# Europeiska unionens L 171/2007

| | ISSN 1725-2628 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 171 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 50 årgången29 juni 2007 |

ISSN 1725-2628

Europeiska unionens

officiella tidning

L 171

Svensk utgåva

Lagstiftning

50 årgången29 juni 2007

---

| Innehållsförteckning | | I   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som skall offentliggöras | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2007 av den 20 juni 2007 om typgodkännande av motorfordon med avseende på utsläpp från lätta personbilar och lätta nyttofordon (Euro 5 och Euro 6) och om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon (
  1
  ) | 1 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 716/2007 av den 20 juni 2007 om gemenskapsstatistik över utländska dotterbolags struktur och verksamhet (
  1
  ) | 17 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 717/2007 av den 27 juni 2007 om roaming i allmänna mobiltelefonnät i gemenskapen och om ändring av direktiv 2002/21/EG (
  1
  ) | 32 |

Innehållsförteckning

I   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som skall offentliggöras

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2007 av den 20 juni 2007 om typgodkännande av motorfordon med avseende på utsläpp från lätta personbilar och lätta nyttofordon (Euro 5 och Euro 6) och om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon (
  1
  )

1

1

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 716/2007 av den 20 juni 2007 om gemenskapsstatistik över utländska dotterbolags struktur och verksamhet (
  1
  )

1

17

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 717/2007 av den 27 juni 2007 om roaming i allmänna mobiltelefonnät i gemenskapen och om ändring av direktiv 2002/21/EG (
  1
  )

1

32

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som skall offentliggöras

FÖRORDNINGAR

| 29.6.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 171/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.6.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 171/1

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 715/2007

av den 20 juni 2007

om typgodkännande av motorfordon med avseende på utsläpp från lätta personbilar och lätta nyttofordon (Euro 5 och Euro 6) och om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | Den inre marknaden är ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital måste säkerställas. För detta ändamål finns det ett omfattande EG-typgodkännandesystem för motorfordon, som fastställs genom rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (3). De tekniska kraven för typgodkännande av motorfordon med avseende på utsläpp bör därför harmoniseras för att kraven inte skall skilja sig åt mellan olika medlemsstater och för att säkerställa en hög miljöskyddsnivå. |
| --- | --- |

(1)

Den inre marknaden är ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital måste säkerställas. För detta ändamål finns det ett omfattande EG-typgodkännandesystem för motorfordon, som fastställs genom rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (3). De tekniska kraven för typgodkännande av motorfordon med avseende på utsläpp bör därför harmoniseras för att kraven inte skall skilja sig åt mellan olika medlemsstater och för att säkerställa en hög miljöskyddsnivå.

| (2) | Denna förordning är en av flera särskilda rättsakter inom ramen för gemenskapens typgodkännandeförfarande enligt direktiv 70/156/EEG. Det direktivet bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(2)

Denna förordning är en av flera särskilda rättsakter inom ramen för gemenskapens typgodkännandeförfarande enligt direktiv 70/156/EEG. Det direktivet bör därför ändras i enlighet med detta.

| (3) | På begäran av Europaparlamentet har en ny metod för lagstiftningsarbetet införts för EU:s fordonslagstiftning. I denna förordning fastställs därför grundläggande bestämmelser om utsläpp från fordon, medan de tekniska specifikationerna fastställs i genomförandeåtgärder som antas enligt kommittéförfaranden. |
| --- | --- |

(3)

På begäran av Europaparlamentet har en ny metod för lagstiftningsarbetet införts för EU:s fordonslagstiftning. I denna förordning fastställs därför grundläggande bestämmelser om utsläpp från fordon, medan de tekniska specifikationerna fastställs i genomförandeåtgärder som antas enligt kommittéförfaranden.

| (4) | I mars 2001 inledde kommissionen CAFE-programmet (Ren luft i Europa), vars huvuddrag anges i ett meddelande av den 4 maj 2005. Detta har lett till att en tematisk strategi för luftförorening har antagits genom ett meddelande av den 21 september 2005. En av slutsatserna i den tematiska strategin är att det är nödvändigt att ytterligare minska utsläppen från transportsektorn (luft-, sjö- och landtransport), hushållen och energi-, jordbruks- och industrisektorerna för att EU:s mål för luftkvaliteten skall kunna uppnås. Minskningen av fordonsutsläpp bör i detta sammanhang ses som en del i en global strategi. Euro 5- och Euro 6-normerna är en av de åtgärder som utformats för att minska utsläppen av såväl partiklar som ozonbildande ämnen såsom kväveoxider och kolväten. |
| --- | --- |

(4)

I mars 2001 inledde kommissionen CAFE-programmet (Ren luft i Europa), vars huvuddrag anges i ett meddelande av den 4 maj 2005. Detta har lett till att en tematisk strategi för luftförorening har antagits genom ett meddelande av den 21 september 2005. En av slutsatserna i den tematiska strategin är att det är nödvändigt att ytterligare minska utsläppen från transportsektorn (luft-, sjö- och landtransport), hushållen och energi-, jordbruks- och industrisektorerna för att EU:s mål för luftkvaliteten skall kunna uppnås. Minskningen av fordonsutsläpp bör i detta sammanhang ses som en del i en global strategi. Euro 5- och Euro 6-normerna är en av de åtgärder som utformats för att minska utsläppen av såväl partiklar som ozonbildande ämnen såsom kväveoxider och kolväten.

