# Jurnalul Oficial C 445/10 d

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 445 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6110 decembrie 2018 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 445

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6110 decembrie 2018

---

| Cuprins | Pagina |
| --- | --- |
| | IV   Informări |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Curtea de Justiție a Uniunii Europene |
| 2018/C 445/01 | Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | 1 |

Cuprins

Pagina

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

2018/C 445/01

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

1

---

| | V   Anunţuri |
| --- | --- |
| | PROCEDURI JURISDICŢIONALE |
| | Curtea de Justiție |
| 2018/C 445/02 | Cauza C-442/18 P: Recurs introdus la 5 iulie 2018 de Banca Centrală Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 26 aprilie 2018 în cauza T-251/15, Espírito Santo Financial (Portugalia), SGPS, SA /Banca Centrală Europeană | 2 |
| 2018/C 445/03 | Cauza C-506/18 P: Recurs introdus la 1 august 2018 de Parlamentul European împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 17 mai 2018 în cauza T-566/16, Josefsson/Parlamentul European | 3 |
| 2018/C 445/04 | Cauza C-527/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 13 august 2018 – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./KIA Motors Corporation | 4 |
| 2018/C 445/05 | Cauza C-528/18: Recurs introdus la 13 august 2018 de Outsource Professional Services Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 31 mai 2018 în cauza T-340/16, Flatworld Solutions Pvt Ltd/ Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală | 4 |
| 2018/C 445/06 | Cauza C-584/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Eparchiako Dikastirio Larnakas (Cipru) la 19 septembrie 2018 – D. Z./Blue Air – Airline Management Solutions S.R.L. | 5 |
| 2018/C 445/07 | Cauza C-595/18 P: Recurs introdus la 21 septembrie 2018 de The Goldman Sachs Group Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 12 iulie 2018 în cauza T-419/14, The Goldman Sachs Group/Comisia Europeană | 6 |
| 2018/C 445/08 | Cauza C-605/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Austria) la 25 septembrie 2018 – Adler Real Estate AG și alții | 7 |
| 2018/C 445/09 | Cauza C-613/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Tributário de Lisboa (Portugalia) la 28 septembrie 2018 – Canada/Autoridade Tributária e Aduaneira | 8 |
| 2018/C 445/10 | Cauza C-614/18: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Slovacă | 8 |
| 2018/C 445/11 | Cauza C-615/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Kehl (Germania) la 28 septembrie 2018 – Procedură penală împotriva lui UY | 9 |
| 2018/C 445/12 | Cauza C-621/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Session, Edinburgh (Marea Britanie) la 3 octombrie 2018 – Andy Wightman și alții/Secretary of State for Exiting the European Union | 10 |
| 2018/C 445/13 | Cauza C-636/18: Acțiune introdusă la 11 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Franceză | 10 |
| 2018/C 445/14 | Cauza C-638/18: Acţiune introdusă la data de 12 octombrie 2018 – Comisia Europeană / România | 11 |
| 2018/C 445/15 | Cauza C-642/18: Acțiune introdusă la 12 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei | 12 |
| 2018/C 445/16 | Cauza C-664/18: Acțiune introdusă la 23 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord | 12 |
| | Tribunalul |
| 2018/C 445/17 | Cauza T-435/12: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Bacardi/EUIPO – Palírna U zeleného stromu (42 BELOW) {Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative 42 BELOW – Marca națională figurativă anterioară neînregistrată VODKA 42 – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Utilizare în comerț – Aplicarea dreptului național de către EUIPO} | 14 |
| 2018/C 445/18 | Cauza T-299/15: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Nova/Comisia (Clauză compromisorie – Acord de grant încheiat în cadrul proiectului-pilot de creare a unei rețele de contacte și de discuții între municipalități cu privire la experiențele și la cele mai bune practici în materie de reinstalare și de integrare a refugiaților – Lipsa unei evaluări obiective a rezultatelor proiectului – Proporționalitate – Rambursarea sumelor plătite – Activități de cercetare judecătorească – Cerere reconvențională) | 14 |
| 2018/C 445/19 | Cauza T-477/16: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Epsilon International/Comisia [Clauză compromisorie – Contracte încheiate în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Interesul de a exercita acțiunea – Costuri admisibile – Suspendarea plății – Cerere de anulare – Decizie de înscriere a reclamantei în baza de date a sistemului de detectare rapidă și de excludere (EDES) – Act care nu poate fi atacat – Inadmisibilitate] | 15 |
| 2018/C 445/20 | Cauza T-63/17: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Grupo Orenes/EUIPO – Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots) [Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Bingo VIVA! Slots – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară vive bingo – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Obiect al litigiului] | 16 |
| 2018/C 445/21 | Cauza T-162/17 RENV: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Fernández González/Comisia [Funcție publică – Agenți temporari – Articolul 2 litera (c) din RAA – Anunț pentru ocuparea unui post vacant de agent temporar în temeiul articolului 2 litera (b) din RAA – Respingerea candidaturii – Excepție de nelegalitate – Articolul 8 din RAA – Răspundere – Pierderea unei șanse] | 16 |
| 2018/C 445/22 | Cauza T-261/17: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Bayer/EUIPO – Uni-Pharma (SALOSPIR) [Marca Uniunii Europene – Procedură de opoziţie – Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene figurative SALOSPIR – Mărci ale Uniunii Europene figurative anterioare reprezentând benzi de culori şi mărcile naţionale anterioare Aspirin – Motive relative de refuz – Similitudini ale semnelor – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Renume – Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001) – Utilizare în comerţ a unui semn a cărui aplicabilitate nu este exclusiv locală – Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul 2017/1001)] | 17 |
| 2018/C 445/23 | Cauza T-400/17: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Deza/Comisia [Mediu și protecția sănătății umane – Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 – Clasificarea, etichetarea și ambalarea anumitor substanțe – Regulamentul (UE) 2017/776 – Clasificarea antrachinonei – Substanță care este prezumată a avea potenţial cancerigen pentru oameni – Eroare vădită de apreciere – Noțiunea de substanță – Securitate juridică – Drept de proprietate] | 18 |
| 2018/C 445/24 | Cauza T-594/18: Acțiune introdusă la 1 octombrie 2018 – Pharma Mar/Comisia | 18 |
| 2018/C 445/25 | Cauza T-596/18: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2018 – ZL/EUIPO | 20 |
| 2018/C 445/26 | Cauza T-604/18: Acțiune introdusă la 9 octombrie 2018 – Google și Alphabet/Comisia | 21 |
| 2018/C 445/27 | Cauza T-609/18: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2018 – Fujifilm Recording Media/EUIPO – iTernity (d:ternity) | 22 |
| 2018/C 445/28 | Cauza T-624/18: Acțiune introdusă la 18 octombrie 2018 – Gres de Aragón/EUIPO (GRES ARAGÓN) | 23 |
| 2018/C 445/29 | Cauza T-629/18: Acțiune introdusă la 18 octombrie 2018 – mobile.de/EUIPO (Reprezentarea unui automobil într-o bulă de dialog) | 23 |
| 2018/C 445/30 | Cauza T-631/18: Acțiune introdusă la 17 octombrie 2018 – Herholz Vertrieb/EUIPO (#) | 24 |

V   Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

2018/C 445/02

Cauza C-442/18 P: Recurs introdus la 5 iulie 2018 de Banca Centrală Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 26 aprilie 2018 în cauza T-251/15, Espírito Santo Financial (Portugalia), SGPS, SA /Banca Centrală Europeană

2

2018/C 445/03

Cauza C-506/18 P: Recurs introdus la 1 august 2018 de Parlamentul European împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 17 mai 2018 în cauza T-566/16, Josefsson/Parlamentul European

3

2018/C 445/04

Cauza C-527/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 13 august 2018 – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./KIA Motors Corporation

4

2018/C 445/05

Cauza C-528/18: Recurs introdus la 13 august 2018 de Outsource Professional Services Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 31 mai 2018 în cauza T-340/16, Flatworld Solutions Pvt Ltd/ Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

4

2018/C 445/06

Cauza C-584/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Eparchiako Dikastirio Larnakas (Cipru) la 19 septembrie 2018 – D. Z./Blue Air – Airline Management Solutions S.R.L.

5

2018/C 445/07

Cauza C-595/18 P: Recurs introdus la 21 septembrie 2018 de The Goldman Sachs Group Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 12 iulie 2018 în cauza T-419/14, The Goldman Sachs Group/Comisia Europeană

6

2018/C 445/08

Cauza C-605/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Austria) la 25 septembrie 2018 – Adler Real Estate AG și alții

7

2018/C 445/09

Cauza C-613/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Tributário de Lisboa (Portugalia) la 28 septembrie 2018 – Canada/Autoridade Tributária e Aduaneira

8

2018/C 445/10

Cauza C-614/18: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Slovacă

8

2018/C 445/11

Cauza C-615/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Kehl (Germania) la 28 septembrie 2018 – Procedură penală împotriva lui UY

9

2018/C 445/12

Cauza C-621/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Session, Edinburgh (Marea Britanie) la 3 octombrie 2018 – Andy Wightman și alții/Secretary of State for Exiting the European Union

10

2018/C 445/13

Cauza C-636/18: Acțiune introdusă la 11 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Franceză

10

2018/C 445/14

Cauza C-638/18: Acţiune introdusă la data de 12 octombrie 2018 – Comisia Europeană / România

11

2018/C 445/15

Cauza C-642/18: Acțiune introdusă la 12 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei

12

2018/C 445/16

Cauza C-664/18: Acțiune introdusă la 23 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

12

Tribunalul

2018/C 445/17

Cauza T-435/12: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Bacardi/EUIPO – Palírna U zeleného stromu (42 BELOW) {Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative 42 BELOW – Marca națională figurativă anterioară neînregistrată VODKA 42 – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Utilizare în comerț – Aplicarea dreptului național de către EUIPO}

14

2018/C 445/18

Cauza T-299/15: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Nova/Comisia (Clauză compromisorie – Acord de grant încheiat în cadrul proiectului-pilot de creare a unei rețele de contacte și de discuții între municipalități cu privire la experiențele și la cele mai bune practici în materie de reinstalare și de integrare a refugiaților – Lipsa unei evaluări obiective a rezultatelor proiectului – Proporționalitate – Rambursarea sumelor plătite – Activități de cercetare judecătorească – Cerere reconvențională)

14

2018/C 445/19

Cauza T-477/16: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Epsilon International/Comisia [Clauză compromisorie – Contracte încheiate în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Interesul de a exercita acțiunea – Costuri admisibile – Suspendarea plății – Cerere de anulare – Decizie de înscriere a reclamantei în baza de date a sistemului de detectare rapidă și de excludere (EDES) – Act care nu poate fi atacat – Inadmisibilitate]

15

2018/C 445/20

Cauza T-63/17: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Grupo Orenes/EUIPO – Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots) [Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Bingo VIVA! Slots – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară vive bingo – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Obiect al litigiului]

16

2018/C 445/21

Cauza T-162/17 RENV: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Fernández González/Comisia [Funcție publică – Agenți temporari – Articolul 2 litera (c) din RAA – Anunț pentru ocuparea unui post vacant de agent temporar în temeiul articolului 2 litera (b) din RAA – Respingerea candidaturii – Excepție de nelegalitate – Articolul 8 din RAA – Răspundere – Pierderea unei șanse]

16

2018/C 445/22

Cauza T-261/17: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Bayer/EUIPO – Uni-Pharma (SALOSPIR) [Marca Uniunii Europene – Procedură de opoziţie – Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene figurative SALOSPIR – Mărci ale Uniunii Europene figurative anterioare reprezentând benzi de culori şi mărcile naţionale anterioare Aspirin – Motive relative de refuz – Similitudini ale semnelor – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Renume – Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001) – Utilizare în comerţ a unui semn a cărui aplicabilitate nu este exclusiv locală – Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul 2017/1001)]

