# Jurnalul Oficial C 25/21 i

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 25 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6221 ianuarie 2019 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 25

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6221 ianuarie 2019

---

| Cuprins | Pagina |
| --- | --- |
| | IV   Informări |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Curtea de Justiție a Uniunii Europene |
| 2019/C 25/01 | Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | 1 |

Cuprins

Pagina

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

2019/C 25/01

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

1

---

| | V   Anunţuri |
| --- | --- |
| | PROCEDURI JURISDICŢIONALE |
| | Curtea de Justiție |
| 2019/C 25/02 | Cauzele conexate C-626/15 și C-659/16: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 noiembrie 2018 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene (C-626/15), Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene (C-659/16) [Acțiune în anulare – Decizie a Comitetului Reprezentanților Permanenți (Coreper) – Decizie prin care se aprobă supunerea unui document de reflecție unui organism internațional – Admisibilitate – Act atacabil – Competență exclusivă, partajată sau complementară a Uniunii Europene – Acțiune exclusivă a Uniunii în cadrul unui organism internațional sau participare a statelor membre alături de aceasta – Conservarea resurselor biologice ale mării – Pescuit – Protecția mediului – Cercetare – Zone marine protejate (ZMP) – Tratatul privind Antarctica – Convenția privind conservarea faunei și florei marine din Antarctica – Marea Weddell și Marea Ross] | 2 |
| 2019/C 25/03 | Cauza C-648/16: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria – Italia) – Fortunata Silvia Fontana/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 273 – Rectificarea impunerii – Metodă de evaluare a bazei de impozitare prin inducție – Drept de deducere a TVA ului – Prezumție – Principiile neutralității și proporționalității – Lege națională care bazează calcularea TVA ului pe cifra de afaceri prezumată] | 3 |
| 2019/C 25/04 | Cauza C-664/16: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Alba Iulia – România) – Lucreţiu Hadrian Vădan/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba (Trimitere preliminară – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată – Directiva 2006/112/CE – Articolele 167, 168, 178 și 273 – Sfera de aplicare a dreptului de deducere – Lipsa facturilor – Recurgere la o expertiză judiciară – Sarcina probei privind dreptul de deducere – Principiile neutralității fiscale și proporționalității) | 4 |
| 2019/C 25/05 | Cauza C-29/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Novartis Farma SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Roche Italia SpA, Consiglio Superiore di Sanità [Trimitere preliminară – Medicamente de uz uman – Directiva 2001/83/CE – Articolul 3 punctul 1 – Articolul 6 – Directiva 89/105/CEE – Regulamentul (CE) nr. 726/2004 – Articolele 3, 25 și 26 – Reambalarea unui medicament în vederea utilizării sale pentru un tratament neacoperit de autorizația sa de introducere pe piață (în afara autorizației de introducere pe piață) – Suportare de către sistemul național de asigurări de sănătate] | 4 |
| 2019/C 25/06 | Cauza C-147/17: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Constanţa – România) – Sindicatul Familia Constanţa, Ustinia Cvas și alții/Direcţia Generală de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului Constanţa [Trimitere preliminară – Protecția securității și a sănătății lucrătorilor – Organizarea timpului de lucru – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 31 – Directiva 2003/88/CE – Domeniu de aplicare – Derogare – Articolul 1 alineatul (3) – Directiva 89/391/CEE – Articolul 2 alineatul (2) – Activitate de asistent maternal] | 5 |
| 2019/C 25/07 | Cauza C-151/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie]preliminară formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit) – Swedish Match AB/Secretary of State for Health [Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun – Directiva 2014/40/UE – Articolul 1 litera (c) și articolul 17 – Interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun pentru uz oral – Validitate] | 6 |
| 2019/C 25/08 | Cauza C-245/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – Pedro Viejobueno Ibáñez, Emilia de la Vara González/Consejería de Educación de Castilla-La Mancha (Trimitere preliminară – Directiva 1999/70/CE – Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 4 – Principiul nediscriminării – Reglementare națională care permite rezilierea contractelor de muncă pe durată determinată atunci când motivul care a stat la baza recrutării își încetează existența – Profesori angajați pentru anul școlar – Rezilierea raportului de muncă la data încheierii cursurilor – Organizarea timpului de lucru – Directiva 2003/88/CE) | 7 |
| 2019/C 25/09 | Cauza C-295/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Trimitere preliminară – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Domeniu de aplicare – Operațiuni impozabile – Prestare de servicii cu titlu oneros – Distincție între despăgubiri neimpozabile și prestări de servicii impozabile furnizate în schimbul plății unei indemnizații) | 8 |
| 2019/C 25/10 | Cauza C-452/17: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de commerce de Liège – Belgia) – Zako SPRL/Sanidel SA [Trimitere preliminară – Agenți comerciali independenți – Directiva 86/653/CEE – Articolul 1 alineatul (2) – Noțiunea agent comercial – Intermediar independent care își desfășoară activitatea din întreprinderea comitentului – Îndeplinirea altor sarcini decât cele legate de negocierea vânzării sau a cumpărării mărfurilor pentru comitent] | 9 |
| 2019/C 25/11 | Cauza C-575/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics (Trimitere preliminară – Libera circulație a capitalurilor – Reținere la sursă asupra valorii brute a dividendelor de origine națională plătite unor societăți nerezidente – Reportare a impozitării dividendelor distribuite unei societăți rezidente în cazul unui exercițiu financiar deficitar – Diferență de tratament – Justificare – Comparabilitate – Repartizare echilibrată a competenței de impozitare între statele membre – Eficacitatea colectării impozitului – Proporționalitate – Discriminare) | 10 |
| 2019/C 25/12 | Cauza C-619/17: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Ministerio de Defensa/Ana de Diego Porras (Trimitere preliminară – Politica socială – Directiva 1999/70/CE – Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 4 – Principiul nediscriminării – Justificare – Clauza 5 – Măsuri pentru a preveni abuzurile care rezultă din folosirea contractelor sau a raporturilor de muncă pe durată determinată succesive – Indemnizație în cazul rezilierii unui contract de muncă pe durată nedeterminată pentru un motiv obiectiv – Lipsa unei indemnizații la expirarea termenului unui contract de muncă pe durată determinată de interinidad) | 10 |
| 2019/C 25/13 | Cauza C-625/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 noiembrie (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG/Finanzamt Feldkirch (Trimitere preliminară – Articolele 56 și 63 TFUE – Libera prestare a serviciilor și libera circulație a capitalurilor – Instituții de credit – Taxă de stabilitate și contribuția specială la această taxă calculate pe baza totalului bilanțului neconsolidat al instituțiilor de credit stabilite în Austria – Includerea operațiunilor bancare cu caracter transfrontalier – Excluderea operațiunilor efectuate de filiale într-un alt stat membru – Diferență de tratament – Restricție – Justificare) | 11 |
| 2019/C 25/14 | Cauza C-627/17: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresný súd Dunajská Streda – Slovacia) – ZSE Energia și alții/RG [Trimitere preliminară – Regulamentul (CE) nr. 861/2007 – Procedura europeană cu privire la cererile cu valoare redusă – Articolul 2 alineatul (1) și articolul (3) alineatul (1) – Domenii de aplicare – Noţiunea părţi – Cauze transfrontaliere] | 12 |
| 2019/C 25/15 | Cauza C-679/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – Vlaamse Gewest, reprezentată de Vlaamse regering în persoana Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, Vlaams Gewest, reprezentată de Vlaamse regering în persoana Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw/Johannes Huijbrechts (Trimitere preliminară – Libera circulație a capitalurilor – Restricții – Legislație fiscală – Impozit pe succesiuni – Păduri administrate în mod durabil – Scutire – Protecția suprafeței forestiere) | 13 |
| 2019/C 25/16 | Cauza C-713/17: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Austria) – Ahmad Shah Ayubi/Bezirkshauptmannschaft Linz-Land (Trimitere preliminară – Directiva 2011/95/UE – Standarde referitoare la conținutul protecției internaționale – Statutul de refugiat – Articolul 29 – Protecție socială – Tratament diferențiat – Refugiați care beneficiază de un drept de ședere temporară) | 13 |
| 2019/C 25/17 | Cauza C-490/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 26 iulie 2018 – SD/Agrárminiszter | 14 |
| 2019/C 25/18 | Cauza C-580/18 P: Recurs introdus la 18 septembrie 2018 de Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 12 iulie 2018 în cauza T-41/17, Lotte Co. Ltd/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală | 15 |
| 2019/C 25/19 | Cauza C-618/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Giudice di pace di L’Aquila (Italia) la 1 octombrie 2018 – Gabriele Di Girolamo/Ministero della Giustizia | 16 |
| 2019/C 25/20 | Cauza C-639/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Kiel (Germania) la 12 octombrie 2018 – KH/Sparkasse Südholstein | 17 |
| 2019/C 25/21 | Cauza C-641/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Genova (Italia) la 12 octombrie 2018 – LG și alții/Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale | 18 |
| 2019/C 25/22 | Cauza C-646/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil de Gerona (Spania) la 15 octombrie 2018 – OD/Ryanair D.A.C. | 18 |
| 2019/C 25/23 | Cauza C-648/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Bucureşti (România) la data de 17 octombrie 2018 – Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) / Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA | 19 |
| 2019/C 25/24 | Cauza C-658/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Giudice di pace di Bologna (Italia) la 22 octombrie 2018 – UX/Governo della Repubblica italiana | 19 |
| 2019/C 25/25 | Cauza C-660/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Berlin (Germania) la 22 octombrie 2018 – Sundair GmbH/WV, XU, YT | 21 |
| 2019/C 25/26 | Cauza C-661/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalia) la 22 octombrie 2018 – CTT – Correios de Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira | 22 |
| 2019/C 25/27 | Cauza C-667/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Grondwettelijk Hof (Belgia) la 25 octombrie 2018 – Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone/Ministerraad | 22 |
| 2019/C 25/28 | Cauza C-670/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italia) la 29 octombrie 2018 – CO/Comune di Gesturi | 23 |
| 2019/C 25/29 | Cauza C-672/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 29 octombrie 2018 – DN/Ministre de l'Action et des Comptes publics | 23 |
| 2019/C 25/30 | Cauza C-673/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Paris (Franța) la 30 octombrie 2018 – Santen SAS/Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle | 24 |
| 2019/C 25/31 | Cauza C-677/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 5 noiembrie 2018 – Amoena Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs | 25 |
| 2019/C 25/32 | Cauza C-678/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 5 noiembrie 2018 – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden | 26 |
| 2019/C 25/33 | Cauza C-679/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Okresním soudem v Ostravě (Republica Cehă) la 5 noiembrie 2018 – OPR-Finance s.r.o./GK | 26 |
| 2019/C 25/34 | Cauza C-687/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) la 7 noiembrie 2018 – SY/Associated Newspapers Ltd | 27 |
| 2019/C 25/35 | Cauza C-688/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) la 6 noiembrie 2018 – Procedură penală privind pe TX și UW | 28 |
| 2019/C 25/36 | Cauza C-689/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Dioikitiko Protodikeio Patron (Grecia) la 5 noiembrie 2018 – XT/Elliniko Dimosio | 28 |
| 2019/C 25/37 | Cauza C-703/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 12 noiembrie 2018 – Healthspan Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs | 29 |
| 2019/C 25/38 | Cauza C-704/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializiran nakazatelen sad – (Bulgaria) la 12 noiembrie 2018 – Procedură penală privind pe LD, ME, NF, OG, PH și RI | 30 |
| | Tribunalul |
| 2019/C 25/39 | Cauzele conexate T-202/10 RENV II și T-203/10 RENV II: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Stichting Woonlinie și alții/Comisia [Ajutoare de stat – Locuințe sociale – Schemă de ajutor în favoarea societăților din domeniul locuințelor sociale – Ajutoare existente – Angajamente ale statului membru – Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă – Articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 – Serviciu de interes economic general – Articolul 106 alineatul (2) TFUE – Definiția misiunii de serviciu public] | 31 |
| 2019/C 25/40 | Cauza T-207/10: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Deutsche Telekom/Comisia (Ajutoare de stat – Schema fiscală care permite întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care se declară ajutorul incompatibil cu piața comună și se dispune recuperarea parțială a acestuia – Dispoziție prin care se permite continuarea aplicării în parte a schemei – Cerere de nepronunțare asupra fondului – Persistența interesului de a exercita acțiunea – Încredere legitimă – Asigurări precise date de Comisie – Legitimitatea încrederii – Domeniul de aplicare în timp al încrederii legitime) | 32 |
| 2019/C 25/41 | Cauza T-219/10 RENV: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – World Duty Free Group/Comisia (Ajutoare de stat – Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar care rezultă din achiziționarea unor titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care acest ajutor este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Caracter selectiv – Sistem de referință – Derogare – Diferenţă de tratament – Justificarea diferenței de tratament – Întreprinderi beneficiare ale măsurii – Încredere legitimă) | 33 |
| 2019/C 25/42 | Cauza T-227/10: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Banco Santander/Comisia (Ajutoare de stat – Dispoziții privind impozitul pe cifra de afaceri care permite întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar rezultat din preluarea de titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament – Întreprinderi beneficiare ale măsurii – Încredere legitimă) | 34 |
| 2019/C 25/43 | Cauza T-239/11: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Sigma Alimentos Exterior/Comisia (Ajutoare de stat – Dispoziții privind impozitul pe cifra de afaceri care permite întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar rezultat din preluarea de titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament) | 34 |
| 2019/C 25/44 | Cauza T-399/11 RENV: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Banco Santander și Santusa/Comisia (Ajutoare de stat – Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar care rezultă din achiziționarea unor titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care acest ajutor este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Caracter selectiv – Sistem de referință – Derogare – Diferenţă de tratament – Justificarea diferenței de tratament – Întreprinderi beneficiare ale măsurii – Încredere legitimă) | 35 |
| 2019/C 25/45 | Cauza T-405/11: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Axa Mediterranean/Comisia (Ajutoare de stat – Dispoziţii privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia – Noțiunea de ajutor de stat – Selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament – Întreprinderi beneficiare ale măsurii – Încredere legitimă) | 36 |
| 2019/C 25/46 | Cauza T-406/11: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Prosegur Compañía de Seguridad/Comisia (Ajutoare de stat – Dispoziţii privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia – Noțiunea de ajutor de stat – Selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament – Întreprinderi beneficiare ale măsurii – Încredere legitimă) | 37 |
| 2019/C 25/47 | Cauza T-487/14: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – CHEMK și KF/Comisia [Dumping – Importuri de ferosiliciu originar din Rusia – Taxă antidumping definitivă – Reexaminare în temeiul expirării măsurilor – Stabilirea prețului de export – Entitate economică unică – Reflectarea taxei antidumping în prețurile de revânzare în Uniune – Aplicarea unei metode diferite de cea utilizată în cursul unei anchete anterioare – Continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului – Articolul 2 alineatul (9), articolul 3 și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 [devenite articolul 2 alineatul (9), articolul 3 și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (UE) 2016/1036]] | 37 |
| 2019/C 25/48 | Cauza T-113/15: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – RFA International/Comisia [Dumping – Importuri de ferosiliciu originar din Rusia – Respingerea cererilor de rambursare a taxelor antidumping achitate – Stabilirea valorii normale și a prețului la export – Entitate economică unică – Reflectarea taxei antidumping în prețurile de revânzare în Uniune – Aplicarea unei metode diferite de cea utilizată în cadrul unei anchete precedente – Articolul 2 alineatul (9) și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 [devenite articolul 2 alineatul (9) și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (UE) 2016/1036] – Articolul 18.3.1 din Acordul antidumping al OMC] | 38 |
| 2019/C 25/49 | Cauza T-854/16: Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2018 – Barata/Parlamentul (Funcție publică – Funcționari – Promovare – Exercițiul de promovare 2015 – Procedură de certificare – Excludere din lista definitivă a funcționarilor autorizați să urmeze programul de formare – Articolul 45a din statut – Obligația de motivare – Eroare vădită de apreciere – Egalitate de tratament – Dreptul la apărare) | 39 |
| 2019/C 25/50 | Cauza T-546/17: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Haufe-Lexware/EUIPO – Le Shi Holdings (Beijing) (Leshare) [Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziţie – Cerere de înregistrare a unei mărci verbale a Uniunii Europene Leshare – Marcă internaţională verbală anterioară LEXWARE – Motiv relativ de refuz – Lipsa riscului de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Similitudinea semnelor] | 39 |
| 2019/C 25/51 | Cauza T-790/17: Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2018 – St. Andrews Links/EUIPO (ST ANDREWS) [Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ST ANDREWS – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Proveniență geografică – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]] | 40 |
| 2019/C 25/52 | Cauza T-791/17: Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2018 – St. Andrews Links/EUIPO (ST ANDREWS) [Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ST ANDREWS – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Proveniență geografică – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]] | 41 |
| 2019/C 25/53 | Cauza T-831/17: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – DRH Licensing & Managing/EUIPO – Merck (Flexagil) [Marcă a Uniunii Europene – Procedură de decădere – Marcă a Uniunii Europene figurativă Flexagil – Utilizare serioasă a mărcii – Articolul 18 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) și articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Formă care diferă prin elemente care nu alterează caracterul distinctiv] | 41 |
| 2019/C 25/54 | Cauza T-36/18: Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2018 – Asahi Intecc/ EUIPO – Celesio (Celeson) [Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Înregistrare internațională care desemnează Uniunii Europeană – Marca verbală Celeson – Marca internațională verbală anterioară CELESIO – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] | 42 |
| 2019/C 25/55 | Cauza T-646/18: Acțiune introdusă la 26 octombrie 2018 – Bonnafous/Comisia | 42 |
| 2019/C 25/56 | Cauza T-653/18: Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Armani/EUIPO – Asunción (GIORGIO ARMANI le Sac 11) | 43 |
| 2019/C 25/57 | Cauza T-654/18: Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Armani/EUIPO – Asunción (le Sac 11) | 44 |
| 2019/C 25/58 | Cauza T-655/18: Acțiune introdusă la 30 octombrie 2018 – Aupicon și alții/SEAE | 45 |
| 2019/C 25/59 | Cauza T-658/18: Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Hästens Sängar/EUIPO (Reprezentarea unui motiv în carouri) | 46 |
| 2019/C 25/60 | Cauza T-661/18: Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2018 – Securitec/Comisia | 46 |
| 2019/C 25/61 | Cauza T-663/18: Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2018 – Nissin Foods Holdings/EUIPO – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES) | 47 |
| 2019/C 25/62 | Cauza T-666/18: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2018 – 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ad pepper) | 48 |
| 2019/C 25/63 | Cauza T-668/18: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2018 – 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ADPepper) | 49 |
| 2019/C 25/64 | Cauza T-669/18: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2018 – Neoperl/EUIPO (reprezentarea a patru găuri umplute într-un model de găurire obișnuit) | 50 |
| 2019/C 25/65 | Cauza T-672/18: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2018 – Pyke/EUIPO – Paglieri (CLIOMAKEUP) | 50 |
| 2019/C 25/66 | Cauza T-674/18: Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2018 – Vattenfall Europe Nuclear Energy/Comisia | 51 |
| 2019/C 25/67 | Cauza T-675/18: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2018 – Trifolio-M și alții/EFSA | 52 |
| 2019/C 25/68 | Cauza T-678/18: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2018 – Società agricola Giusti Dal Col/EUIPO – DMC (GIUSTI WINE) | 53 |
| 2019/C 25/69 | Cauza T-679/18: Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2018 – Showroom/EUIPO – E-Gab (SHOWROOM) | 53 |
| 2019/C 25/70 | Cauza T-680/18: Acțiune introdusă la 15 noiembrie 2018 – SLL Service/EUIPO – Elfa International (LUMIN8) | 54 |
| 2019/C 25/71 | Cauza T-681/18: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2018 – Korporaciya Masternet/EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER) | 55 |
| 2019/C 25/72 | Cauza T-682/18: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2018 – Twitter/EUIPO – Hachette Filipacchi Presse (PERISCOPE) | 55 |
| 2019/C 25/73 | Cauza T-683/18: Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2018 – Conte/EUIPO (CANNABIS STORE AMSTERDAM) | 56 |
| 2019/C 25/74 | Cauza T-685/18: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2018 – Apple/EUIPO – Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication (SWIFT) | 57 |
| 2019/C 25/75 | Cauza T-686/18: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2018 – LegalCareers/EUIPO (LEGALCAREERS) | 58 |
| 2019/C 25/76 | Cauza T-687/18: Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2018 – Pilatus Bank/BCE | 59 |
| 2019/C 25/77 | Cauza T-688/18: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2018 – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf/EUIPO – Brigade Electronics Group (CORNEREYE) | 59 |
| 2019/C 25/78 | Cauza T-689/18: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2018 – Executive Selling/EUIPO (EXECUTIVE SELLING) | 60 |
| 2019/C 25/79 | Cauza T-695/18: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Werner/EUIPO – Merck (fLORAMED) | 61 |
| 2019/C 25/80 | Cauza T-697/18: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Aldi/EUIPO – Titlbach (ALTISPORT) | 61 |
| 2019/C 25/81 | Cauza T-700/18: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Kalypso Media Group/EUIPO – Wizards of the Coast (DUNGEONS) | 62 |

V   Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

2019/C 25/02

Cauzele conexate C-626/15 și C-659/16: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 noiembrie 2018 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene (C-626/15), Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene (C-659/16) [Acțiune în anulare – Decizie a Comitetului Reprezentanților Permanenți (Coreper) – Decizie prin care se aprobă supunerea unui document de reflecție unui organism internațional – Admisibilitate – Act atacabil – Competență exclusivă, partajată sau complementară a Uniunii Europene – Acțiune exclusivă a Uniunii în cadrul unui organism internațional sau participare a statelor membre alături de aceasta – Conservarea resurselor biologice ale mării – Pescuit – Protecția mediului – Cercetare – Zone marine protejate (ZMP) – Tratatul privind Antarctica – Convenția privind conservarea faunei și florei marine din Antarctica – Marea Weddell și Marea Ross]

2

2019/C 25/03

Cauza C-648/16: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria – Italia) – Fortunata Silvia Fontana/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria [Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Articolul 273 – Rectificarea impunerii – Metodă de evaluare a bazei de impozitare prin inducție – Drept de deducere a TVA ului – Prezumție – Principiile neutralității și proporționalității – Lege națională care bazează calcularea TVA ului pe cifra de afaceri prezumată]

3

2019/C 25/04

Cauza C-664/16: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Alba Iulia – România) – Lucreţiu Hadrian Vădan/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba (Trimitere preliminară – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată – Directiva 2006/112/CE – Articolele 167, 168, 178 și 273 – Sfera de aplicare a dreptului de deducere – Lipsa facturilor – Recurgere la o expertiză judiciară – Sarcina probei privind dreptul de deducere – Principiile neutralității fiscale și proporționalității)

4

2019/C 25/05

Cauza C-29/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Novartis Farma SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Roche Italia SpA, Consiglio Superiore di Sanità [Trimitere preliminară – Medicamente de uz uman – Directiva 2001/83/CE – Articolul 3 punctul 1 – Articolul 6 – Directiva 89/105/CEE – Regulamentul (CE) nr. 726/2004 – Articolele 3, 25 și 26 – Reambalarea unui medicament în vederea utilizării sale pentru un tratament neacoperit de autorizația sa de introducere pe piață (în afara autorizației de introducere pe piață) – Suportare de către sistemul național de asigurări de sănătate]

4

2019/C 25/06

Cauza C-147/17: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Constanţa – România) – Sindicatul Familia Constanţa, Ustinia Cvas și alții/Direcţia Generală de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului Constanţa [Trimitere preliminară – Protecția securității și a sănătății lucrătorilor – Organizarea timpului de lucru – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 31 – Directiva 2003/88/CE – Domeniu de aplicare – Derogare – Articolul 1 alineatul (3) – Directiva 89/391/CEE – Articolul 2 alineatul (2) – Activitate de asistent maternal]

5

2019/C 25/07

Cauza C-151/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie]preliminară formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit) – Swedish Match AB/Secretary of State for Health [Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun – Directiva 2014/40/UE – Articolul 1 litera (c) și articolul 17 – Interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun pentru uz oral – Validitate]

6

2019/C 25/08

Cauza C-245/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – Pedro Viejobueno Ibáñez, Emilia de la Vara González/Consejería de Educación de Castilla-La Mancha (Trimitere preliminară – Directiva 1999/70/CE – Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 4 – Principiul nediscriminării – Reglementare națională care permite rezilierea contractelor de muncă pe durată determinată atunci când motivul care a stat la baza recrutării își încetează existența – Profesori angajați pentru anul școlar – Rezilierea raportului de muncă la data încheierii cursurilor – Organizarea timpului de lucru – Directiva 2003/88/CE)

7

2019/C 25/09

Cauza C-295/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Trimitere preliminară – Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Domeniu de aplicare – Operațiuni impozabile – Prestare de servicii cu titlu oneros – Distincție între despăgubiri neimpozabile și prestări de servicii impozabile furnizate în schimbul plății unei indemnizații)

8

2019/C 25/10

Cauza C-452/17: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de commerce de Liège – Belgia) – Zako SPRL/Sanidel SA [Trimitere preliminară – Agenți comerciali independenți – Directiva 86/653/CEE – Articolul 1 alineatul (2) – Noțiunea agent comercial – Intermediar independent care își desfășoară activitatea din întreprinderea comitentului – Îndeplinirea altor sarcini decât cele legate de negocierea vânzării sau a cumpărării mărfurilor pentru comitent]

9

2019/C 25/11

Cauza C-575/17: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics (Trimitere preliminară – Libera circulație a capitalurilor – Reținere la sursă asupra valorii brute a dividendelor de origine națională plătite unor societăți nerezidente – Reportare a impozitării dividendelor distribuite unei societăți rezidente în cazul unui exercițiu financiar deficitar – Diferență de tratament – Justificare – Comparabilitate – Repartizare echilibrată a competenței de impozitare între statele membre – Eficacitatea colectării impozitului – Proporționalitate – Discriminare)

10

2019/C 25/12

Cauza C-619/17: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Ministerio de Defensa/Ana de Diego Porras (Trimitere preliminară – Politica socială – Directiva 1999/70/CE – Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP – Clauza 4 – Principiul nediscriminării – Justificare – Clauza 5 – Măsuri pentru a preveni abuzurile care rezultă din folosirea contractelor sau a raporturilor de muncă pe durată determinată succesive – Indemnizație în cazul rezilierii unui contract de muncă pe durată nedeterminată pentru un motiv obiectiv – Lipsa unei indemnizații la expirarea termenului unui contract de muncă pe durată determinată de interinidad)

10

2019/C 25/13

Cauza C-625/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 noiembrie (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG/Finanzamt Feldkirch (Trimitere preliminară – Articolele 56 și 63 TFUE – Libera prestare a serviciilor și libera circulație a capitalurilor – Instituții de credit – Taxă de stabilitate și contribuția specială la această taxă calculate pe baza totalului bilanțului neconsolidat al instituțiilor de credit stabilite în Austria – Includerea operațiunilor bancare cu caracter transfrontalier – Excluderea operațiunilor efectuate de filiale într-un alt stat membru – Diferență de tratament – Restricție – Justificare)

11

2019/C 25/14

Cauza C-627/17: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresný súd Dunajská Streda – Slovacia) – ZSE Energia și alții/RG [Trimitere preliminară – Regulamentul (CE) nr. 861/2007 – Procedura europeană cu privire la cererile cu valoare redusă – Articolul 2 alineatul (1) și articolul (3) alineatul (1) – Domenii de aplicare – Noţiunea părţi – Cauze transfrontaliere]

12

2019/C 25/15

Cauza C-679/17: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – Vlaamse Gewest, reprezentată de Vlaamse regering în persoana Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, Vlaams Gewest, reprezentată de Vlaamse regering în persoana Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw/Johannes Huijbrechts (Trimitere preliminară – Libera circulație a capitalurilor – Restricții – Legislație fiscală – Impozit pe succesiuni – Păduri administrate în mod durabil – Scutire – Protecția suprafeței forestiere)

13

2019/C 25/16

Cauza C-713/17: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Austria) – Ahmad Shah Ayubi/Bezirkshauptmannschaft Linz-Land (Trimitere preliminară – Directiva 2011/95/UE – Standarde referitoare la conținutul protecției internaționale – Statutul de refugiat – Articolul 29 – Protecție socială – Tratament diferențiat – Refugiați care beneficiază de un drept de ședere temporară)

13

2019/C 25/17

Cauza C-490/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 26 iulie 2018 – SD/Agrárminiszter

14

2019/C 25/18

Cauza C-580/18 P: Recurs introdus la 18 septembrie 2018 de Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 12 iulie 2018 în cauza T-41/17, Lotte Co. Ltd/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

15

2019/C 25/19

Cauza C-618/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Giudice di pace di L’Aquila (Italia) la 1 octombrie 2018 – Gabriele Di Girolamo/Ministero della Giustizia

16

2019/C 25/20

Cauza C-639/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Kiel (Germania) la 12 octombrie 2018 – KH/Sparkasse Südholstein

17

2019/C 25/21

Cauza C-641/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Genova (Italia) la 12 octombrie 2018 – LG și alții/Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale

18

2019/C 25/22

Cauza C-646/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil de Gerona (Spania) la 15 octombrie 2018 – OD/Ryanair D.A.C.