| (5) | För att EU:s mål för luftkvaliteten skall kunna uppnås krävs fortsatta ansträngningar för att minska fordonsutsläppen. Industrin bör av detta skäl ges tydliga besked om framtida utsläppsgränser. Utöver värden för Euro 5 anger därför denna förordning även utsläppsgränser för Euro 6-steget. |
| --- | --- |

(5)

För att EU:s mål för luftkvaliteten skall kunna uppnås krävs fortsatta ansträngningar för att minska fordonsutsläppen. Industrin bör av detta skäl ges tydliga besked om framtida utsläppsgränser. Utöver värden för Euro 5 anger därför denna förordning även utsläppsgränser för Euro 6-steget.

| (6) | För att luftkvaliteten skall förbättras och gränsvärdena för föroreningar upprätthållas är det nödvändigt att särskilt dieselfordonens kväveoxidutsläpp minskas avsevärt. Detta kräver att ambitiösa gränsvärden uppfylls i steget för Euro 6 utan att man behöver avstå från dieselmotorernas fördelar vad gäller bränsleförbrukning och utsläpp av kolväten och kolmonoxid. En sådan åtgärd för att minska kväveoxidutsläpp på ett tidigt stadium kommer att ge fordonstillverkarna i hela Europa möjlighet att planera långsiktigt. |
| --- | --- |

(6)

För att luftkvaliteten skall förbättras och gränsvärdena för föroreningar upprätthållas är det nödvändigt att särskilt dieselfordonens kväveoxidutsläpp minskas avsevärt. Detta kräver att ambitiösa gränsvärden uppfylls i steget för Euro 6 utan att man behöver avstå från dieselmotorernas fördelar vad gäller bränsleförbrukning och utsläpp av kolväten och kolmonoxid. En sådan åtgärd för att minska kväveoxidutsläpp på ett tidigt stadium kommer att ge fordonstillverkarna i hela Europa möjlighet att planera långsiktigt.

| (7) | När utsläppskraven fastställs är det viktigt att beakta konsekvenserna för marknadernas och tillverkarnas konkurrenskraft, de direkta och indirekta kostnader som drabbar företagen, de vinster som genereras i form av stimulerad innovation, förbättrad luftkvalitet, lägre hälsorelaterade kostnader och ökad livslängd samt konsekvenserna när det gäller de totala koldioxidutsläppen. |
| --- | --- |

(7)

När utsläppskraven fastställs är det viktigt att beakta konsekvenserna för marknadernas och tillverkarnas konkurrenskraft, de direkta och indirekta kostnader som drabbar företagen, de vinster som genereras i form av stimulerad innovation, förbättrad luftkvalitet, lägre hälsorelaterade kostnader och ökad livslängd samt konsekvenserna när det gäller de totala koldioxidutsläppen.

| (8) | För att förbättra den inre marknadens funktion, särskilt när det gäller fri rörlighet för varor, etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster, krävs obegränsad tillgång till reparationsinformation om fordonen genom ett standardiserat format för att få fram teknisk information, samt en effektiv konkurrens på marknaden för tjänster som avser information om reparation och underhåll av fordon. En stor del av denna information gäller system för omborddiagnos (OBD) och deras samverkan med andra system i fordonet. Det bör fastställas tekniska specifikationer som tillverkarnas webbplatser bör respektera liksom riktade åtgärder som säkerställer rimlig tillgång för små och medelstora företag. Gemensamma normer som fastställs tillsammans med berörda parter, såsom Oasis-formatet (4), kan underlätta informationsutbytet mellan tillverkare och tjänsteleverantörer. Det är därför till en början lämpligt att kräva att Oasis-formatet används för tekniska specifikationer och att uppmana kommissionen att be CEN/ISO att vidareutveckla detta format till en standard som på sikt kan ersätta Oasis-formatet. |
| --- | --- |

(8)

För att förbättra den inre marknadens funktion, särskilt när det gäller fri rörlighet för varor, etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster, krävs obegränsad tillgång till reparationsinformation om fordonen genom ett standardiserat format för att få fram teknisk information, samt en effektiv konkurrens på marknaden för tjänster som avser information om reparation och underhåll av fordon. En stor del av denna information gäller system för omborddiagnos (OBD) och deras samverkan med andra system i fordonet. Det bör fastställas tekniska specifikationer som tillverkarnas webbplatser bör respektera liksom riktade åtgärder som säkerställer rimlig tillgång för små och medelstora företag. Gemensamma normer som fastställs tillsammans med berörda parter, såsom Oasis-formatet (4), kan underlätta informationsutbytet mellan tillverkare och tjänsteleverantörer. Det är därför till en början lämpligt att kräva att Oasis-formatet används för tekniska specifikationer och att uppmana kommissionen att be CEN/ISO att vidareutveckla detta format till en standard som på sikt kan ersätta Oasis-formatet.

| (9) | Senast fyra år efter ikraftträdandet av denna förordning bör kommissionen se över systemet för tillgång till all information om reparation och underhåll av fordon, och på grundval av detta fastställa huruvida det vore lämpligt att konsolidera alla bestämmelser om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon i ett reviderat ramdirektiv om typgodkännande. Om bestämmelserna om tillgång till all fordonsinformation införlivas i det direktivet bör motsvarande bestämmelser i denna förordning upphävas, på villkor att den rätt till tillgång till information om reparation och underhåll som redan finns bibehålls. |
| --- | --- |

(9)

Senast fyra år efter ikraftträdandet av denna förordning bör kommissionen se över systemet för tillgång till all information om reparation och underhåll av fordon, och på grundval av detta fastställa huruvida det vore lämpligt att konsolidera alla bestämmelser om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon i ett reviderat ramdirektiv om typgodkännande. Om bestämmelserna om tillgång till all fordonsinformation införlivas i det direktivet bör motsvarande bestämmelser i denna förordning upphävas, på villkor att den rätt till tillgång till information om reparation och underhåll som redan finns bibehålls.

