# Den Europæiske Unions C 445/10.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 445 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 61. årgang10. december 2018 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 445

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

61. årgang10. december 2018

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2018/C 445/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2018/C 445/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2018/C 445/02 | Sag C-442/18 P: Appel iværksat den 5. juli 2018 af Den Europæiske Centralbank til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 26. april 2018 i sag T-251/15 Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA mod Den Europæiske Centralbank | 2 |
| 2018/C 445/03 | Sag C-506/18 P: Appel iværksat den 1. august 2018 af Europa-Parlamentet til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 17. maj 2018 i sag T-566/16, Josefsson mod Europa-Parlamentet | 3 |
| 2018/C 445/04 | Sag C-527/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 13. august 2018 — Gesamtverband Autoteile-Handel e.V. mod KIA Moters Corporation | 4 |
| 2018/C 445/05 | Sag C-528/18 P: Appel iværksat den 13. august 2018 af Outsource Professional Services Ltd til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 31. maj 2018 i sag T-340/16, Flatworld Solutions Pvt Ltd mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret | 4 |
| 2018/C 445/06 | Sag C-584/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Eparchiako Dikastirio Larnakas (Cypern) den 19. september 2018 — D.Z. mod Blue Air — Airline Management Solutions SRL | 5 |
| 2018/C 445/07 | Sag C-595/18 P: Appel iværksat den 21. september 2018 af The Goldman Sachs Group Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 12. juli 2018 i sag T-419/14, The Goldman Sachs Group mod Europa-Kommissionen | 6 |
| 2018/C 445/08 | Sag C-605/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgerichts (Østrig) den 25. september 2018 — Adler Real Estate AG m.fl. | 7 |
| 2018/C 445/09 | Sag C-613/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Tributário de Lisboa (Portugal) den 28. september 2018 — Estado do Canadá mod Autoridade Tributária e Aduaneira | 8 |
| 2018/C 445/10 | Sag C-614/18: Sag anlagt den 28. september 2018 — Europa-Kommissionen mod Republikken Slovakiet | 8 |
| 2018/C 445/11 | Sag C-615/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgerichts Kehl (Tyskland) den 28. september 2018 — straffesag mod UY | 9 |
| 2018/C 445/12 | Sag C-621/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Session, Edinburgh (Det Forenede Kongerige) den 3. oktober 2018 — Andy Wightman o.a. mod Secretary of State for Exiting the European Union | 10 |
| 2018/C 445/13 | Sag C-636/18: Sag anlagt den 11. oktober 2018 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik | 10 |
| 2018/C 445/14 | Sag C-638/18: Sag anlagt den 12. oktober 2018 — Europa-Kommissionen mod Rumænien | 11 |
| 2018/C 445/15 | Sag C-642/18: Sag anlagt den 12. oktober 2018 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien | 12 |
| 2018/C 445/16 | Sag C-664/18: Sag anlagt den 23. oktober 2018 — Europa-Kommissionen mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland | 12 |
| | Retten |
| 2018/C 445/17 | Sag T-435/12: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Bacardi mod EUIPO — Palírna U zeleného stromu (42 BELOW) (EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om registrering af EU-figurmærket 42 BELOW — det ældre ikke-registrerede nationale figurmærke VODKA 42 — relativ registreringshindring — artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 207/2009 (nu artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001) — erhvervsmæssig anvendelse — EUIPO’s anvendelse af national ret) | 14 |
| 2018/C 445/18 | Sag T-299/15: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Nova mod Kommissionen (Voldgiftsbestemmelse — tilskudsaftale indgået inden for rammerne af pilotprojektet, der har til formål at skabe et netværk og et diskussionsforum for kommuner om erfaringer og bedste praksis på området for genbosættelse og integration af flygtninge — manglende objektiv evaluering af projektets resultater — proportionalitet — tilbagebetaling af de udbetalte beløb — bevisoptagelse — modkrav) | 14 |
| 2018/C 445/19 | Sag T-477/16: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Epsilon International mod Kommissionen (Voldgiftsbestemmelse — aftaler indgået inden for rammerne af det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) — søgsmålsinteresse — støtteberettigede omkostninger — suspension af betaling — annullationspåstand — beslutning om at registrere sagsøgeren i den centrale database i systemet for tidlig opdagelse og udelukkelse (EDES) — retsakt, der ikke kan anfægtes — afvisning) | 15 |
| 2018/C 445/20 | Sag T-63/17: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Grupo Orenes mod EUIPO — Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots) [EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-figurmærket Bingo VIVA! Slots — ældre EU-figurmærke vive bingo — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] — sagens genstand] | 16 |
| 2018/C 445/21 | Sag T-162/17 RENV: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Fernández González mod Kommissionen (Personalesag — midlertidigt ansatte — ansættelsesvilkårenes artikel 2, litra c) — stillingsopslag vedrørende en stilling som midlertidigt ansat i henhold til ansættelsesvilkårenes artikel 2, litra b) — afslag på ansøgning — ulovlighedsindsigelse — ansættelsesvilkårenes artikel 8 — ansvar — fortabelse af mulighed) | 16 |
| 2018/C 445/22 | Sag T-261/17: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Bayer mod EUIPO — Uni-Pharma (SALOSPIR) [EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-figurmærket SALOSPIR — de ældre EU-figurmærker, der gengiver farvede bånd, og de ældre nationale figurmærker Aspirin — relative registreringshindringer — lighed mellem tegnene — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] — renomme — artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 5, i forordning 2017/1001) — erhvervsmæssig brug af et tegn, som ikke kun har lokal betydning — artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 8, stk. 4, i forordning 2017/1001)] | 17 |
| 2018/C 445/23 | Sag T-400/17: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Deza mod Kommissionen (Miljø og beskyttelse af den menneskelige sundhed — forordning (EF) nr. 1272/2008 — klassificering, mærkning og emballering af visse stoffer — forordning (EU) 2017/776 — klassificering af antraquinon — stof, der formodes at have kræftfremkaldende potentiale i mennesker — åbenbart urigtigt skøn — begrebet stof — retssikkerhed — ejendomsret) | 18 |
| 2018/C 445/24 | Sag T-594/18: Sag anlagt den 1. oktober 2018 — Pharma Mar mod Kommissionen | 18 |
| 2018/C 445/25 | Sag T-596/18: Sag anlagt den 28. september 2018 — ZL mod EUIPO | 20 |
| 2018/C 445/26 | Sag T-604/18: Sag anlagt den 9. oktober 2018 — Google og Alphabet mod Kommissionen | 21 |
| 2018/C 445/27 | Sag T-609/18: Sag anlagt den 5. oktober 2018 — Fujifilm Recording Media mod EUIPO — iTernity (d:ternity) | 22 |
| 2018/C 445/28 | Sag T-624/18: Sag anlagt den 18. oktober 2018 — Gres de Aragón mod EUIPO (GRES ARAGÓN) | 23 |
| 2018/C 445/29 | Sag T-629/18: Sag anlagt den 18. oktober 2018 — mobile.de mod EUIPO (Gengivelse af en bil i en taleboble) | 23 |
| 2018/C 445/30 | Sag T-631/18: Sag anlagt den 17. oktober 2018 — Herholz Vertrieb mod EUIPO (#) | 24 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2018/C 445/02

Sag C-442/18 P: Appel iværksat den 5. juli 2018 af Den Europæiske Centralbank til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 26. april 2018 i sag T-251/15 Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA mod Den Europæiske Centralbank

2

2018/C 445/03

Sag C-506/18 P: Appel iværksat den 1. august 2018 af Europa-Parlamentet til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 17. maj 2018 i sag T-566/16, Josefsson mod Europa-Parlamentet

3

2018/C 445/04

Sag C-527/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 13. august 2018 — Gesamtverband Autoteile-Handel e.V. mod KIA Moters Corporation

4

2018/C 445/05

Sag C-528/18 P: Appel iværksat den 13. august 2018 af Outsource Professional Services Ltd til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 31. maj 2018 i sag T-340/16, Flatworld Solutions Pvt Ltd mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret

4

2018/C 445/06

Sag C-584/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Eparchiako Dikastirio Larnakas (Cypern) den 19. september 2018 — D.Z. mod Blue Air — Airline Management Solutions SRL

5

2018/C 445/07

Sag C-595/18 P: Appel iværksat den 21. september 2018 af The Goldman Sachs Group Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 12. juli 2018 i sag T-419/14, The Goldman Sachs Group mod Europa-Kommissionen

6

2018/C 445/08

Sag C-605/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgerichts (Østrig) den 25. september 2018 — Adler Real Estate AG m.fl.

7

2018/C 445/09

Sag C-613/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Tributário de Lisboa (Portugal) den 28. september 2018 — Estado do Canadá mod Autoridade Tributária e Aduaneira

8

2018/C 445/10

Sag C-614/18: Sag anlagt den 28. september 2018 — Europa-Kommissionen mod Republikken Slovakiet

8

2018/C 445/11

Sag C-615/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgerichts Kehl (Tyskland) den 28. september 2018 — straffesag mod UY

9

2018/C 445/12

Sag C-621/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Session, Edinburgh (Det Forenede Kongerige) den 3. oktober 2018 — Andy Wightman o.a. mod Secretary of State for Exiting the European Union

10

2018/C 445/13

Sag C-636/18: Sag anlagt den 11. oktober 2018 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik

10

2018/C 445/14

Sag C-638/18: Sag anlagt den 12. oktober 2018 — Europa-Kommissionen mod Rumænien

11

2018/C 445/15

Sag C-642/18: Sag anlagt den 12. oktober 2018 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien

12

2018/C 445/16

Sag C-664/18: Sag anlagt den 23. oktober 2018 — Europa-Kommissionen mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland

12

Retten

2018/C 445/17

Sag T-435/12: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Bacardi mod EUIPO — Palírna U zeleného stromu (42 BELOW) (EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om registrering af EU-figurmærket 42 BELOW — det ældre ikke-registrerede nationale figurmærke VODKA 42 — relativ registreringshindring — artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 207/2009 (nu artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001) — erhvervsmæssig anvendelse — EUIPO’s anvendelse af national ret)

14

2018/C 445/18

Sag T-299/15: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Nova mod Kommissionen (Voldgiftsbestemmelse — tilskudsaftale indgået inden for rammerne af pilotprojektet, der har til formål at skabe et netværk og et diskussionsforum for kommuner om erfaringer og bedste praksis på området for genbosættelse og integration af flygtninge — manglende objektiv evaluering af projektets resultater — proportionalitet — tilbagebetaling af de udbetalte beløb — bevisoptagelse — modkrav)

14

2018/C 445/19

Sag T-477/16: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Epsilon International mod Kommissionen (Voldgiftsbestemmelse — aftaler indgået inden for rammerne af det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) — søgsmålsinteresse — støtteberettigede omkostninger — suspension af betaling — annullationspåstand — beslutning om at registrere sagsøgeren i den centrale database i systemet for tidlig opdagelse og udelukkelse (EDES) — retsakt, der ikke kan anfægtes — afvisning)

15

2018/C 445/20

Sag T-63/17: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Grupo Orenes mod EUIPO — Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots) [EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-figurmærket Bingo VIVA! Slots — ældre EU-figurmærke vive bingo — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] — sagens genstand]

16

2018/C 445/21

Sag T-162/17 RENV: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Fernández González mod Kommissionen (Personalesag — midlertidigt ansatte — ansættelsesvilkårenes artikel 2, litra c) — stillingsopslag vedrørende en stilling som midlertidigt ansat i henhold til ansættelsesvilkårenes artikel 2, litra b) — afslag på ansøgning — ulovlighedsindsigelse — ansættelsesvilkårenes artikel 8 — ansvar — fortabelse af mulighed)

16

2018/C 445/22

Sag T-261/17: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Bayer mod EUIPO — Uni-Pharma (SALOSPIR) [EU-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EU-figurmærket SALOSPIR — de ældre EU-figurmærker, der gengiver farvede bånd, og de ældre nationale figurmærker Aspirin — relative registreringshindringer — lighed mellem tegnene — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] — renomme — artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 5, i forordning 2017/1001) — erhvervsmæssig brug af et tegn, som ikke kun har lokal betydning — artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 8, stk. 4, i forordning 2017/1001)]