17

2018/C 445/23

Cauza T-400/17: Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Deza/Comisia [Mediu și protecția sănătății umane – Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 – Clasificarea, etichetarea și ambalarea anumitor substanțe – Regulamentul (UE) 2017/776 – Clasificarea antrachinonei – Substanță care este prezumată a avea potenţial cancerigen pentru oameni – Eroare vădită de apreciere – Noțiunea de substanță – Securitate juridică – Drept de proprietate]

18

2018/C 445/24

Cauza T-594/18: Acțiune introdusă la 1 octombrie 2018 – Pharma Mar/Comisia

18

2018/C 445/25

Cauza T-596/18: Acțiune introdusă la 28 septembrie 2018 – ZL/EUIPO

20

2018/C 445/26

Cauza T-604/18: Acțiune introdusă la 9 octombrie 2018 – Google și Alphabet/Comisia

21

2018/C 445/27

Cauza T-609/18: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2018 – Fujifilm Recording Media/EUIPO – iTernity (d:ternity)

22

2018/C 445/28

Cauza T-624/18: Acțiune introdusă la 18 octombrie 2018 – Gres de Aragón/EUIPO (GRES ARAGÓN)

23

2018/C 445/29

Cauza T-629/18: Acțiune introdusă la 18 octombrie 2018 – mobile.de/EUIPO (Reprezentarea unui automobil într-o bulă de dialog)

23

2018/C 445/30

Cauza T-631/18: Acțiune introdusă la 17 octombrie 2018 – Herholz Vertrieb/EUIPO (#)

24

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/1

---

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(2018/C 445/01)

Ultima publicație

JO C 436, 3.12.2018

Publicații anterioare

JO C 427, 26.11.2018

JO C 408, 12.11.2018

JO C 399, 5.11.2018

JO C 392, 29.10.2018

JO C 381, 22.10.2018

JO C 373, 15.10.2018

Aceste texte sunt disponibile pe

EUR-Lex: https://eur-lex.europa.eu

---

V Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/2 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/2

---

Recurs introdus la 5 iulie 2018 de Banca Centrală Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 26 aprilie 2018 în cauza T-251/15, Espírito Santo Financial (Portugalia), SGPS, SA /Banca Centrală Europeană

(Cauza C-442/18 P)

(2018/C 445/02)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: F. Malfrère, M. Ioannidis, agenți, H.-G. Kamman, avocat)

Celelalte părți din procedură: Espírito Santo Financial (Portugalia), SGPS, SA

Concluziile recurentei

| — | Anularea punctului 1 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului din 26 aprilie 2018, Espírito Santo Financial (Portugalia), SGPS, SA/Banca Centrală Europeană (T-251/15, EU:T:2018:234); |
| --- | --- |

—

Anularea punctului 1 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului din 26 aprilie 2018, Espírito Santo Financial (Portugalia), SGPS, SA/Banca Centrală Europeană (T-251/15, EU:T:2018:234);

| — | respingerea cererii și în ceea ce privește refuzul BCE de a divulga valoarea creditului în extrasele proceselor-verbale privind decizia Consiliului guvernatorilor al BCE din 28 iulie 2014; |
| --- | --- |

—

respingerea cererii și în ceea ce privește refuzul BCE de a divulga valoarea creditului în extrasele proceselor-verbale privind decizia Consiliului guvernatorilor al BCE din 28 iulie 2014;

| — | în subsidiar față de cererea de mai sus, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal; |
| --- | --- |

—

în subsidiar față de cererea de mai sus, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal;

| — | obligarea reclamantului din primă instanță și a intimatului să plătească două treimi din cheltuielile de judecată, iar a BCE să plătească o treime din cheltuielile de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea reclamantului din primă instanță și a intimatului să plătească două treimi din cheltuielile de judecată, iar a BCE să plătească o treime din cheltuielile de judecată.

Motivele și principalele argumente

Primul și unicul motiv de recurs: încălcarea articolului 10.4 din Statutul Sistemului Europene al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „statutul”) și a articolului 4 alineatul (1) litera (a) prima liniuță din Decizia 2004/258 (1).

BCE susține că Tribunalul a interpretat și a aplicat eronat articolul 10.4 din statut și articolul 4 alineatul (1) litera (a) prima liniuță din Decizia 2004/258, prin faptul că a reținut în hotărârea atacată, în special la punctele 55, 75-81, precum și 124 și 161, că marja de apreciere a Consiliului guvernatorilor referitoare la divulgarea proceselor-verbale „trebuie să fie exercitată în condițiile și în limitele Deciziei 2004/258” (punctul 80), ceea ce înseamnă că, în speță, BCE este obligată să furnizeze o motivare care să explice în ce modalitate divulgarea informațiilor cuprinse în procesele-verbale ale Consiliului guvernatorilor care conțin decizii ale Consiliului guvernatorilor aduc în mod concret și efectiv atingere interesului public în ceea ce privește confidențialitatea deliberărilor organelor de decizie ale BCE.

Articolul 10.4 stabilește prezumția că trebuie păstrată confidențialitatea informațiilor cuprinse în deliberările Consiliului guvernatorilor, în vederea protecției independenței și eficacității BCE. Această normă de drept primar, de la care dreptul derivat nu poate deroga, se aplică și părților din aceste procese-verbale care conțin deciziile Consiliului guvernatorilor. Aceasta este reluată la articolul 4 alineatul (1) litera (a) prima liniuță din Decizia 2004/258. Din principiul general al confidențialității deliberărilor Consiliului guvernatorilor, inclusiv al deciziilor, precum cel prevăzut la articolul 10.4 din statut, rezultă că BCE nu trebuie să supună decizia sa de a face public rezultatul deliberărilor normelor de fond și procedurilor stabilite în Decizia 2004/258. În special, ea trebuie să explice de ce divulgarea acestor procese-verbale ar aduce în mod concret și efectiv atingere interesului public în ceea ce privește confidențialitatea deliberărilor Consiliului guvernatorilor.

---

(1)  Decizia 2004/258/CE a Băncii Centrale Europene din 4 martie 2004 privind accesul public la documentele Băncii Centrale Europene (JO 2004, L 80, p. 42, Ediție specială, 10/vol. 5, p. 229)

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/3 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/3

---

Recurs introdus la 1 august 2018 de Parlamentul European împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 17 mai 2018 în cauza T-566/16, Josefsson/Parlamentul European

(Cauza C-506/18 P)

(2018/C 445/03)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Parlamentul European (reprezentanți: Í. Ní Riagáin Düro, V. Montebello-Demogeot, agenți)

Cealaltă parte din procedură: Erik Josefsson

Concluziile recurentului

Recurentul solicită Curții:

| — | anularea hotărârii atacate; |
| --- | --- |

—

anularea hotărârii atacate;

| — | în consecință, respingerea acțiunii formulate în primă instanță; |
| --- | --- |

—

în consecință, respingerea acțiunii formulate în primă instanță;

| — | obligarea părților la suportarea propriilor cheltuieli de judecată aferente prezentei proceduri; |
| --- | --- |

—

obligarea părților la suportarea propriilor cheltuieli de judecată aferente prezentei proceduri;

| — | obligarea domnului Josefsson la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prima instanță. |
| --- | --- |

—

obligarea domnului Josefsson la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prima instanță.

Motivele și principalele argumente

În susținerea recursului, Parlamentul invocă următoarele motive:

| (i) | Tribunalul a comis o eroare de drept, a denaturant faptele și a încălcat obligația de motivare atunci când a considerat că cerința privind formarea juridică a fost cauza concedierii reclamantului; |
| --- | --- |

(i)

Tribunalul a comis o eroare de drept, a denaturant faptele și a încălcat obligația de motivare atunci când a considerat că cerința privind formarea juridică a fost cauza concedierii reclamantului;

| (ii) | Tribunalul a comis o eroare de drept atunci când a considerat că adoptarea unei organigrame și deciziile referitoare la aceasta și la descrierea posturilor care figurează în aceasta trebuie să respecte dreptul reclamantului de a fi ascultat; |
| --- | --- |

(ii)

Tribunalul a comis o eroare de drept atunci când a considerat că adoptarea unei organigrame și deciziile referitoare la aceasta și la descrierea posturilor care figurează în aceasta trebuie să respecte dreptul reclamantului de a fi ascultat;

| (iii) | Tribunalul a denaturant faptele, a săvârșit o eroare vădită de apreciere și a încălcat obligația de motivare atunci când a concluzionat că, în cazul în care reclamantul ar fi fost ascultat cu privire la aspectul referitor la deținerea unei formări juridice, această audiere ar fi schimbat în mod efectiv rezultatul procesului decizional în cauză. |
| --- | --- |

(iii)

Tribunalul a denaturant faptele, a săvârșit o eroare vădită de apreciere și a încălcat obligația de motivare atunci când a concluzionat că, în cazul în care reclamantul ar fi fost ascultat cu privire la aspectul referitor la deținerea unei formări juridice, această audiere ar fi schimbat în mod efectiv rezultatul procesului decizional în cauză.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/4 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/4

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 13 august 2018 – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V./KIA Motors Corporation

(Cauza C-527/18)

(2018/C 445/04)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesgerichtshof

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Gesamtverband Autoteile-Handel e.V.

Pârâtă: KIA Motors Corporation

Întrebările preliminare

| 1) | Sunt obligați producătorii să pună la dispoziția operatorilor independenți, într-un format care să permită prelucrarea electronică, informațiile vizate la articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 (1)? |
| --- | --- |

1)

Sunt obligați producătorii să pună la dispoziția operatorilor independenți, într-un format care să permită prelucrarea electronică, informațiile vizate la articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 (1)?

| 2) | Constituie o discriminare împotriva operatorilor independenți, într-o manieră interzisă potrivit articolului 6 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 715/2007, faptul că, prin implicarea unui furnizor de servicii informaționale, se creează un canal suplimentar de informare în scopul vânzării de piese de schimb originale de către distribuitori și reparatori agreați? |
| --- | --- |

2)

Constituie o discriminare împotriva operatorilor independenți, într-o manieră interzisă potrivit articolului 6 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 715/2007, faptul că, prin implicarea unui furnizor de servicii informaționale, se creează un canal suplimentar de informare în scopul vânzării de piese de schimb originale de către distribuitori și reparatori agreați?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO 2007, L 171, p. 1).

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/4 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/4

---

Recurs introdus la 13 august 2018 de Outsource Professional Services Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 31 mai 2018 în cauza T-340/16, Flatworld Solutions Pvt Ltd/ Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

(Cauza C-528/18)

(2018/C 445/05)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Outsource Professional Services Ltd (reprezentant: A. Kempter, avocat)

Celelalte părţi din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Flatworld Solutions Pvt Ltd

Concluziile recurentei

| — | Anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 31 mai 2018 în cauza T-340/16; |
| --- | --- |

—

Anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 31 mai 2018 în cauza T-340/16;

| — | confirmarea Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 aprilie 2016 în cauza R 611/2015-4; |
| --- | --- |

—

confirmarea Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 aprilie 2016 în cauza R 611/2015-4;

| — | obligarea Flatworld Solutions Pvt Ltd la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Flatworld Solutions Pvt Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Recursul se întemeiază pe încălcarea de către Tribunal a dreptului Uniunii, mai precis a articolului 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 207/2009 (1) al Consiliului privind marca Uniunii Europene, modificat ultima dată prin Regulamentul 2015/2424 (2) al Consiliului.

Se afirmă că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a reținut că titularul/avândul-cauză al mărcii Uniunii a acționat cu rea-credință atunci când a solicitat înregistrarea mărcii nr. 006035547. Tribunalul a făcut o greșită interpretare a noțiunii de rea-credință. Nu se poate califica drept ilicit sau în contradicție cu etica utilizarea unor termeni descriptivi pentru a descrie o activitate. De aici rezultă că înregistrarea ca marcă nu a intervenit cu rea-credință.