| (10) | Kommissionen bör följa utvecklingen när det gäller utsläpp som hittills inte omfattas av lagstiftning och som uppkommer till följd av den mer omfattande användningen av nya bränsleblandningar, motortekniker och system för kontroll av utsläpp och vid behov lägga fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet i syfte att reglera sådana utsläpp. |
| --- | --- |

(10)

Kommissionen bör följa utvecklingen när det gäller utsläpp som hittills inte omfattas av lagstiftning och som uppkommer till följd av den mer omfattande användningen av nya bränsleblandningar, motortekniker och system för kontroll av utsläpp och vid behov lägga fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet i syfte att reglera sådana utsläpp.

| (11) | För att göra det lättare att införa nya fordon och behålla befintliga fordon som drivs med alternativa bränslen, som kan ha låga utsläpp av kväveoxider och partiklar, och samtidigt stimulera till minskade utsläpp från bensindrivna fordon införs i denna förordning olika gränsvärden för totala kolväten och ickemetankolväten. |
| --- | --- |

(11)

För att göra det lättare att införa nya fordon och behålla befintliga fordon som drivs med alternativa bränslen, som kan ha låga utsläpp av kväveoxider och partiklar, och samtidigt stimulera till minskade utsläpp från bensindrivna fordon införs i denna förordning olika gränsvärden för totala kolväten och ickemetankolväten.

| (12) | Arbetet med att genomföra strängare gränsvärden för utsläpp, även minskade koldioxidutsläpp, och med att se till att dessa gränsvärden avspeglar fordonens faktiska utsläpp vid användning bör fortsätta. |
| --- | --- |

(12)

Arbetet med att genomföra strängare gränsvärden för utsläpp, även minskade koldioxidutsläpp, och med att se till att dessa gränsvärden avspeglar fordonens faktiska utsläpp vid användning bör fortsätta.

| (13) | För att se till att utsläppen av ultrafina partiklar (0,1 μm och lägre) begränsas bör kommissionen så snart som möjligt och senast i samband med ikraftträdandet av Euro 6-steget fastställa en metod som grundar sig på antal partiklar, som ett komplement till den nuvarande metoden som grundar sig på massa. Den antalsbaserade metoden bör bygga på resultaten från det program för partikelmätning (Particulate Measurement Programme – PMP) som genomförs inom ramen för FN:s ekonomiska kommission för Europa och vara förenlig med de nuvarande ambitiösa miljömålen. |
| --- | --- |

(13)

För att se till att utsläppen av ultrafina partiklar (0,1 μm och lägre) begränsas bör kommissionen så snart som möjligt och senast i samband med ikraftträdandet av Euro 6-steget fastställa en metod som grundar sig på antal partiklar, som ett komplement till den nuvarande metoden som grundar sig på massa. Den antalsbaserade metoden bör bygga på resultaten från det program för partikelmätning (Particulate Measurement Programme – PMP) som genomförs inom ramen för FN:s ekonomiska kommission för Europa och vara förenlig med de nuvarande ambitiösa miljömålen.

| (14) | För att säkerställa en ökad repeterbarhet vid laboratoriemätningar av partikelmassautsläpp och av antalet utsläppta partiklar bör kommissionen anta en ny mätmetod som skall ersätta den nuvarande. Detta bör göras så snart som möjligt och senast i samband med ikraftträdandet av Euro 6-steget. Metoden bör bygga på resultaten från PMP. När den nya mätmetoden har införts bör de gränsvärden för partikelmassautsläpp som anges i denna förordning justeras, eftersom den nya tekniken innebär att en lägre massa kan registreras än vad som är fallet med den nuvarande metoden. |
| --- | --- |

(14)

För att säkerställa en ökad repeterbarhet vid laboratoriemätningar av partikelmassautsläpp och av antalet utsläppta partiklar bör kommissionen anta en ny mätmetod som skall ersätta den nuvarande. Detta bör göras så snart som möjligt och senast i samband med ikraftträdandet av Euro 6-steget. Metoden bör bygga på resultaten från PMP. När den nya mätmetoden har införts bör de gränsvärden för partikelmassautsläpp som anges i denna förordning justeras, eftersom den nya tekniken innebär att en lägre massa kan registreras än vad som är fallet med den nuvarande metoden.

| (15) | Kommissionen bör löpande kontrollera behovet av att revidera den nya europeiska körcykeln (New European Drive Cycle) som är den provningsmetod som fungerar som underlag för lagstiftningen om EG-typgodkännande med avseende på utsläpp. Provcyklerna kan behöva uppdateras eller ersättas för att anpassas till ändrade fordonsspecifikationer och körbeteenden. De kan behöva omarbetas så att de verkliga utsläppen motsvarar dem som är uppmätta vid typgodkännandet. Det bör också övervägas om system för ombordmätning skall användas och om regleringskonceptet ”not-to-exceed” bör införas. |
| --- | --- |

(15)

Kommissionen bör löpande kontrollera behovet av att revidera den nya europeiska körcykeln (New European Drive Cycle) som är den provningsmetod som fungerar som underlag för lagstiftningen om EG-typgodkännande med avseende på utsläpp. Provcyklerna kan behöva uppdateras eller ersättas för att anpassas till ändrade fordonsspecifikationer och körbeteenden. De kan behöva omarbetas så att de verkliga utsläppen motsvarar dem som är uppmätta vid typgodkännandet. Det bör också övervägas om system för ombordmätning skall användas och om regleringskonceptet ”not-to-exceed” bör införas.