17

2018/C 445/23

Sag T-400/17: Rettens dom af 24. oktober 2018 — Deza mod Kommissionen (Miljø og beskyttelse af den menneskelige sundhed — forordning (EF) nr. 1272/2008 — klassificering, mærkning og emballering af visse stoffer — forordning (EU) 2017/776 — klassificering af antraquinon — stof, der formodes at have kræftfremkaldende potentiale i mennesker — åbenbart urigtigt skøn — begrebet stof — retssikkerhed — ejendomsret)

18

2018/C 445/24

Sag T-594/18: Sag anlagt den 1. oktober 2018 — Pharma Mar mod Kommissionen

18

2018/C 445/25

Sag T-596/18: Sag anlagt den 28. september 2018 — ZL mod EUIPO

20

2018/C 445/26

Sag T-604/18: Sag anlagt den 9. oktober 2018 — Google og Alphabet mod Kommissionen

21

2018/C 445/27

Sag T-609/18: Sag anlagt den 5. oktober 2018 — Fujifilm Recording Media mod EUIPO — iTernity (d:ternity)

22

2018/C 445/28

Sag T-624/18: Sag anlagt den 18. oktober 2018 — Gres de Aragón mod EUIPO (GRES ARAGÓN)

23

2018/C 445/29

Sag T-629/18: Sag anlagt den 18. oktober 2018 — mobile.de mod EUIPO (Gengivelse af en bil i en taleboble)

23

2018/C 445/30

Sag T-631/18: Sag anlagt den 17. oktober 2018 — Herholz Vertrieb mod EUIPO (#)

24

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2018/C 445/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 436 af 3.12.2018

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 427 af 26.11.2018

EUT C 408 af 12.11.2018

EUT C 399 af 5.11.2018

EUT C 392 af 29.10.2018

EUT C 381 af 22.10.2018

EUT C 373 af 15.10.2018

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/2 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/2

---

Appel iværksat den 5. juli 2018 af Den Europæiske Centralbank til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 26. april 2018 i sag T-251/15 Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA mod Den Europæiske Centralbank

(Sag C-442/18 P)

(2018/C 445/02)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: European Central Bank (ved F. Malfrère og M. Ioannidis, som befuldmægtigede, samt Rechtsanwalt H.-G. Kamman)

Den anden part i appelsagen: Espírito Santo Financial (Portugal) og SGPS, SA

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Punkt 1 i domskonklusionen i Rettens dom af 26. april 2018, Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA mod ECB, T-251/15, EU:T:2018:234, ophæves. |
| --- | --- |

—

Punkt 1 i domskonklusionen i Rettens dom af 26. april 2018, Espírito Santo Financial (Portugal), SGPS, SA mod ECB, T-251/15, EU:T:2018:234, ophæves.

| — | Begæringen afvises ligeledes for så vidt angår ECB’s afslag på at give oplysninger om det lånebeløb, der fremgår af uddragene af den protokol, der indeholder ECB’s Styrelsesråds afgørelse af 28. juli 2014. |
| --- | --- |

—

Begæringen afvises ligeledes for så vidt angår ECB’s afslag på at give oplysninger om det lånebeløb, der fremgår af uddragene af den protokol, der indeholder ECB’s Styrelsesråds afgørelse af 28. juli 2014.

| — | I tilfælde af, at den anden påstand forkastes, hjemvises sagen til Den Europæiske Unions Ret med henblik på, at denne træffer afgørelse. |
| --- | --- |

—

I tilfælde af, at den anden påstand forkastes, hjemvises sagen til Den Europæiske Unions Ret med henblik på, at denne træffer afgørelse.

| — | Appelindstævnte og sagsøger i førsteinstansen tilpligtes at betale to tredjedele af sagsomkostningerne, og ECB tilpligtes at betale en tredjedel heraf. |
| --- | --- |

—

Appelindstævnte og sagsøger i førsteinstansen tilpligtes at betale to tredjedele af sagsomkostningerne, og ECB tilpligtes at betale en tredjedel heraf.

Anbringender og væsentligste argumenter

Det første og eneste appelanbringende: tilsidesættelse af artikel 10, stk. 4, i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »statutten«) og artikel 4, stk. 1, litra a), første led, i afgørelse 2004/258 (1).

ECB har gjort gældende, at Retten foretog en fejlagtig fortolkning og anvendelse af statuttens artikel 10, stk. 4, og artikel 4, stk. 1, litra a), første led, i afgørelse 2004/258, idet den i den appellerede dom, navnlig i præmis 55, 75-81, 124 og 161, fastslog, at Styrelsesrådets søgsmålskompetence med hensyn til aktindsigt i dets protokol »skal udøves i overensstemmelse med de betingelser og grænser, som følger af afgørelse 2004/258« (præmis 80), hvilket i det konkrete tilfælde indebærer, at ECB er forpligtet til at begrunde, hvordan aktindsigt i oplysninger i de protokoller fra Styrelsesrådets møde, der indeholder Styrelsesrådets afgørelse, konkret og faktisk vil være til skade for beskyttelsen af offentlighedens interesse i, at forhandlingerne i ECB’s beslutningstagende organer forbliver fortrolige.

I statuttens artikel 10, stk. 4, er der med henblik på at sikre ECB’s uafhængighed og effektivitet, indført en formodning for, at oplysninger, som indgår i forhandlingerne i Styrelsesrådet, er fortrolige. Denne primærretlige bestemmelse, som ikke kan fraviges i sekundær ret, finder ligeledes anvendelse på dele af de protokoller, der indeholder ECB’s Styrelsesråds afgørelser. Dette gentages i artikel 4, stk. 1, litra a), i afgørelse 204/258. Det følger af det generelle princip om, at ECB’s Styrelsesråds forhandlinger, herunder afgørelser, er fortrolige, således som dette princip er fastlagt i statuttens artikel 10, stk. 4, at ECB ikke behøver at underkaste sin afgørelse om at offentliggøre udfaldet af sine forhandlinger de materielle og processuelle standarder, som følger af afgørelse 2004/258. ECB skal navnlig ikke begrunde, hvordan det konkret og faktisk vil være til skade for beskyttelsen af offentlighedens interesse i, at forhandlingerne i Styrelsesrådet forbliver fortrolige, hvis Styrelsesrådets protokoller udbredes.

---

(1)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 4.3.2004 om aktindsigt i Den Europæiske Centralbanks dokumenter (EUT 2004, L 80, s. 42)

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/3 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/3

---

Appel iværksat den 1. august 2018 af Europa-Parlamentet til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 17. maj 2018 i sag T-566/16, Josefsson mod Europa-Parlamentet

(Sag C-506/18 P)

(2018/C 445/03)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Europa-Parlamentet (ved Í. Ní Riagáin Düro og V. Montebello-Demogeot, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Erik Josefsson

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Den appellerede dom ophæves. |
| --- | --- |

—

Den appellerede dom ophæves.

| — | Som følge deraf forkastes sagsøgerens påstande i første instans. |
| --- | --- |

—

Som følge deraf forkastes sagsøgerens påstande i første instans.

| — | Parterne tilpligtes at bære deres egne omkostninger i appelsagen. |
| --- | --- |

—

Parterne tilpligtes at bære deres egne omkostninger i appelsagen.

| — | Erik Josefsson tilpligtes at betale sagsomkostningerne i første instans. |
| --- | --- |

—

Erik Josefsson tilpligtes at betale sagsomkostningerne i første instans.

Anbringender og væsentligste argumenter

Parlamentet har i sin appel fremsat følgende anbringender:

| (i) | [Retten begik en] retlig fejl, fordrejede de faktiske omstændigheder og undlod at give en begrundelse, da den fandt, at kravet om en juridisk grad var årsagen til, at sagsøgeren blev afskediget. |
| --- | --- |

(i)

[Retten begik en] retlig fejl, fordrejede de faktiske omstændigheder og undlod at give en begrundelse, da den fandt, at kravet om en juridisk grad var årsagen til, at sagsøgeren blev afskediget.

| (ii) | [Retten begik en] retlig fejl, da den fandt, at vedtagelsen af et organigram og de afgørelser, der vedrørte dette, herunder beskrivelsen af stillingerne deri, var omfattet af sagsøgerens ret til at blive hørt. |
| --- | --- |

(ii)

[Retten begik en] retlig fejl, da den fandt, at vedtagelsen af et organigram og de afgørelser, der vedrørte dette, herunder beskrivelsen af stillingerne deri, var omfattet af sagsøgerens ret til at blive hørt.

| (iii) | [Retten] fordrejede de faktiske omstændigheder, anlagde et åbenbart urigtigt skøn, og undlod at give en begrundelse, da den konkluderede, at hvis sagsøgeren var blevet hørt vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt han var indehaver af en juridisk grad, ville denne høring faktisk kunne have ændret resultatet af den omhandlede beslutningsproces. |
| --- | --- |

(iii)

[Retten] fordrejede de faktiske omstændigheder, anlagde et åbenbart urigtigt skøn, og undlod at give en begrundelse, da den konkluderede, at hvis sagsøgeren var blevet hørt vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt han var indehaver af en juridisk grad, ville denne høring faktisk kunne have ændret resultatet af den omhandlede beslutningsproces.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/4 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/4

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 13. august 2018 — Gesamtverband Autoteile-Handel e.V. mod KIA Moters Corporation

(Sag C-527/18)

(2018/C 445/04)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Gesamtverband Autoteile-Handel e.V.

Sagsøgt: KIA Moters Corporation

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal fabrikanten stille de informationer, som i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007 (1) skal stilles til rådighed for uafhængige aktører, til rådighed i en form, der kan viderebehandles elektronisk? |
| --- | --- |

1)

Skal fabrikanten stille de informationer, som i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007 (1) skal stilles til rådighed for uafhængige aktører, til rådighed i en form, der kan viderebehandles elektronisk?

| 2) | Foreligger der en ulovlig forskelsbehandling af uafhængige aktører i henhold til artikel 6, stk. 1, første punktum, i forordning (EF) nr. 715/2007, såfremt en fabrikant ved at anvende en informationstjenesteyder åbner en supplerende informationskanal for salg af originale udskiftningsdele gennem autoriserede forhandlere og reparatører? |
| --- | --- |

2)

Foreligger der en ulovlig forskelsbehandling af uafhængige aktører i henhold til artikel 6, stk. 1, første punktum, i forordning (EF) nr. 715/2007, såfremt en fabrikant ved at anvende en informationstjenesteyder åbner en supplerende informationskanal for salg af originale udskiftningsdele gennem autoriserede forhandlere og reparatører?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 af 20.6.2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6), om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (EUT 2007, L 171, s. 1).

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/4 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/4

---

Appel iværksat den 13. august 2018 af Outsource Professional Services Ltd til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 31. maj 2018 i sag T-340/16, Flatworld Solutions Pvt Ltd mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret

(Sag C-528/18 P)

(2018/C 445/05)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Outsource Professional Services Ltd (ved Rechtsanwalt A. Kempter)

De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret og Flatworld Solutions Pvt. Ltd

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 31. maj 2018 i sag T-340/16 ophæves. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 31. maj 2018 i sag T-340/16 ophæves.

| — | Afgørelse truffet den 15. april 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO i sag nr. R 611/2015-4 opretholdes. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 15. april 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO i sag nr. R 611/2015-4 opretholdes.

| — | Flatworld Solutions Pvt. Ltd tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder de omkostninger, som EU-varemærkets indehaver/efterfølgende indehaver/appellanten nødvendigvis har måttet afholde. |
| --- | --- |

—

Flatworld Solutions Pvt. Ltd tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder de omkostninger, som EU-varemærkets indehaver/efterfølgende indehaver/appellanten nødvendigvis har måttet afholde.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellen er baseret på Rettens tilsidesættelse af EU-retten, nemlig artikel 52, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009 (1) om EF-varemærker, senest ændret ved Rådets forordning 2015/2424 (2).