---

(1)  Regulamentul (CE) No 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca Uniunii Europene (JO 2009, L 78, p. 1).

(2)  Regulamentul (UE) 2015/2424 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2015 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 207/2009 privind marca comunitară și a Regulamentului (CE) nr. 2868/95 al Comisiei de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2869/95 al Comisiei privind taxele care trebuie plătite Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (JO 2015, L 341, p. 21).

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/5 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/5

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Eparchiako Dikastirio Larnakas (Cipru) la 19 septembrie 2018 – D. Z./Blue Air – Airline Management Solutions S.R.L.

(Cauza C-584/18)

(2018/C 445/06)

Limba de procedură: greaca

Instanța de trimitere

Eparchiako Dikastirio Larnakas

Părțile din procedura principală

Reclamant: D. Z.

Pârâtă: Blue Air – Airline Management Solutions S.R.L.

Întrebările preliminare

| 1) | Este corectă interpretarea conform căreia Decizia nr. 565/2014/UE (1) produce efecte juridice directe, pe de o parte, sub forma drepturilor resortisanților din țările terțe de a nu fi supuși obligației de a deține viză pentru intrarea în statul membru de destinație și, pe de altă parte, sub forma obligației statului membru de destinație în cauză de a nu solicita o astfel de viză, în cazul în care aceștia dețin o viză sau un permis de ședere cuprins în lista celor care beneficiază de recunoaștere reciprocă în temeiul Deciziei nr. 565/2014/UE, pe care statul membru de destinație s-a angajat să o aplice? |
| --- | --- |

1)

Este corectă interpretarea conform căreia Decizia nr. 565/2014/UE (1) produce efecte juridice directe, pe de o parte, sub forma drepturilor resortisanților din țările terțe de a nu fi supuși obligației de a deține viză pentru intrarea în statul membru de destinație și, pe de altă parte, sub forma obligației statului membru de destinație în cauză de a nu solicita o astfel de viză, în cazul în care aceștia dețin o viză sau un permis de ședere cuprins în lista celor care beneficiază de recunoaștere reciprocă în temeiul Deciziei nr. 565/2014/UE, pe care statul membru de destinație s-a angajat să o aplice?

| 2) | Dacă un transportator aerian, în aeroportul statului membru de plecare, refuză îmbarcarea unui pasager, în mod direct sau/și prin reprezentanții și agenții săi autorizați, invocând refuzul autorităților din statul membru de destinație de a autoriza intrarea pasagerului în statul respectiv, din cauza presupusei lipse a vizei de intrare (viză), se poate considera că transportatorul aerian îndeplinește o funcție și acționează drept emanație a statului în cauză (emanation of State), astfel încât pasagerul vătămat să poată să îi opună Decizia nr. 565/2014/UE în fața instanței din statul membru de destinație, pentru a demonstra că avea dreptul de a intra fără o viză ulterioară și pentru a solicita despăgubiri pecuniare pentru încălcarea acestui drept și, în consecință, pentru încălcarea contractului său de transport? |
| --- | --- |

2)

Dacă un transportator aerian, în aeroportul statului membru de plecare, refuză îmbarcarea unui pasager, în mod direct sau/și prin reprezentanții și agenții săi autorizați, invocând refuzul autorităților din statul membru de destinație de a autoriza intrarea pasagerului în statul respectiv, din cauza presupusei lipse a vizei de intrare (viză), se poate considera că transportatorul aerian îndeplinește o funcție și acționează drept emanație a statului în cauză (emanation of State), astfel încât pasagerul vătămat să poată să îi opună Decizia nr. 565/2014/UE în fața instanței din statul membru de destinație, pentru a demonstra că avea dreptul de a intra fără o viză ulterioară și pentru a solicita despăgubiri pecuniare pentru încălcarea acestui drept și, în consecință, pentru încălcarea contractului său de transport?

| 3) | Un transportator aerian poate refuza, în mod direct sau/și prin reprezentanții și agenții săi autorizați, îmbarcarea resortisantului unei țări terțe, pe baza unei decizii a autorităților din statul membru de destinație de a refuza intrarea pe teritoriul statului membru respectiv, fără a emite sau/și a furniza în prealabil resortisantului menționat mai sus o decizie motivată în scris privind refuzul [a se vedea articolul 14 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2016/399 (2), ex articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 562/2006, care stabilește eliberarea unei decizii motivate privind refuzul], pentru a garanta respectarea drepturilor fundamentale și, în special, a protecției jurisdicționale a drepturilor pasagerului vătămat (a se vedea articolul 4 din același regulament)? |
| --- | --- |

3)

Un transportator aerian poate refuza, în mod direct sau/și prin reprezentanții și agenții săi autorizați, îmbarcarea resortisantului unei țări terțe, pe baza unei decizii a autorităților din statul membru de destinație de a refuza intrarea pe teritoriul statului membru respectiv, fără a emite sau/și a furniza în prealabil resortisantului menționat mai sus o decizie motivată în scris privind refuzul [a se vedea articolul 14 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2016/399 (2), ex articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 562/2006, care stabilește eliberarea unei decizii motivate privind refuzul], pentru a garanta respectarea drepturilor fundamentale și, în special, a protecției jurisdicționale a drepturilor pasagerului vătămat (a se vedea articolul 4 din același regulament)?

| 4) | Articolul 2 [litera] (j) din Regulamentul (CE) nr 261/2004 (3) trebuie să fie interpretat în sensul că este exclus din domeniul de aplicare al acestui regulament cazul refuzului la îmbarcare a unui pasager, ori de câte ori transportatorul aerian decide acest lucru pentru motivul unor presupuse „documente de călătorie necorespunzătoare”? Este corectă interpretarea potrivit căreia refuzul la îmbarcare intră în domeniul de aplicare al regulamentului dacă se va decide în instanță, pe baza circumstanțelor specifice fiecărui caz în parte, că documentele de călătorie erau adecvate și că refuzul la îmbarcare era nejustificat sau ilegal prin încălcarea dreptului european? |
| --- | --- |

4)

Articolul 2 [litera] (j) din Regulamentul (CE) nr 261/2004 (3) trebuie să fie interpretat în sensul că este exclus din domeniul de aplicare al acestui regulament cazul refuzului la îmbarcare a unui pasager, ori de câte ori transportatorul aerian decide acest lucru pentru motivul unor presupuse „documente de călătorie necorespunzătoare”? Este corectă interpretarea potrivit căreia refuzul la îmbarcare intră în domeniul de aplicare al regulamentului dacă se va decide în instanță, pe baza circumstanțelor specifice fiecărui caz în parte, că documentele de călătorie erau adecvate și că refuzul la îmbarcare era nejustificat sau ilegal prin încălcarea dreptului european?

| 5) | Un pasager poate fi lipsit de dreptul la despăgubiri prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr 261/2004, în cazul invocării clauzei de exonerare sau de limitare a răspunderii transportatorului aerian în cazul pretinsei neconformități a documentelor sale de călătorie, atunci când această clauză există în condițiile normale, publicate anterior, referitoare la exercitarea sau/și la furnizarea de servicii ale unui transportator aerian? Articolul 15 coroborat cu articolul 14 din același regulament se opune aplicării acestor clauze restrictive și/sau de exonerare a răspunderii transportatorului aerian? |
| --- | --- |

5)

Un pasager poate fi lipsit de dreptul la despăgubiri prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr 261/2004, în cazul invocării clauzei de exonerare sau de limitare a răspunderii transportatorului aerian în cazul pretinsei neconformități a documentelor sale de călătorie, atunci când această clauză există în condițiile normale, publicate anterior, referitoare la exercitarea sau/și la furnizarea de servicii ale unui transportator aerian? Articolul 15 coroborat cu articolul 14 din același regulament se opune aplicării acestor clauze restrictive și/sau de exonerare a răspunderii transportatorului aerian?

---

(1)  Decizia nr. 565/2014/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de introducere a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoașterea unilaterală de către Bulgaria, Croația, Cipru și România a anumitor documente ca fiind echivalente cu vizele naționale ale acestora pentru tranzitul sau șederea preconizată pe teritoriile lor pentru o perioadă care nu depășește 90 de zile în orice perioadă de 180 de zile și de abrogare a Deciziilor nr. 895/2006/CE și nr. 582/2008/CE (JO 2014, L 157, p. 23).

(2)  Regulamentul (UE) 2016/399 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 martie 2016 cu privire la Codul Uniunii privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (JO 2016, L 77, p.1).

(3)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (Text cu relevanță pentru SEE) – Declarația Comisiei (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/6 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/6

---

Recurs introdus la 21 septembrie 2018 de The Goldman Sachs Group Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 12 iulie 2018 în cauza T-419/14, The Goldman Sachs Group/Comisia Europeană

(Cauza C-595/18 P)

(2018/C 445/07)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: The Goldman Sachs Group Inc. (reprezentanți: A. Mangiaracina, avvocatessa, J. Koponen, advokat)

Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl

Concluziile recurentei

| — | anularea hotărârii atacate; |
| --- | --- |

—

anularea hotărârii atacate;

| — | anularea, în tot sau în parte (de exemplu, începând cu luna mai sau cu luna noiembrie a anului 2007, momentul în care GS Group a achiziționat 45 % și, respectiv, 26 % din acțiunile Prysmian), a articolelor 1, 2, 3 și 4 din Decizia C(2014) 2139 (1) a Comisiei din 2 aprilie 2014, în măsura în care acestea privesc pe recurentă și/sau |
| --- | --- |

—

anularea, în tot sau în parte (de exemplu, începând cu luna mai sau cu luna noiembrie a anului 2007, momentul în care GS Group a achiziționat 45 % și, respectiv, 26 % din acțiunile Prysmian), a articolelor 1, 2, 3 și 4 din Decizia C(2014) 2139 (1) a Comisiei din 2 aprilie 2014, în măsura în care acestea privesc pe recurentă și/sau

| — | reducerea amenzii aplicate recurentei prin articolul 2 din Decizia C(2014) 2139 a Comisiei din 2 aprilie 2014 și |
| --- | --- |

—

reducerea amenzii aplicate recurentei prin articolul 2 din Decizia C(2014) 2139 a Comisiei din 2 aprilie 2014 și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prima instanță și în recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prima instanță și în recurs.

Motivele și principalele argumente

Primul motiv: Tribunalul a aplicat în mod eronat articolul 101 TFUE și articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1/2003 (2), stabilind în sarcina recurentei răspunderea pentru încălcarea săvârșită de Prysmian în perioada cuprinsă între 29 iulie 2005 și 3 mai 2007 („perioada anterioară OPI”).

Al doilea motiv: recurenta nu a exercitat o influență decisivă, în sensul cerut de jurisprudență, în perioada cuprinsă între 3 mai 2007 și 28 ianuarie 2009 („perioada ulterioară OPI”).

Al treilea motiv: recurenta solicită Curții să admită în beneficiul său orice reducere a amenzii care ar fi acordată Prysmian.

---

(1)  Decizia Comisiei din 2 aprilie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolului 101 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și al articolului 53 din Acordul privind [SEE] (cazul AT.39610 – Cabluri electrice).

(2)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167, rectificare în Ediție specială, 08/vol. 4, p. 269).