18

2019/C 25/23

Cauza C-648/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Bucureşti (România) la data de 17 octombrie 2018 – Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) / Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA

19

2019/C 25/24

Cauza C-658/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Giudice di pace di Bologna (Italia) la 22 octombrie 2018 – UX/Governo della Repubblica italiana

19

2019/C 25/25

Cauza C-660/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Berlin (Germania) la 22 octombrie 2018 – Sundair GmbH/WV, XU, YT

21

2019/C 25/26

Cauza C-661/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalia) la 22 octombrie 2018 – CTT – Correios de Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira

22

2019/C 25/27

Cauza C-667/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Grondwettelijk Hof (Belgia) la 25 octombrie 2018 – Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone/Ministerraad

22

2019/C 25/28

Cauza C-670/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italia) la 29 octombrie 2018 – CO/Comune di Gesturi

23

2019/C 25/29

Cauza C-672/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 29 octombrie 2018 – DN/Ministre de l'Action et des Comptes publics

23

2019/C 25/30

Cauza C-673/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Paris (Franța) la 30 octombrie 2018 – Santen SAS/Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle

24

2019/C 25/31

Cauza C-677/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 5 noiembrie 2018 – Amoena Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

25

2019/C 25/32

Cauza C-678/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 5 noiembrie 2018 – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden

26

2019/C 25/33

Cauza C-679/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Okresním soudem v Ostravě (Republica Cehă) la 5 noiembrie 2018 – OPR-Finance s.r.o./GK

26

2019/C 25/34

Cauza C-687/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) la 7 noiembrie 2018 – SY/Associated Newspapers Ltd

27

2019/C 25/35

Cauza C-688/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) la 6 noiembrie 2018 – Procedură penală privind pe TX și UW

28

2019/C 25/36

Cauza C-689/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Dioikitiko Protodikeio Patron (Grecia) la 5 noiembrie 2018 – XT/Elliniko Dimosio

28

2019/C 25/37

Cauza C-703/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 12 noiembrie 2018 – Healthspan Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

29

2019/C 25/38

Cauza C-704/18: Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializiran nakazatelen sad – (Bulgaria) la 12 noiembrie 2018 – Procedură penală privind pe LD, ME, NF, OG, PH și RI

30

Tribunalul

2019/C 25/39

Cauzele conexate T-202/10 RENV II și T-203/10 RENV II: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Stichting Woonlinie și alții/Comisia [Ajutoare de stat – Locuințe sociale – Schemă de ajutor în favoarea societăților din domeniul locuințelor sociale – Ajutoare existente – Angajamente ale statului membru – Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă – Articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 – Serviciu de interes economic general – Articolul 106 alineatul (2) TFUE – Definiția misiunii de serviciu public]

31

2019/C 25/40

Cauza T-207/10: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Deutsche Telekom/Comisia (Ajutoare de stat – Schema fiscală care permite întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care se declară ajutorul incompatibil cu piața comună și se dispune recuperarea parțială a acestuia – Dispoziție prin care se permite continuarea aplicării în parte a schemei – Cerere de nepronunțare asupra fondului – Persistența interesului de a exercita acțiunea – Încredere legitimă – Asigurări precise date de Comisie – Legitimitatea încrederii – Domeniul de aplicare în timp al încrederii legitime)

32

2019/C 25/41

Cauza T-219/10 RENV: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – World Duty Free Group/Comisia (Ajutoare de stat – Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar care rezultă din achiziționarea unor titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care acest ajutor este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Caracter selectiv – Sistem de referință – Derogare – Diferenţă de tratament – Justificarea diferenței de tratament – Întreprinderi beneficiare ale măsurii – Încredere legitimă)

33

2019/C 25/42

Cauza T-227/10: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Banco Santander/Comisia (Ajutoare de stat – Dispoziții privind impozitul pe cifra de afaceri care permite întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar rezultat din preluarea de titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament – Întreprinderi beneficiare ale măsurii – Încredere legitimă)

34

2019/C 25/43

Cauza T-239/11: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Sigma Alimentos Exterior/Comisia (Ajutoare de stat – Dispoziții privind impozitul pe cifra de afaceri care permite întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar rezultat din preluarea de titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament)

34

2019/C 25/44

Cauza T-399/11 RENV: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Banco Santander și Santusa/Comisia (Ajutoare de stat – Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar care rezultă din achiziționarea unor titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care acest ajutor este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa – Noțiunea de ajutor de stat – Caracter selectiv – Sistem de referință – Derogare – Diferenţă de tratament – Justificarea diferenței de tratament – Întreprinderi beneficiare ale măsurii – Încredere legitimă)

35

2019/C 25/45

Cauza T-405/11: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Axa Mediterranean/Comisia (Ajutoare de stat – Dispoziţii privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia – Noțiunea de ajutor de stat – Selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament – Întreprinderi beneficiare ale măsurii – Încredere legitimă)

36

2019/C 25/46

Cauza T-406/11: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Prosegur Compañía de Seguridad/Comisia (Ajutoare de stat – Dispoziţii privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate – Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia – Noțiunea de ajutor de stat – Selectivitate – Sistem de referință – Derogare – Diferență de tratament – Justificarea diferenței de tratament – Întreprinderi beneficiare ale măsurii – Încredere legitimă)

37

2019/C 25/47

Cauza T-487/14: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – CHEMK și KF/Comisia [Dumping – Importuri de ferosiliciu originar din Rusia – Taxă antidumping definitivă – Reexaminare în temeiul expirării măsurilor – Stabilirea prețului de export – Entitate economică unică – Reflectarea taxei antidumping în prețurile de revânzare în Uniune – Aplicarea unei metode diferite de cea utilizată în cursul unei anchete anterioare – Continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului – Articolul 2 alineatul (9), articolul 3 și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 [devenite articolul 2 alineatul (9), articolul 3 și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (UE) 2016/1036]]

37

2019/C 25/48

Cauza T-113/15: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – RFA International/Comisia [Dumping – Importuri de ferosiliciu originar din Rusia – Respingerea cererilor de rambursare a taxelor antidumping achitate – Stabilirea valorii normale și a prețului la export – Entitate economică unică – Reflectarea taxei antidumping în prețurile de revânzare în Uniune – Aplicarea unei metode diferite de cea utilizată în cadrul unei anchete precedente – Articolul 2 alineatul (9) și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 [devenite articolul 2 alineatul (9) și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (UE) 2016/1036] – Articolul 18.3.1 din Acordul antidumping al OMC]

38

2019/C 25/49

Cauza T-854/16: Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2018 – Barata/Parlamentul (Funcție publică – Funcționari – Promovare – Exercițiul de promovare 2015 – Procedură de certificare – Excludere din lista definitivă a funcționarilor autorizați să urmeze programul de formare – Articolul 45a din statut – Obligația de motivare – Eroare vădită de apreciere – Egalitate de tratament – Dreptul la apărare)

39

2019/C 25/50

Cauza T-546/17: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Haufe-Lexware/EUIPO – Le Shi Holdings (Beijing) (Leshare) [Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziţie – Cerere de înregistrare a unei mărci verbale a Uniunii Europene Leshare – Marcă internaţională verbală anterioară LEXWARE – Motiv relativ de refuz – Lipsa riscului de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] – Similitudinea semnelor]

39

2019/C 25/51

Cauza T-790/17: Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2018 – St. Andrews Links/EUIPO (ST ANDREWS) [Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ST ANDREWS – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Proveniență geografică – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]]

40

2019/C 25/52

Cauza T-791/17: Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2018 – St. Andrews Links/EUIPO (ST ANDREWS) [Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ST ANDREWS – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Proveniență geografică – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]]

41

2019/C 25/53

Cauza T-831/17: Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – DRH Licensing & Managing/EUIPO – Merck (Flexagil) [Marcă a Uniunii Europene – Procedură de decădere – Marcă a Uniunii Europene figurativă Flexagil – Utilizare serioasă a mărcii – Articolul 18 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) și articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Formă care diferă prin elemente care nu alterează caracterul distinctiv]

41

2019/C 25/54

Cauza T-36/18: Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2018 – Asahi Intecc/ EUIPO – Celesio (Celeson) [Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Înregistrare internațională care desemnează Uniunii Europeană – Marca verbală Celeson – Marca internațională verbală anterioară CELESIO – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]

42

2019/C 25/55

Cauza T-646/18: Acțiune introdusă la 26 octombrie 2018 – Bonnafous/Comisia

42

2019/C 25/56

Cauza T-653/18: Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Armani/EUIPO – Asunción (GIORGIO ARMANI le Sac 11)

43

2019/C 25/57

Cauza T-654/18: Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Armani/EUIPO – Asunción (le Sac 11)

44

2019/C 25/58

Cauza T-655/18: Acțiune introdusă la 30 octombrie 2018 – Aupicon și alții/SEAE

45

2019/C 25/59

Cauza T-658/18: Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Hästens Sängar/EUIPO (Reprezentarea unui motiv în carouri)

46

2019/C 25/60

Cauza T-661/18: Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2018 – Securitec/Comisia

46

2019/C 25/61

Cauza T-663/18: Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2018 – Nissin Foods Holdings/EUIPO – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES)

47

2019/C 25/62

Cauza T-666/18: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2018 – 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ad pepper)

48

2019/C 25/63

Cauza T-668/18: Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2018 – 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ADPepper)

49

2019/C 25/64

Cauza T-669/18: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2018 – Neoperl/EUIPO (reprezentarea a patru găuri umplute într-un model de găurire obișnuit)

50

2019/C 25/65

Cauza T-672/18: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2018 – Pyke/EUIPO – Paglieri (CLIOMAKEUP)

50

2019/C 25/66

Cauza T-674/18: Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2018 – Vattenfall Europe Nuclear Energy/Comisia

51

2019/C 25/67

Cauza T-675/18: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2018 – Trifolio-M și alții/EFSA

52

2019/C 25/68

Cauza T-678/18: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2018 – Società agricola Giusti Dal Col/EUIPO – DMC (GIUSTI WINE)

53

2019/C 25/69

Cauza T-679/18: Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2018 – Showroom/EUIPO – E-Gab (SHOWROOM)

53

2019/C 25/70

Cauza T-680/18: Acțiune introdusă la 15 noiembrie 2018 – SLL Service/EUIPO – Elfa International (LUMIN8)

54

2019/C 25/71

Cauza T-681/18: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2018 – Korporaciya Masternet/EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)

55

2019/C 25/72

Cauza T-682/18: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2018 – Twitter/EUIPO – Hachette Filipacchi Presse (PERISCOPE)

55

2019/C 25/73

Cauza T-683/18: Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2018 – Conte/EUIPO (CANNABIS STORE AMSTERDAM)

56

2019/C 25/74

Cauza T-685/18: Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2018 – Apple/EUIPO – Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication (SWIFT)

57

2019/C 25/75

Cauza T-686/18: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2018 – LegalCareers/EUIPO (LEGALCAREERS)

58

2019/C 25/76

Cauza T-687/18: Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2018 – Pilatus Bank/BCE

59

2019/C 25/77

Cauza T-688/18: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2018 – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf/EUIPO – Brigade Electronics Group (CORNEREYE)

59

2019/C 25/78

Cauza T-689/18: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2018 – Executive Selling/EUIPO (EXECUTIVE SELLING)

60

2019/C 25/79

Cauza T-695/18: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Werner/EUIPO – Merck (fLORAMED)

61

2019/C 25/80

Cauza T-697/18: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Aldi/EUIPO – Titlbach (ALTISPORT)

61

2019/C 25/81

Cauza T-700/18: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Kalypso Media Group/EUIPO – Wizards of the Coast (DUNGEONS)

62

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/1

---

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(2019/C 25/01)

Ultima publicație

JO C 16, 14.1.2019

Publicații anterioare

JO C 4, 7.1.2019

JO C 455, 17.12.2018

JO C 445, 10.12.2018

JO C 436, 3.12.2018

JO C 427, 26.11.2018

JO C 408, 12.11.2018

Aceste texte sunt disponibile pe

EUR-Lex: https://eur-lex.europa.eu

---

V Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/2 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/2

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 noiembrie 2018 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene (C-626/15), Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene (C-659/16)

(Cauzele conexate C-626/15 și C-659/16) (1)

([Acțiune în anulare - Decizie a Comitetului Reprezentanților Permanenți (Coreper) - Decizie prin care se aprobă supunerea unui document de reflecție unui organism internațional - Admisibilitate - Act atacabil - Competență exclusivă, partajată sau complementară a Uniunii Europene - Acțiune exclusivă a Uniunii în cadrul unui organism internațional sau participare a statelor membre alături de aceasta - Conservarea resurselor biologice ale mării - Pescuit - Protecția mediului - Cercetare - Zone marine protejate (ZMP) - Tratatul privind Antarctica - Convenția privind conservarea faunei și florei marine din Antarctica - Marea Weddell și Marea Ross])

(2019/C 25/02)

Limba de procedură: franceza

Părțile

(C-626/15)

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouquet, E. Paasivirta și C. Hermes, agenți)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți:A. Westerhof Löfflerová, R. Liudvinaviciute-Cordeiro și M. Simm, agenți)

Interveniente în susținerea pârâtului: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze, J. Möller, K. Stranz și S. Eisenberg, agenți), Republica Elenă (reprezentanți: G. Karipsiadis și K. Boskovits, agenți), Regatul Spaniei (reprezentant: M. A. Sampol Pucurull, agent), Republica Franceză (reprezentanți: F. Fize, D. Colas, G. de Bergues și B. Fodda, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. Gijzen, M. Bulterman și M. Noort, agenți), Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo și M. L. Duarte, agenți), Republica Finlanda (reprezentant: J. Heliskoski, agent), Regatul Suediei (reprezentant: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, L. Zettergren și L. Swedenborg, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: C. Brodie, agent, asistată de J. Holmes, QC)

(C-659/16)

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouquet, E. Paasivirta și C. Hermes, agenți)

Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. Westerhof Löfflerová, R. Liudvinaviciute-Cordeiro și M. Simm, agenți)

Interveniente în susținerea pârâtului: Regatul Belgiei (reprezentanți: J. Van Holm, C. Pochet și L. Van den Broeck, agenți), Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze, J. Möller și S. Eisenberg, agenți), Regatul Spaniei (reprezentant: M. A. Sampol Pucurull, agent), Republica Franceză (reprezentanți: D. Colas și B. Fodda, agenți), Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: D. Holderer, agent), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: B. Koopman, M. Bulterman și M. Noort, agenți), Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo și L. Medeiros, agenți), Republica Finlanda (reprezentant: J. Heliskoski, agent), Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev și L. Zettergren, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: C. Brodie și G. Brown, agenți, asistate de J. Holmes, QC, și de J. Gregory, barrister)

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunile. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunile.

| 2) | Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene. |
| --- | --- |

2)

Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

| 3) | Regatul Belgiei, Republica Federală Germania, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Marele Ducat al Luxemburgului, Regatul Țărilor de Jos, Republica Portugheză, Republica Finlanda, Regatul Suediei, precum și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Regatul Belgiei, Republica Federală Germania, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Marele Ducat al Luxemburgului, Regatul Țărilor de Jos, Republica Portugheză, Republica Finlanda, Regatul Suediei, precum și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 59, 15.2.2016.

JO C 38, 6.2.2017.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/3

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria – Italia) – Fortunata Silvia Fontana/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria

(Cauza C-648/16) (1)

([Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 273 - Rectificarea impunerii - Metodă de evaluare a bazei de impozitare prin inducție - Drept de deducere a TVA ului - Prezumție - Principiile neutralității și proporționalității - Lege națională care bazează calcularea TVA ului pe cifra de afaceri prezumată])

(2019/C 25/03)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Fortunata Silvia Fontana

Pârâtă: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria

Dispozitivul

Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, precum și principiile neutralității fiscale și proporționalității trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care autorizează o administrație fiscală, în caz de neconcordanțe grave între veniturile declarate și veniturile estimate pe baza unor studii sectoriale, să recurgă la o metodă inductivă, întemeiată pe astfel de studii sectoriale, pentru a determina cuantumul cifrei de afaceri realizate de o persoană impozabilă și să efectueze, în consecință, o rectificare a impunerii, care să oblige la plata unui cuantum suplimentar de taxă pe valoarea adăugată (TVA), cu condiția ca această reglementare și aplicarea acesteia să permită persoanei impozabile, cu respectarea principiilor neutralității fiscale și proporționalității, precum și a dreptului la apărare, să conteste rezultatele obținute prin această metodă, pe baza tuturor probelor contrare de care dispune, și să își exercite dreptul de deducere în conformitate cu dispozițiile care figurează în titlul X din Directiva 2006/112, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.

---

(1)  JO C 86, 20.3.2017.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/4

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Alba Iulia – România) – Lucreţiu Hadrian Vădan/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba

(Cauza C-664/16) (1)

((Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată - Directiva 2006/112/CE - Articolele 167, 168, 178 și 273 - Sfera de aplicare a dreptului de deducere - Lipsa facturilor - Recurgere la o expertiză judiciară - Sarcina probei privind dreptul de deducere - Principiile neutralității fiscale și proporționalității))

(2019/C 25/04)

Limba de procedură: româna

Instanța de trimitere

Curtea de Apel Alba Iulia

Părțile din procedura principală

Reclamant: Lucreţiu Hadrian Vădan

Pârâte: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba

Dispozitivul

Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, în special articolul 167, articolul 168, articolul 178 litera (a) și articolul 179 din aceasta, precum și principiile neutralității taxei pe valoarea adăugată (TVA) și proporționalității trebuie interpretate în sensul că, în împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, o persoană impozabilă care nu este în măsură să furnizeze proba cuantumului TVA ului pe care l-a achitat în amonte prin prezentarea unor facturi sau a oricăror alte documente nu poate beneficia de un drept de deducere a TVA ului exclusiv pe baza unei estimări rezultate dintr-o expertiză dispusă de o instanță națională.

---

(1)  JO C 104, 3.4.2017.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/4

---

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Novartis Farma SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Roche Italia SpA, Consiglio Superiore di Sanità

(Cauza C-29/17) (1)

([Trimitere preliminară - Medicamente de uz uman - Directiva 2001/83/CE - Articolul 3 punctul 1 - Articolul 6 - Directiva 89/105/CEE - Regulamentul (CE) nr. 726/2004 - Articolele 3, 25 și 26 - Reambalarea unui medicament în vederea utilizării sale pentru un tratament neacoperit de autorizația sa de introducere pe piață (în afara autorizației de introducere pe piață) - Suportare de către sistemul național de asigurări de sănătate])

(2019/C 25/05)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Consiglio di Stato

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Novartis Farma SpA

Pârâți: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Roche Italia SpA, Consiglio Superiore di Sanità

cu participarea: Ministero della Salute, Regione Veneto, Società Oftalmologica Italiana (SOI) – Associazione Medici Oculisti Italiani (AMOI), Regione Emilia-Romagna

Dispozitivul

| 1) | Articolul 3 punctul 1 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2012/26/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012, trebuie interpretat în sensul că medicamentul Avastin, după ce a fost reambalat în condițiile prevăzute de măsurile naționale în discuție în litigiul principal, intră în domeniul de aplicare al Directivei 2001/83, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2012/26. |
| --- | --- |

1)

Articolul 3 punctul 1 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2012/26/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012, trebuie interpretat în sensul că medicamentul Avastin, după ce a fost reambalat în condițiile prevăzute de măsurile naționale în discuție în litigiul principal, intră în domeniul de aplicare al Directivei 2001/83, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2012/26.

| 2) | Articolul 6 din Directiva 2001/83, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2012/26, trebuie interpretat în sensul că nu se opune unor măsuri naționale precum cele în discuție în litigiul principal, care definesc condițiile în care medicamentul Avastin poate fi reambalat pentru utilizarea sa în tratarea unor indicații oftalmologice neacoperite de autorizația sa de introducere pe piață. |
| --- | --- |

2)

Articolul 6 din Directiva 2001/83, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2012/26, trebuie interpretat în sensul că nu se opune unor măsuri naționale precum cele în discuție în litigiul principal, care definesc condițiile în care medicamentul Avastin poate fi reambalat pentru utilizarea sa în tratarea unor indicații oftalmologice neacoperite de autorizația sa de introducere pe piață.

| 3) | Articolele 3, 25 și 26 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1027/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei măsuri naționale precum cea rezultată din articolul 1 alineatul 4 bis din decreto-legge 21 ottobre 1996, n. 536, recante „Misure per il contenimento della spesa farmaceutica e la rideterminazione del tetto di spesa per l’anno 1996”, convertito dalla legge del 23 dicembre 1996, n. 648 (Decretul lege nr. 536 din 21 octombrie 1996 privind „Măsuri de control al cheltuielilor farmaceutice și de redefinire a nivelului maxim al cheltuielilor pentru anul 1996”, aprobat prin Legea nr. 648 din 23 decembrie 1996), astfel cum a fost modificat prin decreto-legge del 20 marzo 2014, n. 36, convertito dalla legge del 16 maggio 2014, n. 79 (Decretul lege nr. 36 din 20 martie 2014, aprobat prin Legea nr. 79 din 16 mai 2014), care autorizează Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) [Agenția Italiană pentru Medicamente (AIFA)] să supravegheze medicamentele, precum Avastin, a căror utilizare în afara autorizației de introducere pe piață este suportată de Servizio Sanitario Nazionale (Serviciul Național de Sănătate, Italia) și să adopte, dacă este cazul, măsurile necesare pentru asigurarea siguranței pacienților. |
| --- | --- |

3)

Articolele 3, 25 și 26 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1027/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei măsuri naționale precum cea rezultată din articolul 1 alineatul 4 bis din decreto-legge 21 ottobre 1996, n. 536, recante „Misure per il contenimento della spesa farmaceutica e la rideterminazione del tetto di spesa per l’anno 1996”, convertito dalla legge del 23 dicembre 1996, n. 648 (Decretul lege nr. 536 din 21 octombrie 1996 privind „Măsuri de control al cheltuielilor farmaceutice și de redefinire a nivelului maxim al cheltuielilor pentru anul 1996”, aprobat prin Legea nr. 648 din 23 decembrie 1996), astfel cum a fost modificat prin decreto-legge del 20 marzo 2014, n. 36, convertito dalla legge del 16 maggio 2014, n. 79 (Decretul lege nr. 36 din 20 martie 2014, aprobat prin Legea nr. 79 din 16 mai 2014), care autorizează Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) [Agenția Italiană pentru Medicamente (AIFA)] să supravegheze medicamentele, precum Avastin, a căror utilizare în afara autorizației de introducere pe piață este suportată de Servizio Sanitario Nazionale (Serviciul Național de Sănătate, Italia) și să adopte, dacă este cazul, măsurile necesare pentru asigurarea siguranței pacienților.