Retten begik en retlig fejl, idet den fandt, at EU-varemærkets indehaver/tidligere indehaver handlede i ond tro, da denne indgav en ansøgning om registrering af varemærke nr. 006035547. Retten fejlfortolkede begrebet ond tro. Der er intet uhæderligt eller uetisk i at bruge beskrivende ord til at beskrive en forretning. Derfor var registreringen som varemærke ikke i ond tro.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT 2009, L 78, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/2424 af 16.12.2015 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 om EF-varemærker og Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 2869/95 om de gebyrer, der skal betales til Harmoniseringskontoret for det indre marked (varemærker og mønstre) (EUT 2015, L 341, s. 21).

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/5 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Eparchiako Dikastirio Larnakas (Cypern) den 19. september 2018 — D.Z. mod Blue Air — Airline Management Solutions SRL

(Sag C-584/18)

(2018/C 445/06)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Eparchiako Dikastirio Larnakas (kredsdomstolen i Larnaka, Cypern)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: D.Z.

Sagsøgt: Blue Air — Airline Management Solutions SRL

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er det en korrekt fortolkning, at afgørelse nr. 565/2014/EU (1) direkte afføder retsvirkninger i form af dels tredjelandsstatsborgeres ret til ikke at være visumpligtige ved indrejse i bestemmelsesmedlemsstaten, dels pligten for den pågældende bestemmelsesmedlemsstat til ikke at kræve dette visum, såfremt de omhandlede tredjelandsstatsborgere er i besiddelse af et visum eller en opholdstilladelse, der er opført på listen over dem, der er omfattet af gensidig anerkendelse i medfør af afgørelse nr. 565/2014/EU, som bestemmelsesmedlemsstaten har forpligtet sig til at anvende? |
| --- | --- |

1)

Er det en korrekt fortolkning, at afgørelse nr. 565/2014/EU (1) direkte afføder retsvirkninger i form af dels tredjelandsstatsborgeres ret til ikke at være visumpligtige ved indrejse i bestemmelsesmedlemsstaten, dels pligten for den pågældende bestemmelsesmedlemsstat til ikke at kræve dette visum, såfremt de omhandlede tredjelandsstatsborgere er i besiddelse af et visum eller en opholdstilladelse, der er opført på listen over dem, der er omfattet af gensidig anerkendelse i medfør af afgørelse nr. 565/2014/EU, som bestemmelsesmedlemsstaten har forpligtet sig til at anvende?

| 2) | Såfremt et luftfartsselskab i lufthavnen i afrejsemedlemsstaten, direkte og/eller gennem sine repræsentanter og dertil autoriserede medarbejdere, afviser en passager med den begrundelse, at bestemmelsesmedlemsstatens myndigheder vil nægte at tillade passagerens indrejse i den omhandlede stat, fordi vedkommende angiveligt ikke er i besiddelse af indrejsevisum (visa), kan det da antages, at luftfartsselskabet udøver en funktion og handler som den pågældende stats forlængede arm (emanation of State), således at den skadelidte passager ved en ret i bestemmelsesmedlemsstaten kan gøre afgørelse nr. 565/2014/EU gældende over for staten med henblik på at bevise, at vedkommende havde ret til indrejse uden yderligere visum, og anmode om kompensation for krænkelsen af denne rettighed og det heraf følgende brud på vedkommendes transportkontrakt? |
| --- | --- |

2)

Såfremt et luftfartsselskab i lufthavnen i afrejsemedlemsstaten, direkte og/eller gennem sine repræsentanter og dertil autoriserede medarbejdere, afviser en passager med den begrundelse, at bestemmelsesmedlemsstatens myndigheder vil nægte at tillade passagerens indrejse i den omhandlede stat, fordi vedkommende angiveligt ikke er i besiddelse af indrejsevisum (visa), kan det da antages, at luftfartsselskabet udøver en funktion og handler som den pågældende stats forlængede arm (emanation of State), således at den skadelidte passager ved en ret i bestemmelsesmedlemsstaten kan gøre afgørelse nr. 565/2014/EU gældende over for staten med henblik på at bevise, at vedkommende havde ret til indrejse uden yderligere visum, og anmode om kompensation for krænkelsen af denne rettighed og det heraf følgende brud på vedkommendes transportkontrakt?

| 3) | Kan et luftfartsselskab, direkte og/eller gennem sine repræsentanter og dertil autoriserede medarbejdere, afvise en tredjelandsstatsborger på grundlag af afgørelsen fra bestemmelsesmedlemsstatens myndigheder om at nægte indrejse på den pågældende medlemsstats område, uden på forhånd at udstede og/eller udlevere vedkommende en skriftlig begrundet afgørelse om nægtelse af indrejse (jf. artikel 14, stk. 2, i forordning (EU) 2016/399 (2), tidligere artikel 13 i forordning (EF) nr. 562/2006, som fastsætter udstedelse af en begrundet afgørelse om nægtelse af indrejse), således at der sikres respekt for de grundlæggende rettigheder, og især domstolsbeskyttelsen af den skadelidte passagers rettigheder (jf. forordningens artikel 4)? |
| --- | --- |

3)

Kan et luftfartsselskab, direkte og/eller gennem sine repræsentanter og dertil autoriserede medarbejdere, afvise en tredjelandsstatsborger på grundlag af afgørelsen fra bestemmelsesmedlemsstatens myndigheder om at nægte indrejse på den pågældende medlemsstats område, uden på forhånd at udstede og/eller udlevere vedkommende en skriftlig begrundet afgørelse om nægtelse af indrejse (jf. artikel 14, stk. 2, i forordning (EU) 2016/399 (2), tidligere artikel 13 i forordning (EF) nr. 562/2006, som fastsætter udstedelse af en begrundet afgørelse om nægtelse af indrejse), således at der sikres respekt for de grundlæggende rettigheder, og især domstolsbeskyttelsen af den skadelidte passagers rettigheder (jf. forordningens artikel 4)?

| 4) | Skal artikel 2, litra j), i forordning (EF) nr. 261/2004 (3) fortolkes således, at dens anvendelsesområde ikke omfatter boardingafvisning af en passager, såfremt luftfartsselskabet træffer afgørelse herom på grundlag af angivelig »ufuldstændig rejselegitimation«? Er det en korrekt fortolkning, at boardingafvisning henhører under forordningens anvendelsesområde, såfremt det i en retssag på grundlag af de særlige omstændigheder i det konkrete tilfælde fastslås, at rejselegitimationen var passende, og at boardingafvisningen var uberettiget eller ulovlig, idet den indebærer en overtrædelse af EU-retten? |
| --- | --- |

4)

Skal artikel 2, litra j), i forordning (EF) nr. 261/2004 (3) fortolkes således, at dens anvendelsesområde ikke omfatter boardingafvisning af en passager, såfremt luftfartsselskabet træffer afgørelse herom på grundlag af angivelig »ufuldstændig rejselegitimation«? Er det en korrekt fortolkning, at boardingafvisning henhører under forordningens anvendelsesområde, såfremt det i en retssag på grundlag af de særlige omstændigheder i det konkrete tilfælde fastslås, at rejselegitimationen var passende, og at boardingafvisningen var uberettiget eller ulovlig, idet den indebærer en overtrædelse af EU-retten?

| 5) | Kan en passager fratages den kompensationsret, der følger af artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 261/2004, når luftfartsselskabet påberåber sig en klausul om ansvarsfraskrivelse eller ansvarsbegrænsning i tilfælde af angivelig ufuldstændig rejselegitimation, såfremt en sådan klausul er indeholdt i luftfartsselskabets sædvanlige og på forhånd offentliggjorte betingelser for drift og/eller levering af tjenesteydelser? Er forordningens artikel 15, sammenholdt med dens artikel 14, til hinder for anvendelse af sådanne klausuler om luftfartsselskabets ansvarsbegrænsning og/eller ansvarsfraskrivelse? |
| --- | --- |

5)

Kan en passager fratages den kompensationsret, der følger af artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 261/2004, når luftfartsselskabet påberåber sig en klausul om ansvarsfraskrivelse eller ansvarsbegrænsning i tilfælde af angivelig ufuldstændig rejselegitimation, såfremt en sådan klausul er indeholdt i luftfartsselskabets sædvanlige og på forhånd offentliggjorte betingelser for drift og/eller levering af tjenesteydelser? Er forordningens artikel 15, sammenholdt med dens artikel 14, til hinder for anvendelse af sådanne klausuler om luftfartsselskabets ansvarsbegrænsning og/eller ansvarsfraskrivelse?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 565/2014/EU af 15.5.2014 om indførelse af en forenklet ordning for personkontrol ved de ydre grænser, som bygger på, at Bulgarien, Kroatien, Cypern og Rumænien ensidigt anerkender visse dokumenter som ligestillede med deres nationale visa til transit gennem eller forventet ophold på deres område af en varighed på højst 90 dage inden for en given periode på 180 dage og om ophævelse af beslutning nr. 895/2006/EF og nr. 582/2008/EF (EUT L 157, s. 23).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 af 9.3.2016 om en EU-kodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (EUT L 77, s. 1).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1).

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/6 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/6

---

Appel iværksat den 21. september 2018 af The Goldman Sachs Group Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 12. juli 2018 i sag T-419/14, The Goldman Sachs Group mod Europa-Kommissionen

(Sag C-595/18 P)

(2018/C 445/07)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: The Goldman Sachs Group Inc. (ved advokaterne A. Mangiaracina og J. Koponen)

De andre parter i appelsagen: Europa- Kommissionen, Prysmian SpA og Prysmian Cavi e Sistemi Srl

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Den appellerede dom ophæves. |
| --- | --- |

—

Den appellerede dom ophæves.

| — | Artikel 1, 2, 3 og 4 i Kommissionens afgørelse C(2014) 2139 af 2. april 2014 (1) annulleres helt eller delvist (f.eks. fra maj 2007 eller november 2007 og fremefter, hvor GS Group og denne koncerns datterselskaber kun ejede henholdsvis ca. 45 % og 26 % af Prysmians aktier), for så vidt som de vedrører appellanten, og/eller |
| --- | --- |

—

Artikel 1, 2, 3 og 4 i Kommissionens afgørelse C(2014) 2139 af 2. april 2014 (1) annulleres helt eller delvist (f.eks. fra maj 2007 eller november 2007 og fremefter, hvor GS Group og denne koncerns datterselskaber kun ejede henholdsvis ca. 45 % og 26 % af Prysmians aktier), for så vidt som de vedrører appellanten, og/eller

| — | Den bøde, der pålægges appellanten ved artikel 2 i Kommissionens afgørelse C(2014) 2139 af 2. april 2014, nedsættes. |
| --- | --- |

—

Den bøde, der pålægges appellanten ved artikel 2 i Kommissionens afgørelse C(2014) 2139 af 2. april 2014, nedsættes.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne i første instans og i appelsagen. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne i første instans og i appelsagen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Første anbringende: Retten foretog en urigtig anvendelse af artikel 101 TEUF og artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 1/2003 (2) ved at pålægge appellanten ansvaret for en overtrædelse begået af Prysmian mellem den 29. juli 2005 og den 3. maj 2007 (perioden forud for børsintroduktionen).

Andet anbringende: Appellanten udøvede ikke en afgørende indflydelse mellem den 3. maj 2007 og den 28. januar 2009 (perioden efter børsintroduktionen) i den forstand, hvori det i henhold til retspraksis er påkrævet.

Tredje anbringende: Anmodning om, at appellanten omfattes af enhver bødenedsættelse, som måtte indrømmes Prysmian.

---

(1)  Kommissionens afgørelse af 2.4.2014 om en procedure efter artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og EØS-aftalens artikel 53 (Sag AT.39610 — Elkabler)

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EUT 2003, L 1, s. 1).

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/7 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgerichts (Østrig) den 25. september 2018 — Adler Real Estate AG m.fl.