| (16) | OBD-system är viktiga för att kontrollera utsläppen när fordonet är i bruk. Eftersom det är viktigt att de verkliga utsläppen kontrolleras bör kommissionen löpande kontrollera kraven för sådana system och toleranströsklarna för felsignaler. |
| --- | --- |

(16)

OBD-system är viktiga för att kontrollera utsläppen när fordonet är i bruk. Eftersom det är viktigt att de verkliga utsläppen kontrolleras bör kommissionen löpande kontrollera kraven för sådana system och toleranströsklarna för felsignaler.

| (17) | Det är nödvändigt att ha en standardiserad metod för att mäta fordons bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp så att inga tekniska handelshinder uppstår mellan medlemsstaterna. Det är också nödvändigt att se till att kunder och användare får objektiv och precis information. |
| --- | --- |

(17)

Det är nödvändigt att ha en standardiserad metod för att mäta fordons bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp så att inga tekniska handelshinder uppstår mellan medlemsstaterna. Det är också nödvändigt att se till att kunder och användare får objektiv och precis information.

| (18) | Kommissionen bör innan den utarbetar ett förslag till framtida utsläppsnormer genomföra undersökningar för att avgöra om fortsatt klassificering av fordonskategorierna i grupper fortfarande är nödvändig och om massaneutrala utsläppsgränser kan tillämpas. |
| --- | --- |

(18)

Kommissionen bör innan den utarbetar ett förslag till framtida utsläppsnormer genomföra undersökningar för att avgöra om fortsatt klassificering av fordonskategorierna i grupper fortfarande är nödvändig och om massaneutrala utsläppsgränser kan tillämpas.

| (19) | Medlemsstaterna bör ha möjlighet att besluta om ekonomiska incitament för att påskynda utsläppandet på marknaden av fordon som uppfyller de krav som antagits på gemenskapsnivå. Sådana incitament bör emellertid vara förenliga med bestämmelserna i fördraget, i synnerhet reglerna om statligt stöd. Detta är för att förhindra snedvridningar på den inre marknaden. Denna förordning bör inte påverka medlemsstaternas rätt att låta utsläpp ligga till grund för beräkningen av fordonsskatter. |
| --- | --- |

(19)

Medlemsstaterna bör ha möjlighet att besluta om ekonomiska incitament för att påskynda utsläppandet på marknaden av fordon som uppfyller de krav som antagits på gemenskapsnivå. Sådana incitament bör emellertid vara förenliga med bestämmelserna i fördraget, i synnerhet reglerna om statligt stöd. Detta är för att förhindra snedvridningar på den inre marknaden. Denna förordning bör inte påverka medlemsstaternas rätt att låta utsläpp ligga till grund för beräkningen av fordonsskatter.

| (20) | Eftersom lagstiftningen om fordons utsläpp och bränsleförbrukning har utvecklats under mer än 35 år och nu omfattar över 24 direktiv, bör dessa direktiv ersättas med en ny förordning och ett antal tillämpningsåtgärder. Genom att en förordning används kommer de utförliga tekniska föreskrifterna att vara direkt tillämpliga på tillverkare, godkännandemyndigheter och tekniska tjänster, och uppdateringar kan ske mycket snabbare och effektivare. Direktiven 70/220/EEG (5), 72/306/EEG (6), 74/290/EEG (7), 80/1268/EEG (8), 83/351/EEG (9), 88/76/EEG (10), 88/436/EEG (11), 89/458/EEG (12), 91/441/EEG (13), 93/59/EEG (14), 94/12/EG (15), 96/69/EG (16), 98/69/EG (17), 2001/1/EG (18), 2001/100/EG (19) och 2004/3/EG (20) bör därför upphävas. Medlemsstaterna bör dessutom även upphäva genomförandebestämmelserna till de upphävda direktiven. |
| --- | --- |

(20)

Eftersom lagstiftningen om fordons utsläpp och bränsleförbrukning har utvecklats under mer än 35 år och nu omfattar över 24 direktiv, bör dessa direktiv ersättas med en ny förordning och ett antal tillämpningsåtgärder. Genom att en förordning används kommer de utförliga tekniska föreskrifterna att vara direkt tillämpliga på tillverkare, godkännandemyndigheter och tekniska tjänster, och uppdateringar kan ske mycket snabbare och effektivare. Direktiven 70/220/EEG (5), 72/306/EEG (6), 74/290/EEG (7), 80/1268/EEG (8), 83/351/EEG (9), 88/76/EEG (10), 88/436/EEG (11), 89/458/EEG (12), 91/441/EEG (13), 93/59/EEG (14), 94/12/EG (15), 96/69/EG (16), 98/69/EG (17), 2001/1/EG (18), 2001/100/EG (19) och 2004/3/EG (20) bör därför upphävas. Medlemsstaterna bör dessutom även upphäva genomförandebestämmelserna till de upphävda direktiven.

| (21) | För att klargöra räckvidden av lagstiftningen om fordonsutsläpp bör Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/55/EG av den 28 september 2005 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol vilka används i fordon (21) ändras så att direktivet omfattar alla tunga fordon medan denna förordning avser lätta fordon. |
| --- | --- |

(21)

För att klargöra räckvidden av lagstiftningen om fordonsutsläpp bör Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/55/EG av den 28 september 2005 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol vilka används i fordon (21) ändras så att direktivet omfattar alla tunga fordon medan denna förordning avser lätta fordon.