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/7 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/7

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Austria) la 25 septembrie 2018 – Adler Real Estate AG și alții

(Cauza C-605/18)

(2018/C 445/08)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesverwaltungsgericht

Părțile din procedura principală

Recurenți: Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, TZ

Autoritatea pârâtă: Finanzmarktaufsichtsbehörde

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 3 alineatul 1a al patrulea paragraf punctul (iii) din Directiva 2004/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 2004 privind armonizarea obligațiilor de transparență în ceea ce privește informația referitoare la emitenții ale căror valori mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată și de modificare a Directivei 2001/34/CE (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2013/50/UE a Parlamentului European și a Consiliului trebuie să fie interpretat în sensul că, pentru a „supune un deținător de acțiuni sau o persoană fizică sau entitate juridică [...] la cerințe mai stricte”, o condiție preliminară este ca „actele cu putere de lege sau actele administrative” în care sunt prevăzute cerințe mai stricte privind publicitatea în legătură cu participațiile să fie „supravegheate” de o autoritate desemnată de statul membru în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2004/25/CE (2) [...] pentru a controla oferta de preluare, iar acest control cuprinde respectarea cerințelor mai stricte privind publicitatea în legătură cu participațiile prevăzută de Directiva 2004/109/CE? |
| --- | --- |

1)

Articolul 3 alineatul 1a al patrulea paragraf punctul (iii) din Directiva 2004/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 2004 privind armonizarea obligațiilor de transparență în ceea ce privește informația referitoare la emitenții ale căror valori mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată și de modificare a Directivei 2001/34/CE (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2013/50/UE a Parlamentului European și a Consiliului trebuie să fie interpretat în sensul că, pentru a „supune un deținător de acțiuni sau o persoană fizică sau entitate juridică [...] la cerințe mai stricte”, o condiție preliminară este ca „actele cu putere de lege sau actele administrative” în care sunt prevăzute cerințe mai stricte privind publicitatea în legătură cu participațiile să fie „supravegheate” de o autoritate desemnată de statul membru în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2004/25/CE (2) [...] pentru a controla oferta de preluare, iar acest control cuprinde respectarea cerințelor mai stricte privind publicitatea în legătură cu participațiile prevăzută de Directiva 2004/109/CE?

| 2) | Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se opune unei practici naționale conform căreia o decizie definitivă a autorității de control adoptate în temeiul articolului 4 din Directiva 2004/25/CE, prin care s-a constatat încălcarea de către o persoană a dispozițiilor legislative naționale adoptate în cadrul transpunerii Directivei 2004/25/CE, are efect obligatoriu, de asemenea, în cadrul unei proceduri de sancționare derulate împotriva acestei persoane ca urmare a încălcării normelor naționale corespunzătoare adoptate în transpunerea Directivei 2004/109/CE (Directiva privind transparența), astfel încât acestei persoane îi este interzis să conteste, prin invocarea unor motive de drept și de fapt, încălcarea dreptului deja constatată în decizia definitivă? |
| --- | --- |

2)

Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se opune unei practici naționale conform căreia o decizie definitivă a autorității de control adoptate în temeiul articolului 4 din Directiva 2004/25/CE, prin care s-a constatat încălcarea de către o persoană a dispozițiilor legislative naționale adoptate în cadrul transpunerii Directivei 2004/25/CE, are efect obligatoriu, de asemenea, în cadrul unei proceduri de sancționare derulate împotriva acestei persoane ca urmare a încălcării normelor naționale corespunzătoare adoptate în transpunerea Directivei 2004/109/CE (Directiva privind transparența), astfel încât acestei persoane îi este interzis să conteste, prin invocarea unor motive de drept și de fapt, încălcarea dreptului deja constatată în decizia definitivă?

---

(1)  JO 2004, L 390, p. 38, Ediţie specială, 06/vol. 7, p. 172.

(2)  Directiva 2004/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind ofertele publice de cumpărare (JO 2004, L 142, p. 12, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 44).

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/8

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Tributário de Lisboa (Portugalia) la 28 septembrie 2018 – Canada/Autoridade Tributária e Aduaneira

(Cauza C-613/18)

(2018/C 445/09)

Limba de procedură: portugheza

Instanța de trimitere

Tribunal Tributário de Lisboa

Părțile din procedura principală

Recurent: Canada

Intimată: Autoridade Tributária e Aduaneira

Întrebarea preliminară

În cadrul impozitării dividendelor distribuite de o societate stabilită pe teritoriul național unei entități nerezidente, existența unei cote efective a impozitului pe profit, aplicabilă entităților rezidente într-o țară terță, superioară celei care se aplică unui rezident de pe teritoriul național de aceeași natură este compatibilă cu principiul care interzice restricțiile privind circulația capitalurilor între statele membre și țările terțe?

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/8

---

Acțiune introdusă la 28 septembrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Slovacă

(Cauza C-614/18)

(2018/C 445/10)

Limba de procedură: slovaca

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Tokár, C. Cattabriga, agenți)

Pârâtă: Republica Slovacă

Concluziile reclamantei

Comisia Europeană solicită Curții:

| — | constatarea faptului că, prin neacordarea dreptului la o cale de atac jurisdicțională, astfel cum este consacrat de dreptul Uniunii, resortisanților unor țări terțe care nu sunt membrii familiei unui cetățean al Uniunii și a căror cerere de acordare a vizei a fost respinsă ori a căror viză a fost anulată sau revocată, Republica Slovacă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 19 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană și al articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, coroborate cu articolul 32 alineatul (3), cu articolul 34 alineatul (7) și cu articolul 35 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 810/2009 (1) (Codul de vize) |
| --- | --- |

—

constatarea faptului că, prin neacordarea dreptului la o cale de atac jurisdicțională, astfel cum este consacrat de dreptul Uniunii, resortisanților unor țări terțe care nu sunt membrii familiei unui cetățean al Uniunii și a căror cerere de acordare a vizei a fost respinsă ori a căror viză a fost anulată sau revocată, Republica Slovacă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 19 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană și al articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, coroborate cu articolul 32 alineatul (3), cu articolul 34 alineatul (7) și cu articolul 35 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 810/2009 (1) (Codul de vize)

| — | obligarea Republicii Slovace la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Republicii Slovace la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii formulate, Comisia Europeană arată că chestiunile de drept în discuție în prezenta cauză au fost tranșate în mod clar prin Hotărârea Curții în cauza C-403/16, El Hassani, în care Curtea a statuat că aticolul 32 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 610/2013 (2) al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 coroborat cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie să fie interpretat în sensul că impune statelor membre obligația de a prevedea o procedură privind o cale de atac împotriva deciziilor de respingere a cererilor de viză, ale cărei modalități intră sub incidența ordinii juridice a fiecărui stat membru, cu respectarea principiilor echivalenței și efectivității. Această procedură trebuie să garanteze, într-un anumit stadiu al acesteia, o cale de atac jurisdicțională.

Prin urmare, Comisia consideră că argumentele invocate de Republica Slovacă în cadrul procedurii care precedă introducerea prezentei acțiuni nu pot fi admise și își menține poziția potrivit căreia Republica Slovacă nu își îndeplinește obligațiile cuprinse în cererea introductivă.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (Codul de vize; JO 2009, L 243, p. 1)

(2)  Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul frontierelor Schengen), a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen, a Regulamentelor (CE) nr. 1683/95 și (CE) nr. 539/2001 ale Consiliului și a Regulamentelor (CE) nr. 767/2008 și (CE) nr. 810/2009 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO 2013, L 182, p. 1)

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/9 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/9

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Kehl (Germania) la 28 septembrie 2018 – Procedură penală împotriva lui UY

(Cauza C-615/18)

(2018/C 445/11)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Kehl

Părțile din procedura principală

Staatsanwaltschaft Offenburg

împotriva

UY

Întrebările preliminare

| 1) | Dreptul Uniunii Europene, în special Directiva 2012/13 (1), precum și articolele 21, 45, 49 și 56 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru care permite ca în cadrul unui proces penal să se dispună ca inculpatul, pentru simplul motiv că nu are reședința în statul respectiv, ci într-un alt stat membru, să fie obligat să numească un mandatar ad litem căruia să îi fie comunicată ordonanța penală de condamnare emisă împotriva sa, ceea ce are drept consecință faptul că această ordonanță va deveni definitivă și, astfel, se creează condiția juridică prealabilă necesară pentru stabilirea caracterului penal al unei acțiuni ulterioare a inculpatului (caracterul definitiv), chiar dacă inculpatul nu a avut efectiv cunoștință de ordonanța menționată, iar informarea efectivă a inculpatului cu privire la această ordonanță nu este asigurată într-o măsură comparabilă cu situația în care ordonanța penală de condamnare ar fi fost comunicată unui inculpat care are reședința în statul membru respectiv? |
| --- | --- |

1)

Dreptul Uniunii Europene, în special Directiva 2012/13 (1), precum și articolele 21, 45, 49 și 56 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru care permite ca în cadrul unui proces penal să se dispună ca inculpatul, pentru simplul motiv că nu are reședința în statul respectiv, ci într-un alt stat membru, să fie obligat să numească un mandatar ad litem căruia să îi fie comunicată ordonanța penală de condamnare emisă împotriva sa, ceea ce are drept consecință faptul că această ordonanță va deveni definitivă și, astfel, se creează condiția juridică prealabilă necesară pentru stabilirea caracterului penal al unei acțiuni ulterioare a inculpatului (caracterul definitiv), chiar dacă inculpatul nu a avut efectiv cunoștință de ordonanța menționată, iar informarea efectivă a inculpatului cu privire la această ordonanță nu este asigurată într-o măsură comparabilă cu situația în care ordonanța penală de condamnare ar fi fost comunicată unui inculpat care are reședința în statul membru respectiv?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, dreptul Uniunii Europene, în special Directiva 2012/13, precum și articolele 21, 45, 49 și 56 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru care permite ca în cadrul unui proces penal să se dispună ca inculpatul, pentru simplul motiv că nu are domiciliul în statul respectiv, ci într-un alt stat membru, să fie obligat să numească un mandatar ad litem căruia să îi fie comunicată ordonanța penală de condamnare emisă împotriva sa, ceea ce are drept consecință faptul că ordonanța penală va deveni definitivă și, astfel, se creează condiția juridică prealabilă necesară pentru stabilirea caracterului penal al unei acțiuni ulterioare a inculpatului (caracter definitiv), iar inculpatului îi sunt impuse, în urmărirea respectivei infracțiuni, obligații mai mari, din punct de vedere subiectiv, pentru a se asigura că va lua efectiv cunoștință de ordonanța penală de condamnare decât obligațiile care i-ar reveni inculpatului în cazul în care acesta ar avea reședința în statul membru, ceea ce face posibilă urmărirea penală pentru neglijență a inculpatului? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, dreptul Uniunii Europene, în special Directiva 2012/13, precum și articolele 21, 45, 49 și 56 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru care permite ca în cadrul unui proces penal să se dispună ca inculpatul, pentru simplul motiv că nu are domiciliul în statul respectiv, ci într-un alt stat membru, să fie obligat să numească un mandatar ad litem căruia să îi fie comunicată ordonanța penală de condamnare emisă împotriva sa, ceea ce are drept consecință faptul că ordonanța penală va deveni definitivă și, astfel, se creează condiția juridică prealabilă necesară pentru stabilirea caracterului penal al unei acțiuni ulterioare a inculpatului (caracter definitiv), iar inculpatului îi sunt impuse, în urmărirea respectivei infracțiuni, obligații mai mari, din punct de vedere subiectiv, pentru a se asigura că va lua efectiv cunoștință de ordonanța penală de condamnare decât obligațiile care i-ar reveni inculpatului în cazul în care acesta ar avea reședința în statul membru, ceea ce face posibilă urmărirea penală pentru neglijență a inculpatului?

---

(1)  Directiva 2012/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2012 privind dreptul la informare în cadrul procedurilor penale, JO 2012, L 142, p. 1.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/10 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/10

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Session, Edinburgh (Marea Britanie) la 3 octombrie 2018 – Andy Wightman și alții/Secretary of State for Exiting the European Union

(Cauza C-621/18)

(2018/C 445/12)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Session, Edinburgh

Părțile din procedura principală

Apelanți: Andy Wightman, Ross Greer, Alyn Smith, David Martin, Catherine Stihler, Jolyon Maugham, Joanna Cherry

Intimat: Secretary of State for Exiting the European Union

Celelalte părți din procedură: Chris Leslie, Tom Brake

Întrebarea preliminară

În cazul în care, în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană, un stat membru a notificat Consiliului European intenția sa de a se retrage din Uniunea Europeană, dreptul Uniunii Europene permite revocarea unilaterală a notificării de către statul care a efectuat notificarea și, în cazul unui răspuns afirmativ, în ce condiții și cu ce efecte în privința rămânerii statului membru în Uniunea Europeană?