(Sag C-605/18)

(2018/C 445/08)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgerichts

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP og TZ

Sagsøgt: Finanzmarktaufsichtsbehörde

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 3, stk. 1a, fjerde afsnit, litra iii), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, og om ændring af direktiv 2001/34/EF (1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/50/EU, fortolkes således, at det er en betingelse for lovligt at kunne stille »strengere krav« for så vidt angår »aktionærer, fysiske personer eller juridiske enheder«, at de »love eller administrative bestemmelser«, der opstiller de strengere krav vedrørende oplysninger om ejerandele, er »under tilsyn« fra en myndighed, som medlemsstaten har udpeget i henhold til artikel 4 i direktiv 2004/25/EF (2) [...] om overtagelsestilbud, og at dette tilsyn omfatter kontrol med, at de strengere krav vedrørende oplysninger om ejerandele som omhandlet i direktiv 2004/109/EF er opfyldt? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 3, stk. 1a, fjerde afsnit, litra iii), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, og om ændring af direktiv 2001/34/EF (1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/50/EU, fortolkes således, at det er en betingelse for lovligt at kunne stille »strengere krav« for så vidt angår »aktionærer, fysiske personer eller juridiske enheder«, at de »love eller administrative bestemmelser«, der opstiller de strengere krav vedrørende oplysninger om ejerandele, er »under tilsyn« fra en myndighed, som medlemsstaten har udpeget i henhold til artikel 4 i direktiv 2004/25/EF (2) [...] om overtagelsestilbud, og at dette tilsyn omfatter kontrol med, at de strengere krav vedrørende oplysninger om ejerandele som omhandlet i direktiv 2004/109/EF er opfyldt?

| 2) | Er artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder til hinder for en national praksis, hvorefter en retskraftig afgørelse vedtaget af tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 4 i direktiv 2004/25/EF, hvorved det blev fastslået, at en person havde overtrådt de nationale bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af direktiv 2004/25/EF, også tillægges bindende virkning i forbindelse med en straffesag mod samme person vedrørende tilsidesættelse af hermed forbundne nationale forskrifter til gennemførelse af direktiv 2004/109/EF (gennemsigtighedsdirektivet), således at denne person er hindret i at anfægte den allerede retskraftigt fastslåede lovovertrædelse i retlig og faktisk henseende? |
| --- | --- |

2)

Er artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder til hinder for en national praksis, hvorefter en retskraftig afgørelse vedtaget af tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 4 i direktiv 2004/25/EF, hvorved det blev fastslået, at en person havde overtrådt de nationale bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af direktiv 2004/25/EF, også tillægges bindende virkning i forbindelse med en straffesag mod samme person vedrørende tilsidesættelse af hermed forbundne nationale forskrifter til gennemførelse af direktiv 2004/109/EF (gennemsigtighedsdirektivet), således at denne person er hindret i at anfægte den allerede retskraftigt fastslåede lovovertrædelse i retlig og faktisk henseende?

---

(1)  EUT 2004, L 390, s. 38.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/25/EF af 21.4.2004 om overtagelsestilbud (EUT 2004, L 142, s. 12).

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Tributário de Lisboa (Portugal) den 28. september 2018 — Estado do Canadá mod Autoridade Tributária e Aduaneira

(Sag C-613/18)

(2018/C 445/09)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Tributário de Lisboa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Estado do Canadá

Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira

Præjudicielt spørgsmål

Er det på området for beskatning af udbytte, der er udloddet af et selskab, der er hjemmehørende på det nationale område, til et ikke-hjemmehørende selskab, foreneligt med det princip, der forbyder restriktioner for kapitalbevægelser mellem medlemsstaterne og tredjelande, at der findes en selskabsskattesats, der finder anvendelse på selskaber, der er hjemmehørende i et tredjeland, som er mere byrdefuld end den sats, der finder anvendelse på et selskab, der er hjemmehørende på det nationale område, og som har samme selskabsform?

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/8

---

Sag anlagt den 28. september 2018 — Europa-Kommissionen mod Republikken Slovakiet

(Sag C-614/18)

(2018/C 445/10)

Processprog: slovakisk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Tokár og C. Cattabriga, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Slovakiet

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Republikken Slovakiet har tilsidesat sine forpligtelser i medfør af artikel 19, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union, artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 32, stk. 3, artikel 34, stk. 7, og artikel 35, stk. 7, i forordning (EF) nr. 810/2009 (1) (visumkodeks), idet den ikke indrømmer en adgang til et retsmiddel for en domstol som sikret ved EU-retten for tredjelandsstatsborgere, som ikke er familiemedlemmer til en unionsborger, og som har fået afslag på deres ansøgning om visum, eller hvis visum er blevet annulleret eller inddraget. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Republikken Slovakiet har tilsidesat sine forpligtelser i medfør af artikel 19, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union, artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 32, stk. 3, artikel 34, stk. 7, og artikel 35, stk. 7, i forordning (EF) nr. 810/2009 (1) (visumkodeks), idet den ikke indrømmer en adgang til et retsmiddel for en domstol som sikret ved EU-retten for tredjelandsstatsborgere, som ikke er familiemedlemmer til en unionsborger, og som har fået afslag på deres ansøgning om visum, eller hvis visum er blevet annulleret eller inddraget.

| — | Republikken Slovakiet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Republikken Slovakiet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har Europa-Kommissionen gjort gældende, at de retlige spørgsmål, der er omhandlet i nærværende sag, blev klart behandlet i den dom, som Domstolen afsagde i sag C-403/16, El Hassani, hvori Domstolen udtalte, at artikel 32, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 af 13. juli 2009 om en fællesskabskodeks for visa, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 610/2013 (2) af 26. juni 2013, sammenholdt med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at den pålægger medlemsstaterne en forpligtelse til at foreskrive et retsmiddel mod afgørelser om visumafslag, for hvilket de nærmere bestemmelser henhører under hver enkelt medlemsstats retsorden under overholdelse af ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet. Dette retsmiddel skal på et vist tidspunkt under proceduren sikre et retsmiddel for en domstol.

Det er derfor Kommissionens opfattelse, at de argumenter, som Republikken Slovakiet har fremført under proceduren forud for anlæggelsen af nærværende sag, ikke kan tages til følge, og Kommissionen fastholder sit synspunkt om, at Republikken Slovakiet har tilsidesat de i stævningen indeholdte forpligtelser.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 af 13.7.2009 om en fællesskabskodeks for visa (visumkodeks) (EUT 2009, L 243, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 610/2013 af 26.6.2013 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengen-grænsekodeks), konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen, Rådets forordning (EF) nr. 1683/95 og (EF) nr. 539/2001 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 og (EF) nr. 810/2009 (EUT 2013, L 182, s. 1).

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/9 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgerichts Kehl (Tyskland) den 28. september 2018 — straffesag mod UY

(Sag C-615/18)

(2018/C 445/11)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgerichts Kehl

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Staatsanwaltschaft Offenburg

Sagsøgt: UY

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal EU-retten, navnlig direktiv 2012/13 (1) og artikel 21, 45, 49 og 56 TEUF, fortolkes således, at den er til hinder for en ordning i en medlemsstat, hvorefter det i en straffesag, alene fordi den tiltalte (»der Beschuldigte«) ikke er bosiddende i denne medlemsstat, men i en anden, kan bestemmes, at den tiltalte er forpligtet til at udpege en befuldmægtiget med henblik på at modtage forkyndelsen af en strafferetlig kendelse, som vedrører den pågældende, hvorved den strafferetlige kendelse bliver retskraftig og der skabes det retlige grundlag for, at en senere handling fra den tiltaltes side kan straffes (»Tatbestandswirkung«), selv om den tiltalte rent faktisk ikke havde kendskab til den strafferetlige kendelse og det ikke i samme grad er sikret, at den tiltalte rent faktisk får kendskab til den strafferetlige kendelse, som det ville være tilfældet ved en forkyndelse af den strafferetlige kendelse, såfremt den tiltalte var bosiddende i medlemsstaten? |
| --- | --- |

1)

Skal EU-retten, navnlig direktiv 2012/13 (1) og artikel 21, 45, 49 og 56 TEUF, fortolkes således, at den er til hinder for en ordning i en medlemsstat, hvorefter det i en straffesag, alene fordi den tiltalte (»der Beschuldigte«) ikke er bosiddende i denne medlemsstat, men i en anden, kan bestemmes, at den tiltalte er forpligtet til at udpege en befuldmægtiget med henblik på at modtage forkyndelsen af en strafferetlig kendelse, som vedrører den pågældende, hvorved den strafferetlige kendelse bliver retskraftig og der skabes det retlige grundlag for, at en senere handling fra den tiltaltes side kan straffes (»Tatbestandswirkung«), selv om den tiltalte rent faktisk ikke havde kendskab til den strafferetlige kendelse og det ikke i samme grad er sikret, at den tiltalte rent faktisk får kendskab til den strafferetlige kendelse, som det ville være tilfældet ved en forkyndelse af den strafferetlige kendelse, såfremt den tiltalte var bosiddende i medlemsstaten?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: Skal EU-retten, navnlig direktiv 2012/13 og artikel 21, 45, 49 og 56 TEUF, da fortolkes således, at den er til hinder for en ordning i en medlemsstat, hvorefter det i en straffesag, alene fordi den tiltalte ikke har bopæl i denne medlemsstat, men i en anden, kan bestemmes, at den tiltalte er forpligtet til at udpege en befuldmægtiget med henblik på at modtage forkyndelsen af en strafferetlig kendelse, som vedrører den pågældende, hvorved den strafferetlige kendelse bliver retskraftig og der skabes det retlige grundlag for, at en senere handling fra den tiltaltes side kan straffes (»Tatbestandswirkung«) og der ved forfølgelsen af denne strafbare handling i subjektiv henseende pålægges den tiltalte mere vidtgående forpligtelser med hensyn til at sørge for rent faktisk at få kendskab til den strafferetlige kendelse end de forpligtelser, der ville gælde, såfremt den tiltalte var bosiddende i medlemsstaten, således at det bliver muligt at retsforfølge den tiltalte for uagtsomhed? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: Skal EU-retten, navnlig direktiv 2012/13 og artikel 21, 45, 49 og 56 TEUF, da fortolkes således, at den er til hinder for en ordning i en medlemsstat, hvorefter det i en straffesag, alene fordi den tiltalte ikke har bopæl i denne medlemsstat, men i en anden, kan bestemmes, at den tiltalte er forpligtet til at udpege en befuldmægtiget med henblik på at modtage forkyndelsen af en strafferetlig kendelse, som vedrører den pågældende, hvorved den strafferetlige kendelse bliver retskraftig og der skabes det retlige grundlag for, at en senere handling fra den tiltaltes side kan straffes (»Tatbestandswirkung«) og der ved forfølgelsen af denne strafbare handling i subjektiv henseende pålægges den tiltalte mere vidtgående forpligtelser med hensyn til at sørge for rent faktisk at få kendskab til den strafferetlige kendelse end de forpligtelser, der ville gælde, såfremt den tiltalte var bosiddende i medlemsstaten, således at det bliver muligt at retsforfølge den tiltalte for uagtsomhed?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/13/EU af 22.5.2012 om ret til information under straffesager (EUT 2012, L 142, s. 1).

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/10 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Session, Edinburgh (Det Forenede Kongerige) den 3. oktober 2018 — Andy Wightman o.a. mod Secretary of State for Exiting the European Union

(Sag C-621/18)

(2018/C 445/12)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Court of Session, Edinburgh

Parter i hovedsagen

Appellanter: Andy Wightman, Ross Greer, Alyn Smith, David Martin, Catherine Stihler, Jolyon Maugham og Joanna Cherry

Øvrige parter i appelsagen: Secretary of State for Exiting the European Union

Modpart: Chris Leslie og Tom Brake

Præjudicielt spørgsmål

I en situation, hvor en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union har meddelt Det Europæiske Råd, at den har besluttet at udtræde af Den Europæiske Union, tillader EU-retten da, at denne meddelelse ensidigt trækkes tilbage af den meddelende medlemsstat, og i givet fald på hvilke betingelser og med hvilken virkning for medlemsstatens forbliven i Den Europæiske Union?

