audzēs.” |
| --- | --- |

“3.

Šā grozījuma pamatā ir vajadzība vienkāršot veidus, kādos marķējumā var norādīt saimniecību nosaukumus. Ar ierosināto jauno redakciju eļļas etiķetēs var norādīt pat mazas saimniecības, kurām nav savu eļļas spiešanas un iepakošanas iekārtu, ja visas olīvas ir audzētas attiecīgajā saimniecībā.

| — | Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 7. panta 8. punktu (Nosaukums un noformējums), kopsavilkuma 4.8. punktu un vienotā dokumenta pašreizējo 3.6. punktu.
  Pašreizējais teksts ir šāds:







  “8. | Etiķetē jānorāda to olīvu ievākšanas gads, no kurām eļļa iegūta.” |
| --- | --- | --- |

—

Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 7. panta 8. punktu (Nosaukums un noformējums), kopsavilkuma 4.8. punktu un vienotā dokumenta pašreizējo 3.6. punktu.

Pašreizējais teksts ir šāds:

“8.

To izsaka šādā redakcijā:

| “8. | Etiķetē jānorāda to olīvu audzēšanas sezona (divi kalendārie gadi), no kurām eļļa iegūta.” |
| --- | --- |

“8.

Tā kā ražas novākšanas periods var ilgt līdz janvāra otrajai dekādei, olīvu audzēšanas sezona vienmēr aptver divus gadus. Tāpēc, lai nodrošinātu lielāku precizitāti, etiķetēs jānorāda sezona, kurā audzētas olīvas, no kurām iegūta eļļa.

Cits

Cits

Iepakojums

Iepakojums

| — | Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 7. panta 7. punktu par atļauto veidu materiāliem un vienotā dokumenta pašreizējo 3.5. punktu.
  Pašreizējais teksts ir šāds:







  “7. | Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu, kā aprakstīts 1. pantā, jāpārdod tumšas krāsas stikla, nerūsošā tērauda vai skārda traukos, kuru ietilpība nepārsniedz piecus litrus.” |
| --- | --- | --- |

—

Šis grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 7. panta 7. punktu par atļauto veidu materiāliem un vienotā dokumenta pašreizējo 3.5. punktu.

Pašreizējais teksts ir šāds:

“7.

To izsaka šādā redakcijā:

| “7. | Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu, kā aprakstīts 1. pantā, jāpārdod stikla vai skārda traukos vai citos eļļas glabāšanai piemērotos traukos, kuru ietilpība nepārsniedz piecus litrus.” |
| --- | --- |

“7.

Šā grozījuma mērķis ir ļaut ražotājiem izmantot citus traukus, kas patlaban specifikācijā nav iekļauti, lai tādējādi varētu apmierināt dažādas tirgus prasības.

| — | Grozīti noteikumi par pildīšanu pudelēs.
  Pašreizējais teksts ir šāds:

  “Audzēšana, eļļas spiešana un pildīšana pudelēs notiek noteiktajā apgabalā. Pildīšana pudelēs jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, lai saglabātu eļļas “Monte Etna” specifiskās īpašības un kvalitāti, nodrošinot, ka ārējā kontroles struktūra veic pārbaudes ražotāju uzraudzībā.”

  To izsaka šādā redakcijā:

  “Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” jāiepako 4. punktā noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.”

  Šī prasība vajadzīga, lai nodrošinātu, ka izejvielas un pati eļļa tiek pēc iespējas mazāk pārvietotas. Pat neiepakotas eļļas pārvadāšana tvertnēs vairākkārt ir izraisījusi nelielas ķīmiskas izmaiņas, kas radījušas jūtami lielākas organoleptiskās izmaiņas. Olīveļļa ir ļoti jutīga pret citiem aromātiem, ko var radīt tās transportēšanai izmantotās tvertnes iekšējā vide.
  Tas arī ļauj kontroles struktūrai garantēt, ka visā ražošanas un iepakošanas procesā var veikt pienācīgas pārbaudes, kas arī palīdz saglabāt ar ACVN apzīmētā produkta tipiskās īpašības un nodrošina izsekošanu un izsekojamību.”
  Šajā grozījumā sniegts papildu pamatojums ierobežojumam attiecībā uz pildīšanu pudelēs noteiktajā apgabalā. |
| --- | --- |

—

Grozīti noteikumi par pildīšanu pudelēs.