---

(1)  JO C 195, 19.6.2017.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/5 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/5

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Constanţa – România) – Sindicatul Familia Constanţa, Ustinia Cvas și alții/Direcţia Generală de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului Constanţa

(Cauza C-147/17) (1)

([Trimitere preliminară - Protecția securității și a sănătății lucrătorilor - Organizarea timpului de lucru - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 31 - Directiva 2003/88/CE - Domeniu de aplicare - Derogare - Articolul 1 alineatul (3) - Directiva 89/391/CEE - Articolul 2 alineatul (2) - Activitate de asistent maternal])

(2019/C 25/06)

Limba de procedură: româna

Instanța de trimitere

Curtea de Apel Constanţa

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Sindicatul Familia Constanţa, Ustinia Cvas, Silvica Jianu, Dumitra Bocu, Cader Aziz, Georgeta Crângaşu, Sema Cutlacai

Pârâtă: Direcţia Generală de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului Constanţa

Dispozitivul

Articolul 1 alineatul (3) din Directiva 2003/88/CE a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru coroborat cu articolul 2 alineatul (2) din Directiva 89/391/CEE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iunie 1989 privind punerea în aplicare de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și sănătății lucrătorilor la locul de muncă trebuie interpretat în sensul că nu se încadrează în domeniul de aplicare al Directivei 2003/88 activitatea de asistent maternal care constă, în cadrul unui raport de muncă cu o autoritate publică, în primirea și integrarea unui copil în căminul propriu și în asigurarea, în mod continuu, a dezvoltării armonioase și a educației acestui copil.

---

(1)  JO C 231, 17.7.2017.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/6 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/6

---

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie]preliminară formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Regatul Unit) – Swedish Match AB/Secretary of State for Health

(Cauza C-151/17) (1)

([Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun - Directiva 2014/40/UE - Articolul 1 litera (c) și articolul 17 - Interdicția introducerii pe piață a produselor din tutun pentru uz oral - Validitate])

(2019/C 25/07)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Swedish Match AB

Pârât: Secretary of State for Health

Cu participarea: New Nicotine Alliance,

Dispozitivul

Examinarea întrebării adresate nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 1 litera (c) și a articolului 17 din Directiva 2014/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun și a produselor conexe și de abrogare a Directivei 2001/37/CE.

---

(1)  JO C 161, 22.5.2017.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/7 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/7

---

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Spania) – Pedro Viejobueno Ibáñez, Emilia de la Vara González/Consejería de Educación de Castilla-La Mancha

(Cauza C-245/17) (1)

((Trimitere preliminară - Directiva 1999/70/CE - Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 4 - Principiul nediscriminării - Reglementare națională care permite rezilierea contractelor de muncă pe durată determinată atunci când motivul care a stat la baza recrutării își încetează existența - Profesori angajați pentru anul școlar - Rezilierea raportului de muncă la data încheierii cursurilor - Organizarea timpului de lucru - Directiva 2003/88/CE))

(2019/C 25/08)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Pedro Viejobueno Ibáñez, Emilia de la Vara González

Pârât: Consejería de Educación de Castilla-La Mancha

Dispozitivul

| 1) | Clauza 4 punctul 1 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată încheiat la 18 martie 1999, anexat la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care permite unui angajator să pună capăt, la data încheierii cursurilor, raportului de muncă pe durată determinată al profesorilor recrutați pentru un an școlar ca funcționari interimari, pentru motivul că condițiile de necesitate și de urgență cărora le era subordonată recrutarea lor nu mai sunt îndeplinite la această dată, în timp ce raportul de muncă pe durată nedeterminată al profesorilor care au calitatea de funcționari de carieră continuă. |
| --- | --- |

1)

Clauza 4 punctul 1 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată încheiat la 18 martie 1999, anexat la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP, trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care permite unui angajator să pună capăt, la data încheierii cursurilor, raportului de muncă pe durată determinată al profesorilor recrutați pentru un an școlar ca funcționari interimari, pentru motivul că condițiile de necesitate și de urgență cărora le era subordonată recrutarea lor nu mai sunt îndeplinite la această dată, în timp ce raportul de muncă pe durată nedeterminată al profesorilor care au calitatea de funcționari de carieră continuă.

| 2) | Articolul 7 alineatul (2) din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care permite să se pună capăt, la data încheierii cursurilor, raportului de muncă pe durată determinată al profesorilor recrutați pentru un an școlar ca funcționari interimari, chiar dacă prin aceasta profesorii sunt privați de zile de concediu de vară anual plătit aferent acestui an școlar, cu condiția ca profesorii respectivi să primească pentru aceasta o indemnizație financiară. |
| --- | --- |

2)

Articolul 7 alineatul (2) din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care permite să se pună capăt, la data încheierii cursurilor, raportului de muncă pe durată determinată al profesorilor recrutați pentru un an școlar ca funcționari interimari, chiar dacă prin aceasta profesorii sunt privați de zile de concediu de vară anual plătit aferent acestui an școlar, cu condiția ca profesorii respectivi să primească pentru aceasta o indemnizație financiară.

---

(1)  JO C 382, 13.11.2017.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/8 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/8

---

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

(Cauza C-295/17) (1)

((Trimitere preliminară - Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Domeniu de aplicare - Operațiuni impozabile - Prestare de servicii cu titlu oneros - Distincție între despăgubiri neimpozabile și prestări de servicii impozabile furnizate în schimbul plății unei „indemnizații”))

(2019/C 25/09)

Limba de procedură: portugheza

Instanța de trimitere

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Părțile din procedura principală

Reclamant: MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA

Pârâtă: Autoridade Tributária e Aduaneira

Dispozitivul

| 1) | Articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că suma prestabilită percepută de un operator economic în cazul rezilierii anticipate de către clientul său sau pentru un motiv imputabil acestuia din urmă a unui contract de prestări de servicii care prevede o perioadă minimă de contractare, sumă care corespunde celei pe care acest operator ar fi primit o în restul perioadei respective în lipsa unei astfel de rezilieri, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere, trebuie să fie considerată drept remunerație pentru o prestare de servicii efectuată cu titlu oneros și supusă ca atare acestei taxe. |
| --- | --- |

1)

Articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că suma prestabilită percepută de un operator economic în cazul rezilierii anticipate de către clientul său sau pentru un motiv imputabil acestuia din urmă a unui contract de prestări de servicii care prevede o perioadă minimă de contractare, sumă care corespunde celei pe care acest operator ar fi primit o în restul perioadei respective în lipsa unei astfel de rezilieri, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere, trebuie să fie considerată drept remunerație pentru o prestare de servicii efectuată cu titlu oneros și supusă ca atare acestei taxe.

| 2) | Nu sunt determinante pentru calificarea sumei predeterminate în contractul de prestări de servicii pe care clientul o datorează în cazul rezilierii anticipate a acestuia faptul că scopul sumei forfetare este să descurajeze clienții de la a nu respecta perioada minimă de contractare și să repare prejudiciul suferit de operator în cazul nerespectării perioadei respective, faptul că remunerația primită de un agent comercial pentru încheierea de contracte care stipulează o perioadă minimă de contractare este mai mare decât cea prevăzută în cadrul contractelor care nu prevăd o astfel de perioadă și faptul că suma facturată este calificată în dreptul național drept o clauză penală. |
| --- | --- |

2)

Nu sunt determinante pentru calificarea sumei predeterminate în contractul de prestări de servicii pe care clientul o datorează în cazul rezilierii anticipate a acestuia faptul că scopul sumei forfetare este să descurajeze clienții de la a nu respecta perioada minimă de contractare și să repare prejudiciul suferit de operator în cazul nerespectării perioadei respective, faptul că remunerația primită de un agent comercial pentru încheierea de contracte care stipulează o perioadă minimă de contractare este mai mare decât cea prevăzută în cadrul contractelor care nu prevăd o astfel de perioadă și faptul că suma facturată este calificată în dreptul național drept o clauză penală.

---

(1)  JO C 256, 7.8.2017.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/9 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/9

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de commerce de Liège – Belgia) – Zako SPRL/Sanidel SA

(Cauza C-452/17) (1)

([Trimitere preliminară - Agenți comerciali independenți - Directiva 86/653/CEE - Articolul 1 alineatul (2) - Noțiunea „agent comercial” - Intermediar independent care își desfășoară activitatea din întreprinderea comitentului - Îndeplinirea altor sarcini decât cele legate de negocierea vânzării sau a cumpărării mărfurilor pentru comitent])

(2019/C 25/10)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Tribunal de commerce de Liège

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Zako SPRL

Pârâtă: Sanidel SA

Dispozitivul

| 1) | Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 86/653/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți trebuie interpretat în sensul că împrejurarea că o persoană a cărei sarcină permanentă constă fie în negocierea vânzării sau a cumpărării de mărfuri pentru o altă persoană, fie în negocierea și încheierea respectivelor tranzacții în numele și pe seama acesteia își desfășoară activitatea de la sediul celei din urmă nu se opune ca aceasta să poată fi calificată drept „agent comercial”, în sensul dispoziției menționate, cu condiția ca această împrejurare să nu împiedice persoana respectivă să își desfășoare activitatea în mod independent, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere. |
| --- | --- |

1)

Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 86/653/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1986 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți trebuie interpretat în sensul că împrejurarea că o persoană a cărei sarcină permanentă constă fie în negocierea vânzării sau a cumpărării de mărfuri pentru o altă persoană, fie în negocierea și încheierea respectivelor tranzacții în numele și pe seama acesteia își desfășoară activitatea de la sediul celei din urmă nu se opune ca aceasta să poată fi calificată drept „agent comercial”, în sensul dispoziției menționate, cu condiția ca această împrejurare să nu împiedice persoana respectivă să își desfășoare activitatea în mod independent, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

| 2) | Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 86/653 trebuie interpretat în sensul că împrejurarea că o persoană desfășoară nu numai activități care constau fie în negocierea vânzării sau a cumpărării de mărfuri pentru o altă persoană, fie în negocierea și încheierea respectivelor tranzacții în numele și pe seama acesteia, ci și activități de altă natură pentru aceeași persoană, fără ca acestea din urmă să fie secundare în raport cu cele dintâi, nu se opune ca aceasta să fie calificată drept „agent comercial” în sensul directivei menționate, cu condiția ca această împrejurare să nu o împiedice să desfășoare în mod independent cele dintâi activități, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere. |
| --- | --- |

2)

Articolul 1 alineatul (2) din Directiva 86/653 trebuie interpretat în sensul că împrejurarea că o persoană desfășoară nu numai activități care constau fie în negocierea vânzării sau a cumpărării de mărfuri pentru o altă persoană, fie în negocierea și încheierea respectivelor tranzacții în numele și pe seama acesteia, ci și activități de altă natură pentru aceeași persoană, fără ca acestea din urmă să fie secundare în raport cu cele dintâi, nu se opune ca aceasta să fie calificată drept „agent comercial” în sensul directivei menționate, cu condiția ca această împrejurare să nu o împiedice să desfășoare în mod independent cele dintâi activități, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

---

(1)  JO C 347, 16.10.2017.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/10 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/10

---

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics

(Cauza C-575/17) (1)

((Trimitere preliminară - Libera circulație a capitalurilor - Reținere la sursă asupra valorii brute a dividendelor de origine națională plătite unor societăți nerezidente - Reportare a impozitării dividendelor distribuite unei societăți rezidente în cazul unui exercițiu financiar deficitar - Diferență de tratament - Justificare - Comparabilitate - Repartizare echilibrată a competenței de impozitare între statele membre - Eficacitatea colectării impozitului - Proporționalitate - Discriminare))

(2019/C 25/11)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamante: Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA

Pârât: Ministre de l'Action et des Comptes publics

Dispozitivul

Articolele 63 și 65 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia dividendele distribuite de o societate rezidentă fac obiectul unei rețineri la sursă în cazul în care sunt primite de o societate nerezidentă, în timp ce, atunci când sunt primite de o societate rezidentă, impozitarea acestora potrivit regimului de drept comun al impozitului pe profit nu se realizează la sfârșitul exercițiului financiar în cursul căruia au fost primite decât cu condiția ca rezultatul acestei societăți să fi fost profitabil în cursul respectivului exercițiu financiar, o astfel de impozitare putând, eventual, să nu intervină niciodată în cazul în care societatea respectivă își încetează activitatea fără să fi realizat profit de la perceperea acestor dividende.

---

(1)  JO C 437, 18.12.2017.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/10 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/10

---

Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Supremo – Spania) – Ministerio de Defensa/Ana de Diego Porras

(Cauza C-619/17) (1)

((Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 1999/70/CE - Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP - Clauza 4 - Principiul nediscriminării - Justificare - Clauza 5 - Măsuri pentru a preveni abuzurile care rezultă din folosirea contractelor sau a raporturilor de muncă pe durată determinată succesive - Indemnizație în cazul rezilierii unui contract de muncă pe durată nedeterminată pentru un motiv obiectiv - Lipsa unei indemnizații la expirarea termenului unui contract de muncă pe durată determinată de „interinidad”))

(2019/C 25/12)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Tribunal Supremo

Părțile din procedura principală

Reclamant: Ministerio de Defensa

Pârâtă: Ana de Diego Porras

Dispozitivul

| 1) | Clauza 4 punctul 1 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, anexat la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care nu prevede plata niciunei indemnizații lucrătorilor angajați în temeiul unor contracte de muncă pe durată determinată încheiate pentru a înlocui un lucrător care are dreptul la păstrarea locului său de muncă, precum contractul de „interinidad” în discuție în litigiul principal, la împlinirea termenului pentru care au fost încheiate aceste contracte, în condițiile în care lucrătorilor pe durată nedeterminată le este acordată o indemnizație la rezilierea contractului lor de muncă pentru un motiv obiectiv. |
| --- | --- |

1)

Clauza 4 punctul 1 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat la 18 martie 1999, anexat la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care nu prevede plata niciunei indemnizații lucrătorilor angajați în temeiul unor contracte de muncă pe durată determinată încheiate pentru a înlocui un lucrător care are dreptul la păstrarea locului său de muncă, precum contractul de „interinidad” în discuție în litigiul principal, la împlinirea termenului pentru care au fost încheiate aceste contracte, în condițiile în care lucrătorilor pe durată nedeterminată le este acordată o indemnizație la rezilierea contractului lor de muncă pentru un motiv obiectiv.

| 2) | Clauza 5 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, anexat la Directiva 1999/70, trebuie interpretată în sensul că este de competența instanței naționale să aprecieze, în conformitate cu toate normele dreptului național aplicabile, dacă o măsură, precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede plata obligatorie a unei indemnizații lucrătorilor angajați în temeiul anumitor contracte de muncă pe durată determinată la împlinirea termenului pentru care au fost încheiate aceste contracte constituie o măsură adecvată pentru prevenirea și, dacă este cazul, sancționarea abuzurilor care rezultă din utilizarea contractelor sau a raporturilor de muncă pe durată determinată succesive sau o măsură legală echivalentă, în sensul acestei dispoziții. |
| --- | --- |

2)

Clauza 5 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, anexat la Directiva 1999/70, trebuie interpretată în sensul că este de competența instanței naționale să aprecieze, în conformitate cu toate normele dreptului național aplicabile, dacă o măsură, precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede plata obligatorie a unei indemnizații lucrătorilor angajați în temeiul anumitor contracte de muncă pe durată determinată la împlinirea termenului pentru care au fost încheiate aceste contracte constituie o măsură adecvată pentru prevenirea și, dacă este cazul, sancționarea abuzurilor care rezultă din utilizarea contractelor sau a raporturilor de muncă pe durată determinată succesive sau o măsură legală echivalentă, în sensul acestei dispoziții.

| 3) | În ipoteza în care instanța națională constată că o măsură, precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede plata obligatorie a unei indemnizații lucrătorilor angajați în temeiul anumitor contracte de muncă pe durată determinată la împlinirea termenului pentru care au fost încheiate aceste contracte, constituie o măsură adecvată pentru prevenirea și, dacă este cazul, sancționarea abuzurilor care rezultă din utilizarea contractelor sau a raporturilor de muncă pe durată determinată succesive ori o măsură legală echivalentă, în sensul clauzei 5 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, anexat la Directiva 1999/70, această dispoziție trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia expirarea termenului contractelor de muncă pe durată determinată din anumite categorii determină plata, către lucrătorii angajați în temeiul acestor contracte, a unei astfel de indemnizații, în timp ce expirarea termenului contractelor de muncă pe durată determinată din alte categorii nu determină acordarea, către lucrătorii angajați în temeiul acestor din urmă contracte, a niciunei indemnizații, cu excepția cazului în care nu există nicio altă măsură eficientă în ordinea juridică națională pentru a evita și a sancționa asemenea abuzuri față de acești din urmă lucrători, ceea ce revine instanței de trimitere să verifice. |
| --- | --- |

3)

În ipoteza în care instanța națională constată că o măsură, precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede plata obligatorie a unei indemnizații lucrătorilor angajați în temeiul anumitor contracte de muncă pe durată determinată la împlinirea termenului pentru care au fost încheiate aceste contracte, constituie o măsură adecvată pentru prevenirea și, dacă este cazul, sancționarea abuzurilor care rezultă din utilizarea contractelor sau a raporturilor de muncă pe durată determinată succesive ori o măsură legală echivalentă, în sensul clauzei 5 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, anexat la Directiva 1999/70, această dispoziție trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia expirarea termenului contractelor de muncă pe durată determinată din anumite categorii determină plata, către lucrătorii angajați în temeiul acestor contracte, a unei astfel de indemnizații, în timp ce expirarea termenului contractelor de muncă pe durată determinată din alte categorii nu determină acordarea, către lucrătorii angajați în temeiul acestor din urmă contracte, a niciunei indemnizații, cu excepția cazului în care nu există nicio altă măsură eficientă în ordinea juridică națională pentru a evita și a sancționa asemenea abuzuri față de acești din urmă lucrători, ceea ce revine instanței de trimitere să verifice.

---

(1)  JO C 22, 22.1.2018.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/11 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/11

---

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 noiembrie (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG/Finanzamt Feldkirch

(Cauza C-625/17) (1)

((Trimitere preliminară - Articolele 56 și 63 TFUE - Libera prestare a serviciilor și libera circulație a capitalurilor - Instituții de credit - Taxă de stabilitate și contribuția specială la această taxă calculate pe baza totalului bilanțului neconsolidat al instituțiilor de credit stabilite în Austria - Includerea operațiunilor bancare cu caracter transfrontalier - Excluderea operațiunilor efectuate de filiale într-un alt stat membru - Diferență de tratament - Restricție - Justificare))

(2019/C 25/13)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Verwaltungsgerichtshof

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG

Pârâtă: Finanzamt Feldkirch

Dispozitivul

Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în măsura în care impune instituțiilor de credit stabilite în Austria care, precum cea în discuție în litigiul principal, furnizează servicii clienților cu reședința în alte state membre fără a recurge la sedii permanente stabilite în acestea să achite o taxă determinată în funcție de „totalul bilanțului neconsolidat mediu”, care cuprinde operațiunile bancare efectuate de aceste instituții în mod direct cu resortisanți ai altor state membre, în condițiile în care exclude aceleași operațiuni realizate de filiale ale instituțiilor de credit stabilite în Austria atunci când aceste filiale sunt stabilite în alte state membre.

---

(1)  JO C 112, 26.3.2018.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/12

---

Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Okresný súd Dunajská Streda – Slovacia) – ZSE Energia și alții/RG

(Cauza C-627/17) (1)

([Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 861/2007 - Procedura europeană cu privire la cererile cu valoare redusă - Articolul 2 alineatul (1) și articolul (3) alineatul (1) - Domenii de aplicare - Noţiunea „părţi” - Cauze transfrontaliere])

(2019/C 25/14)

Limba de procedură: slovaca

Instanța de trimitere

Okresný súd Dunajská Streda

Părțile din procedura principală

Reclamantă: ZSE Energia a.s.

Pârât: RG

Cu participarea: ZSE Energia CZ, s. r. o.

Dispozitivul

| 1) | Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 861/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 de stabilire a unei proceduri europene cu privire la cererile cu valoare redusă, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 517/2013 al Consiliului din 13 mai 2013, trebuie interpretat în sensul că noțiunea „părţi” vizează numai reclamantul şi pârâtul din litigiul principal. |
| --- | --- |

1)

Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 861/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 de stabilire a unei proceduri europene cu privire la cererile cu valoare redusă, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 517/2013 al Consiliului din 13 mai 2013, trebuie interpretat în sensul că noțiunea „părţi” vizează numai reclamantul şi pârâtul din litigiul principal.

| 2) | Articolul 2 alineatul (1) și articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 861/2007, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 517/2013, trebuie interpretate în sensul că un litigiu precum litigiul principal, în care reclamantul și pârâtul își au domiciliul sau reședința obișnuită în același stat membru în care se află instanța sesizată nu intră în domeniul de aplicare al acestui regulament. |
| --- | --- |

2)

Articolul 2 alineatul (1) și articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 861/2007, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 517/2013, trebuie interpretate în sensul că un litigiu precum litigiul principal, în care reclamantul și pârâtul își au domiciliul sau reședința obișnuită în același stat membru în care se află instanța sesizată nu intră în domeniul de aplicare al acestui regulament.

---

(1)  JO C 42, 5.2.2018.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/13 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/13

---

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de l’Hof van beroep te Antwerpen – Belgia) – Vlaamse Gewest, reprezentată de Vlaamse regering în persoana Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, Vlaams Gewest, reprezentată de Vlaamse regering în persoana Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw/Johannes Huijbrechts

(Cauza C-679/17) (1)

((Trimitere preliminară - Libera circulație a capitalurilor - Restricții - Legislație fiscală - Impozit pe succesiuni - Păduri administrate în mod durabil - Scutire - Protecția suprafeței forestiere))

(2019/C 25/15)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Hof van beroep te Antwerpen

Părțile din procedura principală

Reclamante: Vlaamse Gewest, reprezentată de Vlaamse regering în persoana Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, reprezentată de Vlaamse regering în persoana Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw

Pârât: Johannes Huijbrechts

Dispozitivul

Articolul 63 TFUE trebuie interpretat în sensul că acesta se opune unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, care acordă un avantaj fiscal pentru pădurile dobândite pe cale succesorală, cu condiția ca acestea să facă obiectul unei administrări durabile conform termenilor definiți de dreptul național, dar limitează acest avantaj la pădurile care sunt situate pe teritoriul acestui stat membru.

---

(1)  JO C 94, 12.3.2018.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/13 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/13

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 noiembrie 2018 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Austria) – Ahmad Shah Ayubi/Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

(Cauza C-713/17) (1)

((Trimitere preliminară - Directiva 2011/95/UE - Standarde referitoare la conținutul protecției internaționale - Statutul de refugiat - Articolul 29 - Protecție socială - Tratament diferențiat - Refugiați care beneficiază de un drept de ședere temporară))

(2019/C 25/16)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

Părțile din procedura principală

Reclamant: Ahmad Shah Ayubi

Pârâtă: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

Dispozitivul

| 1) | Articolul 29 din Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede că refugiaților care beneficiază de un drept de ședere temporară într-un stat membru li se acordă prestații de asistență socială în cuantum inferior celui al prestațiilor acordate resortisanților acestui stat membru și refugiaților care beneficiază de un drept de ședere permanentă în statul membru menționat. |
| --- | --- |

1)

Articolul 29 din Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate trebuie să fie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede că refugiaților care beneficiază de un drept de ședere temporară într-un stat membru li se acordă prestații de asistență socială în cuantum inferior celui al prestațiilor acordate resortisanților acestui stat membru și refugiaților care beneficiază de un drept de ședere permanentă în statul membru menționat.

| 2) | Un refugiat poate invoca în fața instanțelor naționale incompatibilitatea unei reglementări precum cea în discuție în litigiul principal cu articolul 29 alineatul (1) din Directiva 2011/95, cu scopul eliminării restricțiilor privind drepturile sale, pe care le prevede această reglementare. |
| --- | --- |

2)

Un refugiat poate invoca în fața instanțelor naționale incompatibilitatea unei reglementări precum cea în discuție în litigiul principal cu articolul 29 alineatul (1) din Directiva 2011/95, cu scopul eliminării restricțiilor privind drepturile sale, pe care le prevede această reglementare.