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/10 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/10

---

Sag anlagt den 11. oktober 2018 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik

(Sag C-636/18)

(2018/C 445/13)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved J.-F. Brakeland, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Den Franske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Franske Republik har fortsat tilsidesættelsen af sine forpligtelser i henhold til artikel 13, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa (1), sammenholdt med bilag XI til det nævnte direktiv, idet den systematisk og vedvarende har overskredet den årlige grænseværdi for NO2, siden den 1. januar 2010 i følgende 12 bymæssige områder og zoner for måling af luftkvalitet: Marseille (FR03A02), Toulon (FR03A03), Paris (FR04A01), Auvergne-Clermont-Ferrand (FR07A01), Montpellier (FR08A01), Toulouse Midi-Pyrénées (FR12A01), ZUR Reims Champagne-Ardenne (FR14N10), Grenoble Rhône-Alpes (FR15A01), Strasbourg (FR16A02), Lyon-Rhône-Alpes (FR20A01), ZUR Vallée de l’Arve Rhône-Alpes (FR20N10) og Nice (FR24A01), og idet den systematisk og vedvarende har overskredet timegrænseværdien for NO2 siden den 1. januar 2010 i følgende to bymæssige områder og zoner for måling af luftkvalitet: Paris (FR04A01) og Lyon Rhône-Alpes (FR20A01), dvs. siden ikrafttrædelsen af grænseværdierne i 2010, og |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Franske Republik har fortsat tilsidesættelsen af sine forpligtelser i henhold til artikel 13, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa (1), sammenholdt med bilag XI til det nævnte direktiv, idet den systematisk og vedvarende har overskredet den årlige grænseværdi for NO2, siden den 1. januar 2010 i følgende 12 bymæssige områder og zoner for måling af luftkvalitet: Marseille (FR03A02), Toulon (FR03A03), Paris (FR04A01), Auvergne-Clermont-Ferrand (FR07A01), Montpellier (FR08A01), Toulouse Midi-Pyrénées (FR12A01), ZUR Reims Champagne-Ardenne (FR14N10), Grenoble Rhône-Alpes (FR15A01), Strasbourg (FR16A02), Lyon-Rhône-Alpes (FR20A01), ZUR Vallée de l’Arve Rhône-Alpes (FR20N10) og Nice (FR24A01), og idet den systematisk og vedvarende har overskredet timegrænseværdien for NO2 siden den 1. januar 2010 i følgende to bymæssige områder og zoner for måling af luftkvalitet: Paris (FR04A01) og Lyon Rhône-Alpes (FR20A01), dvs. siden ikrafttrædelsen af grænseværdierne i 2010, og

| — | det fastslås, at Den Franske Republik siden den 11. juni 2010 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 23, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa, sammenholdt med bilag XV til det nævnte direktiv, og navnlig forpligtelsen i det nævnte direktivs artikel 23, stk. 1, andet afsnit, til at sørge for at overskridelsesperioden bliver kortest mulig. |
| --- | --- |

—

det fastslås, at Den Franske Republik siden den 11. juni 2010 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 23, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa, sammenholdt med bilag XV til det nævnte direktiv, og navnlig forpligtelsen i det nævnte direktivs artikel 23, stk. 1, andet afsnit, til at sørge for at overskridelsesperioden bliver kortest mulig.

| — | Den Franske Republik tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den Franske Republik tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Siden 2010 er de årlige grænseværdier og timegrænseværdierne for NO2 blevet overskredet systematisk og vedvarende i henholdsvis 12 og 2 zoner. Disse overskridelser udgør i sig selv en tilsidesættelse af artikel 13, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa, sammenholdt med bilag XI til det nævnte direktiv.

Til trods for denne tilsidesættelse af artikel 13, stk. 1, i direktiv 2008/50, sammenholdt med bilag XI dertil, har Den Franske Republik i modsætning til, hvad der er fastsat i artikel 23, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2008/50, ikke vedtaget nogen egnede foranstaltninger i luftkvalitetsplaner, med henblik på at overskridelsesperioden bliver kortest mulig.

Disse foranstaltningers manglende egnethed fremgår bl.a. af varigheden af perioden for overskridelse af grænseværdierne, niveauerne for overskridelserne og deres udvikling, samt af den detaljerede analyse af hver af de planer, der er blevet vedtaget af de franske myndigheder for de 12 omhandlede zoner.

---

(1)  EUT 2008, L 152, s. 1.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/11 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/11

---

Sag anlagt den 12. oktober 2018 — Europa-Kommissionen mod Rumænien

(Sag C-638/18)

(2018/C 445/14)

Processprog: rumænsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved L. Nicolae og K. Petersen, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rumænien

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Rumænien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13, stk. 1, i direktiv 2008/50/EF (1), sammenholdt med bilag XI hertil, idet den ikke i 2007 systematisk og konsekvent har overholdt de daglige grænseværdier for koncentrationer af PM10, og ikke fra 2007 til og med 2014, med undtagelse af 2013, systematisk og konsekvent har overholdt de årlige grænseværdier for koncentrationer af PM10 i zone RO32101 Bukarest. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Rumænien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13, stk. 1, i direktiv 2008/50/EF (1), sammenholdt med bilag XI hertil, idet den ikke i 2007 systematisk og konsekvent har overholdt de daglige grænseværdier for koncentrationer af PM10, og ikke fra 2007 til og med 2014, med undtagelse af 2013, systematisk og konsekvent har overholdt de årlige grænseværdier for koncentrationer af PM10 i zone RO32101 Bukarest.

| — | Det fastslås, at Rumænien for så vidt angår zone RO32101 Bukarest fra den 11. juni 2010 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 23, stk. 1, i direktiv 2008/50/EF, sammenholdt med del A i bilag XV hertil, navnlig forpligtelsen i artikel 23, stk. 1, andet afsnit, om at sikre, at perioden med overskridelse af grænseværdierne for koncentrationer af PM10 bliver så kort som mulig. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Rumænien for så vidt angår zone RO32101 Bukarest fra den 11. juni 2010 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 23, stk. 1, i direktiv 2008/50/EF, sammenholdt med del A i bilag XV hertil, navnlig forpligtelsen i artikel 23, stk. 1, andet afsnit, om at sikre, at perioden med overskridelse af grænseværdierne for koncentrationer af PM10 bliver så kort som mulig.

| — | Rumænien tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rumænien tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fra og med 2007 er de daglige grænseværdier for koncentrationer af PM10 i zone RO32101 Bukarest systematisk og konsekvent blev overskredet. Desuden er de årlige grænseværdier for koncentrationer af PM10 i samme zone overskredet fra og med 2007 til og med 2014, med undtagelse af 2013. Disse overskridelser er tilstrækkelige til, at det kan fastlås, at der er sket en tilsidesættelse af bestemmelserne i artikel 13, stk. 1, i direktiv 2008/50/EF, sammenholdt med bestemmelserne i bilag XI til samme direktiv.

Til trods for disse overskridelser har Rumænien ikke udarbejdet luftkvalitetsplaner, som overholder bestemmelserne i direktivets artikel 23, stk. 1, herunder navnlig forpligtelsen til at træffe egnede foranstaltninger for at sikre, at perioden med overskridelse af koncentrationer af PM10 bliver kortest mulig. Denne tilsidesættelse skyldes den lange periode, hvorunder der er registreret overskridelser, de lange frister, der blev vedtaget med henblik på at bringe overskridelserne til ophør, manglen på de i del A i bilag XV omhandlede oplysninger, den omstændighed, at luftkvalitetsplanerne ikke vedrører alle de grundlæggende årsager til overskridelserne af grænseværdierne, og heller ikke fastsætter tilstrækkelige obligatoriske foranstaltninger for at sikre overholdelsen af disse grænseværdier.

---

(1)  EUT 2008, L 152, s. 1.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/12 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/12

---

Sag anlagt den 12. oktober 2018 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien

(Sag C-642/18)

(2018/C 445/15)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved S. Pardo Quintillán, E. Sanfrutos Cano og F. Thiran, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Spanien

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås i overensstemmelse med artikel 258, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,






  — | at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28, stk. 1, og artikel 30, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (1), idet det ikke har vedtaget affaldshåndteringsplaner i henhold til kravene i dette direktiv, og idet det ikke har revideret de nævnte planer i overensstemmelse med direktiv 2008/98/EF for så vidt angår de selvstyrende regioner Aragonien, Balearerne, De Kanariske Øer og Madrid, samt den selvstyrende by Ceuta, og |
| --- | --- | --- |

—

Det fastslås i overensstemmelse med artikel 258, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

—

at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28, stk. 1, og artikel 30, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (1), idet det ikke har vedtaget affaldshåndteringsplaner i henhold til kravene i dette direktiv, og idet det ikke har revideret de nævnte planer i overensstemmelse med direktiv 2008/98/EF for så vidt angår de selvstyrende regioner Aragonien, Balearerne, De Kanariske Øer og Madrid, samt den selvstyrende by Ceuta, og

| — | at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 33, stk. 1, i direktiv 2008/98/EF, idet det ikke officielt har underrettet Kommissionen om vedtagelsen eller revisionen af affaldshåndteringsplanerne for så vidt angår de selvstyrende regioner Aragonien, Balearerne, De Kanariske Øer og Madrid, samt den selvstyrende by Ceuta. |
| --- | --- |

—

at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 33, stk. 1, i direktiv 2008/98/EF, idet det ikke officielt har underrettet Kommissionen om vedtagelsen eller revisionen af affaldshåndteringsplanerne for så vidt angår de selvstyrende regioner Aragonien, Balearerne, De Kanariske Øer og Madrid, samt den selvstyrende by Ceuta.

| — | Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det er Kommissionens opfattelse, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til de nævnte bestemmelser i direktiv 2008/98/EF, idet det ikke har vedtaget de krævede foranstaltninger inden den 14. september 2017, som er den frist, der blev fastsat i Kommissionens begrundede udtalelse af 14. juli 2017.

---

(1)  EUT 2008, L 312, s. 3.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/12 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/12

---

Sag anlagt den 23. oktober 2018 — Europa-Kommissionen mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland

(Sag C-664/18)

(2018/C 445/16)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved J. Norris-Usher og K. Petersen, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13, stk. 1, i direktiv 2008/50/EF (1), sammenholdt med dette direktivs bilag XI, idet årsgrænseværdierne for NO2 i zonerne UK0001 (Greater London Urban Area); UK0002 (West Midlands Urban Area); UK0003 (Greater Manchester Urban Area); UK 0004 (West Yorkshire Urban Area); UK 0013 (Teesside Urban Area); UK0014 (The Potteries); UK0018 (Kingston upon Hull); UK0019 (Southampton Urban Area); UK0024 (Glasgow Urban Area); UK0029 (Eastern); UK0031 (South East); UK0032 (East Midlands); UK0033 (North West & Merseyside); UK0034 (Yorkshire & Humberside); UK0035 (West Midlands) og UK0036 (North East) og timegrænseværdierne for NO2 i zone UK0001 (Greater London Urban Area) fortsat er blevet overskredet, efter at disse grænseværdier trådte i kraft den 1. januar 2010. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13, stk. 1, i direktiv 2008/50/EF (1), sammenholdt med dette direktivs bilag XI, idet årsgrænseværdierne for NO2 i zonerne UK0001 (Greater London Urban Area); UK0002 (West Midlands Urban Area); UK0003 (Greater Manchester Urban Area); UK 0004 (West Yorkshire Urban Area); UK 0013 (Teesside Urban Area); UK0014 (The Potteries); UK0018 (Kingston upon Hull); UK0019 (Southampton Urban Area); UK0024 (Glasgow Urban Area); UK0029 (Eastern); UK0031 (South East); UK0032 (East Midlands); UK0033 (North West & Merseyside); UK0034 (Yorkshire & Humberside); UK0035 (West Midlands) og UK0036 (North East) og timegrænseværdierne for NO2 i zone UK0001 (Greater London Urban Area) fortsat er blevet overskredet, efter at disse grænseværdier trådte i kraft den 1. januar 2010.

| — | Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland siden den 11. juni 2010 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 23, stk. 1, i direktiv 2008/50/EF, sammenholdt med dette direktivs bilag XV, med hensyn til de ovenfor nævnte zoner og navnlig forpligtelsen i henhold til artikel 23, stk. 1, andet afsnit, til at sikre, at overskridelsesperioden bliver kortest mulig. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland siden den 11. juni 2010 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 23, stk. 1, i direktiv 2008/50/EF, sammenholdt med dette direktivs bilag XV, med hensyn til de ovenfor nævnte zoner og navnlig forpligtelsen i henhold til artikel 23, stk. 1, andet afsnit, til at sikre, at overskridelsesperioden bliver kortest mulig.

| — | Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Siden 2010 er årsgrænseværdien for NO2 blevet overskredet i 16 zoner og bymæssige områder og timegrænseværdien er blevet overskredet i en zone. Disse overskridelser udgør i sig selv en tilsidesættelse af artikel 13, stk. 1, i direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa, sammenholdt med dette direktivs bilag XI.