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/10 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/10

---

Acțiune introdusă la 11 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Republica Franceză

(Cauza C-636/18)

(2018/C 445/13)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: J.-F. Brakeland, agent)

Pârâtă: Republica Franceză

Concluziile reclamantei

Constatarea faptului că, pe de o parte, prin depășirea în mod sistematic și persistent începând cu 1 ianuarie 2010 a valorii-limită anuale pentru NO2 în următoarele 12 aglomerări și zone de calitate a aerului: Marseille (FR03A02), Toulon (FR03A03), Paris (FR04A01), Auvergne-Clermont-Ferrand (FR07A01), Montpellier (FR08A01), Toulouse Midi-Pyrénées (FR12A01), ZUR Reims Champagne-Ardenne (FR14N10), Grenoble Rhône-Alpes (FR15A01), Strasbourg (FR16A02), Lyon-Rhône-Alpes (FR20A01), ZUR Vallée de l’Arve Rhône-Alpes (FR20N10) și Nisa (FR24A01), și prin depășirea în mod sistematic și persistent începând cu 1 ianuarie 2010 a valorii-limită orare pentru NO2 în următoarele două aglomerări și zone de calitate a aerului: Paris (FR04A01) și Lyon Rhône-Alpes (FR20A01), Republica Franceză a continuat să își încalce obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 alineatul (1) coroborat cu anexa XI la Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa (1) și aceasta de la intrarea în vigoare a valorilor-limită în anul 2010

și

pe de altă parte, constatarea faptului că, începând cu 11 iunie 2010, Republica Franceză nu și-a respectat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 23 alineatul (1) coroborat cu anexa XV la Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa, în special obligația stabilită la articolul 23 alineatul (1) al doilea paragraf din directiva menționată de a menține perioada de depășire cât mai scurtă cu putință.

Obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Începând cu anul 2010, valoarea-limită anuală și orară pentru NO2 au fost depășite în mod sistematic și persistent în 12 și, respectiv, 2 zone. Aceste depășiri constituie în sine o încălcare a articolului 13 alineatul (1) coroborat cu anexa XI la Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa.

În pofida acestei încălcări a prevederilor articolului 13 alineatul (1) coroborate cu anexa XI la Directiva 2008/50/CE, Republica Franceză nu a adoptat, contrar prevederilor articolului 23 alineatul (1) al doilea paragraf din aceeași directivă, măsuri eficiente în cadrul unor planuri pentru calitatea aerului, care să vizeze ca perioada de depășire să fie cât mai scurtă cu putință.

Ineficiența acestor măsuri reiese printre altele din durata perioadei de depășire a valorilor-limită, din nivelul acestor depășiri și din evoluția lor, precum și din analiza detaliată a fiecăruia dintre planurile adoptate de autoritățile franceze pentru cele 12 zone în cauză.

---

(1)  JO L 152, p. 1.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/11 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/11

---

Acţiune introdusă la data de 12 octombrie 2018 – Comisia Europeană / România

(Cauza C-638/18)

(2018/C 445/14)

Limba de procedură: română

Părţile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanţi: L. Nicolae, K. Petersen, agenţi)

Pârâtă: România

Concluziile reclamantei

| — | să constate că, prin nerespectarea în mod sistematic şi constant din anul 2007 a valorilor-limită zilnice pentru concentraţiile de PM10 şi prin nerespectarea în mod sistematic şi constant din anul 2007 până în anul 2014 inclusiv, cu excepţia anului 2013, a valorilor-limită anuale pentru concentraţiile de PM10, în zona RO32101 Bucureşti, România nu şi-a îndeplinit obligaţiile care îi revin în temeiul articolului 13 alineatul (1) coroborat cu anexa XI din Directiva 2008/50/CE (1); |
| --- | --- |

—

să constate că, prin nerespectarea în mod sistematic şi constant din anul 2007 a valorilor-limită zilnice pentru concentraţiile de PM10 şi prin nerespectarea în mod sistematic şi constant din anul 2007 până în anul 2014 inclusiv, cu excepţia anului 2013, a valorilor-limită anuale pentru concentraţiile de PM10, în zona RO32101 Bucureşti, România nu şi-a îndeplinit obligaţiile care îi revin în temeiul articolului 13 alineatul (1) coroborat cu anexa XI din Directiva 2008/50/CE (1);

| — | să constate că, în ceea ce priveşte zona RO32101 Bucureşti, România şi-a încălcat, de la data de 11 iunie 2010, obligaţiile prevăzute la articolul 23 alineatul (1) coroborat cu anexa XV secțiunea A din Directiva 2008/50/CE, în special obligaţia prevăzută la al doilea paragraf, de a asigura că perioada de depăşire a valorilor-limită pentru PM10 să fie cât mai scurtă posibil; |
| --- | --- |

—

să constate că, în ceea ce priveşte zona RO32101 Bucureşti, România şi-a încălcat, de la data de 11 iunie 2010, obligaţiile prevăzute la articolul 23 alineatul (1) coroborat cu anexa XV secțiunea A din Directiva 2008/50/CE, în special obligaţia prevăzută la al doilea paragraf, de a asigura că perioada de depăşire a valorilor-limită pentru PM10 să fie cât mai scurtă posibil;

| — | să oblige România la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

să oblige România la plata cheltuielilor de judecată.

Motive şi argumente principale

Începând din anul 2007, în zona RO32101 Bucureşti au fost depăşite în mod sistematic şi constant valorile-limită zilnice pentru concentraţiile de PM10. De asemenea, din anul 2007 până în anul 2014 inclusiv, cu excepţia anului 2013, în aceeași zonă au fost depăşite valorile-limită anuale pentru concentraţiile de PM10. Aceste depăşiri sunt suficiente pentru a constata o încălcare a dispoziţiilor articolului 13 alineatul (1) din Directiva 2008/50/CE coroborate cu cele ale anexei XI la aceasta.

În ciuda acestor depăşiri, România nu a întocmit planuri pentru această zonă care să respecte dispoziţiile articolului 23 alineatul (1) din directivă, în special obligaţia de a adopta măsuri potrivite astfel încât perioada de depăşire a valorilor-limită pentru PM10 să fie cât mai scurtă posibil. Această încălcare rezultă din perioada îndelungată în care au fost înregistrate depăşiri, termenele lungi prevăzute pentru încetarea depăşirilor, lipsa unora dintre elementele prevăzute în anexa XV secțiunea A din directivă, faptul că planurile nu abordează toate cauzele principale ale depăşirii valorilor-limită şi nici nu prevăd măsuri obligatorii suficiente pentru a asigura respectarea valorilor-limită.

---

(1)  JO 2008 L 152, p. 1

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/12 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/12

---

Acțiune introdusă la 12 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei

(Cauza C-642/18)

(2018/C 445/15)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Pardo Quintillán, E. Sanfrutos Cano și F. Thiran, agenți)

Pârât: Regatul Spaniei

Concluziile reclamantei

Reclamanta solicită Curții:

| — | declararea, conform articolului 258 primul paragraf TFUE, a faptului că:






  — | prin neadoptarea planurilor de gestionare a deșeurilor, în conformitate cu cerințele Directivei 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive (1), sau prin nerevizuirea unor asemenea planuri astfel cum prevede această directivă, pentru comunitățile autonome Aragon, Insulele Baleare, Insulele Canare și Madrid și pentru orașul autonom Ceuta, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 28 alineatul (1) și articolului 30 alineatul (1) din Directiva 2008/98/CE, și |
| --- | --- | --- |

—

declararea, conform articolului 258 primul paragraf TFUE, a faptului că:

—

prin neadoptarea planurilor de gestionare a deșeurilor, în conformitate cu cerințele Directivei 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive (1), sau prin nerevizuirea unor asemenea planuri astfel cum prevede această directivă, pentru comunitățile autonome Aragon, Insulele Baleare, Insulele Canare și Madrid și pentru orașul autonom Ceuta, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 28 alineatul (1) și articolului 30 alineatul (1) din Directiva 2008/98/CE, și

| — | prin omisiunea de a notifica Comisiei că au fost adoptate sau revizuite planurile de gestionare a deșeurilor pentru comunitățile autonome Aragon, Insulele Baleare, Insulele Canare și Madrid, precum și pentru orașul autonom Ceuta, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 33 alineatul (1) din Directiva 2003/83/CE. |
| --- | --- |

—

prin omisiunea de a notifica Comisiei că au fost adoptate sau revizuite planurile de gestionare a deșeurilor pentru comunitățile autonome Aragon, Insulele Baleare, Insulele Canare și Madrid, precum și pentru orașul autonom Ceuta, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 33 alineatul (1) din Directiva 2003/83/CE.

| — | obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Comisia consideră că, prin neadoptarea măsurilor necesare înainte de 14 septembrie 2017, și anume termenul stabilit prin avizul său motivat din 14 iulie 2017, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor și alineatelor menționate mai sus din Directiva 2008/98/CE.

---

(1)  JO 2008, L 312, p. 3.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/12 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/12

---

Acțiune introdusă la 23 octombrie 2018 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

(Cauza C-664/18)

(2018/C 445/16)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Norris-Usher, K. Petersen, agenți)

Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord

Reclamanta solicită Curții:

| — | să declare că: prin faptul că a continuat să depășească valorile-limită anuale de NO2 în zonele UK0001 (Greater London Urban Area), UK0002 (West Midlands Urban Area), UK0003 (Greater Manchester Urban Area), UK 0004 (West Yorkshire Urban Area), UK 0013 (Teesside Urban Area), UK0014 (The Potteries), UK0018 (Kingston upon Hull), UK0019 (Southampton Urban Area), UK0024 (Glasgow Urban Area), UK0029 (Eastern), UK0031 (South East), UK0032 (East Midlands), UK0033 (North West & Merseyside), UK0034 (Yorkshire & Humberside), UK0035 (West Midlands) și UK0036 (North East), precum și valorile-limită orare de NO2 în zona UK0001 (Greater London Urban Area) de la intrarea în vigoare a acestor limite la 1 ianuarie 2010, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord a încălcat articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2008/50/CE (1) coroborat cu anexa XI la această directivă; |
| --- | --- |

—

să declare că: prin faptul că a continuat să depășească valorile-limită anuale de NO2 în zonele UK0001 (Greater London Urban Area), UK0002 (West Midlands Urban Area), UK0003 (Greater Manchester Urban Area), UK 0004 (West Yorkshire Urban Area), UK 0013 (Teesside Urban Area), UK0014 (The Potteries), UK0018 (Kingston upon Hull), UK0019 (Southampton Urban Area), UK0024 (Glasgow Urban Area), UK0029 (Eastern), UK0031 (South East), UK0032 (East Midlands), UK0033 (North West & Merseyside), UK0034 (Yorkshire & Humberside), UK0035 (West Midlands) și UK0036 (North East), precum și valorile-limită orare de NO2 în zona UK0001 (Greater London Urban Area) de la intrarea în vigoare a acestor limite la 1 ianuarie 2010, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord a încălcat articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2008/50/CE (1) coroborat cu anexa XI la această directivă;

| — | să declare că: de la data de 11 iunie 2010, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 23 alineatul (1) din Directiva 2008/50/CE coroborat cu anexa XV la directivă în ceea ce privește zonele menționate anterior și în special obligația, prevăzută la articolul 23 alineatul (1) al doilea paragraf de a se asigura ca perioada de depășire să fie cât mai scurtă cu putință; |
| --- | --- |

—

să declare că: de la data de 11 iunie 2010, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 23 alineatul (1) din Directiva 2008/50/CE coroborat cu anexa XV la directivă în ceea ce privește zonele menționate anterior și în special obligația, prevăzută la articolul 23 alineatul (1) al doilea paragraf de a se asigura ca perioada de depășire să fie cât mai scurtă cu putință;

| — | obligarea Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată |
| --- | --- |

—

obligarea Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată

Motivele și principalele argumente

Începând cu anul 2010, valorile-limită anuale de NO2 au fost depășite în 16 zone și aglomerări, iar valorile-limită orare au fost depășite într-o zonă. Aceste depășiri constituie în sine o încălcare a articolului 13 alineatul (1) din Directiva 2008/50/CE din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa, coroborat cu anexa XI la această directivă.