| (22) | För att säkerställa en smidig övergång från de nu gällande direktiven till denna förordning bör tillämpningen av förordningen skjutas fram en tid efter det att den har trätt i kraft. Under den perioden bör tillverkarna kunna välja om de vill få fordonen godkända enligt de gällande direktiven eller enligt denna förordning. Bestämmelserna om ekonomiska incitament bör vara tillämpliga omedelbart efter det att denna förordning har trätt i kraft. Giltigheten för typgodkännanden som meddelats enligt gällande direktiv påverkas inte av att denna förordning träder i kraft. |
| --- | --- |

(22)

För att säkerställa en smidig övergång från de nu gällande direktiven till denna förordning bör tillämpningen av förordningen skjutas fram en tid efter det att den har trätt i kraft. Under den perioden bör tillverkarna kunna välja om de vill få fordonen godkända enligt de gällande direktiven eller enligt denna förordning. Bestämmelserna om ekonomiska incitament bör vara tillämpliga omedelbart efter det att denna förordning har trätt i kraft. Giltigheten för typgodkännanden som meddelats enligt gällande direktiv påverkas inte av att denna förordning träder i kraft.

| (23) | För att säkerställa en smidig övergång från de nu gällande direktiven till denna förordning bör vissa undantag medges i Euro 5-steget för fordon konstruerade för att uppfylla särskilda samhälleliga behov. Sådana undantag bör upphöra i samband med att Euro 6-steget träder i kraft. |
| --- | --- |

(23)

För att säkerställa en smidig övergång från de nu gällande direktiven till denna förordning bör vissa undantag medges i Euro 5-steget för fordon konstruerade för att uppfylla särskilda samhälleliga behov. Sådana undantag bör upphöra i samband med att Euro 6-steget träder i kraft.

| (24) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (22). |
| --- | --- |

(24)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (22).

| (25) | Kommissionen bör särskilt ges behörighet att införa gränsvärden för partikelantal i bilaga I, liksom att justera de gränsvärden för partikelmassa som förekommer i den bilagan. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av denna förordning, bör de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG. |
| --- | --- |

(25)

Kommissionen bör särskilt ges behörighet att införa gränsvärden för partikelantal i bilaga I, liksom att justera de gränsvärden för partikelmassa som förekommer i den bilagan. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av denna förordning, bör de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

| (26) | Kommissionen bör även ges behörighet att införa särskilda förfaranden, tester och krav för typgodkännanden, liksom en reviderad mätmetod för partiklar och ett gränsvärde för partikelantal, samt att anta åtgärder rörande användningen av manipulationsanordningar, tillgång till information om reparation och underhåll av fordon samt testcykler som används för att mäta utsläpp. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att komplettera denna förordning genom tillägg av nya icke väsentliga delar, bör de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG. |
| --- | --- |

(26)

Kommissionen bör även ges behörighet att införa särskilda förfaranden, tester och krav för typgodkännanden, liksom en reviderad mätmetod för partiklar och ett gränsvärde för partikelantal, samt att anta åtgärder rörande användningen av manipulationsanordningar, tillgång till information om reparation och underhåll av fordon samt testcykler som används för att mäta utsläpp. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att komplettera denna förordning genom tillägg av nya icke väsentliga delar, bör de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

| (27) | Eftersom målen för denna förordning, nämligen att förverkliga den inre marknaden genom införande av gemensamma tekniska krav beträffande utsläpp från motorfordon och genom att garantera oberoende verkstäder samma tillgång till information om reparation och underhåll av fordon som auktoriserade återförsäljare eller verkstäder, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(27)

Eftersom målen för denna förordning, nämligen att förverkliga den inre marknaden genom införande av gemensamma tekniska krav beträffande utsläpp från motorfordon och genom att garantera oberoende verkstäder samma tillgång till information om reparation och underhåll av fordon som auktoriserade återförsäljare eller verkstäder, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte

1.   I denna förordning fastställs gemensamma tekniska krav för typgodkännande av motorfordon (”fordon”) och reservdelar, t.ex. ersättande utsläppsbegränsande anordningar, med avseende på utsläpp.

2.   Därutöver fastställs i denna förordning bestämmelser om överensstämmelse för fordon i drift, hållbarheten hos utsläppsbegränsande anordningar, system för omborddiagnos, mätning av bränsleförbrukning och tillgång till information om reparation och underhåll av fordon.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning skall tillämpas på fordon med en referensvikt på högst 2 610 kg i kategorierna M1, M2, N1 och N2 enligt bilaga II till direktiv 70/156/EEG.

2.   På tillverkarens begäran kan ett typgodkännande som har lämnats i enlighet med denna förordning utökas från att endast avse de fordon som avses i punkt 1 till att också avse fordon i kategorierna M1, M2, N1 och N2 enligt bilaga II till direktiv 70/156/EEG vilka har en referensvikt på högst 2 840 kg och vilka uppfyller villkoren i denna förordning och dess genomförandeåtgärder.