På trods af denne vedholdende overtrædelse af artikel 13, stk. 1, sammenholdt med dette direktivs bilag XI, har Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland undladt at vedtage luftkvalitetsplaner, der omfatter egnede foranstaltninger, så overskridelsesperioden bliver kortest mulig. Den utilstrækkelige karakter af de foranstaltninger, som Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har planlagt, fremgår af varigheden af den periode, hvor grænseværdierne er blevet overskredet, overskridelsernes størrelse og udviklingstendensen vedrørende overholdelse samt af en detaljeret analyse af hver af de respektive luftkvalitetsplaner vedrørende de 16 zoner og bymæssige områder, der er genstand for dette søgsmål.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21.5.2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa (EUT 2008, L 152, s. 1).

---

Retten

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/14 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/14

---

Rettens dom af 24. oktober 2018 — Bacardi mod EUIPO — Palírna U zeleného stromu (42 BELOW)

(Sag T-435/12) (1)

((EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om registrering af EU-figurmærket 42 BELOW - det ældre ikke-registrerede nationale figurmærke VODKA 42 - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 207/2009 (nu artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001) - erhvervsmæssig anvendelse - EUIPO’s anvendelse af national ret))

(2018/C 445/17)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Liechtenstein) (først ved advokat M. Reinisch, derefter ved advokaterne A. Parassina, L. Rigas og L. Lorenc)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (først ved P. Geroulakos og derefter ved D. Gája og D. Walicka som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Palírna U zeleného stromu a. s., tidligere Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Tjekkiet) (ved advokat T. Chleboun)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 9. juli 2012 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 2100/2011-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Granette & Starorežná Distilleries og Bacardi.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Bacardi Co. Ltd betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Bacardi Co. Ltd betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 379 af 8.12.2012.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/14 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/14

---

Rettens dom af 24. oktober 2018 — Nova mod Kommissionen

(Sag T-299/15) (1)

((Voldgiftsbestemmelse - tilskudsaftale indgået inden for rammerne af pilotprojektet, der har til formål at skabe et netværk og et diskussionsforum for kommuner om erfaringer og bedste praksis på området for genbosættelse og integration af flygtninge - manglende objektiv evaluering af projektets resultater - proportionalitet - tilbagebetaling af de udbetalte beløb - bevisoptagelse - modkrav))

(2018/C 445/18)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali — Soc. coop. (Trani, Italien) (ved advokaterne M. Astolfi og M. Petrucci)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved L. Di Paolo og L. Cappelletti, derefter ved L. Di Paolo og endelig ved O. Verheecke og F. Moro, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)

Sagens genstand

Dels en påstand i henhold til artikel 272 TEUF i det væsentlige om at det fastslås, at Kommissionen ikke er berettiget til at kræve et beløb fra sagsøgeren på 80 242,78 EUR i henhold til tilskudsaftale HOME/2011/PPRS/AF/2176 og om, at Kommissionen tilpligtes at betale 52 146,36 EUR med morarenter, dels Kommissionens modkrav om, at sagsøgeren tilpligtes at tilbagebetale et beløb på 80 242,78 EUR og morarenter i henhold til den pågældende tilskudsaftale.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen er ikke berettiget til i henhold til tilskudsaftale med referencenummer HOME/2011/PPRS/AG/2176 af Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali- Soc. coop at kræve 15 % af de omkostninger, der er forbundet med hjemmesiden for projektet Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe, dvs. 3 002,45 EUR. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen er ikke berettiget til i henhold til tilskudsaftale med referencenummer HOME/2011/PPRS/AG/2176 af Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali- Soc. coop at kræve 15 % af de omkostninger, der er forbundet med hjemmesiden for projektet Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe, dvs. 3 002,45 EUR.

| 2) | I øvrigt frifindes Kommissionen. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Kommissionen.

| 3) | Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali pålægges at betale 77 240,33 EUR til Kommissionen i henhold til den pågældende aftale med tillæg af morarenter på 3,55 % regnet fra den 19. maj 2015 og indtil fuld betaling af dette beløb. |
| --- | --- |

3)

Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali pålægges at betale 77 240,33 EUR til Kommissionen i henhold til den pågældende aftale med tillæg af morarenter på 3,55 % regnet fra den 19. maj 2015 og indtil fuld betaling af dette beløb.

| 4) | I øvrigt forkastes modkravet. |
| --- | --- |

4)

I øvrigt forkastes modkravet.

| 5) | Novo Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali bærer sine egne omkostninger og betaler to tredjedele af de af Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

5)

Novo Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali bærer sine egne omkostninger og betaler to tredjedele af de af Kommissionen afholdte omkostninger.

| 6) | Kommissionen bærer en tredjedel af sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

6)

Kommissionen bærer en tredjedel af sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 254 af 3.8.2015.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/15 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/15

---

Rettens dom af 24. oktober 2018 — Epsilon International mod Kommissionen

(Sag T-477/16) (1)

((Voldgiftsbestemmelse - aftaler indgået inden for rammerne af det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) - søgsmålsinteresse - støtteberettigede omkostninger - suspension af betaling - annullationspåstand - beslutning om at registrere sagsøgeren i den centrale database i systemet for tidlig opdagelse og udelukkelse (EDES) - retsakt, der ikke kan anfægtes - afvisning))

(2018/C 445/19)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Epsilon International SA (Marousi, Grækenland) (ved advokaterne D. Bogaert og A. Guillerme)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Estrada de Solà, A Katsimerou og A. Kyratsou, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til dels artikel 272 TEUF med påstand om, at det for det første fastslås, at de af Kommissionen udbetalte beløb under støtteaftalerne Briseide, i-SCOPE og Smart-Islands udgør støtteberettigede omkostninger, for det andet at Kommissionens afgørelser om at suspendere betalingerne for projekterne i-Locate, eENV-Plus, GeoSmartCity og c-Space er ubegrundede, og for det tredje at Kommissionens ulovlige adfærd har påført sagsøgeren et tab, og dels for det første i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse Ares(2016) 2835215 af 17. juni 2016 om registrering af Epsilon i databasen i systemet for tidlig opdagelse og udelukkelse (EDES) og for det andet i henhold til artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt som følge af denne retsakt.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Epsilon International SA betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Epsilon International SA betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 402 af 31.10.2016.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/16 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/16

---

Rettens dom af 24. oktober 2018 — Grupo Orenes mod EUIPO — Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots)

(Sag T-63/17) (1)

([EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket Bingo VIVA! Slots - ældre EU-figurmærke vive bingo - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] - sagens genstand])

(2018/C 445/20)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Grupo Orenes, SL (Murcie, Spanien) (ved advokat M.J. Sanmartín Sanmartín)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved S. Palmero Cabezas, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Akamon Entertainment Millenium, SL (Barcelona, Spanien)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 7. november 2016 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 453/2016-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Grupo Orenes og Akamon Entertainment Millenium.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Grupo Orenes, SL betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Grupo Orenes, SL betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 95 af 27.3.2017.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/16 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/16

---

Rettens dom af 24. oktober 2018 — Fernández González mod Kommissionen

(Sag T-162/17 RENV) (1)

((Personalesag - midlertidigt ansatte - ansættelsesvilkårenes artikel 2, litra c) - stillingsopslag vedrørende en stilling som midlertidigt ansat i henhold til ansættelsesvilkårenes artikel 2, litra b) - afslag på ansøgning - ulovlighedsindsigelse - ansættelsesvilkårenes artikel 8 - ansvar - fortabelse af mulighed))

(2018/C 445/21)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Elia Fernández González (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne M. Casado García-Hirschfeld og É. Boigelot)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Berscheid og L. Radu Bouyon, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne D. Waelbroeck og A. Duron)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand dels om annullation af Kommissionens afgørelse af 14. november 2014 om afslag på sagsøgerens ansøgning til stillingen som midlertidigt ansat, jf. meddelelse om ledig stilling KOM/2014/2036, samt af afgørelsen af 22. maj 2015 om afslag på sagsøgerens administrative klage, dels om erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionens afgørelse af 14. november 2014 om afslag på Elia Fernández González’ ansøgning til stillingen som midlertidigt ansat, jf. meddelelse om ledig stilling KOM/2014/2036, annulleres. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionens afgørelse af 14. november 2014 om afslag på Elia Fernández González’ ansøgning til stillingen som midlertidigt ansat, jf. meddelelse om ledig stilling KOM/2014/2036, annulleres.

| 2) | Kommissionen betaler Elia Fernández González et beløb på 12 000 EUR med tillæg af morarenter at regne fra tidspunktet for dommens afsigelse til betaling sker, på grundlag af den sats, som er fastsat af Den Europæiske Centralbank (ECB) for de vigtigste refinansieringstransaktioner, plus to procentpoint. |
| --- | --- |

2)

Kommissionen betaler Elia Fernández González et beløb på 12 000 EUR med tillæg af morarenter at regne fra tidspunktet for dommens afsigelse til betaling sker, på grundlag af den sats, som er fastsat af Den Europæiske Centralbank (ECB) for de vigtigste refinansieringstransaktioner, plus to procentpoint.

| 3) | I øvrigt frifindes sagsøgte. |
| --- | --- |

3)

I øvrigt frifindes sagsøgte.

| 4) | Kommissionen betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

4)

Kommissionen betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 354 af 26.10.2015 (sag oprindeligt registreret ved EU-Personaleretten under sagsnr. F-121/15 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/17 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/17

---

Rettens dom af 24. oktober 2018 — Bayer mod EUIPO — Uni-Pharma (SALOSPIR)

(Sag T-261/17) (1)

([EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket SALOSPIR - de ældre EU-figurmærker, der gengiver farvede bånd, og de ældre nationale figurmærker Aspirin - relative registreringshindringer - lighed mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] - renomme - artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 5, i forordning 2017/1001) - erhvervsmæssig brug af et tegn, som ikke kun har lokal betydning - artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 8, stk. 4, i forordning 2017/1001)])

(2018/C 445/22)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Bayer AG (Leverkusen, Tyskland) (ved advokaterne V. von Bomhard og J. Fuhrmann)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Folliard-Monguiral, S. Pétrequin og D. Walicka, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria AVEE (Kifisia, Grækenland) (ved advokaterne C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia og A. Vasilogamvrou)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 17. februar 2017 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2444/2017-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Bayer og Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Bayer AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af EUIPO og Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria AVEE afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten. |
| --- | --- |

2)

Bayer AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af EUIPO og Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria AVEE afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten.