În pofida acestei încălcări persistente a articolului 13 alineatul (1) coroborat cu anexa XI la directivă, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu a adoptat planuri referitoare la calitatea aerului care să prevadă măsuri potrivite pentru ca perioada de depășire să fie cât mai scurtă cu putință. Insuficiența măsurilor prevăzute de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord este dovedită de durata depășirii valorilor-limită, de amploarea depășirilor și de evoluția respectării, precum și de o analiză detaliată a fiecăruia dintre planurile referitoare la calitatea aerului aferent celor 16 zone și aglomerări care fac obiectul prezentei acțiuni.

---

(1)  Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa (JO 2008, L 152, p. 1).

---

Tribunalul

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/14 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/14

---

Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Bacardi/EUIPO – Palírna U zeleného stromu (42 BELOW)

(Cauza T-435/12) (1)

({„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative 42 BELOW - Marca națională figurativă anterioară neînregistrată VODKA 42 - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Utilizare în comerț - Aplicarea dreptului național de către EUIPO”})

(2018/C 445/17)

Limba de procedură: engleza

Părţile

Reclamantă: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Liechtenstein) (reprezentanţi: inițial M. Reinisch, ulterior A. Parassina, L. Rigas și L. Lorenc, avocați)

Pârât: Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: inițial P. Geroulakos, ulterior D. Gája și D. Walicka, agenți)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Palírna U zeleného stromu a. s., fostă Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Republica Cehă) (reprezentant: T. Chleboun, avocat)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 9 iulie 2012 (cauza R 2100/2011-2) privind o procedură de opoziție între Granette & Starorežná Distilleries și Bacardi

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Bacardi Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Bacardi Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 379, 8.12.2012.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/14 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/14

---

Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Nova/Comisia

(Cauza T-299/15) (1)

((„Clauză compromisorie - Acord de grant încheiat în cadrul proiectului-pilot de creare a unei rețele de contacte și de discuții între municipalități cu privire la experiențele și la cele mai bune practici în materie de reinstalare și de integrare a refugiaților - Lipsa unei evaluări obiective a rezultatelor proiectului - Proporționalitate - Rambursarea sumelor plătite - Activități de cercetare judecătorească - Cerere reconvențională”))

(2018/C 445/18)

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamantă: Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali – Soc. coop. (Trani, Italia) (reprezentanți: M. Astolfi și M. Petrucci, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial L. Di Paolo și L. Cappelletti, ulterior L. Di Paolo și în cele din urmă O. Verheecke și F. Moro, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

Obiectul

Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE având ca obiect, în esență, constatarea lipsei temeiului Comisiei pentru a solicita reclamantei suma de 80 242,78 euro în temeiul acordului de grant HOME/2011/PPRS/AG/2176 și obligarea Comisiei la plata sumei de 52 146,36 euro, precum și a dobânzilor de întârziere și, pe de altă parte, cerere reconvențională a Comisiei având ca obiect obligarea reclamantei la rambursarea sumei de 80 242,78 euro și la plata dobânzilor de întârziere a executării acordului de grant menționat.

Dispozitivul

| 1) | În temeiul acordului de grant cu numărul de referință HOME/2011/PPRS/AG/2176, Comisia nu este îndreptățită să solicite societății Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali – Soc. coop. 15 % din costurile legate de site-ul internet al proiectului Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe, și anume suma de 3 002,45 euro. |
| --- | --- |

1)

În temeiul acordului de grant cu numărul de referință HOME/2011/PPRS/AG/2176, Comisia nu este îndreptățită să solicite societății Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali – Soc. coop. 15 % din costurile legate de site-ul internet al proiectului Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe, și anume suma de 3 002,45 euro.

| 2) | Respinge în rest acțiunea. |
| --- | --- |

2)

Respinge în rest acțiunea.

| 3) | Obligă Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali la plata către Comisia Europeană, în temeiul acordului menționat, a sumei de 77 240,33 euro, majorată cu dobânzi de întârziere la rata de 3,55 %, calculate de la 19 mai 2015 până la plata completă a acestei sume. |
| --- | --- |

3)

Obligă Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali la plata către Comisia Europeană, în temeiul acordului menționat, a sumei de 77 240,33 euro, majorată cu dobânzi de întârziere la rata de 3,55 %, calculate de la 19 mai 2015 până la plata completă a acestei sume.

| 4) | Respinge în rest cererea reconvențională. |
| --- | --- |

4)

Respinge în rest cererea reconvențională.

| 5) | Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cele efectuate de Comisie. |
| --- | --- |

5)

Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și două treimi din cele efectuate de Comisie.

| 6) | Comisia suportă o treime din propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

6)

Comisia suportă o treime din propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 254, 3.8.2015.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/15 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/15

---

Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Epsilon International/Comisia

(Cauza T-477/16) (1)

([„Clauză compromisorie - Contracte încheiate în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Interesul de a exercita acțiunea - Costuri admisibile - Suspendarea plății - Cerere de anulare - Decizie de înscriere a reclamantei în baza de date a sistemului de detectare rapidă și de excludere (EDES) - Act care nu poate fi atacat - Inadmisibilitate”])

(2018/C 445/19)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Epsilon International SA (Marousi, Grecia) (reprezentanți: D. Bogaert și A. Guillerme, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà, A Katsimerou și A. Kyratsou, agenți)

Obiectul

Pe de-o parte, cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se solicită să se constate, în primul rând, că sumele plătite de Comisia Europeană în favoarea Epsilon în temeiul convențiilor de subvenție Briseide, i-SCOPE și Smart-Islands constituie costuri admisibile, în al doilea rând, că deciziile Comisiei Europene de suspendare a plăților privind proiectele i-Locate, eENV-Plus, GeoSmartCity și c-Space sunt neîntemeiate și, în al treilea rând, că comportamentul nelegal al Comisiei a cauzat un prejudiciu reclamantei și, pe de altă parte, cerere întemeiată, în primul rând, pe articolul 263 TFUE și vizând anularea deciziei Ares (2016) 2835215 a Comisiei din 17 iunie 2016 de înscriere a Epsilon în baza de date a sistemului de detectare rapidă și de excludere (EDES) și, în al doilea rând, pe articolul 268 TFUE și vizând repararea prejudiciului pe care reclamanta l-ar fi suferit ca urmare a acestui act.

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Epsilon International SA la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Epsilon International SA la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 402, 31.10.2016.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/16 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/16

---

Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Grupo Orenes/EUIPO – Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots)

(Cauza T-63/17) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Bingo VIVA! Slots - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară vive bingo - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Obiect al litigiului”])

(2018/C 445/20)

Limba de procedură: spaniola

Părţile

Reclamantă: Grupo Orenes, SL (Murcia, Spania) (reprezentant: M. J. Sanmartín Sanmartín, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Akamon Entertainment Millenium, SL (Barcelona, Spania)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 7 noiembrie 2016 (cauza R 453/2016–2), privind o procedură de opoziție între Grupo Orenes și Akamon Entertainment Millenium.

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Orenes, SL la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Orenes, SL la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 95, 27.3.2017.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/16 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/16

---

Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Fernández González/Comisia

(Cauza T-162/17 RENV) (1)

([„Funcție publică - Agenți temporari - Articolul 2 litera (c) din RAA - Anunț pentru ocuparea unui post vacant de agent temporar în temeiul articolului 2 litera (b) din RAA - Respingerea candidaturii - Excepție de nelegalitate - Articolul 8 din RAA - Răspundere - Pierderea unei șanse”])

(2018/C 445/21)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Elia Fernández González (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: M. Casado García-Hirschfeld și É. Boigelot, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Berscheid și L. Radu Bouyon, agenți, asistați de D. Waelbroeck și de A. Duron, avocați)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect pe de o parte, anularea Deciziei Comisiei din 14 noiembrie 2014 de respingere candidaturii reclamantei pentru postul de agent temporar menționat în anunțul pentru ocuparea unui post vacant COM/2014/2036, precum și a Deciziei din 22 mai 2015 de respingere a reclamației administrative a reclamantei și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-ar fi suferit

Dispozitivul

| 1) | Anulează Decizia Comisiei Europene din 14 noiembrie 2014 de respingere a candidaturii doamnei Elia Fernández González pentru postul de agent temporar menționat în anunțul pentru ocuparea unui post vacant COM/2014/2036. |
| --- | --- |

1)

Anulează Decizia Comisiei Europene din 14 noiembrie 2014 de respingere a candidaturii doamnei Elia Fernández González pentru postul de agent temporar menționat în anunțul pentru ocuparea unui post vacant COM/2014/2036.

| 2) | Obligă Comisia la plata către doamna Fernández González a sumei de 12 000 de euro plus dobânzi de întârziere calculate de la data pronunțării prezentei hotărâri până la plata efectivă, la o rată anuală egală cu rata stabilită de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorată cu două procente. |
| --- | --- |

2)

Obligă Comisia la plata către doamna Fernández González a sumei de 12 000 de euro plus dobânzi de întârziere calculate de la data pronunțării prezentei hotărâri până la plata efectivă, la o rată anuală egală cu rata stabilită de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorată cu două procente.

| 3) | Respinge în rest acțiunea. |
| --- | --- |

3)

Respinge în rest acțiunea.

| 4) | Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

4)

Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 354, 26.10.2015 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-121/15 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/17 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/17

---

Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Bayer/EUIPO – Uni-Pharma (SALOSPIR)

(Cauza T-261/17) (1)

([„Marca Uniunii Europene - Procedură de opoziţie - Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene figurative SALOSPIR - Mărci ale Uniunii Europene figurative anterioare reprezentând benzi de culori şi mărcile naţionale anterioare Aspirin - Motive relative de refuz - Similitudini ale semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Renume - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul 2017/1001) - Utilizare în comerţ a unui semn a cărui aplicabilitate nu este exclusiv locală - Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 (devenit articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul 2017/1001)”])

(2018/C 445/22)

Limba de procedură: engleza

Părţile

Reclamantă: Bayer AG (Leverkusen, Germania) (reprezentanţi: V. von Bomhard și J. Fuhrmann, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: A. Folliard-Monguiral, S. Pétrequin și D. Walicka, agenți)

Celelalte părţi din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, interveniente la Tribunal: Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria AVEE (Kifisia, Grecia) (reprezentanţi: C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia și A. Vasilogamvrou, avocați)

Obiectul

Acţiune formulată împotriva Camerei a patra de recurs a EUIPO din 17 februarie 2017 (cauza R 2444/2017-4), privind o procedură de opoziţie între Bayer şi Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria

Dispozitivul

| 1) | Respinge acţiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acţiunea.

| 2) | Bayer AG suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, şi pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) şi de Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria AVEE în procedura care s-a aflat pe rolul Tribunalului. |
| --- | --- |

2)

Bayer AG suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, şi pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) şi de Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria AVEE în procedura care s-a aflat pe rolul Tribunalului.