---

(1)  JO C 123, 9.4.2018.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/14 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/14

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 26 iulie 2018 – SD/Agrárminiszter

(Cauza C-490/18)

(2019/C 25/17)

Limba de procedură: maghiara

Instanța de trimitere:

Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Părțile din procedura principală

Reclamant: SD

Pârât: Agrárminiszter

Întrebările preliminare

| 1. | Noțiunea „metodă fiabilă” la care se referă articolul 2 din Regulamentul delegat (UE) 2015/1366 (1), care este utilizată pentru a se stabili, în fiecare an în perioada 1 septembrie-31 decembrie, numărul de stupi, trebuie interpretată în sensul că solicitantul ajutoarelor este cel care trebuie să comunice numărul de colonii de albine și, în cazul unui răspuns afirmativ, este aceasta o metodă fiabilă? |
| --- | --- |

1.

Noțiunea „metodă fiabilă” la care se referă articolul 2 din Regulamentul delegat (UE) 2015/1366 (1), care este utilizată pentru a se stabili, în fiecare an în perioada 1 septembrie-31 decembrie, numărul de stupi, trebuie interpretată în sensul că solicitantul ajutoarelor este cel care trebuie să comunice numărul de colonii de albine și, în cazul unui răspuns afirmativ, este aceasta o metodă fiabilă?

| 2. | În cazul în care, în conformitate cu articolul 2 din Regulamentul delegat 2015/1366, datorită caracteristicilor biologice ale albinelor, trebuie să se stabilească în fiecare an, în perioada 1 septembrie-31 decembrie, numărul de stupi – pe care se bazează ajutoarele pentru apicultură –, dispoziția menționată trebuie interpretată în sensul că statele membre pot deroga de la această regulă? |
| --- | --- |

2.

În cazul în care, în conformitate cu articolul 2 din Regulamentul delegat 2015/1366, datorită caracteristicilor biologice ale albinelor, trebuie să se stabilească în fiecare an, în perioada 1 septembrie-31 decembrie, numărul de stupi – pe care se bazează ajutoarele pentru apicultură –, dispoziția menționată trebuie interpretată în sensul că statele membre pot deroga de la această regulă?

| 3. | În cazul unui răspuns afirmativ, legislația națională poate dispune stabilirea retroactivă, în luna ianuarie, a numărului necesar de colonii de albine? |
| --- | --- |

3.

În cazul unui răspuns afirmativ, legislația națională poate dispune stabilirea retroactivă, în luna ianuarie, a numărului necesar de colonii de albine?

| 4. | Faptul că fondurile Uniunii trebuie alocate pentru programele apicole din perioada 2017-2019 pe baza numărului de stupi comunicat în anul 2013 de statele membre în programele lor apicole respective pentru perioada 2014-2016 trebuie interpretat în sensul că numărul de stupi necesar pentru repartizarea ajutoarelor poate fi, de asemenea, stabilit în mod diferit după perioada care s a încheiat la 31 decembrie 2016, care servește ca bază pentru repartizarea ajutoarelor corespunzătoare anului 2017? |
| --- | --- |

4.

Faptul că fondurile Uniunii trebuie alocate pentru programele apicole din perioada 2017-2019 pe baza numărului de stupi comunicat în anul 2013 de statele membre în programele lor apicole respective pentru perioada 2014-2016 trebuie interpretat în sensul că numărul de stupi necesar pentru repartizarea ajutoarelor poate fi, de asemenea, stabilit în mod diferit după perioada care s a încheiat la 31 decembrie 2016, care servește ca bază pentru repartizarea ajutoarelor corespunzătoare anului 2017?

| 5. | Regulamentul (UE) menționat anterior trebuie interpretat în sensul că permite adoptarea unei norme juridice naționale care condiționează acordarea unui ajutor de minimis de respectarea unei cerințe care nu este conformă cu dreptul Uniunii? Ajutoarele prevăzute de dreptul Uniunii trebuie să fie adecvate și în practică pentru a încuraja exercitarea activității apicole? |
| --- | --- |

5.

Regulamentul (UE) menționat anterior trebuie interpretat în sensul că permite adoptarea unei norme juridice naționale care condiționează acordarea unui ajutor de minimis de respectarea unei cerințe care nu este conformă cu dreptul Uniunii? Ajutoarele prevăzute de dreptul Uniunii trebuie să fie adecvate și în practică pentru a încuraja exercitarea activității apicole?

---

(1)  Regulamentul delegat (UE) 2015/1366 al Comisiei din 11 mai 2015 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește ajutoarele din sectorul apicol (JO 2015, L 211, p. 3).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/15 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/15

---

Recurs introdus la 18 septembrie 2018 de Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 12 iulie 2018 în cauza T-41/17, Lotte Co. Ltd/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

(Cauza C-580/18 P)

(2019/C 25/18)

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurentă: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (reprezentanți: Dr. A. Jaeger-Lenz, Rechtsanwältin, C. Elkemann, Rechtsanwältin, Dr. A. Lambrecht, Rechtsanwalt)

Celelalte părţi din procedură: Lotte Co. Ltd, Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

Concluziile recurentei

| — | Anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 12 iulie 2018 (T-41/17), și respingerea acțiunii formulate împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 28 octombrie 2016 (cauza R-0250/2016-5); |
| --- | --- |

—

Anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 12 iulie 2018 (T-41/17), și respingerea acțiunii formulate împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 28 octombrie 2016 (cauza R-0250/2016-5);

| — | cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare după anularea hotărârii Tribunalului; |
| --- | --- |

—

cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare după anularea hotărârii Tribunalului;

| — | obligarea reclamantei (Lotte Co. Ltd) la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea reclamantei (Lotte Co. Ltd) la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Recurenta invocă următoarele motive de recurs:

| 1. | Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept în exercitarea competenței sale de modificare în conformitate cu articolul 65 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), deși camera de recurs nu a făcut constatări suficiente cu privire la problema frecvenței și a constanței în timp a utilizării. Prin aceasta se aduce atingere intereselor recurentei, deoarece constatările Tribunalului sunt insuficiente și nu iau în considerare probele pertinente. În cazul în care camera de recurs ar fi făcut deja astfel de constatări, recurenta le-ar fi putut ataca cu o acțiune în fața Tribunalului. |
| --- | --- |

1.

Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept în exercitarea competenței sale de modificare în conformitate cu articolul 65 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), deși camera de recurs nu a făcut constatări suficiente cu privire la problema frecvenței și a constanței în timp a utilizării. Prin aceasta se aduce atingere intereselor recurentei, deoarece constatările Tribunalului sunt insuficiente și nu iau în considerare probele pertinente. În cazul în care camera de recurs ar fi făcut deja astfel de constatări, recurenta le-ar fi putut ataca cu o acțiune în fața Tribunalului.

| 2. | La aprecierea „utilizării serioase” în sensul articolului 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009, Tribunalul se întemeiază în mare măsură pe faptul că cifrele de afaceri din facturi sunt prea mici în comparație cu cifrele de afaceri care rezultă din declarația depusă sub jurământ. Cu toate acestea, Tribunalul ar fi putut să ia în considerare, în orice caz, capacitățile obiective de producție și de distribuție din acest sector. Raporturile subiective actuale ale întreprinderii individuale nu pot juca niciun rol în privința întinderii utilizării. În plus, utilizarea unei mărci trebuie să fie considerată serioasă, chiar și atunci când nu este semnificativă în termeni cantitativi. Nu există nicio limită inferioară absolută. Nu trebuie să se procedeze la o apreciere a strategiei comerciale și a succesului comercial al produselor în cauză. Este relevantă simpla existență a unei utilizări pur simbolice. |
| --- | --- |

2.

La aprecierea „utilizării serioase” în sensul articolului 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009, Tribunalul se întemeiază în mare măsură pe faptul că cifrele de afaceri din facturi sunt prea mici în comparație cu cifrele de afaceri care rezultă din declarația depusă sub jurământ. Cu toate acestea, Tribunalul ar fi putut să ia în considerare, în orice caz, capacitățile obiective de producție și de distribuție din acest sector. Raporturile subiective actuale ale întreprinderii individuale nu pot juca niciun rol în privința întinderii utilizării. În plus, utilizarea unei mărci trebuie să fie considerată serioasă, chiar și atunci când nu este semnificativă în termeni cantitativi. Nu există nicio limită inferioară absolută. Nu trebuie să se procedeze la o apreciere a strategiei comerciale și a succesului comercial al produselor în cauză. Este relevantă simpla existență a unei utilizări pur simbolice.

| 3. | Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la interpretarea criteriului „utilizării serioase” potrivit articolului 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009, în măsura în care s-a întemeiat pe dimensiunea pieței în ansamblu, fără a lua în considerare capacitățile obiective de producție și de distribuție ale sectorului și gradul de diversificare a întreprinderilor de pe piața în cauză. |
| --- | --- |

3.

Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la interpretarea criteriului „utilizării serioase” potrivit articolului 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009, în măsura în care s-a întemeiat pe dimensiunea pieței în ansamblu, fără a lua în considerare capacitățile obiective de producție și de distribuție ale sectorului și gradul de diversificare a întreprinderilor de pe piața în cauză.

| 4. | Tribunalul a denaturat faptele referitoare la utilizarea serioasă a mărcii anterioare, omițând informații determinate din conținutul declarației sub jurământ, în special cu privire la constanța în timp a utilizării. |
| --- | --- |

4.

Tribunalul a denaturat faptele referitoare la utilizarea serioasă a mărcii anterioare, omițând informații determinate din conținutul declarației sub jurământ, în special cu privire la constanța în timp a utilizării.

| 5. | Faptul că, la aprecierea utilizării adecvate, Tribunalul s-a întemeiat în mare măsură pe raporturile subiective ale deținătorului licenței acordate de recurentă și în special pe volumul activității comerciale, precum și pe capacitățile de producție și de distribuție ale acestuia ar încălca principiul general al egalității de tratament. |
| --- | --- |

5.

Faptul că, la aprecierea utilizării adecvate, Tribunalul s-a întemeiat în mare măsură pe raporturile subiective ale deținătorului licenței acordate de recurentă și în special pe volumul activității comerciale, precum și pe capacitățile de producție și de distribuție ale acestuia ar încălca principiul general al egalității de tratament.

| 6. | O încălcare a principiului general al egalității de tratament ar rezulta și din faptul că Tribunalul s-a îndepărtat de la deciziile anterioare ale Tribunalului și ale Curții de Justiției în care Tribunalul sau Curtea au confirmat existența unei utilizări serioase în situații comparabile. |
| --- | --- |

6.

O încălcare a principiului general al egalității de tratament ar rezulta și din faptul că Tribunalul s-a îndepărtat de la deciziile anterioare ale Tribunalului și ale Curții de Justiției în care Tribunalul sau Curtea au confirmat existența unei utilizări serioase în situații comparabile.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiune codificată) (JO 2009, L 78, p. 1)

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/16 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/16

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Giudice di pace di L’Aquila (Italia) la 1 octombrie 2018 – Gabriele Di Girolamo/Ministero della Giustizia

(Cauza C-618/18)

(2019/C 25/19)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Giudice di pace di L’Aquila

Părțile din procedura principală

Reclamant: Gabriele Di Girolamo

Pârât: Ministero della Giustizia

Întrebările preliminare

| 1) | Având în vedere jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene în materia răspunderii statului italian pentru încălcarea vădită a reglementării comunitare de către instanța de ultim grad, și anume Hotărârea [din 30 septembrie 2003, Köbler, C 224/01, EU:C:2003:513, Hotărârea din 13 iunie 2006, Traghetti del Mediterraneo, C 173/03, EU:C:2006:391, și Hotărârea din 24 noiembrie 2011, Comisia/Italia, C 379/10, EU:C:2011:775], principiile generale de drept al Uniunii Europene în vigoare ale supremației dreptului Uniunii, securității juridice, protecției încrederii legitime, egalității armelor în cadrul procesului, protecției jurisdicționale efective, dreptului la o instanță independentă și, pe un plan mai general, dreptului la un proces echitabil prevăzute la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene coroborate cu articolul 267 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că dispozițiile menționate și jurisprudența citată a Curții de Justiție se opun adoptării de către un stat membru, pentru favorizarea sa și a administrațiilor sale publice, precum în speța dedusă judecății, a unei reglementări precum cea prevăzută de Legea nr. 18/2015, cu intenția declarată de a pune în aplicare hotărârile citate ale Curții de Justiție a Uniunii Europene, însă cu obiectivul, în esență, de a anihila efectele acestora și de a condiționa competența internă, care, în noua versiune a articolului 2 alineatele 3 și 3 bis din Legea nr. 117 din 13 aprilie 1988 privind răspunderea civilă a magistraților, instituie o noțiune a răspunderii pentru fapte săvârșite cu intenție sau din culpă gravă „în cazul încălcării vădite a legii și a dreptului Uniunii Europene”? Astfel, reglementarea internă menționată pune instanța națională în fața alegerii – care, indiferent cum ar fi exercitată, angajează răspunderea civilă și disciplinară față de stat în cauzele în care parte pe fond este însăși administrația publică –, precum în speța dedusă judecății, dacă să încalce reglementarea internă prin neaplicarea acesteia și prin aplicarea dreptului Uniunii Europene, astfel cum a fost interpretat de Curtea de Justiție, sau, dimpotrivă, să încalce dreptul Uniunii Europene prin aplicarea normelor interne care împiedică recunoașterea protecției efective și care contravin articolului 1 alineatul (3) și articolului 7 din Directiva 2003/88, clauzelor 2 și 4 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, pus în aplicare prin Directiva 1999/70, și articolului 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, astfel cum au fost interpretate în jurisprudența Curții de Justiție în Hotărârea [din 1 martie 2012, O’Brien, C 393/10, EU:C:2012:110, și în Hotărârea din 29 noiembrie 2017, King, C 214/16, EU:C:2017:914]. |
| --- | --- |

1)

Având în vedere jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene în materia răspunderii statului italian pentru încălcarea vădită a reglementării comunitare de către instanța de ultim grad, și anume Hotărârea [din 30 septembrie 2003, Köbler, C 224/01, EU:C:2003:513, Hotărârea din 13 iunie 2006, Traghetti del Mediterraneo, C 173/03, EU:C:2006:391, și Hotărârea din 24 noiembrie 2011, Comisia/Italia, C 379/10, EU:C:2011:775], principiile generale de drept al Uniunii Europene în vigoare ale supremației dreptului Uniunii, securității juridice, protecției încrederii legitime, egalității armelor în cadrul procesului, protecției jurisdicționale efective, dreptului la o instanță independentă și, pe un plan mai general, dreptului la un proces echitabil prevăzute la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene coroborate cu articolul 267 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că dispozițiile menționate și jurisprudența citată a Curții de Justiție se opun adoptării de către un stat membru, pentru favorizarea sa și a administrațiilor sale publice, precum în speța dedusă judecății, a unei reglementări precum cea prevăzută de Legea nr. 18/2015, cu intenția declarată de a pune în aplicare hotărârile citate ale Curții de Justiție a Uniunii Europene, însă cu obiectivul, în esență, de a anihila efectele acestora și de a condiționa competența internă, care, în noua versiune a articolului 2 alineatele 3 și 3 bis din Legea nr. 117 din 13 aprilie 1988 privind răspunderea civilă a magistraților, instituie o noțiune a răspunderii pentru fapte săvârșite cu intenție sau din culpă gravă „în cazul încălcării vădite a legii și a dreptului Uniunii Europene”? Astfel, reglementarea internă menționată pune instanța națională în fața alegerii – care, indiferent cum ar fi exercitată, angajează răspunderea civilă și disciplinară față de stat în cauzele în care parte pe fond este însăși administrația publică –, precum în speța dedusă judecății, dacă să încalce reglementarea internă prin neaplicarea acesteia și prin aplicarea dreptului Uniunii Europene, astfel cum a fost interpretat de Curtea de Justiție, sau, dimpotrivă, să încalce dreptul Uniunii Europene prin aplicarea normelor interne care împiedică recunoașterea protecției efective și care contravin articolului 1 alineatul (3) și articolului 7 din Directiva 2003/88, clauzelor 2 și 4 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, pus în aplicare prin Directiva 1999/70, și articolului 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, astfel cum au fost interpretate în jurisprudența Curții de Justiție în Hotărârea [din 1 martie 2012, O’Brien, C 393/10, EU:C:2012:110, și în Hotărârea din 29 noiembrie 2017, King, C 214/16, EU:C:2017:914].

| 2) | Numai în cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare și ținând seama de poziția adoptată de Corte costituzionale [Curtea Constituțională] italiană [în hotărârea] nr. 269/2017 din 14 decembrie 2017, ulterior Hotărârii [Curții de Justiție din 5 decembrie 2010, M.A.S. și M.B., C 42/17, EU:C:2017:936], având în vedere articolul 31 alineatul (2) și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, articolul 267 TFUE și articolul 4 din Tratatul privind Uniunea Europeană, decizia pe care Curtea de Justiție ar trebui să o pronunțe în prezenta cauză preliminară, constatând neconformitatea cu dreptul Uniunii Europene a articolului 2 alineatele 3 și 3 bis din Legea nr. 117 din 13 aprilie 1988, în contextul unei proceduri principale în care o administrație publică de stat are calitatea de pârât, poate fi asimilată unei norme de drept al Uniunii Europene care are efect direct și se aplică direct de instanța națională, permițând neaplicarea dispoziției interne contrare? |
| --- | --- |

2)

Numai în cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare și ținând seama de poziția adoptată de Corte costituzionale [Curtea Constituțională] italiană [în hotărârea] nr. 269/2017 din 14 decembrie 2017, ulterior Hotărârii [Curții de Justiție din 5 decembrie 2010, M.A.S. și M.B., C 42/17, EU:C:2017:936], având în vedere articolul 31 alineatul (2) și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, articolul 267 TFUE și articolul 4 din Tratatul privind Uniunea Europeană, decizia pe care Curtea de Justiție ar trebui să o pronunțe în prezenta cauză preliminară, constatând neconformitatea cu dreptul Uniunii Europene a articolului 2 alineatele 3 și 3 bis din Legea nr. 117 din 13 aprilie 1988, în contextul unei proceduri principale în care o administrație publică de stat are calitatea de pârât, poate fi asimilată unei norme de drept al Uniunii Europene care are efect direct și se aplică direct de instanța națională, permițând neaplicarea dispoziției interne contrare?

| 3) | Numai în cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, în scopul aplicării clauzei 4 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată pus în aplicare prin Directiva 1999/70 (1), magistratul de drept comun sau „magistratul care îmbracă toga” poate fi considerat lucrător pe durată nedeterminată echivalent cu lucrătorul pe durată determinată „judecător de pace”, în condițiile în care acesta din urmă are aceeași vechime profesională precum magistratul de drept comun, în cazul în care funcțiile judiciare exercitate sunt aceleași, dar procedurile de concurs pentru a desfășura aceste funcții sunt diferite în privința magistraților de drept comun (pe bază de diplome și de examene, cu recrutare permanentă și cu inamovibilitatea efectivă a raporturilor pe durată nedeterminată, cu excepția cazurilor puțin frecvente de încălcare foarte gravă a obligațiilor de serviciu) comparativ cu judecătorii de pace (pe bază de diplome, cu recrutare pe durată determinată și cu posibilitatea prelungirii în mod discreționar, în urma unei evaluări pozitive periodice, de către Consiliul superior al magistraturii și a revocării imediate în cazul unei evaluări negative a activității judecătorului onorific)? |
| --- | --- |

3)

Numai în cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, în scopul aplicării clauzei 4 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată pus în aplicare prin Directiva 1999/70 (1), magistratul de drept comun sau „magistratul care îmbracă toga” poate fi considerat lucrător pe durată nedeterminată echivalent cu lucrătorul pe durată determinată „judecător de pace”, în condițiile în care acesta din urmă are aceeași vechime profesională precum magistratul de drept comun, în cazul în care funcțiile judiciare exercitate sunt aceleași, dar procedurile de concurs pentru a desfășura aceste funcții sunt diferite în privința magistraților de drept comun (pe bază de diplome și de examene, cu recrutare permanentă și cu inamovibilitatea efectivă a raporturilor pe durată nedeterminată, cu excepția cazurilor puțin frecvente de încălcare foarte gravă a obligațiilor de serviciu) comparativ cu judecătorii de pace (pe bază de diplome, cu recrutare pe durată determinată și cu posibilitatea prelungirii în mod discreționar, în urma unei evaluări pozitive periodice, de către Consiliul superior al magistraturii și a revocării imediate în cazul unei evaluări negative a activității judecătorului onorific)?

---

(1)  Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP (JO 1999, L 175, p. 43, Ediție specială 05/vol. 5, p. 129).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/17 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/17

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Kiel (Germania) la 12 octombrie 2018 – KH/Sparkasse Südholstein

(Cauza C-639/18)

(2019/C 25/20)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgericht Kiel

Părțile din procedura principală

Reclamant: KH

Pârâtă: Sparkasse Südholstein

Întrebările preliminare

| 1) | Un contract este „încheiat [...] în cadrul unei scheme organizate de vânzări sau prestări servicii la distanță” în conformitate cu articolul 2 litera (a) din Directiva 2002/65/CE (1), prin care un contract de credit existent este modificat exclusiv din punct de vedere al cuantumului dobânzii convenite (acord cu privire la dobânda pentru perioada ulterioară), în cazul în care o sucursală bancară încheie contracte de credit în vederea finanțării imobiliare cu garanții ipotecare doar în sediile sale teritoriale, însă în decursul relațiilor comerciale încheie contracte de modificare a contractelor de credit deja încheiate, dintre care o parte sunt încheiate utilizându-se exclusiv mijloace de comunicare la distanță? |
| --- | --- |

1)

Un contract este „încheiat [...] în cadrul unei scheme organizate de vânzări sau prestări servicii la distanță” în conformitate cu articolul 2 litera (a) din Directiva 2002/65/CE (1), prin care un contract de credit existent este modificat exclusiv din punct de vedere al cuantumului dobânzii convenite (acord cu privire la dobânda pentru perioada ulterioară), în cazul în care o sucursală bancară încheie contracte de credit în vederea finanțării imobiliare cu garanții ipotecare doar în sediile sale teritoriale, însă în decursul relațiilor comerciale încheie contracte de modificare a contractelor de credit deja încheiate, dintre care o parte sunt încheiate utilizându-se exclusiv mijloace de comunicare la distanță?

| 2) | Există un „contract de prestare a [unor] servicii [...] financiare” în sensul articolului 2 litera (a) din Directiva 2002/65/CE în cazul în care un contract de credit existent este modificat numai în ceea ce privește dobânda convenită (acord cu privire la dobânda pentru perioada ulterioară), fără a extinde durata creditului sau cuantumul acestuia? |
| --- | --- |

2)

Există un „contract de prestare a [unor] servicii [...] financiare” în sensul articolului 2 litera (a) din Directiva 2002/65/CE în cazul în care un contract de credit existent este modificat numai în ceea ce privește dobânda convenită (acord cu privire la dobânda pentru perioada ulterioară), fără a extinde durata creditului sau cuantumul acestuia?

---

(1)  Directiva 2002/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002 privind comercializarea la distanță a serviciilor financiare de consum și de modificare a Directivei 90/619/CEE a Consiliului și a Directivelor 97/7/CE și 98/27/CE (JO 2002 L 271, p. 16, Ediție specială, 06/vol. 4, p. 183).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/18 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/18

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Genova (Italia) la 12 octombrie 2018 – LG și alții/Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale

(Cauza C-641/18)

(2019/C 25/21)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Tribunale di Genova

Părțile din procedura principală

Reclamanți: LG și alții

Pârâte: Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale

Întrebarea preliminară

Articolul 1 [alineatul] (1) și articolul 2 [alineatul] (1) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (1) [al Consiliului] din 22 decembrie 2000 trebuie interpretate – inclusiv în lumina articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a articolului 6 alineatul 1 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (CEDO) și a considerentului (16) al Directivei 2009/15/CE (2) – în sensul că se opun ca o instanță dintr-un stat membru să își poată nega competența, recunoscând imunitatea de jurisdicție în beneficiul unor entități și persoane juridice private cu sediul în acest stat membru, care desfășoară activități de clasificare și/sau de certificare, în legătură cu desfășurarea unor astfel de activități de clasificare și/sau de certificare în numele unui stat care nu este membru al Uniunii Europene, într-un litigiu având ca obiect repararea prejudiciilor suferite în cazul decesului și al vătămării corporale cauzate de naufragiul unui feribot de pasageri, și în care se invocă răspunderea pentru fapte săvârșite din culpă?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială 19/vol. 3, p. 74).

(2)  Directiva 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor, precum și pentru activitățile în domeniu ale administrațiilor maritime (JO 2009, L 131, p. 47).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/18 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/18

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Mercantil de Gerona (Spania) la 15 octombrie 2018 – OD/Ryanair D.A.C.

(Cauza C-646/18)

(2019/C 25/22)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Juzgado de lo Mercantil de Gerona

Părțile din procedura principală

Reclamantă: OD

Pârâtă: Ryanair D.A.C.