Pašreizējais teksts ir šāds:

“Audzēšana, eļļas spiešana un pildīšana pudelēs notiek noteiktajā apgabalā. Pildīšana pudelēs jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, lai saglabātu eļļas “Monte Etna” specifiskās īpašības un kvalitāti, nodrošinot, ka ārējā kontroles struktūra veic pārbaudes ražotāju uzraudzībā.”

To izsaka šādā redakcijā:

“Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” jāiepako 4. punktā noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.”

Šī prasība vajadzīga, lai nodrošinātu, ka izejvielas un pati eļļa tiek pēc iespējas mazāk pārvietotas. Pat neiepakotas eļļas pārvadāšana tvertnēs vairākkārt ir izraisījusi nelielas ķīmiskas izmaiņas, kas radījušas jūtami lielākas organoleptiskās izmaiņas. Olīveļļa ir ļoti jutīga pret citiem aromātiem, ko var radīt tās transportēšanai izmantotās tvertnes iekšējā vide.

Tas arī ļauj kontroles struktūrai garantēt, ka visā ražošanas un iepakošanas procesā var veikt pienācīgas pārbaudes, kas arī palīdz saglabāt ar ACVN apzīmētā produkta tipiskās īpašības un nodrošina izsekošanu un izsekojamību.”

Šajā grozījumā sniegts papildu pamatojums ierobežojumam attiecībā uz pildīšanu pudelēs noteiktajā apgabalā.

Kontroles struktūra

Kontroles struktūra

| — | Produkta specifikācijai ir pievienots īpašs pants par šo tematu, jo tajā tāda nebija. Tā kā kontroles struktūra ir mainījusies, ir labots kopsavilkuma 4.7. punkts, lai to atspoguļotu.
  Pašreizējais teksts ir šāds:






  “Nosaukums: Agroqualità SARL |
| --- | --- |
| Adrese: Piazza Sallusti, 21, 1-00187 Rome” |

—

Produkta specifikācijai ir pievienots īpašs pants par šo tematu, jo tajā tāda nebija. Tā kā kontroles struktūra ir mainījusies, ir labots kopsavilkuma 4.7. punkts, lai to atspoguļotu.

Pašreizējais teksts ir šāds:

“Nosaukums: Agroqualità SARL

Adrese: Piazza Sallusti, 21, 1-00187 Rome”

To izsaka šādā redakcijā:

“10. pants

Kontroles

Kā noteikts ES tiesību aktos, produkta atbilstību produkta specifikācijai pārbauda kontroles struktūra. Izvēlētā kontroles struktūra ir Agroqualità (Viale Cesare Pavese, 305, 00144 Rome, E-pasts: agroqualita@agroqualita.it, Tel. 06 54228675, Fakss 06 54228692).”

VIENOTAIS DOKUMENTS

“Monte Etna”

“Monte Etna”

ES Nr.: PDO-IT-0060-AM01 – 2019. gada 17. jūlijā.

ES Nr.: PDO-IT-0060-AM01 – 2019. gada 17. jūlijā.

ACVN (X) AĢIN ( )

ACVN (X) AĢIN ( )

1.   Nosaukums vai nosaukumi [ACVN vai AĢIN]

Nosaukums vai nosaukumi [ACVN vai AĢIN]

“Monte Etna”

2.   Dalībvalsts vai trešā valsts

Dalībvalsts vai trešā valsts

Itālija

3.   Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1.   Produkta veids [kā norādīts XI pielikumā]

Produkta veids [kā norādīts XI pielikumā]

1.5. grupa. Eļļa un tauki (sviests, margarīns, eļļa u. c.)

3.2.   Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Kad neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” tiek nodota patēriņam, tai jāpiemīt šādām īpašībām:

krāsa: no dzeltenas līdz zaļai atkarībā no olīvu gatavības,

ķīmiskais novērtējums:

ķīmiskais novērtējums:

| — | skābums (izteikts oleīnskābē) nepārsniedz 0,5 %, |
| --- | --- |

—

skābums (izteikts oleīnskābē) nepārsniedz 0,5 %,

| — | peroksīda skaitlis nepārsniedz 12 mekv. O2 uz kg, |
| --- | --- |

—

peroksīda skaitlis nepārsniedz 12 mekv. O2 uz kg,

2

| — | linolskābes saturs nepārsniedz 13,50 %, |
| --- | --- |

—

linolskābes saturs nepārsniedz 13,50 %,

| — | linolēnskābes saturs nepārsniedz 0,9 %, |
| --- | --- |

—

linolēnskābes saturs nepārsniedz 0,9 %,

| — | kopējais polifenolu saturs > 120 ppm, |
| --- | --- |

—

kopējais polifenolu saturs > 120 ppm,

organoleptiskais novērtējums:

organoleptiskais novērtējums:

| | mediānas intervāls min./maks.: |
| --- | --- |

mediānas intervāls min./maks.:

| | gatavu augļu garša: > 2, < 6, |
| --- | --- |

gatavu augļu garša: > 2, < 6,

| | zaļu augļu garša: > 2, < 6, |
| --- | --- |

zaļu augļu garša: > 2, < 6,

| | zāles un/vai tomātu, un/vai artišoku nianses: > 2, ≤ 5, |
| --- | --- |

zāles un/vai tomātu, un/vai artišoku nianses: > 2, ≤ 5,

| | rūgtums: > 2, < 6, |
| --- | --- |

rūgtums: > 2, < 6,

| | pikantums: > 2, < 6. |
| --- | --- |

pikantums: > 2, < 6.

| | Nav pieļaujami organoleptiski defekti (defektu mediāna vienāda ar nulli). |
| --- | --- |

Nav pieļaujami organoleptiski defekti (defektu mediāna vienāda ar nulli).

3.3.   Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” drīkst izmantot tikai neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kura izgatavota no olīvām, kas audzētas olīvkoku audzēs, kurās vismaz 65 % ražas iegūst no šķirnes “Nocellara Etnea”. Atlikušos 35 % var veidot jebkuras citas Sicīlijas vietējās šķirnes.”

3.4.   Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visiem ražošanas procesa posmiem, proti, audzēšanai, ražas novākšanai un eļļas spiešanai, jānotiek noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” jāiepako 4. punktā noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Šī prasība vajadzīga, lai nodrošinātu, ka izejvielas un pati eļļa tiek pēc iespējas mazāk pārvietotas. Pat neiepakotas eļļas pārvadāšana tvertnēs vairākkārt ir izraisījusi nelielas ķīmiskas izmaiņas, kas radījušas jūtami lielākas organoleptiskās izmaiņas. Olīveļļa ir ļoti jutīga pret citiem aromātiem, ko var radīt tās transportēšanai izmantotās tvertnes iekšējā vide.

Tas arī ļauj kontroles struktūrai garantēt, ka visā ražošanas un iepakošanas procesā var veikt pienācīgas pārbaudes, kas arī palīdz saglabāt ar ACVN apzīmētā produkta tipiskās īpašības un nodrošina izsekošanu un izsekojamību.

Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” jāpārdod stikla vai skārda traukos vai citos eļļas glabāšanai piemērotos traukos, kuru ietilpība nepārsniedz piecus litrus.

3.6.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monte Etna” etiķetē jānorāda skaidriem un neizdzēšamiem burtiem, kuri ir vismaz divreiz lielāki par jebkura cita uzraksta burtiem un kuru krāsa skaidri izceļas uz etiķetes krāsas fona, nodrošinot, ka šis nosaukums ir skaidri atšķirams no visas pārējās etiķetē norādītās informācijas. Etiķetē jānorāda to olīvu audzēšanas sezona (divi kalendārie gadi), no kurām eļļa iegūta.”

Aizsargātajam cilmes vietas nosaukumam “Monte Etna” nedrīkst pievienot nevienu deskriptoru, kas nav skaidri paredzēts. To vidū ir tādi īpašības vārdi kā fine (“izsmalcināts”), scelto (“izmeklēts”), selezionato (“atlasīts”) un superiore (“pirmšķirīgs”). Ir atļauts norādīt nosaukumus, uzņēmumu nosaukumus, zīmolus u. c., ja tie nav slavinoši un nemaldina patērētāju. Uzņēmumu un saimniecību nosaukumus un norādi par iepakošanu ražošanas apgabalā esošā olīvu audzēšanas saimniecībā vai uzņēmumā atļauts norādīt tikai tad, ja produkts izgatavots vienīgi no olīvām, kas novāktas šim uzņēmumam piederošās olīvkoku audzēs. Ja tādas pašvaldības teritorijas, rajona, īpašuma vai saimniecības apzīmēšanai, kurā eļļa faktiski iegūta, izmanto kādu citu ģeogrāfisko nosaukumu, tas jānorāda ar burtiem, kuru izmērs nepārsniedz pusi no to burtu izmēra, kas izmantoti aizsargātajam cilmes vietas nosaukumam “Monte Etna”.