---

(1)  JO C 221, 10.7.2017.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/18

---

Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2018 – Deza/Comisia

(Cauza T-400/17) (1)

([„Mediu și protecția sănătății umane - Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 - Clasificarea, etichetarea și ambalarea anumitor substanțe - Regulamentul (UE) 2017/776 - Clasificarea antrachinonei - Substanță care este prezumată a avea potenţial cancerigen pentru oameni - Eroare vădită de apreciere - Noțiunea de substanță - Securitate juridică - Drept de proprietate”])

(2018/C 445/23)

Limba de procedură: ceha

Părțile

Reclamantă: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Republica Cehă) (reprezentant: P. Dejl, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: Z. Malůšková, K. Mifsud-Bonnici și R. Lindenthal, agenți)

Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Finlanda (reprezentant: S. Hartikainen, agent), Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Zettergren și A. Alriksson, agenți), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (reprezentanți: M. Heikkilä, W. Broere și A. Hautamäki, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea Regulamentului (UE) 2017/776 al Comisiei din 4 mai 2017 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (JO 2017, L 116, p. 1), în măsura în care clasifică antrachinona drept substanță care este prezumată a avea potenţial cancerigen pentru oameni

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Deza, a.s. să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană. |
| --- | --- |

2)

Obligă Deza, a.s. să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

| 3) | Republica Finlanda, Regatul Suediei și Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Republica Finlanda, Regatul Suediei și Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 293, 4.9.2017.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/18

---

Acțiune introdusă la 1 octombrie 2018 – Pharma Mar/Comisia

(Cauza T-594/18)

(2018/C 445/24)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Pharma Mar, SA (Colmenar Viejo, Spania) (reprezentanți: M. Merola și V. Salvatore, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei de punere în aplicare C(2018) 4831 final a Comisiei din 17 iulie 2018 prin care se refuză autorizația de introducere pe piață în sensul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 (1) pentru Aplidin – plitidepsină, un medicament de uz uman; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei de punere în aplicare C(2018) 4831 final a Comisiei din 17 iulie 2018 prin care se refuză autorizația de introducere pe piață în sensul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 (1) pentru Aplidin – plitidepsină, un medicament de uz uman;

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe lipsa de imparțialitate a comitetului științific consultativ în domeniul oncologiei și a procedurii de desemnare a acestuia.






  — | Reclamanta susține că s-a încălcat obligația de a examina cu diligență și cu imparțialitate toate aspectele relevante ale cauzei, întrucât decizia atacată se întemeiază pe avizul unor experți care nu sunt imparțiali. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe lipsa de imparțialitate a comitetului științific consultativ în domeniul oncologiei și a procedurii de desemnare a acestuia.

—

Reclamanta susține că s-a încălcat obligația de a examina cu diligență și cu imparțialitate toate aspectele relevante ale cauzei, întrucât decizia atacată se întemeiază pe avizul unor experți care nu sunt imparțiali.

| — | Încălcarea obligației de a efectua o examinare imparțială invocată de reclamantă privește de asemenea desemnarea experților de către Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) într-un mod care a redus excesiv pluralitatea punctelor de vedere, care ar trebui considerată o condiție prealabilă unei evaluări imparțiale. |
| --- | --- |

—

Încălcarea obligației de a efectua o examinare imparțială invocată de reclamantă privește de asemenea desemnarea experților de către Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) într-un mod care a redus excesiv pluralitatea punctelor de vedere, care ar trebui considerată o condiție prealabilă unei evaluări imparțiale.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări.






  — | Reclamanta face referire la desemnarea experților de către EMA într-un mod care a redus excesiv pluralitatea punctelor de vedere și susține că acest aspect poate fi considerat o încălcare a principiului bunei administrări. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări.

—

Reclamanta face referire la desemnarea experților de către EMA într-un mod care a redus excesiv pluralitatea punctelor de vedere și susține că acest aspect poate fi considerat o încălcare a principiului bunei administrări.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 12 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 și a principiului egalității de tratament.






  — | Reclamanta susține că Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere și a concluzionat în mod eronat că un s-a demonstrat în mod adecvat și suficient eficiența Aplidin, încălcându-se astfel articolul 12 menționat. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 12 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 și a principiului egalității de tratament.

—

Reclamanta susține că Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere și a concluzionat în mod eronat că un s-a demonstrat în mod adecvat și suficient eficiența Aplidin, încălcându-se astfel articolul 12 menționat.

| — | În cadrul procedurii de examinare desfășurate în fața EMA, o parte a probelor științifice prezentate în sprijinul eficienței Aplidin au fost înlăturate din cauza metodologiilor aplicate de reclamantă, ceea ce este contrar unui aviz emis de un grup de lucru de experți al EMA. |
| --- | --- |

—

În cadrul procedurii de examinare desfășurate în fața EMA, o parte a probelor științifice prezentate în sprijinul eficienței Aplidin au fost înlăturate din cauza metodologiilor aplicate de reclamantă, ceea ce este contrar unui aviz emis de un grup de lucru de experți al EMA.

| — | Metodologiile aplicate în speță sunt aceleași ca cele acceptate de EMA într-un caz similar privind procedura autorizației de introducere pe piață a unui alt medicament, ceea ce arată că s-a încălcat principiul egalității de tratament. |
| --- | --- |

—

Metodologiile aplicate în speță sunt aceleași ca cele acceptate de EMA într-un caz similar privind procedura autorizației de introducere pe piață a unui alt medicament, ceea ce arată că s-a încălcat principiul egalității de tratament.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.






  — | Reclamanta susține că nu s-a motivat decizia de a înlătura probele științifice prezentate în sprijinul eficienței Aplidin, în special în ceea ce privește motivele de a nu urma avizul emis de un grup de lucru de experți al EMA. |
| --- | --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.

—

Reclamanta susține că nu s-a motivat decizia de a înlătura probele științifice prezentate în sprijinul eficienței Aplidin, în special în ceea ce privește motivele de a nu urma avizul emis de un grup de lucru de experți al EMA.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare.






  — | Reclamanta susține că a fost împiedicată să își exercite în mod eficient dreptul la apărare în legătură cu un aspect care era crucial în ceea ce privește evaluarea eficienței Aplidin, în special ca urmare a termenului limitat acordat pentru a se pregăti pentru reuniunile destinate explicațiilor orale. |
| --- | --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare.

—

Reclamanta susține că a fost împiedicată să își exercite în mod eficient dreptul la apărare în legătură cu un aspect care era crucial în ceea ce privește evaluarea eficienței Aplidin, în special ca urmare a termenului limitat acordat pentru a se pregăti pentru reuniunile destinate explicațiilor orale.

---

(1)  Regulamentul nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente (JO 2004, L 136, p. 1, E diție specială, 13/vol. 44, p. 83).

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/20 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/20

---

Acțiune introdusă la 28 septembrie 2018 – ZL/EUIPO

(Cauza T-596/18)

(2018/C 445/25)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: ZL (reprezentant: E. Fontes Vila, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei din 1 decembrie 2017 a comisiei de evaluare din cadrul concursului EUIPO/AD/01/17 care menționează rezultatele reclamantei la concurs și confirmă faptul că nu a fost inclusă pe „lista de rezervă” a candidaților care au reușit la concurs; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei din 1 decembrie 2017 a comisiei de evaluare din cadrul concursului EUIPO/AD/01/17 care menționează rezultatele reclamantei la concurs și confirmă faptul că nu a fost inclusă pe „lista de rezervă” a candidaților care au reușit la concurs;

| — | anularea, în subsidiar, a următoarelor decizii conexe: în primul rând decizia din 7 martie 2018 a comisiei de evaluare din cadrul concursului prin care a răspuns la contestația reclamantei și a confirmat decizia din 1 decembrie 2017; în al doilea rând, decizia din 27 iunie 2018 a autorității împuternicite să facă numiri care a respins cererea reclamantei din 7 iunie 2018 și a confirmat decizia din 1 decembrie 2017; |
| --- | --- |

—

anularea, în subsidiar, a următoarelor decizii conexe: în primul rând decizia din 7 martie 2018 a comisiei de evaluare din cadrul concursului prin care a răspuns la contestația reclamantei și a confirmat decizia din 1 decembrie 2017; în al doilea rând, decizia din 27 iunie 2018 a autorității împuternicite să facă numiri care a respins cererea reclamantei din 7 iunie 2018 și a confirmat decizia din 1 decembrie 2017;

| — | obligarea pârâtului la cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtului la cheltuieli de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe motivarea insuficientă a raționamentului juridic și pe lipsa documentelor justificative în întreaga corespondență și în deciziile primite de la EPSO și/sau EUIPO în legătură cu concursul general în discuție, întrucât reclamanta nu a putut verifica dacă deciziile contrare ei au fost bine fundamentate și pot face obiectul controlului judiciar, creându-i astfel o stare de insecuritate juridică și lipsind-o de apărare în fața administrației. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe motivarea insuficientă a raționamentului juridic și pe lipsa documentelor justificative în întreaga corespondență și în deciziile primite de la EPSO și/sau EUIPO în legătură cu concursul general în discuție, întrucât reclamanta nu a putut verifica dacă deciziile contrare ei au fost bine fundamentate și pot face obiectul controlului judiciar, creându-i astfel o stare de insecuritate juridică și lipsind-o de apărare în fața administrației.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe (i) încălcarea dreptului fundamental al reclamantei la buna administrare și la acces la documente [articolele 41 și 42 din carta fundamentală a drepturilor Uniunii Europene; articolul 15 TFUE; articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001 (1)] și a principiului orizontal al transparenței, întrucât autoritatea împuternicită să facă numiri i-a refuzat accesul la întrebările în discuție, din cadrul examenului computerizat de raționament verbal cu răspunsuri multiple, cu motivarea că susținerile reclamantei cu privire la relevanța și la validitatea respectivelor întrebări au fost prea generale, fără a prezenta însă motivele specifice ale nerespectării condițiilor stabilite în jurisprudență pentru acordarea accesului; și (ii) încălcarea dreptului la apărare al reclamantei, întrucât cererea autorității împuternicite să facă numiri ca întrebările să fie contestate mai în detaliu nu poate fi pusă în practică de reclamantă, punând-o astfel într-o situație deosebit de vulnerabilă, de a prezenta o probă imposibilă. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe (i) încălcarea dreptului fundamental al reclamantei la buna administrare și la acces la documente [articolele 41 și 42 din carta fundamentală a drepturilor Uniunii Europene; articolul 15 TFUE; articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001 (1)] și a principiului orizontal al transparenței, întrucât autoritatea împuternicită să facă numiri i-a refuzat accesul la întrebările în discuție, din cadrul examenului computerizat de raționament verbal cu răspunsuri multiple, cu motivarea că susținerile reclamantei cu privire la relevanța și la validitatea respectivelor întrebări au fost prea generale, fără a prezenta însă motivele specifice ale nerespectării condițiilor stabilite în jurisprudență pentru acordarea accesului; și (ii) încălcarea dreptului la apărare al reclamantei, întrucât cererea autorității împuternicite să facă numiri ca întrebările să fie contestate mai în detaliu nu poate fi pusă în practică de reclamantă, punând-o astfel într-o situație deosebit de vulnerabilă, de a prezenta o probă imposibilă.

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare al reclamantului și a principiului meritelor și capacităților în cadrul concursului în discuție, a transparenței privind accesul liber la funcția publică și a tratamentului egal și echitabil, prin faptul că, după obținerea rezultatelor la concurs, reclamanta nu a putut invoca o eroare materială a întrebărilor în discuție din cauza formulării lor incorecte sau proaste (de exemplu probleme de traducere). Un candidat ar trebui să poată contesta întotdeauna faptul că a făcut obiectul unor erori materiale referitoare la întrebări, în orice moment al procedurii de concurs, în special după comunicarea rezultatelor. Reclamanta susține totodată că traducerile proaste ar putea crea un avantaj clar pentru candidații care au ales limba sursă la examenul computerizat de raționament verbal. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare al reclamantului și a principiului meritelor și capacităților în cadrul concursului în discuție, a transparenței privind accesul liber la funcția publică și a tratamentului egal și echitabil, prin faptul că, după obținerea rezultatelor la concurs, reclamanta nu a putut invoca o eroare materială a întrebărilor în discuție din cauza formulării lor incorecte sau proaste (de exemplu probleme de traducere). Un candidat ar trebui să poată contesta întotdeauna faptul că a făcut obiectul unor erori materiale referitoare la întrebări, în orice moment al procedurii de concurs, în special după comunicarea rezultatelor. Reclamanta susține totodată că traducerile proaste ar putea crea un avantaj clar pentru candidații care au ales limba sursă la examenul computerizat de raționament verbal.

| 4. | Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că decizia atacată din 1 decembrie 2017 este viciată de o eroare vădită în procedura de concurs în care întrebările contestate din cadrul examenului computerizat de raționament verbal au făcut obiectul unei erori materiale. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că decizia atacată din 1 decembrie 2017 este viciată de o eroare vădită în procedura de concurs în care întrebările contestate din cadrul examenului computerizat de raționament verbal au făcut obiectul unei erori materiale.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43).