Întrebările preliminare

| 1) | Noțiunea de prorogare implicită a competenței prevăzută și reglementată la articolul 26 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (1) impune existența vreunui element obiectiv de legătură între, pe de o parte, obiectul litigiului sau domiciliul reclamantului și, pe de altă parte, instanța căreia îi este înaintată cererea? |
| --- | --- |

1)

Noțiunea de prorogare implicită a competenței prevăzută și reglementată la articolul 26 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 (1) impune existența vreunui element obiectiv de legătură între, pe de o parte, obiectul litigiului sau domiciliul reclamantului și, pe de altă parte, instanța căreia îi este înaintată cererea?

| 2) | Noțiunea de prorogare implicită a competenței prevăzută și reglementată la articolul 26 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 impune, în toate aspectele sale, o interpretare autonomă și [Or 13] comună pentru toate statele membre și, prin urmare, nu poate fi condiționată de limitările prevăzute de normele de competență judiciară internă din statele membre, cum ar fi, de exemplu, lipsa sa de validitate în cauzele care, dată fiind suma modică reclamată, trebuie soluționate prin procedura simplificată, în conformitate cu Ley de Enjuiciamiento Civil (Codul spaniol de procedură civilă)? |
| --- | --- |

2)

Noțiunea de prorogare implicită a competenței prevăzută și reglementată la articolul 26 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 impune, în toate aspectele sale, o interpretare autonomă și [Or 13] comună pentru toate statele membre și, prin urmare, nu poate fi condiționată de limitările prevăzute de normele de competență judiciară internă din statele membre, cum ar fi, de exemplu, lipsa sa de validitate în cauzele care, dată fiind suma modică reclamată, trebuie soluționate prin procedura simplificată, în conformitate cu Ley de Enjuiciamiento Civil (Codul spaniol de procedură civilă)?

---

(1)  Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2012, L 351, p. 1)

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/19 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/19

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Bucureşti (România) la data de 17 octombrie 2018 – Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) / Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA

(Cauza C-648/18)

(2019/C 25/23)

Limba de procedură: română

Instanţa de trimitere

Tribunalul Bucureşti

Părţile din acţiunea principală

Reclamantă: Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

Pârâtă: Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA

Întrebările preliminare

Se opune articolul 35 TFUE unei interpretări a articolului 23 alineatul (1) şi a articolului 28 litera c) din Legea energiei electrice şi a gazelor naturale nr. 123/2012 conform căreia producătorii de energie electrică din România sunt obligaţi să tranzacţioneze întreaga cantitate de energie electrică produsă, exclusiv prin intermediul unei pieţe concurențiale, centralizate din România, în condiţiile în care există posibilitatea exportării energiei, dar nu direct, ci prin intermediul unor firme de trading?

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/19 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/19

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Giudice di pace di Bologna (Italia) la 22 octombrie 2018 – UX/Governo della Repubblica italiana

(Cauza C-658/18)

(2019/C 25/24)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Giudice di pace di Bologna

Părțile din procedura principală

Reclamantă: UX

Pârât: Governo della Repubblica italiana

Întrebările preliminare

| 1) | Judecătorul de pace, în calitate de instanță de trimitere, este cuprins în noțiunea de instanță europeană de drept comun competentă să adreseze o cerere de decizie preliminară în temeiul articolului 267 TFUE, inclusiv în cazul în care ordinea juridică internă nu îi recunoaște, dată fiind precaritatea sa profesională, condiții de încadrare echivalente cu cele ale magistraților de profesie, deși îndeplinește aceleași funcții jurisdicționale și face parte din sistemul judiciar național, cu încălcarea garanțiilor de independență și de imparțialitate a instanței europene de drept comun, menționate de Curtea de Justiție în Hotărârea Wilson (EU:C:2006:587, punctele 47 53), în Hotărârea Associação Sindical dos Juízes Portugueses (EU:C:2018:117, punctul 32 și punctele 41 45), și în Hotărârea Minister for Justice and Equality (EU:C:2018:586, punctele 50 54)? |
| --- | --- |

1)

Judecătorul de pace, în calitate de instanță de trimitere, este cuprins în noțiunea de instanță europeană de drept comun competentă să adreseze o cerere de decizie preliminară în temeiul articolului 267 TFUE, inclusiv în cazul în care ordinea juridică internă nu îi recunoaște, dată fiind precaritatea sa profesională, condiții de încadrare echivalente cu cele ale magistraților de profesie, deși îndeplinește aceleași funcții jurisdicționale și face parte din sistemul judiciar național, cu încălcarea garanțiilor de independență și de imparțialitate a instanței europene de drept comun, menționate de Curtea de Justiție în Hotărârea Wilson (EU:C:2006:587, punctele 47 53), în Hotărârea Associação Sindical dos Juízes Portugueses (EU:C:2018:117, punctul 32 și punctele 41 45), și în Hotărârea Minister for Justice and Equality (EU:C:2018:586, punctele 50 54)?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, activitatea de serviciu a judecătorului de pace reclamant este cuprinsă în noțiunea „lucrător pe durată determinată” prevăzută în dispozițiile coroborate ale articolului 1 alineatul (3) și ale articolului 7 din Directiva 2003/88 (1), ale clauzei 2 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, pus în aplicare prin Directiva 1999/70 (2), și ale articolului 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, astfel cum au fost interpretate de Curtea de Justiție în Hotărârea O’Brien (EU:C:2012:110), și în Hotărârea King (EU:C:2017:914), și, în cazul unui răspuns afirmativ, magistratul de drept comun sau de profesie poate fi considerat lucrător pe durată nedeterminată comparabil cu lucrătorul pe durată determinată „judecător de pace”, în vederea aplicării acelorași condițiile de încadrare prevăzute în clauza 4 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, pus în aplicare prin Directiva 1999/70? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, activitatea de serviciu a judecătorului de pace reclamant este cuprinsă în noțiunea „lucrător pe durată determinată” prevăzută în dispozițiile coroborate ale articolului 1 alineatul (3) și ale articolului 7 din Directiva 2003/88 (1), ale clauzei 2 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, pus în aplicare prin Directiva 1999/70 (2), și ale articolului 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, astfel cum au fost interpretate de Curtea de Justiție în Hotărârea O’Brien (EU:C:2012:110), și în Hotărârea King (EU:C:2017:914), și, în cazul unui răspuns afirmativ, magistratul de drept comun sau de profesie poate fi considerat lucrător pe durată nedeterminată comparabil cu lucrătorul pe durată determinată „judecător de pace”, în vederea aplicării acelorași condițiile de încadrare prevăzute în clauza 4 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, pus în aplicare prin Directiva 1999/70?

| 3) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima și la a doua întrebare, având în vedere jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene în materia răspunderii statului italian pentru încălcarea vădită a reglementării comunitare de către instanța de ultim grad, și anume Hotărârea Köbler (EU:C:2003:513), Hotărârea Traghetti del Mediterraneo, (EU:C:2006:391), și Hotărârea Comisia/Italia (EU:C:2011:775), articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene coroborat cu articolul 267 TFUE se opune articolului 2 alineatele 3 și 3 bis din Legea nr. 117 din 13 aprilie 1988 privind răspunderea civilă a magistraților, care prevede răspunderea judecătorului pentru fapte săvârșite cu intenție sau din culpă gravă „în cazul încălcării vădite a legii și a dreptului Uniunii Europene” și care pune instanța națională în fața alegerii – care, indiferent cum ar fi exercitată, angajează răspunderea civilă și disciplinară față de stat în cauzele în care parte pe fond este însăși administrația publică, în special atunci când instanța în cauză este un judecător de pace încadrat pe durată determinată, care nu dispune de o protecție efectivă juridică, economică și de securitate socială –, precum în speța dedusă judecății, între a încălca reglementarea internă prin neaplicarea acesteia și prin aplicarea dreptului Uniunii Europene, astfel cum a fost interpretat de Curtea de Justiție, sau, dimpotrivă, a încălca dreptul Uniunii Europene prin aplicarea normelor interne care împiedică recunoașterea protecției efective și care contravin articolului 1 alineatul 3 și articolului 7 din Directiva 2003/88, clauzelor 2 și 4 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, pus în aplicare prin Directiva 1999/70, și articolului 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima și la a doua întrebare, având în vedere jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene în materia răspunderii statului italian pentru încălcarea vădită a reglementării comunitare de către instanța de ultim grad, și anume Hotărârea Köbler (EU:C:2003:513), Hotărârea Traghetti del Mediterraneo, (EU:C:2006:391), și Hotărârea Comisia/Italia (EU:C:2011:775), articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene coroborat cu articolul 267 TFUE se opune articolului 2 alineatele 3 și 3 bis din Legea nr. 117 din 13 aprilie 1988 privind răspunderea civilă a magistraților, care prevede răspunderea judecătorului pentru fapte săvârșite cu intenție sau din culpă gravă „în cazul încălcării vădite a legii și a dreptului Uniunii Europene” și care pune instanța națională în fața alegerii – care, indiferent cum ar fi exercitată, angajează răspunderea civilă și disciplinară față de stat în cauzele în care parte pe fond este însăși administrația publică, în special atunci când instanța în cauză este un judecător de pace încadrat pe durată determinată, care nu dispune de o protecție efectivă juridică, economică și de securitate socială –, precum în speța dedusă judecății, între a încălca reglementarea internă prin neaplicarea acesteia și prin aplicarea dreptului Uniunii Europene, astfel cum a fost interpretat de Curtea de Justiție, sau, dimpotrivă, a încălca dreptul Uniunii Europene prin aplicarea normelor interne care împiedică recunoașterea protecției efective și care contravin articolului 1 alineatul 3 și articolului 7 din Directiva 2003/88, clauzelor 2 și 4 din Acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, pus în aplicare prin Directiva 1999/70, și articolului 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

| 4) | Potrivit articolului 2, articolului 4 alineatele (2) și (3), articolului 6 alineatul (1), articolului 9, articolului 10 alineatul (1) și articolului 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, coroborate cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, constituie o încălcare gravă de natură să întemeieze acțiunea în răspundere extracontractuală împotriva Uniunii Europene prevăzută la articolul 340 al doilea paragraf TFUE comportamentul Comisiei Europene, care refuză să inițieze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor sau să sesizeze Curtea de Justiție cu o acțiune în neîndeplinirea obligațiilor ca urmare a încălcării dreptului Uniunii de către un stat, atunci când, precum în speță, au fost constatate următoarele situații:






  — | prin Comunicarea DG EMPL/B2/DA MAT/sk (2016), primită de autoritățile publice italiene la 10 iunie 2016, Comisia, în luna iunie 2016, a închis cu soluție negativă, preanunțând următoarea deschidere a unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, cazul EU Pilot 7779/15/EMPL, constatând incompatibilitatea cu dreptul Uniunii Europene a legislației naționale care reglementează serviciul prestat de magistrații onorifici, cu privire la reiterarea abuzivă a contractelor pe durată determinată, la diferențele de tratament în raport cu magistrații de drept comun sau de profesie în ceea ce privește remunerația, concediul anual și concediul de maternitate, procedură care nu a fost inițiată nici până în prezent; |
| --- | --- | --- |

4)

Potrivit articolului 2, articolului 4 alineatele (2) și (3), articolului 6 alineatul (1), articolului 9, articolului 10 alineatul (1) și articolului 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, coroborate cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, constituie o încălcare gravă de natură să întemeieze acțiunea în răspundere extracontractuală împotriva Uniunii Europene prevăzută la articolul 340 al doilea paragraf TFUE comportamentul Comisiei Europene, care refuză să inițieze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor sau să sesizeze Curtea de Justiție cu o acțiune în neîndeplinirea obligațiilor ca urmare a încălcării dreptului Uniunii de către un stat, atunci când, precum în speță, au fost constatate următoarele situații:

—

prin Comunicarea DG EMPL/B2/DA MAT/sk (2016), primită de autoritățile publice italiene la 10 iunie 2016, Comisia, în luna iunie 2016, a închis cu soluție negativă, preanunțând următoarea deschidere a unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, cazul EU Pilot 7779/15/EMPL, constatând incompatibilitatea cu dreptul Uniunii Europene a legislației naționale care reglementează serviciul prestat de magistrații onorifici, cu privire la reiterarea abuzivă a contractelor pe durată determinată, la diferențele de tratament în raport cu magistrații de drept comun sau de profesie în ceea ce privește remunerația, concediul anual și concediul de maternitate, procedură care nu a fost inițiată nici până în prezent;

| — | în Comunicarea C(2016) 8600 final din 21 decembrie 2016, tot Comisia a precizat că are puterea discreționară de a hotărî dacă și când să inițieze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor sau să sesizeze cu privire la un anumit caz Curtea de Justiție, a cărei jurisprudență recunoaște faptul că acțiunile formulate de persoane fizice împotriva Comisiei nu vor avea succes în cazurile în care aceasta refuză să lanseze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor? |
| --- | --- |

—

în Comunicarea C(2016) 8600 final din 21 decembrie 2016, tot Comisia a precizat că are puterea discreționară de a hotărî dacă și când să inițieze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor sau să sesizeze cu privire la un anumit caz Curtea de Justiție, a cărei jurisprudență recunoaște faptul că acțiunile formulate de persoane fizice împotriva Comisiei nu vor avea succes în cazurile în care aceasta refuză să lanseze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor?

| 5) | Independent de răspunsurile la cele patru întrebări care precedă, având în vedere articolul 2, articolul 4 alineatele (2) și (3), articolul 6 alineatul (1), articolul 9, articolul 10 alineatul (1) și articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, coroborate cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, articolul 268, articolul 274 și articolul 340 al doilea paragraf TFUE pot fi interpretate în sensul că acțiunea în răspundere extracontractuală împotriva Uniunii nu poate fi exclusă din competența instanțelor naționale într-o speță precum cea dedusă judecății, în care neaplicarea în ordinea juridică internă a dreptului Uniunii care garantează principiul independenței și imparțialității instanțelor a avut drept cauză concurentă încălcarea gravă de către Comisie a sarcinilor și a obligațiilor care decurg din rolul de gardian al tratatelor și puterea discreționară a Comisiei de a hotărî dacă și când să inițieze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor sau să sesizeze cu privire la un anumit caz Curtea de Justiție, a cărei jurisprudență recunoaște faptul că acțiunile formulate de persoane fizice împotriva Comisiei nu vor avea succes în cazurile în care aceasta refuză să lanseze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, având astfel drept consecință lipsirea de efecte a competenței Curții de Justiție de a soluționa în mod exclusiv litigiile având ca obiect răspunderea extracontractuală a Uniunii? |
| --- | --- |

5)

Independent de răspunsurile la cele patru întrebări care precedă, având în vedere articolul 2, articolul 4 alineatele (2) și (3), articolul 6 alineatul (1), articolul 9, articolul 10 alineatul (1) și articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, coroborate cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, articolul 268, articolul 274 și articolul 340 al doilea paragraf TFUE pot fi interpretate în sensul că acțiunea în răspundere extracontractuală împotriva Uniunii nu poate fi exclusă din competența instanțelor naționale într-o speță precum cea dedusă judecății, în care neaplicarea în ordinea juridică internă a dreptului Uniunii care garantează principiul independenței și imparțialității instanțelor a avut drept cauză concurentă încălcarea gravă de către Comisie a sarcinilor și a obligațiilor care decurg din rolul de gardian al tratatelor și puterea discreționară a Comisiei de a hotărî dacă și când să inițieze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor sau să sesizeze cu privire la un anumit caz Curtea de Justiție, a cărei jurisprudență recunoaște faptul că acțiunile formulate de persoane fizice împotriva Comisiei nu vor avea succes în cazurile în care aceasta refuză să lanseze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, având astfel drept consecință lipsirea de efecte a competenței Curții de Justiție de a soluționa în mod exclusiv litigiile având ca obiect răspunderea extracontractuală a Uniunii?

---

(1)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO 2003, L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3).

(2)  Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP (JO 1999, L 175, p. 43, Ediție specială 05/vol. 5, p. 129).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/21 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/21

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Berlin (Germania) la 22 octombrie 2018 – Sundair GmbH/WV, XU, YT

(Cauza C-660/18)

(2019/C 25/25)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgericht Berlin

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Sundair GmbH

Pârâți: WV, XU, YT, reprezentanți de XU și ZS

Întrebarea preliminară

Articolul 7 alineatul (1) litera (b) coroborat cu articolul 5 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (1) trebuie interpretat în sensul că pasagerii afectați au dreptul la compensație pentru anularea unui zbor și în cazul în care operatorul de transport aerian nu este titularul unei licențe de funcționare valabile în sensul articolului 2 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004, iar lipsa unei licențe de funcționare valabile a determinat, cel puțin în parte, anularea zborului, și, la momentul la care au rezervat zborul, pasagerii nu au avut cunoștință de lipsa licenței de funcționare valabile?

---

(1)  JO 2004, L 46, p.1

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/22 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/22

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalia) la 22 octombrie 2018 – CTT – Correios de Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira

(Cauza C-661/18)

(2019/C 25/26)

Limba de procedură: portugheza

Instanța de trimitere

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: CTT – Correios de Portugal

Pârâtă: Autoridade Tributária e Aduaneira

Întrebările preliminare

| 1) | Principiile neutralității, efectivității, echivalenței și proporționalității se opun unei interpretări a articolului 98 alineatul 2 din Codul privind TVA-ul (1) care exclude aplicarea dispoziției respective în scopul modificării sau al regularizării deducerilor efectuate deja? |
| --- | --- |

1)

Principiile neutralității, efectivității, echivalenței și proporționalității se opun unei interpretări a articolului 98 alineatul 2 din Codul privind TVA-ul (1) care exclude aplicarea dispoziției respective în scopul modificării sau al regularizării deducerilor efectuate deja?

| 2) | Principiile respective se opun unei dispoziții precum articolul 23 alineatul 1 litera b) și alineatul 6 din Codul privind TVA-ul, care este interpretată în sensul că o persoană impozabilă care a optat pentru o metodă procentuală sau pentru un criteriu de repartizare în vederea calculării dreptului de deducere a taxei achitate în amonte pentru bunuri sau servicii de folosință mixtă și a efectuat ajustări pe baza valorilor definitive privind anii la care se referă deducerea, în conformitate cu alineatul 6 al dispoziției menționate, nu poate schimba cu caracter retroactiv elementele respective, prin recalcularea deducerii inițiale regularizate deja conform aceleiași dispoziții, prin intermediul unui calcul retroactiv al TVA-ului aferent unei activități pe care a considerat-o scutită inițial? |
| --- | --- |

2)

Principiile respective se opun unei dispoziții precum articolul 23 alineatul 1 litera b) și alineatul 6 din Codul privind TVA-ul, care este interpretată în sensul că o persoană impozabilă care a optat pentru o metodă procentuală sau pentru un criteriu de repartizare în vederea calculării dreptului de deducere a taxei achitate în amonte pentru bunuri sau servicii de folosință mixtă și a efectuat ajustări pe baza valorilor definitive privind anii la care se referă deducerea, în conformitate cu alineatul 6 al dispoziției menționate, nu poate schimba cu caracter retroactiv elementele respective, prin recalcularea deducerii inițiale regularizate deja conform aceleiași dispoziții, prin intermediul unui calcul retroactiv al TVA-ului aferent unei activități pe care a considerat-o scutită inițial?

---

(1)  Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/22 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/22

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Grondwettelijk Hof (Belgia) la 25 octombrie 2018 – Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone/Ministerraad

(Cauza C-667/18)

(2019/C 25/27)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Grondwettelijk Hof

Părțile din procedura principală

Reclamante: Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone

Pârât: Ministerraad

Întrebarea preliminară

Noțiunea „procedură judiciară” prevăzută la articolul 201 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2009/138/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare trebuie interpretată în sensul că aceasta include procedurile de mediere extrajudiciară și judiciară prevăzute la articolele 1723/1-1737 din Codul judiciar belgian?

---

(1)  JO 2009, L 335, p. 1.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/23

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italia) la 29 octombrie 2018 – CO/Comune di Gesturi

(Cauza C-670/18)

(2019/C 25/28)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

Părțile din procedura principală

Reclamant: Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

Pârâtă: Comune di Gesturi

Întrebarea preliminară

Principiul nediscriminării prevăzut la articolele 1 și 2 din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 (1) se opune dispozițiilor articolului 5 alineatul 9 din Decretul lege nr. 95 din 6 iulie 2012 (aprobat cu modificări prin Legea nr. 135 din 7 august 2012, în versiunea modificată prin articolul 6 din Decretul lege nr. 90 din 24 iunie 2014, aprobat prin Legea nr. 114 din 11 august 2014), care interzice administrațiilor publice să atribuie misiuni de studiu și de consultanță unor persoane care au fost anterior lucrători privați sau publici și care au ieșit la pensie?

---

(1)  Directiva 2000/78/CE de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO 2000, L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/23

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 29 octombrie 2018 – DN/Ministre de l'Action et des Comptes publics

(Cauza C-672/18)

(2019/C 25/29)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Conseil d'État

Părțile din procedura principală

Reclamant: DN

Pârât: Ministre de l'Action et des Comptes publics

Întrebările preliminare

| 1) | Dispozițiile articolului 8 din Directiva din 19 octombrie 2009 (1) trebuie interpretate în sensul că se opun ca plusvaloarea realizată cu ocazia cesiunii titlurilor primite în schimb și plusvaloarea aflată în regim de amânare să fie impozitate în funcție de normele privind baza impozabilă și de rate diferite? |
| --- | --- |

1)

Dispozițiile articolului 8 din Directiva din 19 octombrie 2009 (1) trebuie interpretate în sensul că se opun ca plusvaloarea realizată cu ocazia cesiunii titlurilor primite în schimb și plusvaloarea aflată în regim de amânare să fie impozitate în funcție de normele privind baza impozabilă și de rate diferite?

| 2) | Aceleași dispoziții trebuie să fie interpretate în special în sensul că se opun ca reducerile bazei de calcul menite să țină seama de durata deținerii titlurilor să nu se aplice plusvalorii aflate în regim de amânare, ținând seama de faptul că această normă de impozitare nu se aplica la data la care această plusvaloare a fost realizată, și să se aplice plusvalorii din cesiunea titlurilor primite în schimb, ținând seama de data schimbului, și nu de data achiziției titlurilor acordate în schimb? |
| --- | --- |

2)

Aceleași dispoziții trebuie să fie interpretate în special în sensul că se opun ca reducerile bazei de calcul menite să țină seama de durata deținerii titlurilor să nu se aplice plusvalorii aflate în regim de amânare, ținând seama de faptul că această normă de impozitare nu se aplica la data la care această plusvaloare a fost realizată, și să se aplice plusvalorii din cesiunea titlurilor primite în schimb, ținând seama de data schimbului, și nu de data achiziției titlurilor acordate în schimb?

---

(1)  Directiva 2009/133/CE a Consiliului din 19 octombrie 2009 privind regimul fiscal comun care se aplică fuziunilor, divizărilor, divizărilor parțiale, cesionării de active și schimburilor de acțiuni între societățile din state membre diferite și transferului sediului social al unei SE sau SCE între statele membre (JO 2009, L 310, p. 34).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/24 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/24

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Paris (Franța) la 30 octombrie 2018 – Santen SAS/Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle

(Cauza C-673/18)

(2019/C 25/30)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour d'appel de Paris

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Santen SAS

Pârât: Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle

Întrebările preliminare

| 1) | Noțiunea de punere în aplicare diferită în sensul Hotărârii NEURIM din 19 iulie 2012 CJUE, C-130/11, trebuie interpretată restrictiv, cu alte cuvinte:






  — | trebuie să se limiteze doar la o punere în aplicare la oameni ca urmare a unei aplicări veterinare, |
| --- | --- | --- |

1)

Noțiunea de punere în aplicare diferită în sensul Hotărârii NEURIM din 19 iulie 2012 CJUE, C-130/11, trebuie interpretată restrictiv, cu alte cuvinte:

—

trebuie să se limiteze doar la o punere în aplicare la oameni ca urmare a unei aplicări veterinare,

| — | sau trebuie să privească o indicație care se încadrează într-un domeniu terapeutic nou, în sensul unei noi specialități medicale, în raport cu AIP anterioară, sau un medicament în care principiul activ exercită o acțiune diferită de cea pe care o exercită în medicamentul care a făcut obiectul primei AIP; |
| --- | --- |

—

sau trebuie să privească o indicație care se încadrează într-un domeniu terapeutic nou, în sensul unei noi specialități medicale, în raport cu AIP anterioară, sau un medicament în care principiul activ exercită o acțiune diferită de cea pe care o exercită în medicamentul care a făcut obiectul primei AIP;

| — | sau, mai general, având în vedere obiectivele Regulamentului (CE) nr. 469/2009 (1) privind instituirea unui sistem echilibrat care să ia în considerare toate interesele existente, inclusiv pe cele privind sănătatea publică, trebuie să fie apreciată în funcție de criterii mai stricte decât cele care stau la baza aprecierii brevetabilității invenției; |
| --- | --- |

—

sau, mai general, având în vedere obiectivele Regulamentului (CE) nr. 469/2009 (1) privind instituirea unui sistem echilibrat care să ia în considerare toate interesele existente, inclusiv pe cele privind sănătatea publică, trebuie să fie apreciată în funcție de criterii mai stricte decât cele care stau la baza aprecierii brevetabilității invenției;

sau, dimpotrivă, aceasta trebuie interpretată extensiv, în sensul că include nu numai indicații terapeutice și afecțiuni diferite, ci și formule, posologii și/sau moduri de administrare diferite?

| 2) | Noțiunea de punere în aplicare care intră în domeniul de aplicare al protecției conferite de brevetul de bază în sensul Hotărârii NEURIM din 19 iulie 2012 CJUE, C-130/11, presupune că domeniul de aplicare al brevetului de bază ar trebui să fie în concordanță cu cel al AIP invocate și, în consecință, să se limiteze la noua utilizare medicală care corespunde indicației terapeutice a AIP respective? |
| --- | --- |

2)

Noțiunea de punere în aplicare care intră în domeniul de aplicare al protecției conferite de brevetul de bază în sensul Hotărârii NEURIM din 19 iulie 2012 CJUE, C-130/11, presupune că domeniul de aplicare al brevetului de bază ar trebui să fie în concordanță cu cel al AIP invocate și, în consecință, să se limiteze la noua utilizare medicală care corespunde indicației terapeutice a AIP respective?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (JO 2009, L 152, p. 1)

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/25 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/25

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 5 noiembrie 2018 – Amoena Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Cauza C-677/18)

(2019/C 25/31)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Amoena Ltd

Pârâtă: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Întrebările preliminare

| 1) | CCV (1) și/sau Comisia Europeană au clasificat în mod vădit eronat SPM (2):






  a) | la capitolul 62 din Nomenclatura combinată (3) a Uniunii Europene la poziția tarifară 6212, care include îndeosebi „[s]utienele” și la codul NC 6212 10 90,
  în loc să le clasifice |
| --- | --- | --- |

1)

CCV (1) și/sau Comisia Europeană au clasificat în mod vădit eronat SPM (2):

a)

la capitolul 62 din Nomenclatura combinată (3) a Uniunii Europene la poziția tarifară 6212, care include îndeosebi „[s]utienele” și la codul NC 6212 10 90,

în loc să le clasifice

| b) | la capitolul 90 la poziția tarifară 9021 și la codul NC 9021 10 10 ca accesorii ale părților artificiale ale corpului în sensul notei 2 litera (b) referitoare la capitolul 90 din NC? |
| --- | --- |

b)

la capitolul 90 la poziția tarifară 9021 și la codul NC 9021 10 10 ca accesorii ale părților artificiale ale corpului în sensul notei 2 litera (b) referitoare la capitolul 90 din NC?

| 2) | RPA (4) restrânge în mod nejustificat domeniul de aplicare al clasificării accesoriilor părților artificiale ale corpului la poziția tarifară 9021 și la nota 2 litera (b) referitoare la capitolul 90 din NC, depășind astfel competențele Comisiei Europene? |
| --- | --- |

2)

RPA (4) restrânge în mod nejustificat domeniul de aplicare al clasificării accesoriilor părților artificiale ale corpului la poziția tarifară 9021 și la nota 2 litera (b) referitoare la capitolul 90 din NC, depășind astfel competențele Comisiei Europene?

| 3) | RPA constituie o încălcare a principiului cooperării loiale prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană în condițiile în care:






  a) | Comisia Europeană trebuie să respecte deciziile instanțelor naționale, dar și să promoveze aplicarea uniformă (și corectă) a Codului vamal și a NC; |
| --- | --- | --- |

3)

RPA constituie o încălcare a principiului cooperării loiale prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană în condițiile în care:

a)

Comisia Europeană trebuie să respecte deciziile instanțelor naționale, dar și să promoveze aplicarea uniformă (și corectă) a Codului vamal și a NC;

| b) | United Kingdom Supreme Court (Curtea Supremă a Regatului Unit) a ajuns la concluzia unanimă că SPM trebuie clasificate de fapt la capitolul 90 din NC la poziția tarifară 9021 și |
| --- | --- |

b)

United Kingdom Supreme Court (Curtea Supremă a Regatului Unit) a ajuns la concluzia unanimă că SPM trebuie clasificate de fapt la capitolul 90 din NC la poziția tarifară 9021 și

| c) | hotărârea Supreme Court (Curtea Supremă) a fost prezentată Comisiei Europene și comunicată de aceasta tuturor statelor membre ale Uniunii, împreună cu un rezumat al motivării Supreme Court (Curtea Supremă)? |
| --- | --- |

c)

hotărârea Supreme Court (Curtea Supremă) a fost prezentată Comisiei Europene și comunicată de aceasta tuturor statelor membre ale Uniunii, împreună cu un rezumat al motivării Supreme Court (Curtea Supremă)?