---

(1)  EUT C 221 af 10.7.2017.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/18

---

Rettens dom af 24. oktober 2018 — Deza mod Kommissionen

(Sag T-400/17) (1)

((Miljø og beskyttelse af den menneskelige sundhed - forordning (EF) nr. 1272/2008 - klassificering, mærkning og emballering af visse stoffer - forordning (EU) 2017/776 - klassificering af antraquinon - stof, der formodes at have kræftfremkaldende potentiale i mennesker - åbenbart urigtigt skøn - begrebet stof - retssikkerhed - ejendomsret))

(2018/C 445/23)

Processprog: tjekkisk

Parter

Sagsøger: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Den Tjekkiske Republik) (ved advokat P. Dejl)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved Z. Malůšková, K. Mifsud-Bonnici og R. Lindenthal, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Republikken Finland (ved S. Hartikainen, som befuldmægtiget), Kongeriget Sverige (ved A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Zettergren og A. Alriksson, som befuldmægtigede) og Det Europæiske Kemikalieagentur (ved M. Heikkilä, W. Broere og A. Hautamäki, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens forordning (EU) 2017/776 af 4. maj 2017 om ændring, med henblik på tilpasning til den tekniske og videnskabelige udvikling, af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger (EUT 2017, L 116, s. 1), for så vidt som der deri foretages en klassificering af antraquinon som stof, der formodes at have kræftfremkaldende potentiale i mennesker.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Deza, a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Deza, a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.

| 3) | Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 293 af 4.9.2017.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/18

---

Sag anlagt den 1. oktober 2018 — Pharma Mar mod Kommissionen

(Sag T-594/18)

(2018/C 445/24)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Pharma Mar, SA (Colmenar Viejo, Spanien) (ved advokaterne M. Merola og V. Salvatore)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2018) 4831 final af 17. juli 2018 om afslag på markedsføringstilladelse i henhold til forordning (EF) nr. 726/2004 (1) for »Aplidin — plitidepsin«, et humanmedicinsk lægemiddel, annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2018) 4831 final af 17. juli 2018 om afslag på markedsføringstilladelse i henhold til forordning (EF) nr. 726/2004 (1) for »Aplidin — plitidepsin«, et humanmedicinsk lægemiddel, annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrørende manglende upartiskhed i den videnskabelige rådgivende gruppe for onkologi og i deres udpegelsesproces.






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at pligten til at undersøge alle relevante aspekter af en sag på en omhyggelig og upartisk måde er blevet tilsidesat, eftersom den anfægtede afgørelse er baseret på en udtalelse fra eksperter, som ikke er upartiske. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende vedrørende manglende upartiskhed i den videnskabelige rådgivende gruppe for onkologi og i deres udpegelsesproces.

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at pligten til at undersøge alle relevante aspekter af en sag på en omhyggelig og upartisk måde er blevet tilsidesat, eftersom den anfægtede afgørelse er baseret på en udtalelse fra eksperter, som ikke er upartiske.

| — | Den af sagsøgeren hævdede tilsidesættelse af pligten til at foretage en upartisk undersøgelse vedrører også Det Europæiske Lægemiddelagenturs (EMA) udpegelse af eksperter på en måde, der uretmæssigt reducerede meningsmangfoldigheden, hvilket burde anses for at være en forudsætning for en upartisk vurdering. |
| --- | --- |

—

Den af sagsøgeren hævdede tilsidesættelse af pligten til at foretage en upartisk undersøgelse vedrører også Det Europæiske Lægemiddelagenturs (EMA) udpegelse af eksperter på en måde, der uretmæssigt reducerede meningsmangfoldigheden, hvilket burde anses for at være en forudsætning for en upartisk vurdering.

| 2. | Andet anbringende vedrørende tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik.






  — | Sagsøgeren har henvist til EMA’s udpegelse af eksperter på en måde, der uretmæssigt reducerede meningsmangfoldigheden, og har gjort gældende, at dette kan anses for at være en tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende vedrørende tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik.

—

Sagsøgeren har henvist til EMA’s udpegelse af eksperter på en måde, der uretmæssigt reducerede meningsmangfoldigheden, og har gjort gældende, at dette kan anses for at være en tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik.

| 3. | Tredje anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 12 i forordning (EF) nr. 726/2004 og princippet om ligebehandling.






  — | Sagsøgeren har anført, at Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn og fejlagtigt konkluderede, at virkningen af Aplidin ikke er dokumenteret på passende og tilstrækkelig vis, og derfor tilsidesætter den nævnte artikel 12. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 12 i forordning (EF) nr. 726/2004 og princippet om ligebehandling.

—

Sagsøgeren har anført, at Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn og fejlagtigt konkluderede, at virkningen af Aplidin ikke er dokumenteret på passende og tilstrækkelig vis, og derfor tilsidesætter den nævnte artikel 12.

| — | I undersøgelsesproceduren ved EMA blev der på grund af de af sagsøgeren anvendte metoder set bort fra en del af den videnskabelige dokumentation, som er indgivet til støtte for virkningen af Aplidin, hvilket ikke er i overensstemmelse med en udtalelse fra en ekspertarbejdsgruppe under EMA. |
| --- | --- |

—

I undersøgelsesproceduren ved EMA blev der på grund af de af sagsøgeren anvendte metoder set bort fra en del af den videnskabelige dokumentation, som er indgivet til støtte for virkningen af Aplidin, hvilket ikke er i overensstemmelse med en udtalelse fra en ekspertarbejdsgruppe under EMA.

| — | De metoder, der er anvendt i nærværende sag, er de samme som dem, som EMA anerkendte i en lignende sag vedrørende proceduren for markedsføringstilladelse for et andet lægemiddel, hvilket indikerer, at princippet om ligebehandling er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

—

De metoder, der er anvendt i nærværende sag, er de samme som dem, som EMA anerkendte i en lignende sag vedrørende proceduren for markedsføringstilladelse for et andet lægemiddel, hvilket indikerer, at princippet om ligebehandling er blevet tilsidesat.

| 4. | Fjerde anbringende vedrørende tilsidesættelse af begrundelsespligten.






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at der ikke er givet nogen begrundelse for afgørelsen om at se bort fra den videnskabelige dokumentation, der er indgivet til støtte for virkningen af Aplidin, særligt vedrørende grundene til at fravige udtalelsen fra en ekspertarbejdsgruppe under EMA. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjerde anbringende vedrørende tilsidesættelse af begrundelsespligten.

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at der ikke er givet nogen begrundelse for afgørelsen om at se bort fra den videnskabelige dokumentation, der er indgivet til støtte for virkningen af Aplidin, særligt vedrørende grundene til at fravige udtalelsen fra en ekspertarbejdsgruppe under EMA.

| 5. | Femte anbringende vedrørende tilsidesættelse af retten til forsvar.






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at selskabet blev forhindret i effektivt at udøve sin ret til forsvar i forhold til en genstand i sagen, som var afgørende for vurderingen af Aplidins virkning, særligt henset til den begrænsede tid, der var tilladt til at forberede de mundtlige forklaringsmøder. |
| --- | --- | --- |

5.

Femte anbringende vedrørende tilsidesættelse af retten til forsvar.

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at selskabet blev forhindret i effektivt at udøve sin ret til forsvar i forhold til en genstand i sagen, som var afgørende for vurderingen af Aplidins virkning, særligt henset til den begrænsede tid, der var tilladt til at forberede de mundtlige forklaringsmøder.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 726/2004 af 31.3.2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EUT 2004, L 136, s. 1).

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/20 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/20

---

Sag anlagt den 28. september 2018 — ZL mod EUIPO

(Sag T-596/18)

(2018/C 445/25)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: ZL (ved advokat E. Fontes Vila)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen truffet den 1. december 2017 af udvælgelseskomitéen for den almindelige udvælgelsesprøve EUIPO/AD/01/17, der angav sagsøgerens resultat i denne udvælgelsesprøve, og bekræftede, at hun ikke var blevet optaget på »reservelisten« over egnede ansøgere, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen truffet den 1. december 2017 af udvælgelseskomitéen for den almindelige udvælgelsesprøve EUIPO/AD/01/17, der angav sagsøgerens resultat i denne udvælgelsesprøve, og bekræftede, at hun ikke var blevet optaget på »reservelisten« over egnede ansøgere, annulleres.

| — | Subsidiært annulleres følgende konnekse afgørelser: For det første afgørelsen truffet den 7. marts 2018 af udvælgelseskomitéen, hvorved denne besvarede sagsøgerens anmodning om fornyet behandling og bekræftede afgørelsen af 1. december 2017, og for det andet ansættelsesmyndighedens afgørelse af 27. juni 2018, hvorved denne afslog sagsøgerens klage af 7. juni 2018 og bekræftede afgørelsen af 1. december 2017. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres følgende konnekse afgørelser: For det første afgørelsen truffet den 7. marts 2018 af udvælgelseskomitéen, hvorved denne besvarede sagsøgerens anmodning om fornyet behandling og bekræftede afgørelsen af 1. december 2017, og for det andet ansættelsesmyndighedens afgørelse af 27. juni 2018, hvorved denne afslog sagsøgerens klage af 7. juni 2018 og bekræftede afgørelsen af 1. december 2017.

| — | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres gældende, at al korrespondance med EPSO og/eller EUIPO samt alle de afgørelser, sagsøgeren har modtaget fra disse organer angående nævnte almindelige udvælgelsesprøve, manglede tilstrækkelig retlig begrundelse og dokumentation, idet sagsøgeren ikke kunne vurdere, om de for hende bebyrdende afgørelser var velbegrundede og kunne underkastes domstolskontrol, hvilket har skabt retsusikkerhed og efterladt sagsøgeren forsvarsløs over for administrationen. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres gældende, at al korrespondance med EPSO og/eller EUIPO samt alle de afgørelser, sagsøgeren har modtaget fra disse organer angående nævnte almindelige udvælgelsesprøve, manglede tilstrækkelig retlig begrundelse og dokumentation, idet sagsøgeren ikke kunne vurdere, om de for hende bebyrdende afgørelser var velbegrundede og kunne underkastes domstolskontrol, hvilket har skabt retsusikkerhed og efterladt sagsøgeren forsvarsløs over for administrationen.

| 2. | Med det andet anbringende gøres gældende, (i) at sagsøgerens grundlæggende ret til god forvaltning og aktindsigt (artikel 41 og 42 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 15 TEUF, artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 1049/2001 (1)) og det horisontale princip om gennemsigtighed, er blevet tilsidesat, idet ansættelsesmyndigheden afslog at give sagsøgeren adgang til de omtvistede multiple-choice-spørgsmål i de computerbaserede prøver i verbalt ræsonnement med den begrundelse, at sagsøgerens argument om, at de nævnte spørgsmål ikke var relevante og gyldige, var for generelt, men uden at ansættelsesmyndigheden angav de konkrete grunde til, at sagsøgeren ikke opfyldte de i retspraksis fastsatte betingelser for ikke at give adgang til dem; og (ii), at sagsøgerens ret til forsvar er blevet tilsidesat, idet ansættelsesmyndighedens anmodning om, at de omtvistede spørgsmål anfægtes på en mere detaljeret måde, ikke er praktisk mulig for sagsøgeren, hvilket har skabt en særlig sårbarhed i forhold til at skulle fremlægge et umuligt bevis. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres gældende, (i) at sagsøgerens grundlæggende ret til god forvaltning og aktindsigt (artikel 41 og 42 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 15 TEUF, artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 1049/2001 (1)) og det horisontale princip om gennemsigtighed, er blevet tilsidesat, idet ansættelsesmyndigheden afslog at give sagsøgeren adgang til de omtvistede multiple-choice-spørgsmål i de computerbaserede prøver i verbalt ræsonnement med den begrundelse, at sagsøgerens argument om, at de nævnte spørgsmål ikke var relevante og gyldige, var for generelt, men uden at ansættelsesmyndigheden angav de konkrete grunde til, at sagsøgeren ikke opfyldte de i retspraksis fastsatte betingelser for ikke at give adgang til dem; og (ii), at sagsøgerens ret til forsvar er blevet tilsidesat, idet ansættelsesmyndighedens anmodning om, at de omtvistede spørgsmål anfægtes på en mere detaljeret måde, ikke er praktisk mulig for sagsøgeren, hvilket har skabt en særlig sårbarhed i forhold til at skulle fremlægge et umuligt bevis.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres gældende, at sagsøgerens ret til forsvar, princippet om fortjeneste og princippet om evner i forbindelse med den omhandlede udvælgelsesprøve, retten til gennemsigtighed i forbindelse med fri adgang til offentlige tjenester, og til en retfærdig og lige behandling er blevet tilsidesat, idet sagsøgeren efter at have modtaget prøveresultaterne ikke kunne gøre gældende, at der forelå en uregelmæssighed i de omtvistede spørgsmål på grund af deres dårlige og fejlagtige formulering (f.eks. oversættelsesproblemer). En ansøger skal på ethvert tidspunkt i udvælgelsesproceduren, navnlig efter offentliggørelsen af resultaterne, kunne klage over det forhold, at vedkommende har været udsat for materielle fejl i spørgsmålene. Sagsøgeren har endvidere anført, at dårlige oversættelser vil kunne give ansøgere, som vælger udgangssproget for den verbale computerbaserede prøve, en klar fordel. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres gældende, at sagsøgerens ret til forsvar, princippet om fortjeneste og princippet om evner i forbindelse med den omhandlede udvælgelsesprøve, retten til gennemsigtighed i forbindelse med fri adgang til offentlige tjenester, og til en retfærdig og lige behandling er blevet tilsidesat, idet sagsøgeren efter at have modtaget prøveresultaterne ikke kunne gøre gældende, at der forelå en uregelmæssighed i de omtvistede spørgsmål på grund af deres dårlige og fejlagtige formulering (f.eks. oversættelsesproblemer). En ansøger skal på ethvert tidspunkt i udvælgelsesproceduren, navnlig efter offentliggørelsen af resultaterne, kunne klage over det forhold, at vedkommende har været udsat for materielle fejl i spørgsmålene. Sagsøgeren har endvidere anført, at dårlige oversættelser vil kunne give ansøgere, som vælger udgangssproget for den verbale computerbaserede prøve, en klar fordel.

| 4. | Med det fjerde anbringende gøres gældende, at den anfægtede afgørelse af 1. december 2017 er behæftet med en åbenbar fejl i udvælgelsesproceduren, idet de omtvistede spørgsmål i de computerbaserede prøver i verbalt ræsonnement var behæftet med en materiel fejl. |
| --- | --- |

4.