fine

scelto

selezionato

superiore

4.   Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Olīvām, ko izmanto ar aizsargātas cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna” apzīmētas neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ražošanai, jābūt audzētām olīvkoku audzēs, kas piemērotas 3.2. punktā noteiktajām kvalitātes prasībām atbilstošas eļļas ražošanai un atrodas jebkurā no turpmāk minēto pašvaldību teritorijām Sicīlijas reģiona administratīvajās robežās.

| | Katānijas province:

  visa šādu pašvaldību teritorija (to administratīvajās robežās ietilpstošais apgabals): Adrano, Belpasso, Biancavilla, Bronte, Camporotondo Etneo, Castiglione di Sicilia, Maletto, Maniace, Motta Sant’Anastasia, Paternò, Ragalna, Randazzo, Santa Maria di Licodia, San Pietro Clarenza, Misterbianco, Acireale, Aci Sant’Antonio, Aci Bonaccorsi, Aci Catena, Aci Castello, Calatabiano, Catania, Fiumefreddo di Sicilia, Giarre, Gravina di Catania, Linguaglossa, Mascali, Mascalucia, Milo, Nicolosi, Pedara, Piedimonte Etneo, Sant’Agata li Battiati, Sant’Alfio, San Giovanni La Punta, San Gregorio di Catania, Santa Venerina, Trecastagni, Tremestieri Etneo, Valverde, Viagrande, Zafferana Etnea un Riposto. |
| --- | --- |

Katānijas province:

Katānijas province:

visa šādu pašvaldību teritorija (to administratīvajās robežās ietilpstošais apgabals): Adrano, Belpasso, Biancavilla, Bronte, Camporotondo Etneo, Castiglione di Sicilia, Maletto, Maniace, Motta Sant’Anastasia, Paternò, Ragalna, Randazzo, Santa Maria di Licodia, San Pietro Clarenza, Misterbianco, Acireale, Aci Sant’Antonio, Aci Bonaccorsi, Aci Catena, Aci Castello, Calatabiano, Catania, Fiumefreddo di Sicilia, Giarre, Gravina di Catania, Linguaglossa, Mascali, Mascalucia, Milo, Nicolosi, Pedara, Piedimonte Etneo, Sant’Agata li Battiati, Sant’Alfio, San Giovanni La Punta, San Gregorio di Catania, Santa Venerina, Trecastagni, Tremestieri Etneo, Valverde, Viagrande, Zafferana Etnea un Riposto.

Adrano

Belpasso

Biancavilla

Bronte

Camporotondo Etneo

Castiglione di Sicilia

Maletto

Maniace

Motta Sant’Anastasia

Paternò

Ragalna

Randazzo

Santa Maria di Licodia

San Pietro Clarenza

Misterbianco

Acireale

Aci Sant’Antonio

Aci Bonaccorsi

Aci Catena

Aci Castello

Calatabiano

Catania

Fiumefreddo di Sicilia

Giarre

Gravina di Catania

Linguaglossa

Mascali

Mascalucia

Milo

Nicolosi

Pedara

Piedimonte Etneo

Sant’Agata li Battiati

Sant’Alfio

San Giovanni La Punta

San Gregorio di Catania

Santa Venerina

Trecastagni

Tremestieri Etneo

Valverde

Viagrande

Zafferana Etnea

Riposto

| | Ennas province:


  Centuripe pašvaldības teritorija. |
| --- | --- |

Ennas province:

Ennas province:

Centuripe pašvaldības teritorija.

Centuripe

| | Mesīnas province:


  Malvagna, Mojo Alcantara, Roccella Valdemone un Santa Domenica Vittoria. |
| --- | --- |

Mesīnas province:

Mesīnas province:

Malvagna, Mojo Alcantara, Roccella Valdemone un Santa Domenica Vittoria.