---

(1)  Comitetului Codului Vamal (CCV).

(2)  Sutiene post mastectomie Mastectomy bras (SPM).

(3)  NC.

(4)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1167 al Comisiei din 26 iunie 2017 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată (JO 2017, L 170, p. 50) (RPA).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/26 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/26

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 5 noiembrie 2018 – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden

(Cauza C-678/18)

(2019/C 25/32)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Hoge Raad der Nederlanden

Părțile din procedura principală

Recurent: Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden

Întrebarea preliminară

Articolul 90 alineatul (1) din Regulamentul privind desenele sau modelele industriale comunitare (1) trebuie interpretat în sensul că acesta prevede o atribuire în mod imperativ, tuturor autorităților judiciare ale unui stat membru menționate în acesta, a competenței de a dispune măsuri provizorii și conservatorii sau că lasă statelor membre libertatea, totală sau parțială, de a încredința competența de a dispune astfel de măsuri exclusiv instanțelor care sunt desemnate, în conformitate cu articolul 80 alineatul (1) din regulamentul menționat, drept instanțe (de primul și al doilea grad de jurisdicție) competente în domeniul desenelor sau modelelor industriale comunitare?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare (JO 2002, L 3, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 70).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/26 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/26

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Okresním soudem v Ostravě (Republica Cehă) la 5 noiembrie 2018 – OPR-Finance s.r.o./GK

(Cauza C-679/18)

(2019/C 25/33)

Limba de procedură: ceha

Instanța de trimitere

Okresní soud v Ostravě

Părțile din procedura principală

Reclamantă: OPR-Finance s.r.o.

Pârât: GK

Întrebările preliminare

| 1) | Prevederile articolului 8 coroborate cu cele ale articolului 23 din Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (1) se opun unei legislații naționale care prevede că sancțiunea pentru neîndeplinirea obligației creditorului de a evalua bonitatea consumatorului înainte de încheierea unui contract de credit constă în nulitatea contractului de credit însoțită de o obligație în sarcina consumatorului de a restitui creditorului suma principală într-un termen care corespunde posibilităților financiare ale consumatorului, în condițiile în care respectiva sancțiune (nulitatea contractului de credit) este aplicabilă doar în cazul în care consumatorul o invocă (cu alte cuvinte, solicită constatarea nulității contractului) în interiorul unui termen de prescripție de trei ani? |
| --- | --- |

1)

Prevederile articolului 8 coroborate cu cele ale articolului 23 din Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (1) se opun unei legislații naționale care prevede că sancțiunea pentru neîndeplinirea obligației creditorului de a evalua bonitatea consumatorului înainte de încheierea unui contract de credit constă în nulitatea contractului de credit însoțită de o obligație în sarcina consumatorului de a restitui creditorului suma principală într-un termen care corespunde posibilităților financiare ale consumatorului, în condițiile în care respectiva sancțiune (nulitatea contractului de credit) este aplicabilă doar în cazul în care consumatorul o invocă (cu alte cuvinte, solicită constatarea nulității contractului) în interiorul unui termen de prescripție de trei ani?

| 2) | Prevederile articolului 8 coroborate cu cele ale articolului 23 din Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului obligă o instanță națională să aplice din oficiu sancțiunea prevăzută în legislația națională pentru neîndeplinirea obligației creditorului de a evalua bonitatea consumatorului (cu alte cuvinte, chiar și în cazul în care consumatorul nu invocă sancțiunea în mod activ)? |
| --- | --- |

2)

Prevederile articolului 8 coroborate cu cele ale articolului 23 din Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului obligă o instanță națională să aplice din oficiu sancțiunea prevăzută în legislația națională pentru neîndeplinirea obligației creditorului de a evalua bonitatea consumatorului (cu alte cuvinte, chiar și în cazul în care consumatorul nu invocă sancțiunea în mod activ)?

---

(1)  JO 2008, L 133, p. 66.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/27 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/27

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) la 7 noiembrie 2018 – SY/Associated Newspapers Ltd

(Cauza C-687/18)

(2019/C 25/34)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Părțile din procedura principală

Reclamant/apelant: SY

Pârâtă/intimată: Associated Newspapers Ltd

Întrebarea preliminară

Sunt compatibile cu articolele 9, 22 și 23 din Directiva 95/46/CE (1) și cu articolele 7, 8 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene dispozițiile de drept intern precum articolul 32 alineatele (4) și (5) din Data Protection Act 1998 [Legea privind protecția datelor din 1998], care prevăd că, în cazul în care un operator de date care invocă faptul că datele cu caracter personal la care se referă o procedură iniţiată împotriva acestui operator de date sunt prelucrate (i) doar în scop jurnalistic, artistic sau literar și (ii) în vederea publicării unor materiale jurnalistice, literare sau artistice care nu au fost încă publicate de operatorul de date, o astfel de procedură se suspendă, în măsura în care priveşte date cu caracter personal nepublicate, până când (a) Information Commissioner stabilește că nu sunt îndeplinite condițiile (i) sau (ii), (b) operatorul de date își retrage cererea sau (c) datele cu caracter personal sunt publicate?

---

(1)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO 1995, L 281, p. 31, Ediţie specială, 13/vol. 17, p. 10).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/28 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/28

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) la 6 noiembrie 2018 – Procedură penală privind pe TX și UW

(Cauza C-688/18)

(2019/C 25/35)

Limba de procedură: bulgara

Instanța de trimitere

Spetsializiran nakazatelen sad

Părțile din procedura principală

TX și UW

Întrebarea preliminară

Dreptul inculpatului de a fi prezent la proces, în conformitate cu articolul 8 alineatele (1) și (2) coroborat cu considerentele (35) și (44) ale Directivei (UE) 2016/343 (1), este încălcat în cazul în care una dintre ședințele de judecată din cadrul procedurii penale a avut loc în lipsa inculpatului, iar acesta a fost citat, a fost informat cu privire la consecințele neprezentării și a fost apărat de un avocat ales de acesta, atunci când:

| a) | inculpatul nu s-a prezentat pentru un motiv care îi este imputabil (și anume, a decis să nu participe la respectiva ședință); |
| --- | --- |

a)

inculpatul nu s-a prezentat pentru un motiv care îi este imputabil (și anume, a decis să nu participe la respectiva ședință);

| b) | inculpatul nu s-a prezentat pentru un motiv care nu îi este imputabil (și anume, pe motiv de boală), și, ulterior, a fost informat cu privire la măsurile adoptate în lipsa sa și, în cunoștință de cauză, a decis și a declarat că:






  — | nu pune în discuție legalitatea acestor măsuri invocând neprezentarea sa și nu solicită reluarea acestora în prezența sa; |
| --- | --- | --- |

b)

inculpatul nu s-a prezentat pentru un motiv care nu îi este imputabil (și anume, pe motiv de boală), și, ulterior, a fost informat cu privire la măsurile adoptate în lipsa sa și, în cunoștință de cauză, a decis și a declarat că:

—

nu pune în discuție legalitatea acestor măsuri invocând neprezentarea sa și nu solicită reluarea acestora în prezența sa;

| — | dorește să participe la aceste măsuri, motiv pentru care instanța a efectuat o audiere suplimentară a persoanei indicate de inculpat și a dat inculpatului posibilitatea de a participa în mod adecvat la această audiere. |
| --- | --- |

—

dorește să participe la aceste măsuri, motiv pentru care instanța a efectuat o audiere suplimentară a persoanei indicate de inculpat și a dat inculpatului posibilitatea de a participa în mod adecvat la această audiere.

---

(1)  Directiva (UE) 2016/343 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2016 privind consolidarea anumitor aspecte ale prezumției de nevinovăție și a dreptului de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale (JO 2016, L 65, p. 1).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/28 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/28

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Dioikitiko Protodikeio Patron (Grecia) la 5 noiembrie 2018 – XT/Elliniko Dimosio

(Cauza C-689/18)

(2019/C 25/36)

Limba de procedură: greaca

Instanța de trimitere

Dioikitiko Protodikeio Patron (Grecia)

Părțile din procedura principală

Reclamant: XT

Pârâtă: Elliniko Dimosio

Întrebările preliminare

| 1) | Dispozițiile articolului 44 alineatul 1 litera b) din Legea nr. 4111/2013, în versiunea în vigoare în cursul exercițiului financiar 2013 (anul 2012), potrivit căruia sunt scutiți de taxa pe bunuri de lux proprietarii sau posesorii de autovehicule de uz privat (cu capacitate cilindrică de cel puțin 1 929 centimetri cubi) mai vechi de 10 ani începând cu anul în care au fost introduse pentru prima dată în circulație în Grecia, iar nu cu anul unei eventuale precedente (prime) introduceri în circulație în alt stat membru al Uniunii Europene, constituie o taxă cu efect echivalent unei taxe vamale între statele membre ale Uniunii Europene în sensul dispozițiilor articolelor 28-30 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene? |
| --- | --- |

1)

Dispozițiile articolului 44 alineatul 1 litera b) din Legea nr. 4111/2013, în versiunea în vigoare în cursul exercițiului financiar 2013 (anul 2012), potrivit căruia sunt scutiți de taxa pe bunuri de lux proprietarii sau posesorii de autovehicule de uz privat (cu capacitate cilindrică de cel puțin 1 929 centimetri cubi) mai vechi de 10 ani începând cu anul în care au fost introduse pentru prima dată în circulație în Grecia, iar nu cu anul unei eventuale precedente (prime) introduceri în circulație în alt stat membru al Uniunii Europene, constituie o taxă cu efect echivalent unei taxe vamale între statele membre ale Uniunii Europene în sensul dispozițiilor articolelor 28-30 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, aceleași dispoziții citate constituie un impozit intern (indirect) pe produse importate din alte state membre ale Uniunii Europene mai mare decât cele care se aplică produselor naționale similare în sensul articolului 110 din același tratat? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, aceleași dispoziții citate constituie un impozit intern (indirect) pe produse importate din alte state membre ale Uniunii Europene mai mare decât cele care se aplică produselor naționale similare în sensul articolului 110 din același tratat?

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/29 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/29

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 12 noiembrie 2018 – Healthspan Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Cauza C-703/18)

(2019/C 25/37)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Părțile din procedura principală

Recurentă: Healthspan Limited

Intimată: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Întrebările preliminare

| 1) | În cazul în care un client încheie contracte (a) cu un furnizor în vederea cumpărării unor bunuri și (b) cu societăți de livrare terțe (denumite în continuare „societăți de livrare”) în vederea expedierii și livrării bunurilor, sunt bunurile respective considerate a fi livrate din locul unde se găsesc la momentul la care începe expedierea sau transportul acestora către client, astfel încât să fie întotdeauna aplicabil articolul 32 (1) (iar nu articolul 33)? |
| --- | --- |

1)

În cazul în care un client încheie contracte (a) cu un furnizor în vederea cumpărării unor bunuri și (b) cu societăți de livrare terțe (denumite în continuare „societăți de livrare”) în vederea expedierii și livrării bunurilor, sunt bunurile respective considerate a fi livrate din locul unde se găsesc la momentul la care începe expedierea sau transportul acestora către client, astfel încât să fie întotdeauna aplicabil articolul 32 (1) (iar nu articolul 33)?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, sunt bunurile transportate „de furnizor sau în numele acestuia” atunci când un client încheie un contract cu o societatea de livrare și este îndeplinită una dintre următoarele condiții, și, dacă aceasta este situația, care:






  a) | consumatorul nu are altă alternativă practică decât să recurgă la societatea de livrare; |
| --- | --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, sunt bunurile transportate „de furnizor sau în numele acestuia” atunci când un client încheie un contract cu o societatea de livrare și este îndeplinită una dintre următoarele condiții, și, dacă aceasta este situația, care:

a)

consumatorul nu are altă alternativă practică decât să recurgă la societatea de livrare;

| b) | clientul are contact doar cu furnizorul, iar nu cu societate de livrare; |
| --- | --- |

b)

clientul are contact doar cu furnizorul, iar nu cu societate de livrare;

| c) | furnizorul și societatea de livrare convin asupra prețului care va fi aplicat de societatea de livrare, fără nicio intervenție din partea clientului; |
| --- | --- |

c)

furnizorul și societatea de livrare convin asupra prețului care va fi aplicat de societatea de livrare, fără nicio intervenție din partea clientului;

| d) | furnizorul reduce taxa de livrare aplicată clientului printr-o reducere a prețului bunurilor; |
| --- | --- |

d)

furnizorul reduce taxa de livrare aplicată clientului printr-o reducere a prețului bunurilor;

| e) | furnizorul colectează taxele de livrare de la client și le transferă societății terțe de livrare; |
| --- | --- |

e)

furnizorul colectează taxele de livrare de la client și le transferă societății terțe de livrare;

| f) | condițiile contractuale care stabilesc momentul la care proprietatea bunurilor este transferată clientului nu au sens din punct de vedere comercial, dar acest lucru nu este relevant în practică, deoarece furnizorul despăgubește clientul pentru orice deteriorare a bunurilor în timpul livrării; |
| --- | --- |

f)

condițiile contractuale care stabilesc momentul la care proprietatea bunurilor este transferată clientului nu au sens din punct de vedere comercial, dar acest lucru nu este relevant în practică, deoarece furnizorul despăgubește clientul pentru orice deteriorare a bunurilor în timpul livrării;

| g) | în ceea ce privește taxele de livrare în cazul în care există o problemă cu livrarea inițială:






  i) | potrivit contractului încheiat cu clientul, furnizorul este obligat să restituie taxele plătite deja de client; |
| --- | --- | --- |

g)

în ceea ce privește taxele de livrare în cazul în care există o problemă cu livrarea inițială:

i)

potrivit contractului încheiat cu clientul, furnizorul este obligat să restituie taxele plătite deja de client;

| ii) | potrivit contractului său cu clientul, furnizorul nu este obligat să restituie aceste taxe, dar procedează astfel în practică; |
| --- | --- |

ii)

potrivit contractului său cu clientul, furnizorul nu este obligat să restituie aceste taxe, dar procedează astfel în practică;

| iii) | în ambele cazuri, furnizorul (iar nu societatea de livrare) suportă costul acestor rambursări și/sau |
| --- | --- |

iii)

în ambele cazuri, furnizorul (iar nu societatea de livrare) suportă costul acestor rambursări și/sau

| iv) | potrivit contractului său cu clientul, furnizorul este obligat sa plătească atât costurile de expediere a bunurilor de înlocuire, cât și taxa de livrare aferentă sau |
| --- | --- |

iv)

potrivit contractului său cu clientul, furnizorul este obligat sa plătească atât costurile de expediere a bunurilor de înlocuire, cât și taxa de livrare aferentă sau

| v) | potrivit contractului său cu clientul, furnizorul este obligat să plătească costul de expediere a bunurilor de înlocuire, dar nu și costul pentru livrarea acestora, dar procedează astfel în practică [?] |
| --- | --- |

v)

potrivit contractului său cu clientul, furnizorul este obligat să plătească costul de expediere a bunurilor de înlocuire, dar nu și costul pentru livrarea acestora, dar procedează astfel în practică [?]

| 3) | În cazul unui răspuns negativ la cea de a doua întrebare, acționează societatea de livrare în numele furnizorului dacă mai mult de unul dintre punctele de mai sus sunt întrunite? Dacă aceasta este situația, ce factori trebuie luați în considerare și ce pondere trebuie dată fiecărui factor? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns negativ la cea de a doua întrebare, acționează societatea de livrare în numele furnizorului dacă mai mult de unul dintre punctele de mai sus sunt întrunite? Dacă aceasta este situația, ce factori trebuie luați în considerare și ce pondere trebuie dată fiecărui factor?

| 4) | În cazul unui răspuns afirmativ la cea de a doua și la cea de a treia întrebare, acționează societatea de livrare în numele furnizorului atunci când furnizorul intervine direct sau indirect în transportul sau expedierea bunurilor, astfel cum va fi cazul începând cu anul 2021 conform Directivei 2017/2455 (2)? Cu alte cuvinte, modificările introduse de această directivă se limitează să exprime în limbaj mai clar înțelesul articolului 33 în formularea sa actuală? |
| --- | --- |

4)

În cazul unui răspuns afirmativ la cea de a doua și la cea de a treia întrebare, acționează societatea de livrare în numele furnizorului atunci când furnizorul intervine direct sau indirect în transportul sau expedierea bunurilor, astfel cum va fi cazul începând cu anul 2021 conform Directivei 2017/2455 (2)? Cu alte cuvinte, modificările introduse de această directivă se limitează să exprime în limbaj mai clar înțelesul articolului 33 în formularea sa actuală?

---

(1)  Articolul 32 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO 2006, L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).

(2)  Directiva (UE) 2017/2455 a Consiliului din 5 decembrie 2017 de modificare a Directivei 2006/112/CE și a Directivei 2009/132/CE în ceea ce privește anumite obligații privind taxa pe valoarea adăugată pentru prestările de servicii și vânzările de bunuri la distanță (JO 2017, L 348, p. 7).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/30 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/30

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Spetsializiran nakazatelen sad – (Bulgaria) la 12 noiembrie 2018 – Procedură penală privind pe LD, ME, NF, OG, PH și RI

(Cauza C-704/18)

(2019/C 25/38)

Limba de procedură: bulgara

Instanța de trimitere

Spetsializiran nakazatelen sad

Părțile din procedura principală

LD, ME, NF, OG, PH și RI

Întrebarea preliminară

Articolul 267 TFUE trebuie interpretat în sensul că permite unei instanțe naționale să înlăture aplicarea unei hotărâri pronunțate cu titlu preliminar în cadrul cauzei principale în care a fost pronunțată această hotărâre, invocând împrejurări de fapt care au fost luate în considerare de Curte atunci când a statuat cu titlu preliminar?

---

Tribunalul

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/31 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/31

---

Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Stichting Woonlinie și alții/Comisia

(Cauzele conexate T-202/10 RENV II și T-203/10 RENV II) (1)

([„Ajutoare de stat - Locuințe sociale - Schemă de ajutor în favoarea societăților din domeniul locuințelor sociale - Ajutoare existente - Angajamente ale statului membru - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă - Articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Serviciu de interes economic general - Articolul 106 alineatul (2) TFUE - Definiția misiunii de serviciu public”])

(2019/C 25/39)

Limba de procedură: neerlandeza

Părțile

Reclamante în cauza T-202/10 RENV II: Stichting Woonlinie (Woudrichem, Țările de Jos), Woningstichting Volksbelang (Wijk bij Duurstede, Țările de Jos) și Stichting Woonstede (Ede, Țările de Jos) (reprezentanți: L. Hancher, E. Besselink, J. de Kok, Y. de Vries și F. van Orden, avocați)

Reclamante în cauza T-203/10 RENV II: Stichting Woonpunt (Maastricht, Țările de Jos), Woningstichting Haag Wonen (Haga, Țările de Jos) și Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (Eindhoven, Țările de Jos) (reprezentanți: L. Hancher, E. Besselink, J. de Kok, Y. de Vries și F. van Orden, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Noë și P.J. Loewenthal, agenți)

Intervenient în susținerea reclamantelor: Regatul Belgiei (reprezentanţi: J.-C. Halleux și L. Van den Broeck, agenți)

Intervenientă în susținerea pârâtei: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Țările de Jos) (reprezentanţi: M. Meulenbelt și B. Natens, avocați)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea în parte a Deciziei C(2009) 9963 final a Comisiei din 15 decembrie 2009 referitoare la ajutoarele de stat E 2/2005 și N 642/2009 – Țările de Jos – Ajutor existent și ajutor specific pentru proiecte în favoarea societăților din domeniul locuințelor

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunile. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunile.

| 2) | Obligă Stichting Woonlinie, Woningstichting Volksbelang și Stichting Woonstede să suporte propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană în cauzele T-202/10, T-202/10 RENV, T-202/10 RENV II, C-133/12 P și C-414/15 P, precum și pe cele efectuate de Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) în cauzele T-202/10, T-202/10 RENV și T-202/10 RENV II. |
| --- | --- |

2)

Obligă Stichting Woonlinie, Woningstichting Volksbelang și Stichting Woonstede să suporte propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană în cauzele T-202/10, T-202/10 RENV, T-202/10 RENV II, C-133/12 P și C-414/15 P, precum și pe cele efectuate de Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) în cauzele T-202/10, T-202/10 RENV și T-202/10 RENV II.

| 3) | Obligă Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen și Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl să suporte propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisie în cauzele T-203/10, T-203/10 RENV, T-203/10 RENV II, C-132/12 P și C-415/15 P, precum și pe cele efectuate de IVBN în cauzele T-203/10, T-203/10 RENV și T-203/10 RENV II. |
| --- | --- |

3)

Obligă Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen și Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl să suporte propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisie în cauzele T-203/10, T-203/10 RENV, T-203/10 RENV II, C-132/12 P și C-415/15 P, precum și pe cele efectuate de IVBN în cauzele T-203/10, T-203/10 RENV și T-203/10 RENV II.

| 4) | Obligă Regatul Belgiei să suporte propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

4)

Obligă Regatul Belgiei să suporte propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 179, 3.7.2010.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/32 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/32

---

Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Deutsche Telekom/Comisia

(Cauza T-207/10) (1)

((„Ajutoare de stat - Schema fiscală care permite întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în străinătate - Decizie prin care se declară ajutorul incompatibil cu piața comună și se dispune recuperarea parțială a acestuia - Dispoziție prin care se permite continuarea aplicării în parte a schemei - Cerere de nepronunțare asupra fondului - Persistența interesului de a exercita acțiunea - Încredere legitimă - Asigurări precise date de Comisie - Legitimitatea încrederii - Domeniul de aplicare în timp al încrederii legitime”))

(2019/C 25/40)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Deutsche Telekom AG (Bonn, Germania) (reprezentanți: inițial A. Cordewener și J. Schönfeld, ulterior J. Schönfeld, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial B. Martenczuk, T. Maxian Rusche și C. Urraca Caviedes, ulterior T. Maxian Rusche, C. Urraca Caviedes și, în sfârșit, T. Maxian Rusche, C. Urraca Caviedes și K. Blanck-Putz, agenți)