Med det fjerde anbringende gøres gældende, at den anfægtede afgørelse af 1. december 2017 er behæftet med en åbenbar fejl i udvælgelsesproceduren, idet de omtvistede spørgsmål i de computerbaserede prøver i verbalt ræsonnement var behæftet med en materiel fejl.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2001, L 145, s. 43).

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/21 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/21

---

Sag anlagt den 9. oktober 2018 — Google og Alphabet mod Kommissionen

(Sag T-604/18)

(2018/C 445/26)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Google LLC (Mountain View, Californien, De Forenede Stater) og Alphabet, Inc. (Mountain View) (ved solicitor N. Levy, barrister P. Stuart og advokaterne J. Schindler og A. Lamadrid de Pablo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Kommissionens afgørelse af 18. juli 2018 i sag COMP/AT.40099 — Google Andrоid annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse af 18. juli 2018 i sag COMP/AT.40099 — Google Andrоid annulleres.

| — | Subsidiært annulleres eller nedsættes den sagsøgerne pålagte bøde under udøvelsen af Rettens fulde prøvelsesret. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres eller nedsættes den sagsøgerne pålagte bøde under udøvelsen af Rettens fulde prøvelsesret.

| — | Kommissionen tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagsøgernes omkostninger og udgifter i forbindelse med den foreliggende sag. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagsøgernes omkostninger og udgifter i forbindelse med den foreliggende sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med det foreliggende søgsmål nedlægges der påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2018) 4761 final af 18. juli 2018 vedrørende en procedure i henhold til artikel 102 TEUF og EØS-aftalens artikel 54 (AT.40099 — Google Android).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat seks anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingerne af markedsdefinitionen og den dominerende stilling.






  — | Sagsøgerne har i denne henseende anført, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at Android indtager en dominerende stilling. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingerne af markedsdefinitionen og den dominerende stilling.

—

Sagsøgerne har i denne henseende anført, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at Android indtager en dominerende stilling.

| — | Sagsøgerne har endvidere anført, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at Play indtager en dominerende stilling. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerne har endvidere anført, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at Play indtager en dominerende stilling.

| — | Sagsøgerne har tillige gjort gældende, at udsagnet i den anfægtede afgørelse om, at Google er dominerende inden for generelle søgetjenester, der leveres til brugere, ikke harmonerer med afgørelsens teori om misbrug, der relaterer sig til søgeapplikationer, som er givet i licens til originaludstyrsfabrikanter. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerne har tillige gjort gældende, at udsagnet i den anfægtede afgørelse om, at Google er dominerende inden for generelle søgetjenester, der leveres til brugere, ikke harmonerer med afgørelsens teori om misbrug, der relaterer sig til søgeapplikationer, som er givet i licens til originaludstyrsfabrikanter.

| 2. | Andet anbringende om, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at præinstallationsbetingelserne i Googles distributionsaftale om mobile applikationer har karakter af misbrug.






  — | Sagsøgerne har i denne henseende anført, at det ikke er dokumenteret i den anfægtede afgørelse, at de omtvistede præinstallationsbetingelser sandsynligvis ville udelukke konkurrence. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at præinstallationsbetingelserne i Googles distributionsaftale om mobile applikationer har karakter af misbrug.

—

Sagsøgerne har i denne henseende anført, at det ikke er dokumenteret i den anfægtede afgørelse, at de omtvistede præinstallationsbetingelser sandsynligvis ville udelukke konkurrence.

| — | Sagsøgerne har endvidere anført, at der i den anfægtede afgørelse med urette bortses fra, at præinstallationsbetingelserne er objektivt begrundede, fordi de giver Google mulighed for at levere Android-platformen gratis. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerne har endvidere anført, at der i den anfægtede afgørelse med urette bortses fra, at præinstallationsbetingelserne er objektivt begrundede, fordi de giver Google mulighed for at levere Android-platformen gratis.

| 3. | Tredje anbringende om, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at den blotte præinstallationsbetingelse i Googles porteføljebaserede indtægtsdelingsaftaler havde karakter af misbrug. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at den blotte præinstallationsbetingelse i Googles porteføljebaserede indtægtsdelingsaftaler havde karakter af misbrug.

| 4. | Fjerde anbringende om, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at det var udtryk for misbrug, at Google gjorde licenser til Plays og Googles søgeapplikationer betinget af antifragmenteringsaftalens antifragmenteringsforpligtelser.






  — | Sagsøgerne har i denne henseende anført, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at antifragmenteringsforpligtelserne sandsynligvis vil begrænse konkurrencen. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at det var udtryk for misbrug, at Google gjorde licenser til Plays og Googles søgeapplikationer betinget af antifragmenteringsaftalens antifragmenteringsforpligtelser.

—

Sagsøgerne har i denne henseende anført, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at antifragmenteringsforpligtelserne sandsynligvis vil begrænse konkurrencen.

| — | Sagsøgerne har endvidere anført, at der ikke i den anfægtede afgørelse er taget hensyn til, at antifragmenteringsforpligtelserne er objektivt begrundede, fordi de sikrer kompatibilitet. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerne har endvidere anført, at der ikke i den anfægtede afgørelse er taget hensyn til, at antifragmenteringsforpligtelserne er objektivt begrundede, fordi de sikrer kompatibilitet.

| 5. | Femte anbringende om, at den anfægtede afgørelse tilsidesatte sagsøgernes ret til forsvar.






  — | Sagsøgerne har i denne henseende anført, at Kommissionen uretmæssigt fremsendte sin analyse vedrørende »en lige så effektiv konkurrent« til sagsøgerne i sagsfremstillingsskrivelser og nægtede dem en mundtlig høring. |
| --- | --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at den anfægtede afgørelse tilsidesatte sagsøgernes ret til forsvar.

—

Sagsøgerne har i denne henseende anført, at Kommissionen uretmæssigt fremsendte sin analyse vedrørende »en lige så effektiv konkurrent« til sagsøgerne i sagsfremstillingsskrivelser og nægtede dem en mundtlig høring.

| — | Sagsøgerne har endvidere anført, at Kommissionen tilsidesatte deres ret til aktindsigt. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerne har endvidere anført, at Kommissionen tilsidesatte deres ret til aktindsigt.

| 6. | Sjette anbringende om, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af pålæggelsen af en bøde og beregningen af denne bøde.






  — | Sagsøgerne har i denne henseende anført, at bøden er retsstridig, fordi den undlader at tage hensyn til Googles manglende forsæt eller uagtsomhed. |
| --- | --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af pålæggelsen af en bøde og beregningen af denne bøde.

—

Sagsøgerne har i denne henseende anført, at bøden er retsstridig, fordi den undlader at tage hensyn til Googles manglende forsæt eller uagtsomhed.

| — | Sagsøgerne har endvidere anført, at bøden er retsstridig, fordi den ikke overholder proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerne har endvidere anført, at bøden er retsstridig, fordi den ikke overholder proportionalitetsprincippet.

| — | Subsidiært har sagsøgerne også anført, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af beregningen af bøden. |
| --- | --- |

—

Subsidiært har sagsøgerne også anført, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af beregningen af bøden.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/22 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/22

---

Sag anlagt den 5. oktober 2018 — Fujifilm Recording Media mod EUIPO — iTernity (d:ternity)

(Sag T-609/18)

(2018/C 445/27)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Fujifilm Recording Media GmbH (Kleve, Tyskland) (ved advokaterne R. Härer, C. Schulze, C. Weber, H. Ranzinger og C. Gehweiler)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: iTernity GmbH (Freiburg, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Fujifilm Recording Media GmbH

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »d:ternity« — registreringsansøgning nr. 11 152 154

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 25. juli 2018 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2324/2017-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Subsidiært fastslås det, at retstvisten i hovedsagen er afsluttet. |
| --- | --- |

—

Subsidiært fastslås det, at retstvisten i hovedsagen er afsluttet.

| — | EUIPO og de øvrige parter i sagen for Retten og for appelkammeret tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO og de øvrige parter i sagen for Retten og for appelkammeret tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 18 og 64 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 18 og 64 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/23 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/23

---

Sag anlagt den 18. oktober 2018 — Gres de Aragón mod EUIPO (GRES ARAGÓN)

(Sag T-624/18)

(2018/C 445/28)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Gres de Aragón, SA (Alcalñiz, Spanien) (ved advokat J. Learte Álvarez)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket GRES ARAGÓN — registreringsansøgning nr. 16 311 938

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 16. august 2018 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 2269/2017-1)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den meddeler afslag på ansøgning om registrering af EU-varemærke nr. 16 311 938 GRES ARAGÓN for en del af de af ansøgningen omfattede varer/tjenesteydelser. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den meddeler afslag på ansøgning om registrering af EU-varemærke nr. 16 311 938 GRES ARAGÓN for en del af de af ansøgningen omfattede varer/tjenesteydelser.

| — | Behandlingen af den nævnte ansøgning tillades fremmet for alle de af den originale ansøgning omfattede varer og tjenesteydelser. |
| --- | --- |

—

Behandlingen af den nævnte ansøgning tillades fremmet for alle de af den originale ansøgning omfattede varer og tjenesteydelser.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), stk. 2, og stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), stk. 2, og stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/23 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/23

---

Sag anlagt den 18. oktober 2018 — mobile.de mod EUIPO (Gengivelse af en bil i en taleboble)

(Sag T-629/18)

(2018/C 445/29)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: mobile.de GmbH (Dreilinden, Tyskland) (ved advokat T. Lührig)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærket (gengivelse af en bil i en taleboble) — registreringsansøgning nr. 15 598 931

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 7. august 2018 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2653/2017-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 49, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 49, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 71, stk. 1, andet punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 71, stk. 1, andet punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 68, stk. 1, fjerde punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, sammenholdt med artikel 23, stk. 1, litra d), i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 68, stk. 1, fjerde punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, sammenholdt med artikel 23, stk. 1, litra d), i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625

| — | Tilsidesættelse af artikel 68, stk. 1, fjerde punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, sammenholdt med artikel 23, stk. 1, litra e), og artikel 22, stk. 1, litra b), i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 68, stk. 1, fjerde punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, sammenholdt med artikel 23, stk. 1, litra e), og artikel 22, stk. 1, litra b), i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625.

---

| 10.12.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 445/24 |
| --- | --- | --- | --- |

10.12.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 445/24

---

Sag anlagt den 17. oktober 2018 — Herholz Vertrieb mod EUIPO (#)

(Sag T-631/18)

(2018/C 445/30)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Herholz Vertrieb GmbH & Co. KG (Ahaus, Tyskland) (ved advokat D. Sprenger)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket »#« — registreringsansøgning nr. 16 967 267

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 22. august 2018 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 445/2018-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse ændres således, at EU-varemærkeansøgningen registreres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse ændres således, at EU-varemærkeansøgningen registreres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---