Malvagna

Mojo Alcantara

Roccella Valdemone

Santa Domenica Vittoria

5.   Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Olīvu audzēšanu Sicīlijas austrumu daļā ieviesa feniķieši pirmajā gadu tūkstotī p.m.ē. un grieķi no 8. gadsimta p.m.ē. Apgabalā esošā aktīvā vulkāna dēļ radās mīts, kurā minēta olīvu audzēšana: Odisejs un viņa pavadoņi ar olīvkoka zaru padarīja aklu ciklopu Polifēmu, kas ar savu vienīgo ugunīgo aci bija vulkāna personifikācija. Gadsimtu gaitā olīvu audzēšana ieguva lielu nozīmi apgabala ekonomikā.

Jau 3. gs. p.m.ē. romieši salā iegūtajai eļļai uzlika lielu nodokli, lai tai neļautu konkurēt ar Kampānijas un Lacio eļļu.

Vēlāk, kad Sicīlijā valdīja arābi, šis kultūraugs tika prasmīgi uzlabots un racionalizēts. Norādes par Etnas olīveļļas ražošanas nozīmi var atrast jau Pjetro Bembo darbā “De Aetna”, kurā minēta olīvu audzēšanas kvalitāte un vērtība Etnas apkārtnē. Šī vietējā ražošana vēlāk minēta dabaszinātnieka Ladzaro Spalancani, rakstnieku Antonio Stopani, Johana Volfganga fon Gētes un Gija de Mopasāna darbos, kā arī daudzos citos darbos.

Ceļojumā uz Sicīliju 1827. gada martā Aleksis de Tokvils par to rakstīja ļoti entuziastiski, minot Etnas apgabalā pastāvošo labklājību un pārpilnību, ko radījis šis kultūraugs un tas, ka zeme, kurā to audzē, ir īpaši auglīga, jo vulkāns tai piešķīris specifiskas īpašības.

19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā Etnas olīveļļu pazina un augstu vērtēja daudzi Itālijas un Eiropas patērētāji. Ievērojams daudzums tika pārdots Riposto – Etnas kalnam tuvākajā ostā.

Riposto

Saikne ar šo apgabalu galvenokārt ir vietējo šķirņu izmantošanas rezultāts, un svarīgākā no šīm šķirnēm ir “Nocellara Etnea”, no kuras iegūst neapstrādātu augstākā labuma olīveļļu ar tādām organoleptiskajām īpašībām, kuras nevar iegūt citos augsnes un klimata apstākļos.

“Nocellara Etnea” veido nozīmīgu lauksaimniecības ainavas daļu gandrīz visā ražošanas apgabalā, kas noteikts attiecībā uz aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monte Etna”. Pārējo noteiktajā apgabalā sastopamo maznozīmīgo šķirņu pastāvēšanu pamato gan tas, ka tās ir galvenās šķirnes apputeksnētājas, gan tas, ka tās kā “otrās izvēles” šķirnes pēc “Nocellara Etnea” nodrošina veidu, kā dažādot izejvielas. Laika gaitā dažas no šīm maznozīmīgajām šķirnēm ir piedzīvojušas fenotipiskas izmaiņas, kuru dēļ tās kļuvušas unikālas un atšķirīgas no visām citām šķirnēm, kas sastopamas blakus esošajos apgabalos. Tas palīdzējis uzlabot noteiktā apgabala biodaudzveidību.

Ģeogrāfiskajam apgabalam raksturīgs vulkāniskas augsnes pagulslānis, kas veidots no bazalta – izvirdumieža, kurš gadsimtiem ilgas erozijas un izskalošanās laikā apvienojumā ar spontānas floras un mikroorganismu faunas rašanos ir pārveidojis uz šā cilmieža izvietotos virsmas horizontus par auglīgu zemi ar visām sākotnējā pamatieža atšķirīgajām iezīmēm.

Augsnes ir ar raupju tekstūru, nedaudz sārmainas, labi aerētas un ļoti caurlaidīgas, un tās ir olīvkoku augšanai un attīstībai lieliski piemērota dzīvotne. Šie apstākļi iegūtajām ACVN “Monte Etna” eļļām nodrošina to unikālās īpašības, īpašu smaržas un garšas profilu, kas pilnībā atspoguļo izcelsmes teritoriju, ieskaitot nepārprotamas zālainas artišoka un zaļu tomātu notis un skaidras rūgto mandeļu notis, kuras papildina harmoniska rūgtenuma un pikantuma kombinācija, kas eļļu padara patīkamu garšas kārpiņām.