Interveniente în susținerea pârâtei: Ebro Foods, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: inițial J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan și R. Calvo Salinero, ulterior J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro și R. Calvo Salinero, avocați), Banco Santander, SA (Santander, Spania) (reprezentanți: inițial J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan și R. Calvo Salinero, ulterior J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro și R. Calvo Salinero), Iberdrola, SA (Bilbao, Spania) (reprezentanți: inițial J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller și J. Domínguez Pérez, ulterior J. Ruiz Calzado, J. Domínguez Pérez și S. Völcker, avocați) și Telefónica, SA (Madrid) (reprezentanți: inițial J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller și J. Domínguez Pérez, ulterior J. Ruiz Calzado, J. Domínguez Pérez și S. Völcker, avocați)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea articolului 1 alineatele (2) și (3) din Decizia 2011/5/CE a Comisiei din 28 octombrie 2009 privind amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 7, p. 48)

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Deutsche Telekom AG la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Deutsche Telekom AG la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 195, 17.7.2010.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/33 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/33

---

Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – World Duty Free Group/Comisia

(Cauza T-219/10 RENV) (1)

((„Ajutoare de stat - Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar care rezultă din achiziționarea unor titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în străinătate - Decizie prin care acest ajutor este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa - Noțiunea de ajutor de stat - Caracter selectiv - Sistem de referință - Derogare - Diferenţă de tratament - Justificarea diferenței de tratament - Întreprinderi beneficiare ale măsurii - Încredere legitimă”))

(2019/C 25/41)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantă: World Duty Free Group, SA, fostă Autogrill España, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți)

Intervenienți în susținerea reclamantei: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze, agent), Irlanda (reprezentanți: inițial G. Hodge și E. Creedon, ulterior G. Hodge și M. Browne, agenți) și Regatul Spaniei (reprezentant: M. Sampol Pucurull, agent)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea articolului 1 alineatul (1) din Decizia 2011/5/CE a Comisiei din 28 octombrie 2009 privind amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 7, p. 48) și, cu titlu subsidiar, a articolului 4 din această decizie

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | World Duty Free Group, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană. |
| --- | --- |

2)

World Duty Free Group, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

| 3) | Republica Federală Germania, Irlanda și Regatul Spaniei suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Republica Federală Germania, Irlanda și Regatul Spaniei suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 179, 3.7.2010.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/34 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/34

---

Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Banco Santander/Comisia

(Cauza T-227/10) (1)

((„Ajutoare de stat - Dispoziții privind impozitul pe cifra de afaceri care permite întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar rezultat din preluarea de titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa - Noțiunea de ajutor de stat - Selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament - Întreprinderi beneficiare ale măsurii - Încredere legitimă”))

(2019/C 25/42)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantă: Banco Santander, SA (Santander, Spania) (reprezentanți: inițial J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan și R. Calvo Salinero, ulterior J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și C. Urraca Caviedes, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea articolului 1 alineatul (1) din Decizia 2011/5/CE a Comisiei din 28 octombrie 2009 privind amortizarea fiscală a Fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 7, p. 48), și, cu titlu subsidiar, a articolului 4 din această decizie

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Banco Santander, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană. |
| --- | --- |

2)

Banco Santander, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

---

(1)  JO C 195, 17.7.2010.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/34 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/34

---

Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Sigma Alimentos Exterior/Comisia

(Cauza T-239/11) (1)

((„Ajutoare de stat - Dispoziții privind impozitul pe cifra de afaceri care permite întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar rezultat din preluarea de titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa - Noțiunea de ajutor de stat - Selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament”))

(2019/C 25/43)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantă: Sigma Alimentos Exterior, SL (Madrid, Spania) (reprezentanți: inițial A. Morillo Méndez și M. Ferre Navarrete, ulterior A. Morillo Méndez, J. Igual Gorgonio și C. Cañizares Pacheco, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial R. Lyal, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, ulterior R. Lyal și C. Urraca Caviedes, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea articolului 1 alineatul (1) și a articolului 4 din Decizia 2011/282/UE a Comisiei din 12 ianuarie 2011 privind amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 135, p. 1)

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Sigma Alimentos Exterior, SL suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană |
| --- | --- |

2)

Sigma Alimentos Exterior, SL suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană

---

(1)  JO C 204, 9.7.2011.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/35 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/35

---

Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Banco Santander și Santusa/Comisia

(Cauza T-399/11 RENV) (1)

((„Ajutoare de stat - Dispoziții privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial financiar care rezultă din achiziționarea unor titluri de participare în întreprinderi cu domiciliul fiscal în străinătate - Decizie prin care acest ajutor este declarat incompatibil cu piața internă și se dispune recuperarea sa - Noțiunea de ajutor de stat - Caracter selectiv - Sistem de referință - Derogare - Diferenţă de tratament - Justificarea diferenței de tratament - Întreprinderi beneficiare ale măsurii - Încredere legitimă”))

(2019/C 25/44)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamante: Banco Santander, SA (Santander, Spania) și Santusa Holding, SL (Boadilla del Monte, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți)

Intervenienți în susținerea recurentei: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze, agent), Irlanda (reprezentanți: inițial G. Hodge și E. Creedon, ulterior G. Hodge și M. Browne, agenți) și Regatul Spaniei (reprezentant: M. Sampol Pucurull, agent)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea articolului 1 alineatul (1) și a articolului 4 din Decizia 2011/282/UE a Comisiei din 12 ianuarie 2011 privind amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 135, p. 1)

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Banco Santander, SA și Santusa Holding, SL suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană. |
| --- | --- |

2)

Banco Santander, SA și Santusa Holding, SL suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

| 3) | Republica Federală Germania, Irlanda și Regatul Spaniei suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Republica Federală Germania, Irlanda și Regatul Spaniei suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 282, 24.9.2011.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/36 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/36

---

Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Axa Mediterranean/Comisia

(Cauza T-405/11) (1)

((„Ajutoare de stat - Dispoziţii privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia - Noțiunea de ajutor de stat - Selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament - Întreprinderi beneficiare ale măsurii - Încredere legitimă”))

(2019/C 25/45)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantă: Axa Mediterranean Holding, SA (Palma de Mallorca, Spania) (reprezentanți: inițial J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan și R. Calvo Salinero, ulterior J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro și R. Calvo Salinero și, în final, J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea articolului 1 alineatul (1) și a articolului 4 din Decizia 2011/282/UE a Comisiei din 12 ianuarie 2011 privind amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 135, p. 1)

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Axa Mediterranean Holding, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană. |
| --- | --- |

2)

Axa Mediterranean Holding, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

---

(1)  JO C 282, 24.9.2011.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/37 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/37

---

Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Prosegur Compañía de Seguridad/Comisia

(Cauza T-406/11) (1)

((„Ajutoare de stat - Dispoziţii privind impozitul pe profit care permit întreprinderilor cu domiciliul fiscal în Spania să amortizeze fondul comercial rezultat din achiziționarea unor titluri de participare în societăți cu domiciliul fiscal în străinătate - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața internă și prin care se dispune recuperarea acestuia - Noțiunea de ajutor de stat - Selectivitate - Sistem de referință - Derogare - Diferență de tratament - Justificarea diferenței de tratament - Întreprinderi beneficiare ale măsurii - Încredere legitimă”))

(2019/C 25/46)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantă: Prosegur Compañía de Seguridad, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: inițial J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro și M. Muñoz de Juan, ulterior J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero și A. Lamadrid de Pablo, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea articolului 1 alineatul (1) și a articolului 4 din Decizia 2011/282/UE a Comisiei din 12 ianuarie 2011 privind amortizarea fiscală a fondului comercial financiar în cazul achiziționării unor titluri de participare străine C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) pusă în aplicare de Spania (JO 2011, L 135, p. 1)

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Prosegur Compañía de Seguridad, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană. |
| --- | --- |

2)

Prosegur Compañía de Seguridad, SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

---

(1)  JO C 282, 24.9.2011.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/37 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/37

---

Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – CHEMK și KF/Comisia

(Cauza T-487/14) (1)

([„Dumping - Importuri de ferosiliciu originar din Rusia - Taxă antidumping definitivă - Reexaminare în temeiul expirării măsurilor - Stabilirea prețului de export - Entitate economică unică - Reflectarea taxei antidumping în prețurile de revânzare în Uniune - Aplicarea unei metode diferite de cea utilizată în cursul unei anchete anterioare - Continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului - Articolul 2 alineatul (9), articolul 3 și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 [devenite articolul 2 alineatul (9), articolul 3 și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (UE) 2016/1036]”])

(2019/C 25/47)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Chelyabinsk, Rusia) și Kuzneckie Ferrosplavy OAO (KF) (Novokouznetsk, Rusia) (reprezentanți: B. Evtimov și M. Krestiyanova, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. França, J.-F. Brakeland, A. Stobiecka-Kuik și A. Demeneix, agenți)

Intervenientă în susținerea pârâtei: Euroalliages (Bruxelles, Belgia) (reprezentanţi: O. Prost și M.-S. Dibling, avocați)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 360/2014 al Comisiei din 9 aprilie 2014 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de ferosiliciu originar din Republica Populară Chineză și din Rusia, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului (JO 2014, L 107, p. 13), în măsura în care le privește pe reclamante

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) și Kuzneckie Ferrosplavy OAO (KF) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană. |
| --- | --- |

2)

Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) și Kuzneckie Ferrosplavy OAO (KF) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.

| 3) | Euroalliages suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Euroalliages suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 282, 25.8.2014.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/38 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/38

---

Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – RFA International/Comisia

(Cauza T-113/15) (1)

([„Dumping - Importuri de ferosiliciu originar din Rusia - Respingerea cererilor de rambursare a taxelor antidumping achitate - Stabilirea valorii normale și a prețului la export - Entitate economică unică - Reflectarea taxei antidumping în prețurile de revânzare în Uniune - Aplicarea unei metode diferite de cea utilizată în cadrul unei anchete precedente - Articolul 2 alineatul (9) și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 [devenite articolul 2 alineatul (9) și articolul 11 alineatele (9) și (10) din Regulamentul (UE) 2016/1036] - Articolul 18.3.1 din Acordul antidumping al OMC”])

(2019/C 25/48)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: RFA International, LP (Calgary, Canada) (reprezentanți: B. Evtimov și M. Krestiyanova, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland și A. Stobiecka-Kuik, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, în întregime sau în parte a Deciziilor de punere în aplicare C(2014) 9805 final, C(2014) 9806 final, C(2014) 9807 final, C(2014) 9808 final, C(2014) 9811 final, C(2014) 9812 final și C(2014) 9816 final ale Comisiei din 18 decembrie 2014 privind cererile de rambursare a unor taxe antidumping achitate pentru importurile de ferosiliciu originar din Rusia

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă RFA International, LP la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă RFA International, LP la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 155, 11.5.2015.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/39 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/39

---

Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2018 – Barata/Parlamentul

(Cauza T-854/16) (1)

((„Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2015 - Procedură de certificare - Excludere din lista definitivă a funcționarilor autorizați să urmeze programul de formare - Articolul 45a din statut - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Egalitate de tratament - Dreptul la apărare”))

(2019/C 25/49)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamant: João Miguel Barata (Evere, Belgia) (reprezentanți: G. Pandey, D. Rovetta, avocați, și J. Grayston, solicitor)

Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: D. Nessaf și Í. Ní Riagáin Düro, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect anularea, în primul rând, a deciziei Parlamentului din 29 ianuarie 2016 și a deciziei de confirmare din 29 martie 2016 de a nu îl înscrie pe reclamant pe lista funcționarilor autorizați să participe în 2015 la programul de formare pentru exercițiul de certificare din anul 2015, în al doilea rând, a deciziei din 25 august 2016 de respingere a reclamației, în al treilea rând, a anunțului de concurs intern 2015/023, distribuit personalului la 18 septembrie 2015, și, în al patrulea rând, a proiectului listei funcționarilor selectați pentru a participa la programul de formare în discuție

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Îl obligă pe domnul João Miguel Barata la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Îl obligă pe domnul João Miguel Barata la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 38, 6.2.2017

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/39 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/39

---

Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – Haufe-Lexware/EUIPO – Le Shi Holdings (Beijing) (Leshare)

(Cauza T-546/17) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziţie - Cerere de înregistrare a unei mărci verbale a Uniunii Europene Leshare - Marcă internaţională verbală anterioară LEXWARE - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001] - Similitudinea semnelor”])

(2019/C 25/50)

Limba de procedură: engleza

Părţile

Reclamantă: Haufe-Lexware GmbH & Co. KG (Freiburg im Breisgau, Germania) (reprezentant: N. Hebeis, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: M. Fischer și D. Walicka, agenți)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Le Shi Holdings (Beijing) Ltd (Beijing, China)

Obiectul

Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 iunie 2017 (cauza R 1691/2016-4), privind o procedură de opoziţie între Haufe-Lexware şi Le Shi Holdings (Beijing)

Dispozitivul

| 1) | Respinge acţiunea |
| --- | --- |

1)

Respinge acţiunea

| 2) | Obligă Haufe-Lexware GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Haufe-Lexware GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 338, 9.10.2017.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/40 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/40

---

Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2018 – St. Andrews Links/EUIPO (ST ANDREWS)

(Cauza T-790/17) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ST ANDREWS - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Proveniență geografică - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”])

(2019/C 25/51)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: St. Andrews Links Ltd (St. Andrews, Regatul Unit) (reprezentant: B. Hattier, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: K. Kompari, agent)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei de recurs a EUIPO din 2 octombrie 2017 (cauza R 92/2017-4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal ST ANDREWS ca marcă a Uniunii Europene.

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă St. Andrews Links Ltd la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă St. Andrews Links Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 42, 5.2.2018.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/41 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/41

---

Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2018 – St. Andrews Links/EUIPO (ST ANDREWS)

(Cauza T-791/17) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale ST ANDREWS - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Proveniență geografică - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”])

(2019/C 25/52)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: St. Andrews Links Ltd (St. Andrews, Regatul Unit) (reprezentant: B. Hattier, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: K. Kompari, agent)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 2 octombrie 2017 (cauza R 93/2017–4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal ST ANDREWS ca marcă a Uniunii Europene.

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă St. Andrews Links Ltd la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă St. Andrews Links Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 42, 5.2.2018.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/41 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/41

---

Hotărârea Tribunalului din 15 noiembrie 2018 – DRH Licensing & Managing/EUIPO – Merck (Flexagil)

(Cauza T-831/17) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marcă a Uniunii Europene figurativă Flexagil - Utilizare serioasă a mărcii - Articolul 18 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) și articolul 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Formă care diferă prin elemente care nu alterează caracterul distinctiv”])

(2019/C 25/53)

Limba de procedură: germana

Părţile

Reclamantă: DRH Licensing & Managing AG (Zürich, Elveția) (reprezentant: S. Salomonowitz, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: W. Schramek și M. Fischer, agenți)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Merck KGaA (Darmstadt, Germania)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 17 octombrie 2017 (cauza R 2043/2016-4) privind o procedură de decădere între DRH Licensing & Managing și Merck

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă DRH Licensing & Managing AG la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă DRH Licensing & Managing AG la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 52, 12.2.2018.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/42 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/42

---

Hotărârea Tribunalului din 20 noiembrie 2018 – Asahi Intecc/ EUIPO – Celesio (Celeson)

(Cauza T-36/18) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunii Europeană - Marca verbală Celeson - Marca internațională verbală anterioară CELESIO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”])

(2019/C 25/54)

Limba de procedură: engleza

Părţile

Reclamantă: Asahi Intecc Co., Ltd (Nagoya, Japonia) (reprezentant: T. Schmidpeter, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: M. Rajh și D. Walicka, agenți)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Celesio AG (Stuttgart, Germania)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 20 noiembrie 2017 (cauza R 1004/2017-4) privind o procedură de opoziție între Celesio și Asahi Intecc

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Asahi Intecc la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Asahi Intecc la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 104, 19.3.2018.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/42 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/42

---

Acțiune introdusă la 26 octombrie 2018 – Bonnafous/Comisia

(Cauza T-646/18)

(2019/C 25/55)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: Laurence Bonnafous (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: A. Blot și S. Rodrigues, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | declararea prezentei acțiuni ca admisibilă și fondată; |
| --- | --- |

—

declararea prezentei acțiuni ca admisibilă și fondată;

în consecință:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii sale având ca obiect anularea Deciziei Comisiei din 9 octombrie 2018 de respingere a cererii de confirmare a accesului la un document [raportul de audit din anul 2018 privind resursele umane ale Agenției Executive pentru Educație, Audiovizual și Cultură, având numărul de înregistrare internă ARES(2018)361356 din 21 ianuarie 2018], reclamantul invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea Regulamentului nr. 1049/2001, a articolului 15 alineatul (3) TFUE și a articolului 42 din cartă, pentru motivul că Comisia nu și-ar fi respectat obligațiile care îi reveneau în temeiul dreptului de acces al publicului la documentele instituțiilor și al obligației de transparenţă. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea Regulamentului nr. 1049/2001, a articolului 15 alineatul (3) TFUE și a articolului 42 din cartă, pentru motivul că Comisia nu și-ar fi respectat obligațiile care îi reveneau în temeiul dreptului de acces al publicului la documentele instituțiilor și al obligației de transparenţă.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 296 TFUE și a articolului 41 din cartă, cu alte cuvinte a obligației de motivare, întrucât analiza efectuată în decizia atacată a recurs la afirmații generale și la motive exprimate în mod abstract. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 296 TFUE și a articolului 41 din cartă, cu alte cuvinte a obligației de motivare, întrucât analiza efectuată în decizia atacată a recurs la afirmații generale și la motive exprimate în mod abstract.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității, pentru motivul că Comisia a refuzat accesul la documentul solicitat, invocând în mod eronat o prezumție generală de nedivulgare. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității, pentru motivul că Comisia a refuzat accesul la documentul solicitat, invocând în mod eronat o prezumție generală de nedivulgare.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/43 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/43

---

Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Armani/EUIPO – Asunción (GIORGIO ARMANI le Sac 11)

(Cauza T-653/18)

(2019/C 25/56)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Giorgio Armani SpA (Milano, Italia) (reprezentant: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Felipe Domingo Asunción (Madrid, Spania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

Marca în litigiu: cerere privind marca Uniunii Europene figurative GIORGIO ARMANI le Sac 11 – cererea de înregistrare nr. 13 826 623

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 13 august 2018 în cauza R 2462/2017-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | modificarea deciziei atacate în sensul că recursul formulat de reclamantă în fața camerei de recurs este fondat și, în consecință, că opoziția trebuie să fie respinsă, iar cererea privind marca Uniunii Europene trebuie să fie admisă sau, alternativ, anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

modificarea deciziei atacate în sensul că recursul formulat de reclamantă în fața camerei de recurs este fondat și, în consecință, că opoziția trebuie să fie respinsă, iar cererea privind marca Uniunii Europene trebuie să fie admisă sau, alternativ, anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO și, dacă este cazul, a intervenientului, la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor aferente recursului efectuate în cadrul EUIPO. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și, dacă este cazul, a intervenientului, la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor aferente recursului efectuate în cadrul EUIPO.

Motivele invocate

| — | Încălcarea normelor de procedură aplicabile procedurilor în fața EUIPO și, în special, a articolului 94 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

Încălcarea normelor de procedură aplicabile procedurilor în fața EUIPO și, în special, a articolului 94 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 18 și a articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 18 și a articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/44 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/44

---

Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Armani/EUIPO – Asunción (le Sac 11)

(Cauza T-654/18)

(2019/C 25/57)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Giorgio Armani SpA (Milano, Italia) (reprezentant: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Felipe Domingo Asunción (Madrid, Spania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

Marca în litigiu: cerere privind marca Uniunii Europene figurative le Sac 11 – cererea de înregistrare nr. 13 612 593

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 13 august 2018 în cauza R 2464/2017-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | modificarea deciziei atacate în sensul că recursul formulat de reclamantă în fața camerei de recurs este fondat și, în consecință, că opoziția trebuie să fie respinsă, iar cererea privind marca Uniunii Europene trebuie să fie admisă sau, alternativ, anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

modificarea deciziei atacate în sensul că recursul formulat de reclamantă în fața camerei de recurs este fondat și, în consecință, că opoziția trebuie să fie respinsă, iar cererea privind marca Uniunii Europene trebuie să fie admisă sau, alternativ, anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO și, dacă este cazul, a intervenientului, la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor aferente recursului efectuate în cadrul EUIPO. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și, dacă este cazul, a intervenientului, la plata cheltuielilor de judecată și a cheltuielilor aferente recursului efectuate în cadrul EUIPO.

Motivele invocate

| — | Încălcarea normelor de procedură aplicabile procedurilor în fața EUIPO și, în special, a articolului 94 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

Încălcarea normelor de procedură aplicabile procedurilor în fața EUIPO și, în special, a articolului 94 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 18 și a articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 18 și a articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/45 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/45

---

Acțiune introdusă la 30 octombrie 2018 – Aupicon și alții/SEAE

(Cauza T-655/18)

(2019/C 25/58)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamanți: Delphine Aupicon (Gaborone, Botswana) și alți 10 reclamanți (reprezentant: N. de Montigny, avocat)

Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă

Concluziile

Reclamanții solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei ADMIN(2017)26 a directorului general pentru buget și administrație al Serviciului European de Acțiune Externă din 19 decembrie 2017 privind stabilirea țărilor în care condițiile de viață sunt considerate a fi echivalente cu condițiile de viață din Uniunea Europeană, care nu dau dreptul la plata indemnizației privind condițiile de viață prevăzută la articolul 10 din anexa X la statut – exercițiul 2018; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei ADMIN(2017)26 a directorului general pentru buget și administrație al Serviciului European de Acțiune Externă din 19 decembrie 2017 privind stabilirea țărilor în care condițiile de viață sunt considerate a fi echivalente cu condițiile de viață din Uniunea Europeană, care nu dau dreptul la plata indemnizației privind condițiile de viață prevăzută la articolul 10 din anexa X la statut – exercițiul 2018;

| — | în măsura în care se va dovedi necesar, anularea buletinului de salariu al reclamanților pentru luna ianuarie 2018; |
| --- | --- |

—

în măsura în care se va dovedi necesar, anularea buletinului de salariu al reclamanților pentru luna ianuarie 2018;

| — | obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanții invocă două motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 1 al treilea paragraf din anexa X la Statutul funcționarilor Uniunii Europene pentru motivul că SEAE nu a adoptat dispoziții generale de executare în conformitate cu articolul 110 din statut |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 1 al treilea paragraf din anexa X la Statutul funcționarilor Uniunii Europene pentru motivul că SEAE nu a adoptat dispoziții generale de executare în conformitate cu articolul 110 din statut

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat, pe de o parte, pe erorile vădite de apreciere pe care le-ar fi săvârșit SEAE în analizarea criteriilor care trebuiau să fie luate în considerare în cadrul evaluării indemnizației privind condițiile de viață și, pe de altă parte, pe lipsa de motivare pertinentă. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat, pe de o parte, pe erorile vădite de apreciere pe care le-ar fi săvârșit SEAE în analizarea criteriilor care trebuiau să fie luate în considerare în cadrul evaluării indemnizației privind condițiile de viață și, pe de altă parte, pe lipsa de motivare pertinentă.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/46 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/46

---

Acțiune introdusă la 31 octombrie 2018 – Hästens Sängar/EUIPO (Reprezentarea unui motiv în carouri)

(Cauza T-658/18)

(2019/C 25/59)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Hästens Sängar AB (Köping, Suedia) (reprezentanți: M. Johansson și R. Wessman, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative în culorile albastru și alb (Reprezentarea unui motiv în carouri) – cererea de înregistrare nr. 1 340 047

Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 8 august 2018 în cauza R 442/2018-2

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | Încălcarea articolului 94 și a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului pentru motivul că Camera de recurs nu a examinat în mod adecvat și/sau nu și-a motivat decizia în legătură cu diferitele produse și servicii pentru care s-a formulat cererea; |
| --- | --- |

—

Încălcarea articolului 94 și a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului pentru motivul că Camera de recurs nu a examinat în mod adecvat și/sau nu și-a motivat decizia în legătură cu diferitele produse și servicii pentru care s-a formulat cererea;

| — | Încălcarea articolului 94, a articolului 95 și a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului pentru motivul că marca în litigiu nu este un motiv repetitiv sau o marcă tridimensională; |
| --- | --- |

—

Încălcarea articolului 94, a articolului 95 și a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului pentru motivul că marca în litigiu nu este un motiv repetitiv sau o marcă tridimensională;

| — | Aprecierea eronată a interesului public subiacent, care constituie o încălcare a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

Aprecierea eronată a interesului public subiacent, care constituie o încălcare a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului,. Întrucât Camera de recurs a efectuat o apreciere incorectă în ceea ce privește caracterul distinctiv inerent. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului,. Întrucât Camera de recurs a efectuat o apreciere incorectă în ceea ce privește caracterul distinctiv inerent.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/46 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/46

---

Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2018 – Securitec/Comisia

(Cauza T-661/18)

(2019/C 25/60)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Securitec (Livange, Luxemburg) (reprezentant: P. Peuvrel, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | declararea admisibilității formale a prezentei acțiuni în anulare; |
| --- | --- |

—

declararea admisibilității formale a prezentei acțiuni în anulare;

| — | pe fond, declararea temeiniciei acțiunii în anulare; |
| --- | --- |

—

pe fond, declararea temeiniciei acțiunii în anulare;

| — | prin urmare, anularea deciziei de respingere atacate din 7 septembrie 2018; |
| --- | --- |