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/21 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/21

---

Acțiune introdusă la 9 octombrie 2018 – Google și Alphabet/Comisia

(Cauza T-604/18)

(2018/C 445/26)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Google LLC (Mountain View, California, Statele Unite), Alphabet, Inc. (Mountain View) (reprezentanți: N. Levy, Solicitor, P. Stuart, Barrister, J. Schindler și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei Comisiei din 18 iulie 2018 în cazul COMP/AT.40099 – Google Android; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei Comisiei din 18 iulie 2018 în cazul COMP/AT.40099 – Google Android;

| — | cu titlu subsidiar, anularea sau reducerea amenzii aplicate reclamantelor, prin exercitarea de către Tribunal a competenței sale de fond; |
| --- | --- |

—

cu titlu subsidiar, anularea sau reducerea amenzii aplicate reclamantelor, prin exercitarea de către Tribunal a competenței sale de fond;

| — | în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante în legătură cu această procedură. |
| --- | --- |

—

în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante în legătură cu această procedură.

Motivele și principalele argumente

Prin intermediul prezentei acțiuni reclamantele solicită anularea Deciziei C(2018) 4761 final a Comisiei din 18 iulie 2018 privind o procedură în temeiul articolului 102 TFUE și a articolului 54 din Acordul privind SEE (AT.40099 – Google Android).

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șase motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată conține erori de apreciere în ceea ce privește definiția pieței și puterea dominantă






  — | Cu privire la acest aspect, reclamantele susțin că în decizia atacată se constată în mod eronat că există o putere dominantă a Android. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată conține erori de apreciere în ceea ce privește definiția pieței și puterea dominantă

—

Cu privire la acest aspect, reclamantele susțin că în decizia atacată se constată în mod eronat că există o putere dominantă a Android.

| — | Reclamantele susțin de asemenea că în decizia atacată se constată în mod eronat că există o putere dominantă a Play. |
| --- | --- |

—

Reclamantele susțin de asemenea că în decizia atacată se constată în mod eronat că există o putere dominantă a Play.

| — | Reclamantele arată și că obiecțiunea cuprinsă în decizia atacată, potrivit căreia Google are o poziție dominantă în ceea ce privește serviciile generale de căutare furnizate utilizatorilor, nu corespunde teoriei abuzului dezvoltată în aceasta, care privește aplicațiile de căutare care fac obiectul licențelor acordate producătorilor originali de echipamente. |
| --- | --- |

—

Reclamantele arată și că obiecțiunea cuprinsă în decizia atacată, potrivit căreia Google are o poziție dominantă în ceea ce privește serviciile generale de căutare furnizate utilizatorilor, nu corespunde teoriei abuzului dezvoltată în aceasta, care privește aplicațiile de căutare care fac obiectul licențelor acordate producătorilor originali de echipamente.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că în decizia atacată s-a constatat în mod eronat că condițiile de preinstalare din contractul de distribuție a aplicațiilor mobile Google sunt abuzive






  — | În această privință, reclamantele arată că în decizia atacată nu s-a demonstrat că condițiile de preinstalare în litigiu sunt susceptibile să elimine concurența. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că în decizia atacată s-a constatat în mod eronat că condițiile de preinstalare din contractul de distribuție a aplicațiilor mobile Google sunt abuzive

—

În această privință, reclamantele arată că în decizia atacată nu s-a demonstrat că condițiile de preinstalare în litigiu sunt susceptibile să elimine concurența.

| — | Reclamantele arată de asemenea că, în mod eronat, în decizia atacată nu s-a luat în considerare că condițiile de preinstalare sunt justificate în mod obiectiv deoarece ele permit Google să furnizeze gratuit platforma Android. |
| --- | --- |

—

Reclamantele arată de asemenea că, în mod eronat, în decizia atacată nu s-a luat în considerare că condițiile de preinstalare sunt justificate în mod obiectiv deoarece ele permit Google să furnizeze gratuit platforma Android.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că în decizia atacată s-a constatat în mod eronat că singura condiție de preinstalare cuprinsă în acordurile Google privind împărțirea veniturilor bazate pe portofoliu este abuzivă. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că în decizia atacată s-a constatat în mod eronat că singura condiție de preinstalare cuprinsă în acordurile Google privind împărțirea veniturilor bazate pe portofoliu este abuzivă.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că în decizia atacată s-a constatat în mod eronat că Google a condiționat în mod abuziv licențele pentru aplicațiile Play și Google Search de obligațiile anti-fragmentare cuprinse în acordurile anti-fragmentare






  — | În această privință, reclamantele arată că în decizia atacată s-a constatat în mod eronat că obligațiile anti-fragmentare sunt susceptibile să restrângă concurența. |
| --- | --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că în decizia atacată s-a constatat în mod eronat că Google a condiționat în mod abuziv licențele pentru aplicațiile Play și Google Search de obligațiile anti-fragmentare cuprinse în acordurile anti-fragmentare

—

În această privință, reclamantele arată că în decizia atacată s-a constatat în mod eronat că obligațiile anti-fragmentare sunt susceptibile să restrângă concurența.

| — | Reclamantele arată în plus că în decizia atacată nu s-a luat în considerare că obligațiile anti-fragmentare sunt justificate în mod obiectiv deoarece asigură compatibilitatea. |
| --- | --- |

—

Reclamantele arată în plus că în decizia atacată nu s-a luat în considerare că obligațiile anti-fragmentare sunt justificate în mod obiectiv deoarece asigură compatibilitatea.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că prin decizia atacată a fost încălcat dreptul la apărare al reclamantelor






  — | În această privință, reclamantele arată că Comisia le-a transmis în mod necorespunzător analiza sa privind „un concurent la fel de eficient” în prezentarea faptelor și le-a refuzat audierea. |
| --- | --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că prin decizia atacată a fost încălcat dreptul la apărare al reclamantelor

—

În această privință, reclamantele arată că Comisia le-a transmis în mod necorespunzător analiza sa privind „un concurent la fel de eficient” în prezentarea faptelor și le-a refuzat audierea.

| — | Reclamantele arată în plus că Comisia le-a încălcat dreptul de acces la dosar. |
| --- | --- |

—

Reclamantele arată în plus că Comisia le-a încălcat dreptul de acces la dosar.

| 6. | Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că în decizia atacată s-a stabilit și s-a calculat în mod eronat o amendă






  — | În această privință, reclamantele arată că amenda este nelegală deoarece nu ia în considerare lipsa intenției din partea Google sau neglijența acesteia. |
| --- | --- | --- |

6.

Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că în decizia atacată s-a stabilit și s-a calculat în mod eronat o amendă

—

În această privință, reclamantele arată că amenda este nelegală deoarece nu ia în considerare lipsa intenției din partea Google sau neglijența acesteia.

| — | Reclamantele arată în plus că amenda este nelegală deoarece nu respectă principiul proporționalității. |
| --- | --- |

—

Reclamantele arată în plus că amenda este nelegală deoarece nu respectă principiul proporționalității.

| — | Cu titlu subsidiar, reclamantele invocă erori la calcularea amenzii. |
| --- | --- |

—

Cu titlu subsidiar, reclamantele invocă erori la calcularea amenzii.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/22 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/22

---

Acțiune introdusă la 5 octombrie 2018 – Fujifilm Recording Media/EUIPO – iTernity (d:ternity)

(Cauza T-609/18)

(2018/C 445/27)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamantă: Fujifilm Recording Media GmbH (Kleve, Germania) (reprezentanți: R. Härer, C. Schulze, C. Weber, H. Ranzinger și C. Gehweiler, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: iTernity GmbH (Freiburg, Germania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „d:ternity” – marca Uniunii Europene nr. 11 152 154

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de anulare

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 25 iulie 2018 în cauza R 2324/2018-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | în subsidiar, constatarea faptului că nu este necesar ca Tribunalul să se pronunțe asupra acțiunii; |
| --- | --- |

—

în subsidiar, constatarea faptului că nu este necesar ca Tribunalul să se pronunțe asupra acțiunii;

| — | obligarea EUIPO și a celorlalte părți în procedurile aflate pe rolul Tribunalului și al camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și a celorlalte părți în procedurile aflate pe rolul Tribunalului și al camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | Încălcarea articolelor 18 și 64 din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

Încălcarea articolelor 18 și 64 din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/23 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/23

---

Acțiune introdusă la 18 octombrie 2018 – Gres de Aragón/EUIPO (GRES ARAGÓN)

(Cauza T-624/18)

(2018/C 445/28)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantă: Gres de Aragón, SA (Alcalñiz, Spania) (reprezentant: J. Learte Álvarez, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Marca în litigiu:cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative GRES ARAGÓN – cererea de înregistrare nr. 16 311 938

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 16 august 2018 în cauza R 2269/2017-1

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate prin care se respinge cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 16 311 938 GRES ARAGÓN pentru o parte dintre produsele sau serviciile vizate de cerere; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate prin care se respinge cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene nr. 16 311 938 GRES ARAGÓN pentru o parte dintre produsele sau serviciile vizate de cerere;

| — | dispune continuarea tratării cererii menționate în ceea ce privește ansamblul produselor și serviciilor vizate de cererea inițială; |
| --- | --- |

—

dispune continuarea tratării cererii menționate în ceea ce privește ansamblul produselor și serviciilor vizate de cererea inițială;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c), a articolului 7 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c), a articolului 7 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/23 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/23

---

Acțiune introdusă la 18 octombrie 2018 – mobile.de/EUIPO (Reprezentarea unui automobil într-o bulă de dialog)

(Cauza T-629/18)

(2018/C 445/29)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: mobile.de GmbH (Dreilinden, Germania) (reprezentant: T. Lührig, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative (Reprezentarea unui automobil într-o bulă de dialog) – cererea de înregistrare nr. 15 598 931

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 7 august 2018 în cauza R 2653/2017-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 49 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 49 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 71 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 71 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 68 alineatul (1) a patra teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 23 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 68 alineatul (1) a patra teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 23 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei;

| — | încălcarea articolului 68 alineatul (1) a patra teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 23 alineatul (1) litera (e) și cu articolul 22 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 68 alineatul (1) a patra teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului coroborat cu articolul 23 alineatul (1) litera (e) și cu articolul 22 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul delegat (UE) 2018/625 al Comisiei.

---

| 10.12.2018 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 445/24 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 445/24

---

Acțiune introdusă la 17 octombrie 2018 – Herholz Vertrieb/EUIPO (#)

(Cauza T-631/18)

(2018/C 445/30)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Herholz Vertrieb GmbH & Co. KG (Ahaus, Germania) (reprezentant: D. Sprenger, Rechtsanwalt)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene # – cererea de înregistrare nr. 16 967 267

Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 22 august 2018 în cauza R 445/2018-2

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | modificarea deciziei atacate în vederea înregistrării mărcii Uniunii Europene; |
| --- | --- |

—

modificarea deciziei atacate în vederea înregistrării mărcii Uniunii Europene;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului

---