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning och dess genomförandeåtgärder gäller följande definitioner:

| 1. | hybridfordon: fordon som för sin framdrivning är försett med minst två olika energiomvandlare och två olika energilagringssystem (på fordonet). |
| --- | --- |

1.

hybridfordon: fordon som för sin framdrivning är försett med minst två olika energiomvandlare och två olika energilagringssystem (på fordonet).

| 2. | fordon konstruerade för att uppfylla särskilda samhälleliga behov: dieselfordon i kategori M1 som är antingen






  a) | fordon för särskilda ändamål enligt direktiv 70/156/EEG med en referensvikt som överstiger 2 000 kg, |
| --- | --- | --- |

2.

fordon konstruerade för att uppfylla särskilda samhälleliga behov: dieselfordon i kategori M1 som är antingen

a)

fordon för särskilda ändamål enligt direktiv 70/156/EEG med en referensvikt som överstiger 2 000 kg,

| b) | fordon som har en referensvikt som överstiger 2 000 kg med plats för sju eller fler passagerare, inklusive föraren, undantaget fordon i kategori M1G enligt direktiv 70/156/EEG från och med den 1 september 2012,
  eller |
| --- | --- |

b)

fordon som har en referensvikt som överstiger 2 000 kg med plats för sju eller fler passagerare, inklusive föraren, undantaget fordon i kategori M1G enligt direktiv 70/156/EEG från och med den 1 september 2012,

eller

| c) | fordon som har en referensvikt som överstiger 1 760 kg som är specialbyggda i kommersiellt syfte med plats för rullstolar inne i fordonet. |
| --- | --- |

c)

fordon som har en referensvikt som överstiger 1 760 kg som är specialbyggda i kommersiellt syfte med plats för rullstolar inne i fordonet.

| 3. | referensvikt: fordonets vikt i körklart skick utom den enhetliga förarvikten på 75 kg och med ett fast tillägg på 100 kg. |
| --- | --- |

3.

referensvikt: fordonets vikt i körklart skick utom den enhetliga förarvikten på 75 kg och med ett fast tillägg på 100 kg.

| 4. | gasformiga föroreningar: avgasutsläpp som består av kolmonoxid, kväveoxider, uttryckt som kvävedioxidekvivalenter (NO2), och kolväten. |
| --- | --- |

4.

gasformiga föroreningar: avgasutsläpp som består av kolmonoxid, kväveoxider, uttryckt som kvävedioxidekvivalenter (NO2), och kolväten.

| 5. | partikelformiga föroreningar: avgasämnen som avlägsnas från de utspädda avgaserna vid en högsta temperatur på 325 °K (52 °C) med hjälp av de filter som beskrivs i provningsförfarandet för kontroll av genomsnittliga utsläpp från avgasröret. |
| --- | --- |

5.

partikelformiga föroreningar: avgasämnen som avlägsnas från de utspädda avgaserna vid en högsta temperatur på 325 °K (52 °C) med hjälp av de filter som beskrivs i provningsförfarandet för kontroll av genomsnittliga utsläpp från avgasröret.

| 6. | utsläpp från avgasrör: utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar. |
| --- | --- |

6.

utsläpp från avgasrör: utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar.

| 7. | utsläpp genom avdunstning: ångor av kolväten som avges från ett fordons bränslesystem utöver utsläppen från avgasröret. |
| --- | --- |

7.

utsläpp genom avdunstning: ångor av kolväten som avges från ett fordons bränslesystem utöver utsläppen från avgasröret.

| 8. | vevhus: utrymmen i eller utanför motorn som är kopplade till oljetråget med inre eller yttre rörledningar genom vilka gaser och ångor kan släppas ut. |
| --- | --- |

8.

vevhus: utrymmen i eller utanför motorn som är kopplade till oljetråget med inre eller yttre rörledningar genom vilka gaser och ångor kan släppas ut.

| 9. | system för omborddiagnos eller OBD-system: system för övervakning av utsläpp med förmåga att identifiera den sannolika felkällan med hjälp av felkoder som lagrats i ett datorminne. |
| --- | --- |

9.

system för omborddiagnos eller OBD-system: system för övervakning av utsläpp med förmåga att identifiera den sannolika felkällan med hjälp av felkoder som lagrats i ett datorminne.

| 10. | manipulationsanordning: del av konstruktion vilken mäter temperatur, fordonshastighet, motorns varvtal, växel, insugningsundertryck eller andra parametrar i syfte att aktivera, modulera, fördröja eller inaktivera funktionen hos någon del i systemet för kontroll av utsläpp, och vilken försämrar effekten hos systemet för kontroll av utsläpp under förhållanden som rimligen kan förväntas vid normal användning av fordonet. |
| --- | --- |

10.

manipulationsanordning: del av konstruktion vilken mäter temperatur, fordonshastighet, motorns varvtal, växel, insugningsundertryck eller andra parametrar i syfte att aktivera, modulera, fördröja eller inaktivera funktionen hos någon del i systemet för kontroll av utsläpp, och vilken försämrar effekten hos systemet för kontroll av utsläpp under förhållanden som rimligen kan förväntas vid normal användning av fordonet.

| 11. | utsläppsbegränsande anordning: de komponenter i ett fordon som styr eller begränsar utsläpp från avgasröret eller utsläpp genom avdunstning. |
| --- | --- |

11.

utsläppsbegränsande anordning: de komponenter i ett fordon som styr eller begränsar utsläpp från avgasröret eller utsläpp genom avdunstning.

| 12. | ursprunglig utsläppsbegränsande anordning: utsläppsbegränsande anordning eller en kombination av sådana anordningar som omfattas av det typgodkännande som beviljats för fordonet i fråga. |
| --- | --- |

12.

ursprunglig utsläppsbegränsande anordning: utsläppsbegränsande anordning eller en kombination av sådana anordningar som omfattas av det typgodkännande som beviljats för fordonet i fråga.

| 13. | ersättande utsläppsbegränsande anordning: en utsläppsbegränsande anordning eller en kombination av sådana anordningar avsedd att ersätta en ursprunglig utsläppsbegränsande anordning och som kan godkännas som separat teknisk enhet enligt definitionen i direktiv 70/156/EEG. |
| --- | --- |