—

prin urmare, anularea deciziei de respingere atacate din 7 septembrie 2018;

| — | de asemenea, anularea deciziei Comisiei din 17 septembrie 2018; |
| --- | --- |

—

de asemenea, anularea deciziei Comisiei din 17 septembrie 2018;

| — | dispunerea oricăror altor măsuri legale necesare în materie; |
| --- | --- |

—

dispunerea oricăror altor măsuri legale necesare în materie;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a celorlalte cheltuieli efectuate în cadrul prezentei acțiuni. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a celorlalte cheltuieli efectuate în cadrul prezentei acțiuni.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare de care ar fi afectate, pe de o parte, decizia Comisiei din 7 septembrie 2018 de respingere a ofertei depuse de reclamantă în cadrul cererii de ofertă nr. HR/R1/PR/2017/059 intitulate „Mentenanța instalațiilor de securitate în clădirile ocupate și/sau gestionate de Comisia Europeană în Belgia și Luxemburg” (JO 2018/S 209-476275) și, pe de altă parte, decizia din 17 septembrie 2018 prin care se refuză reclamantei furnizarea precizărilor pe care le solicita privind cererea de ofertă sus-menționată. Astfel, decizia de respingere a ofertei depuse de reclamantă se limitează să afirme că oferta nu propunea prețul cel mai scăzut, în condițiile în care criteriul prețului nu era singurul criteriu de atribuire prevăzut de caietul de sarcini. Întrucât insuficiența motivării echivalează cu o nemotivare, aceasta trebuie sancționată prin anularea deciziei. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare de care ar fi afectate, pe de o parte, decizia Comisiei din 7 septembrie 2018 de respingere a ofertei depuse de reclamantă în cadrul cererii de ofertă nr. HR/R1/PR/2017/059 intitulate „Mentenanța instalațiilor de securitate în clădirile ocupate și/sau gestionate de Comisia Europeană în Belgia și Luxemburg” (JO 2018/S 209-476275) și, pe de altă parte, decizia din 17 septembrie 2018 prin care se refuză reclamantei furnizarea precizărilor pe care le solicita privind cererea de ofertă sus-menționată. Astfel, decizia de respingere a ofertei depuse de reclamantă se limitează să afirme că oferta nu propunea prețul cel mai scăzut, în condițiile în care criteriul prețului nu era singurul criteriu de atribuire prevăzut de caietul de sarcini. Întrucât insuficiența motivării echivalează cu o nemotivare, aceasta trebuie sancționată prin anularea deciziei.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziei atacate. În această privință, reclamanta susține că criteriul prețului cel mai scăzut nu era singurul reținut și că era necesar, în plus, ca oferta să fie legală și conformă. Or, potrivit reclamantei, adjudecatarul contractului nu deținea certificarea NEDAP, deși aceasta era impusă de caietul de sarcini. Prin urmare, atribuirea contractului acestei societăți era nelegală și trebuie, așadar, să se anuleze deciziile atacate. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea deciziei atacate. În această privință, reclamanta susține că criteriul prețului cel mai scăzut nu era singurul reținut și că era necesar, în plus, ca oferta să fie legală și conformă. Or, potrivit reclamantei, adjudecatarul contractului nu deținea certificarea NEDAP, deși aceasta era impusă de caietul de sarcini. Prin urmare, atribuirea contractului acestei societăți era nelegală și trebuie, așadar, să se anuleze deciziile atacate.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor transparenței, egalității de tratament și nediscriminării, de care ar fi afectate deciziile atacate, în special în raport cu cerința disproporționată privind o cifră de afaceri minimă de 900 000 de euro pentru întreprinderile care depun oferte pentru lotul nr. 4 în Luxembourg și în raport cu lipsa de răspuns a Comisiei la scrisoarea reclamantei din 28 iunie 2018 care ridica această problemă. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor transparenței, egalității de tratament și nediscriminării, de care ar fi afectate deciziile atacate, în special în raport cu cerința disproporționată privind o cifră de afaceri minimă de 900 000 de euro pentru întreprinderile care depun oferte pentru lotul nr. 4 în Luxembourg și în raport cu lipsa de răspuns a Comisiei la scrisoarea reclamantei din 28 iunie 2018 care ridica această problemă.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/47 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/47

---

Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2018 – Nissin Foods Holdings/EUIPO – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES)

(Cauza T-663/18)

(2019/C 25/61)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Nissin Foods Holdings Co. Ltd (Osaka, Japonia) (reprezentanți: S. Malynicz, QC, G. Messenger, Barrister, K. Gilbert și G. Lodge, Solicitors)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: The GB Foods, SA (L'Hospitalet de Llobregat, Spania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă Soba JAPANESE FRIED NOODLES în culorile roșu, negru, gri și alb – marca Uniunii Europene nr. 9 377 904

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 august 2018 în cauza R 111/2018-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata propriilor cheltuieli de judecată și a celor ale reclamantei. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata propriilor cheltuieli de judecată și a celor ale reclamantei.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Parlamentului European și al Consiliului;

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/48 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/48

---

Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2018 – 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ad pepper)

(Cauza T-666/18)

(2019/C 25/62)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamantă: 6Minutes Media GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: P. Koch și T. Hilser, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ad pepper media International NV (Nürnberg, Germania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „ADPepper” – marca Uniunii Europene nr. 1 307 966

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de anulare

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20/06/2018 în cauza R 839/2017-1

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă şi, în cazul unei cereri de intervenţie, a cheltuielilor efectuate de cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă şi, în cazul unei cereri de intervenţie, a cheltuielilor efectuate de cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

Motivul invocat (Motivele invocate)

| — | încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/49 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/49

---

Acțiune introdusă la 6 noiembrie 2018 – 6Minutes Media/EUIPO – ad pepper media International (ADPepper)

(Cauza T-668/18)

(2019/C 25/63)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamantă: 6Minutes Media GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: P. Koch și T. Hilser, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ad pepper media International NV (Nürnberg, Germania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „ADPepper” – marca Uniunii Europene nr. 1 109 990

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de anulare

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 20 iunie 2018 în cauza R 840/2017-1

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă şi, în cazul unei cereri de intervenţie, şi a cheltuielilor efectuate de cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă şi, în cazul unei cereri de intervenţie, şi a cheltuielilor efectuate de cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 95 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 58 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/50 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/50

---

Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2018 – Neoperl/EUIPO (reprezentarea a patru găuri umplute într-un model de găurire obișnuit)

(Cauza T-669/18)

(2019/C 25/64)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Neoperl AG (Reinach, Elveția) (reprezentant: H. Börjes-Pestalozza, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Marca în litigiu: Înregistrarea mărcii de poziție a Uniunii Europene (reprezentarea a patru găuri umplute într-un model de găurire obișnuit) – cererea de înregistrare nr. 16 259 665

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 10 septembrie 2018 în cauza R 2059/2017-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/50 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/50

---

Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2018 – Pyke/EUIPO – Paglieri (CLIOMAKEUP)

(Cauza T-672/18)

(2019/C 25/65)

Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

Părțile

Reclamantă: Pyke Srl (Milano, Italia) (reprezentanți: P. Roncaglia, F. Rossi, N. Parrotta și R. Perotti, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Paglieri SpA (Alessandria, Italia)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: Reclamanta

Marca în litigiu: Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale CLIOMAKEUP – Cerere de înregistrare nr. 11 698 446

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 28/08/2018 în cauza R 2675/2017-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată; |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată;

| — | obligarea Paglieri la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Paglieri la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/51 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/51

---

Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2018 – Vattenfall Europe Nuclear Energy/Comisia

(Cauza T-674/18)

(2019/C 25/66)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Vattenfall Europe Nuclear Energy GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentanți: U. Karpenstein și R. Sangi, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea scrisorii Comisiei Europene din 4 iulie 2018 în procedura de ajutor de stat SA. 51169 (2018/PN) – a 16-a lege de modificare a legii privind energia nucleară (16. AtG-Novelle); |
| --- | --- |

—

anularea scrisorii Comisiei Europene din 4 iulie 2018 în procedura de ajutor de stat SA. 51169 (2018/PN) – a 16-a lege de modificare a legii privind energia nucleară (16. AtG-Novelle);

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă motivele ce urmează.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE [coroborat cu articolul 108 alineatul (3) TFUE]
  Reclamanta afirmă că scrisoarea atacată încalcă dispozițiile coroborate ale articolului 107 alineatul (1) și a articolului 108 alineatul (3) TFUE în măsura în care – în cazul în care ar fi obligatorie – ar exclude o lege națională de despăgubire de la aplicarea obligației de a declara ajutoarele de stat, deși această lege, în temeiul unei hotărâri a Bundesverfassungsgericht (Curtea Constituțională, Germania) privilegiază în mod selectiv, cu ajutorul resurselor publice, un concurent al reclamantei care nu are dreptul la despăgubire. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE [coroborat cu articolul 108 alineatul (3) TFUE]

Reclamanta afirmă că scrisoarea atacată încalcă dispozițiile coroborate ale articolului 107 alineatul (1) și a articolului 108 alineatul (3) TFUE în măsura în care – în cazul în care ar fi obligatorie – ar exclude o lege națională de despăgubire de la aplicarea obligației de a declara ajutoarele de stat, deși această lege, în temeiul unei hotărâri a Bundesverfassungsgericht (Curtea Constituțională, Germania) privilegiază în mod selectiv, cu ajutorul resurselor publice, un concurent al reclamantei care nu are dreptul la despăgubire.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului (1)

  Reclamanta afirmă că Regulamentul 2015/1589, în ipoteza în care un stat consideră că o măsură pe care a introdus-o nu este ajutor de stat, prevede o declarație formală în temeiul articolului 288 TFUE în cazul în care Comisia ajunge la concluzia, pe baza unei analize preliminare, că măsura comunicată nu este ajutor de stat. Scrisoarea atacată încalcă această prevedere. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului (1)

Reclamanta afirmă că Regulamentul 2015/1589, în ipoteza în care un stat consideră că o măsură pe care a introdus-o nu este ajutor de stat, prevede o declarație formală în temeiul articolului 288 TFUE în cazul în care Comisia ajunge la concluzia, pe baza unei analize preliminare, că măsura comunicată nu este ajutor de stat. Scrisoarea atacată încalcă această prevedere.

---

(1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea 'Uniunii Europene (JO 2015 L 248, p. 9).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/52 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/52

---

Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2018 – Trifolio-M și alții/EFSA

(Cauza T-675/18)

(2019/C 25/67)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Trifolio-M GmbH (Lahnau, Germania), Oxon Italia SpA (Milano, Italia) și Mitsui AgriScience International (Woluwe-Saint-Pierre, Belgia) (reprezentanți: C. Mereu și S. Englebert, avocați)

Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA)

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei EFSA din 11 septembrie 2018 privind examinarea cererilor reclamantelor de tratare în regim de confidențialitate a concluziei evaluării inter pares a riscului legat de utilizarea ca pesticid a substanței active azadirachtine; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei EFSA din 11 septembrie 2018 privind examinarea cererilor reclamantelor de tratare în regim de confidențialitate a concluziei evaluării inter pares a riscului legat de utilizarea ca pesticid a substanței active azadirachtine;

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

| 1. | Primul motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 63 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 (1).






  — | Reclamantele susțin că pârâta a interpretat în mod eronat ceea ce reprezintă informații care privesc secretul industrial și comercial care necesită tratament confidențial și a încălcat articolul 63 din Regulamentul nr. 1107/2009 ca urmare a unei erori vădite de apreciere a cererilor reclamantelor de tratare în regim de confidențialitate. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 63 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 (1).

—

Reclamantele susțin că pârâta a interpretat în mod eronat ceea ce reprezintă informații care privesc secretul industrial și comercial care necesită tratament confidențial și a încălcat articolul 63 din Regulamentul nr. 1107/2009 ca urmare a unei erori vădite de apreciere a cererilor reclamantelor de tratare în regim de confidențialitate.

| 2. | Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiilor fundamentale de drept al Uniunii în măsura în care pârâta nu și-a motivat decizia, nu s-a conformat aplicării uniforme a dreptului Uniunii și nu a respectat principiul proporționalității. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiilor fundamentale de drept al Uniunii în măsura în care pârâta nu și-a motivat decizia, nu s-a conformat aplicării uniforme a dreptului Uniunii și nu a respectat principiul proporționalității.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și de abrogare a Directivelor 79/117/CEE și 91/414/CEE ale Consiliului (JO 2009, L 309, p. 1).

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/53 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/53

---

Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2018 – Società agricola Giusti Dal Col/EUIPO – DMC (GIUSTI WINE)

(Cauza T-678/18)

(2019/C 25/68)

Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

Părțile

Reclamantă: Società agricola Giusti Dal Col Srl (Nervesa della Battaglia, Italia) (reprezentanți: M. Pizzigati și A. Mayr, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: DMC Srl (San Vendemiano, Italia)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului

Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale GIUSTI WINE

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 3 septembrie 2018 în cauza R 1154/2017-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului;

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/53 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/53

---

Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2018 – Showroom/EUIPO – E-Gab (SHOWROOM)

(Cauza T-679/18)

(2019/C 25/69)

Limba în care a fost formulată acțiunea: polona

Părțile

Reclamantă: Showroom sp. z o.o. (Varșovia, Polonia) (reprezentant: M. Janicka – Kapłon, radca prawny)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: E-Gab NV (Ternat, Belgia)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta în fața Tribunalului/cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală SHOWROOM – cererea de înregistrare 11110376

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 5 septembrie 2018 în cauza R 1834/2017-2

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate;
  obligarea EUIPO și a E-GAB (dacă aceasta solicită să intervină în procedură) la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor suportate de reclamantă în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs și al diviziei de opoziție ale Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

obligarea EUIPO și a E-GAB (dacă aceasta solicită să intervină în procedură) la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor suportate de reclamantă în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs și al diviziei de opoziție ale Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/54 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/54

---

Acțiune introdusă la 15 noiembrie 2018 – SLL Service/EUIPO – Elfa International (LUMIN8)

(Cauza T-680/18)

(2019/C 25/70)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: SLL Service GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: C: Schmitt, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Elfa International AB (Västervik, Suedia)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii LUMIN8 – Înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 276 543

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 28 august 2018 în cauza R 2752/2017-2

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/55 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/55

---

Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2018 – Korporaciya „Masternet”/EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)

(Cauza T-681/18)

(2019/C 25/71)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: ZAO Korporaciya „Masternet” (Moscova, Rusia) (reprezentant: N. Bürglen, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Stayer Ibérica, SA (Pinto, Spania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă „STAYER” – marca Uniunii Europene nr. 4 675 881

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 7 septembrie 2018 în cauza R 1940/2017-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 18 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 18 din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European şi al Consiliului.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/55 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/55

---

Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2018 – Twitter/EUIPO – Hachette Filipacchi Presse (PERISCOPE)

(Cauza T-682/18)

(2019/C 25/72)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Twitter, Inc. (San Francisco, California, Statele Unite) (reprezentanți: I. Fowler, Solicitor și J. Schmitt, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Hachette Filipacchi Presse SA (Levallois Perret, Franța)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: Reclamanta

Marca în litigiu: Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene „PERISCOPE” – Cererea de înregistrare nr. 13 837 794

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: Procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 3 septembrie 2018 în cauza R 2315/2016-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate în măsura în care aceasta a dispus că (a) marca franceză anterioară nr. 3 366 460 făcuse obiectul unei utilizări serioase pentru „software și programe pentru computer” din clasa 9 și (b) exisă un risc de confuzie între mărcile în litigiu pentru produsele și serviciile din clasele 9, 41, 42 și 45; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate în măsura în care aceasta a dispus că (a) marca franceză anterioară nr. 3 366 460 făcuse obiectul unei utilizări serioase pentru „software și programe pentru computer” din clasa 9 și (b) exisă un risc de confuzie între mărcile în litigiu pentru produsele și serviciile din clasele 9, 41, 42 și 45;

| — | obligarea pârâtei și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs, în cazul în care devine intervenient în prezenta procedură, la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs, în cazul în care devine intervenient în prezenta procedură, la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/56 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/56

---

Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2018 – Conte/EUIPO (CANNABIS STORE AMSTERDAM)

(Cauza T-683/18)

(2019/C 25/73)

Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

Părțile

Reclamantă: Santa Conte (Napoli, Italia) (reprezentanți: C. Demichelis, E. Ortaglio și G. Iorio Fiorelli, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative de culorile negru, verde oliv, verde deschis și alb CANNABIS STORE AMSTERDAM – Cererea de înregistrare nr. 16 176 968

Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 31 august 2018 în cauza R 2181/2017-2

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta acțiune, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă în procedura din fața examinatorului și a Camerei a doua de recurs a EUIPO. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta acțiune, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamantă în procedura din fața examinatorului și a Camerei a doua de recurs a EUIPO.

Motivele invocate

| — | încălcarea dispozițiilor coroborate ale articolului 71 alineatul (1) și ale articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea dispozițiilor coroborate ale articolului 71 alineatul (1) și ale articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | omisiunea aprecierii unui fapt pertinent pentru înregistrarea mărcii în litigiu; |
| --- | --- |

—

omisiunea aprecierii unui fapt pertinent pentru înregistrarea mărcii în litigiu;

| — | lipsă a imparțialității și a atenției în aprecierea semnificației mărcii în litigiu și a percepției acesteia de către publicul relevant; |
| --- | --- |

—

lipsă a imparțialității și a atenției în aprecierea semnificației mărcii în litigiu și a percepției acesteia de către publicul relevant;

| — | încălcarea dispozițiilor coroborate ale articolului 7 alineatul (1) litera (f) și ale articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea dispozițiilor coroborate ale articolului 7 alineatul (1) litera (f) și ale articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | identificare eronată a publicului relevant și a percepției mărcii în litigiu; |
| --- | --- |

—

identificare eronată a publicului relevant și a percepției mărcii în litigiu;

| — | lipsa caracterului contrar ordinii publice. |
| --- | --- |

—

lipsa caracterului contrar ordinii publice.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/57 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/57

---

Acțiune introdusă la 16 noiembrie 2018 – Apple/EUIPO – Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication (SWIFT)

(Cauza T-685/18)

(2019/C 25/74)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Apple Inc. (Cupertino, California, Statele Unite) (reprezentanți: J. Olsen și P. Andreottola, solicitors)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication SCRL (La Hulpe, Belgia)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul: reclamantul din acțiunea care s-a aflat pe rolul Tribunalului

Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale SWIFT – cererea de înregistrare nr. 13 370 861

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 30 august 2018 în cauza R 476/2018-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | admiterea în totalitate a acțiunii formulate de reclamant împotriva deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

admiterea în totalitate a acțiunii formulate de reclamant împotriva deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Regulamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Regulamentului European și al Consiliului.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/58 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/58

---

Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2018 – LegalCareers/EUIPO (LEGALCAREERS)

(Cauza T-686/18)

(2019/C 25/75)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: LegalCareers GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: M. Nielen, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene figurative LEGALCAREERS – cererea de înregistrare nr. 9 978 594

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 17 septembrie 2018 în cauza R 234/2018-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/59 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/59

---

Acțiune introdusă la 20 noiembrie 2018 – Pilatus Bank/BCE

(Cauza T-687/18)

(2019/C 25/76)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Pilatus Bank plc (Ta'Xbiex, Malta) (reprezentanți: O. Behrends, M. Kirchner și L. Feddern, avocați)

Pârâtă: BCE

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei BCE din 10 septembrie 2018 potrivit căreia orice comunicare a Pilatus Bank plc către BCE trebuie să fie efectuată prin intermediul „persoanei competente” sau să includă în anexă aprobarea „persoanei competente”; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei BCE din 10 septembrie 2018 potrivit căreia orice comunicare a Pilatus Bank plc către BCE trebuie să fie efectuată prin intermediul „persoanei competente” sau să includă în anexă aprobarea „persoanei competente”;

| — | obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă nouă motive.

| 1. | Primul motiv este întemeiat pe susținerea că decizia BCE este lipsită de orice temei juridic în dreptul național sau în cel al Uniunii. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv este întemeiat pe susținerea că decizia BCE este lipsită de orice temei juridic în dreptul național sau în cel al Uniunii.

| 2. | Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a drepturilor materiale și procedurale ale reclamantului în temeiul Regulamentului privind Mecanismul unic de supraveghere, al Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și al statului de drept, în special dreptul de acces la dosar, dreptul de a utiliza căi de atac, dreptul de a fi reprezentat de un consilier extern și dreptul la confidențialitatea comunicărilor cu consilierul. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a drepturilor materiale și procedurale ale reclamantului în temeiul Regulamentului privind Mecanismul unic de supraveghere, al Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și al statului de drept, în special dreptul de acces la dosar, dreptul de a utiliza căi de atac, dreptul de a fi reprezentat de un consilier extern și dreptul la confidențialitatea comunicărilor cu consilierul.

| 3. | Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a dreptului reclamantului la o cale de atac efectivă. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a dreptului reclamantului la o cale de atac efectivă.

| 4. | Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a principiului așteptărilor legitime și securității juridice. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a principiului așteptărilor legitime și securității juridice.

| 5. | Al cincilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a principiului proporționalității. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a principiului proporționalității.

| 6. | Al șaselea motiv este întemeiat pe săvârșirea de către BCE a unui abuz de putere. |
| --- | --- |

6.

Al șaselea motiv este întemeiat pe săvârșirea de către BCE a unui abuz de putere.

| 7. | Al șaptelea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a cerinței unei decizii motivate în mod corespunzător. |
| --- | --- |

7.

Al șaptelea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a cerinței unei decizii motivate în mod corespunzător.

| 8. | Al optulea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a dreptului reclamantului de a fi ascultat. |
| --- | --- |

8.

Al optulea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a dreptului reclamantului de a fi ascultat.

| 9. | Al nouălea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a principiului nemo auditur. |
| --- | --- |

9.

Al nouălea motiv este întemeiat pe încălcarea de către BCE a principiului nemo auditur.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/59 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/59

---

Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2018 – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf/EUIPO – Brigade Electronics Group (CORNEREYE)

(Cauza T-688/18)

(2019/C 25/77)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV (Barneveld, Țările de Jos) (reprezentanți: R. Pansch, S. Klopschinski și M. von Rospatt, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Brigade Electronics Group plc (Kent, Regatul Unit)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale CORNEREYE – cererea de înregistrare nr. 15 175 284

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 24 iulie 2018 în cauza R 1966/2017-1

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | Încălcarea articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
| --- | --- |

—

Încălcarea articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/60 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/60

---

Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2018 – Executive Selling/EUIPO (EXECUTIVE SELLING)

(Cauza T-689/18)

(2019/C 25/78)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Executive Selling (Paris, Franța) (reprezentanți: V. Bouchara și A. Maier, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a semnului figurativ EXECUTIVE SELLING – cererea de înregistrare nr. 1 343 783

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 14 septembrie 2018 în cauza R 313/2018-1

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | Marca solicitată considerată în ansamblul său nu este descriptivă în privința unei caracteristici a serviciilor vizate. Analiza adoptată de EUIPO este contrară formulării textelor și a jurisprudenței aplicabile, iar semnul depus este perfect distinctiv și, așadar, apt să îndeplinească funcția esențială a unei mărci. |
| --- | --- |

—

Marca solicitată considerată în ansamblul său nu este descriptivă în privința unei caracteristici a serviciilor vizate. Analiza adoptată de EUIPO este contrară formulării textelor și a jurisprudenței aplicabile, iar semnul depus este perfect distinctiv și, așadar, apt să îndeplinească funcția esențială a unei mărci.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/61 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/61

---

Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Werner/EUIPO – Merck (fLORAMED)

(Cauza T-695/18)

(2019/C 25/79)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamant: Stefan Werner (Baldham, Germania) (reprezentant: T. Büttner, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Merck KGaA (Darmstadt, Germania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: reclamantul

Marca în litigiu: înregistrarea mărcii Uniunii Europene figurative fLORAMED – cererea de înregistrare nr. 15 336 639

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei doua de recurs a EUIPO din 17 septembrie 2018 în cauza R 197/2018-2

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate, precum și a deciziei diviziei de opoziție din 24 noiembrie 2017 prin care respinge cererea de înregistrare a mărcii pentru toate produsele și serviciile solicitate și prin care admite opoziția formulată la 7 octombrie 2016 de cealaltă parte din procedura de opoziție. |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate, precum și a deciziei diviziei de opoziție din 24 noiembrie 2017 prin care respinge cererea de înregistrare a mărcii pentru toate produsele și serviciile solicitate și prin care admite opoziția formulată la 7 octombrie 2016 de cealaltă parte din procedura de opoziție.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/61 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/61

---

Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Aldi/EUIPO – Titlbach (ALTISPORT)

(Cauza T-697/18)

(2019/C 25/80)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamantă: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen și M. Minkner, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Aleš Titlbach (Meziboří, Republica Cehă)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii ALTISPORT – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 226 617

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 19 septembrie 2018 în cauza R 2683/2017-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---

| 21.1.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 25/62 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 25/62

---

Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2018 – Kalypso Media Group/EUIPO – Wizards of the Coast (DUNGEONS)

(Cauza T-700/18)

(2019/C 25/81)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Kalypso Media Group GmbH (Worms, Germania) (reprezentant: T. Boddien, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Wizards of the Coast LLC (Pawtucket, Rhode Island, Statele Unite)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul mărcii în litigiu: Reclamanta în fața Tribunalului

Marca în litigiu: Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene DUNGEONS – Cererea de înregistrare nr. 13 271 838

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: Procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 septembrie 2018 în cauza R 599/2018-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
| --- | --- |

—

Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.

---