Atšķirība starp dienas un nakts temperatūru Etnas nogāzēs var pārsniegt 20–25 grādus. Apvienojumā ar unikālo vulkānisko augsni tā ar ACVN “Monte Etna” apzīmētajai neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai piešķir zināmu sīvumu. Mušu invāzijas šajā vidē ir ārkārtīgi retas, un olīvām ir kraukšķīgs, stingrs mīkstums. Šīs ir unikālas vietējā apgabala iezīmes. Etnas apgabala klimatisko apstākļu ietekmē eļļas iegūst noteiktas organoleptiskās īpašības.

Tāpēc pastāv cieša saikne starp ražošanas apgabalu un ar ACVN “Monte Etna” apzīmētā produkta īpašībām. Vairāki pētījumu rezultāti liecina, ka eļļas “Monte Etna” brīvo taukskābju sastāvs ievērojami atšķiras un ka šīs atšķirības ir sasaistāmas ar eļļas izcelsmes apgabalu. To pierāda arī testi, kuros “Monte Etna” salīdzina ar blakus esošo apgabalu eļļām.

Šīs atšķirības ir pietiekami skaidras, lai eļļas ķīmiskās īpašības attiecinātu uz tās ģeogrāfisko izcelsmi. Augsnes un klimata īpašību dēļ augu sugām ir bijis jāpielāgojas, pārtopot par atšķirīgām vietējām šķirnēm un ekotipiem. Tā tas ir šajā apgabalā dominējošās šķirnes “Nocellara Etnea” gadījumā.

No sociālekonomiskā viedokļa olīvu audzēšana vienmēr ir bijusi vietējo lauksaimnieku uzmanības un darba centrā. Pat līdzās citiem kultūraugiem olīvkokiem bija galvenā nozīme lauku saimniecības ekonomikā. Olīvu audzēšana un tās nozīmīgums pastāvīgi attīstās, pateicoties to daudzo lielisko uzņēmēju un audzētāju centībai, kuri iegulda savus resursus darbvietu un ienākumu radīšanā, vienlaikus veicinot tāda apgabala atlabšanu un saglabāšanu, kas reiz bija nolemts tikai nabadzībai un pamešanai.

Apvienojumā ar uzlabotu audzēšanas un pārstrādes paņēmienu ietekmi Etnas reģionā audzētās olīvas no maznozīmīga kultūrauga, kas tika audzēts jauktās lauksaimniecības sistēmās, ir kļuvušas par reģionam svarīgu specializētu kultūraugu, no kura iegūst eļļu ar izcilām organoleptiskajām un ķīmiskajām īpašībām, ko novērtē vietējie, valsts un starptautiskie patērētāji.

Neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas “Monte Etna” ražošanai paredzētās olīvas jānovāc, tiklīdz tās no blāvi zaļām sāk kļūt par spīdīgi zaļām. Ražas novākšana šajā fenoloģiskās attīstības posmā olīvās paaugstina fenolu saturu un uzlabo “Monte Etna” īpašības, piemēram, tās skaidrās un izteiktās zālainās notis, līdzsvaroto rūgtenumu, kas apvienots ar patīkamu pikantumu, kā arī zemo skābuma līmeni un ievērojamo polifenolu saturu.

Olīvkoku audzēšanai ir piemērots viss Etnas apgabals, un tie tajā ir sastopami it visur, bet jo īpaši zemēs, kas atrodas kalnu nogāžu vidusdaļā.

Pēdējās divās desmitgadēs ir notikusi būtiska paaudžu maiņa un radies liels skaits jaunpienācēju, kas, ACVN plašo panākumu iedvesmoti, nāk no citām ražošanas un profesionālajām nozarēm, lai ieguldītu ar ACVN “Monte Etna” apzīmētās neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ražošanā.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

Produkta specifikācijas pilnais teksts ir pieejams tīmekļa vietnē http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

vai arī

tieši atverot Lauksaimniecības, pārtikas un mežsaimniecības politikas ministrijas mājaslapu (www.politicheagricole.it), noklikšķinot uz “Qualità” (ekrāna augšdaļas labajā pusē), tad uz “Prodotti DOP IGP STG” (ekrāna kreisajā malā) un, visbeidzot, uz “Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

---

(1)  OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

1

---