13.

ersättande utsläppsbegränsande anordning: en utsläppsbegränsande anordning eller en kombination av sådana anordningar avsedd att ersätta en ursprunglig utsläppsbegränsande anordning och som kan godkännas som separat teknisk enhet enligt definitionen i direktiv 70/156/EEG.

| 14. | information om reparation och underhåll av fordon: all information som krävs för diagnos, underhåll, kontroll, periodisk övervakning, reparation, omprogrammering eller ominstallation av originaldata när det gäller fordonet, och som tillverkarna tillhandahåller sina auktoriserade återförsäljare eller verkstäder, inklusive alla senare ändringar och tillägg till denna information. Denna information omfattar all information som krävs för att installera delar eller anordningar på fordon. |
| --- | --- |

14.

information om reparation och underhåll av fordon: all information som krävs för diagnos, underhåll, kontroll, periodisk övervakning, reparation, omprogrammering eller ominstallation av originaldata när det gäller fordonet, och som tillverkarna tillhandahåller sina auktoriserade återförsäljare eller verkstäder, inklusive alla senare ändringar och tillägg till denna information. Denna information omfattar all information som krävs för att installera delar eller anordningar på fordon.

| 15. | oberoende aktör: andra företag än auktoriserade återförsäljare och verkstäder som direkt eller indirekt är delaktiga i reparation och underhåll av motorfordon, särskilt reparatörer, tillverkare eller återförsäljare av utrustning för reparation, verktyg eller reservdelar, utgivare av teknisk information, bilklubbar, aktörer som ger hjälp på vägarna, aktörer som erbjuder kontroll och provningstjänster och aktörer som erbjuder utbildning för installatörer, tillverkare och reparatörer av utrustning för fordon som drivs med alternativa bränslen. |
| --- | --- |

15.

oberoende aktör: andra företag än auktoriserade återförsäljare och verkstäder som direkt eller indirekt är delaktiga i reparation och underhåll av motorfordon, särskilt reparatörer, tillverkare eller återförsäljare av utrustning för reparation, verktyg eller reservdelar, utgivare av teknisk information, bilklubbar, aktörer som ger hjälp på vägarna, aktörer som erbjuder kontroll och provningstjänster och aktörer som erbjuder utbildning för installatörer, tillverkare och reparatörer av utrustning för fordon som drivs med alternativa bränslen.

| 16. | biodrivmedel: flytande eller gasformiga drivmedel som framställs av biomassa. |
| --- | --- |

16.

biodrivmedel: flytande eller gasformiga drivmedel som framställs av biomassa.

| 17. | alternativbränslefordon: fordon som konstruerats för att kunna drivas med minst ett slags bränsle som antingen är gasformigt vid omgivningens temperatur och under atmosfärstryck eller som huvudsakligen har framställts från icke-mineralolja. |
| --- | --- |

17.

alternativbränslefordon: fordon som konstruerats för att kunna drivas med minst ett slags bränsle som antingen är gasformigt vid omgivningens temperatur och under atmosfärstryck eller som huvudsakligen har framställts från icke-mineralolja.

KAPITEL II

TILLVERKARNAS SKYLDIGHETER VID TYPGODKÄNNANDE

Artikel 4

Tillverkarnas skyldigheter

1.   Tillverkarna skall visa att alla nya fordon som säljs, registreras eller tas i bruk inom gemenskapen är typgodkända i enlighet med denna förordning och dess genomförandeåtgärder. Tillverkarna skall också visa att alla nya ersättande utsläppsbegränsande anordningar för vilka typgodkännande krävs som säljs eller tas i bruk inom gemenskapen är typgodkända i enlighet med denna förordning och dess genomförandeåtgärder.

I dessa skyldigheter ingår att de gränsvärden för utsläpp som anges i bilaga I och i de genomförandeåtgärder som avses i artikel 5 skall respekteras.

2.   Tillverkarna skall se till att typgodkännandeförfarandena för kontroll av produktionsöverensstämmelse, hållbarheten hos utsläppsbegränsande anordningar och överensstämmelsen hos fordon som är i drift följs.

De tekniska åtgärder som tillverkarna vidtar skall dessutom i enlighet med denna förordning säkerställa att utsläpp från avgasrör och utsläpp genom avdunstning begränsas effektivt under fordonets hela normala livslängd och vid normal användning. Överensstämmelsen hos fordon som är i drift skall därför kontrolleras under en period på 5 år eller upp till 100 000 km, varvid det som först uppnås gäller. Den hållbarhetsprovning av utsläppsbegränsande anordningar som utförs för typgodkännandet skall omfatta 160 000 km. För att uppfylla detta hållbarhetskrav bör tillverkare ha möjlighet att använda sig av åldringsprov i bänk, som omfattas av genomförandeåtgärderna i punkt 4.

Överensstämmelsen hos fordon i drift skall särskilt kontrolleras med avseende på utsläpp från avgasrör som prövas mot de utsläppsgränser som anges i bilaga I. Kommissionen skall se över provningsförfarandena för att förbättra kontrollen av utsläpp genom avdunstning och utsläpp vid låg omgivningstemperatur.

3.   Tillverkarna skall ange uppgifter om koldioxidutsläpp och bränsleförbrukning i ett dokument som ges till köparen av fordonet vid tidpunkten för köpet.

4.   De särskilda förfaranden och krav som skall gälla för genomförandet av punkterna 2 och 3 skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 15.2.

Artikel 5

Krav och provningar

1.   Tillverkarna skall utrusta fordonet på ett sådant sätt att komponenter som kan påverka utsläppen är utformade, konstruerade och monterade så att fordonet vid normal användning överensstämmer med denna förordning och dess genomförandeåtgärder.

2.   Det skall vara förbjudet att använda manipulationsanordningar som försämrar effekten hos system för kontroll av utsläpp. Förbudet skall inte gälla om

| a) | anordningen är nödvändig för att skydda motorn mot skador eller olyckor samt för att garantera säker körning, |
| --- | --- |

a)

anordningen är nödvändig för att skydda motorn mot skador eller olyckor samt för att garantera säker körning,

| b) | anordningen endast fungerar i den utsträckning det är nödvändigt för att starta motorn,
  eller |
| --- | --- |

b)

anordningen endast fungerar i den utsträckning det är nödvändigt för att starta motorn,

eller

| c) | villkoren för den i huvudsak omfattas av provningsförfarandena för kontroll av utsläpp genom avdunstning och genomsnittliga utsläpp från avgasrör. |
| --- | --- |

c)

villkoren för den i huvudsak omfattas av provningsförfarandena för kontroll av utsläpp genom avdunstning och genomsnittliga utsläpp från avgasrör.

3.   De specifika förfarandena, provningarna och kraven för typgodkännande som anges i denna punkt, liksom sådana krav för genomförandet av punkt 2 som avser att ändra icke väsentliga delar av denna förordning genom att komplettera den, skall antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3. Detta skall inkludera fastställandet av de krav som gäller

| a) | utsläpp från avgasrör, inbegripet testcykler, utsläpp vid låg omgivningstemperatur, utsläpp vid tomgång, röktäthet och efterbehandlingssystemens korrekta funktion och regenerering, |
| --- | --- |

a)

utsläpp från avgasrör, inbegripet testcykler, utsläpp vid låg omgivningstemperatur, utsläpp vid tomgång, röktäthet och efterbehandlingssystemens korrekta funktion och regenerering,

| b) | utsläpp genom avdunstning och utsläpp från vevhuset, |
| --- | --- |

b)

utsläpp genom avdunstning och utsläpp från vevhuset,

| c) | OBD-system och utsläppsbegränsande anordningars funktion efter ibruktagande, |
| --- | --- |

c)

OBD-system och utsläppsbegränsande anordningars funktion efter ibruktagande,

| d) | hållbarheten hos utsläppsbegränsande anordningar, reservdelar till ersättande utsläppsbegränsande anordningar, överensstämmelsen för fordon i drift, produktionsöverensstämmelse och trafiksäkerhet, |
| --- | --- |

d)

hållbarheten hos utsläppsbegränsande anordningar, reservdelar till ersättande utsläppsbegränsande anordningar, överensstämmelsen för fordon i drift, produktionsöverensstämmelse och trafiksäkerhet,

| e) | mätning av växthusgasutsläpp och bränsleförbrukning, |
| --- | --- |

e)

mätning av växthusgasutsläpp och bränsleförbrukning,

| f) | hybridfordon och alternativbränslefordon, |
| --- | --- |

f)

hybridfordon och alternativbränslefordon,

| g) | utvidgning av typgodkännanden och krav till att även omfatta tillverkare av fordon i små serier, |
| --- | --- |

g)

utvidgning av typgodkännanden och krav till att även omfatta tillverkare av fordon i små serier,

| h) | provningsutrustning,
  och |
| --- | --- |

h)

provningsutrustning,

och

| i) | referensbränslen, såsom bensin, dieselbränslen, gasformiga bränslen och biodrivmedel, såsom bioetanol, biodiesel och biogas. |
| --- | --- |

i)

referensbränslen, såsom bensin, dieselbränslen, gasformiga bränslen och biodrivmedel, såsom bioetanol, biodiesel och biogas.

Ovannämnda krav skall i tillämpliga delar gälla fordon oavsett vad slags bränsle de drivs med.

KAPITEL III

TILLGÅNG TILL INFORMATION OM REPARATION OCH UNDERHÅLL AV FORDON

Artikel 6

Tillverkarnas skyldigheter

1.   Tillverkarna skall utan dröjsmål ge oberoende aktörer obegränsad och standardiserad tillgång till information om reparation och underhåll av fordon via lättillgängliga webbplatser och i standardiserat format och på ett sådant sätt att de inte diskrimineras jämfört med auktoriserade återförsäljare och verkstäder i fråga om den tillgång och information de sistnämnda ges. För att detta mål lättare skall kunna nås skall informationen lämnas på ett konsekvent sätt, inledningsvis i överensstämmelse med Oasis-formatets tekniska krav (23). Tillverkarna skall även ge oberoende aktörer, auktoriserade återförsäljare och verkstäder tillgång till utbildningsmaterial.

2.   Den information som avses i punkt 1 skall omfatta

| a) | en entydig identifiering av fordonet, |
| --- | --- |

a)

en entydig identifiering av fordonet,

| b) | servicehandböcker, |
| --- | --- |

b)

servicehandböcker,

| c) | tekniska manualer, |
| --- | --- |

c)

tekniska manualer,

| d) | komponent- och diagnosinformation (t.ex. högsta respektive lägsta teoretiska mätvärden), |
| --- | --- |

d)

komponent- och diagnosinformation (t.ex. högsta respektive lägsta teoretiska mätvärden),

| e) | kopplingsscheman, |
| --- | --- |

e)

kopplingsscheman,

| f) | diagnostiska felkoder (inklusive tillverkarspecifika koder), |
| --- | --- |

f)

diagnostiska felkoder (inklusive tillverkarspecifika koder),

| g) | identifieringsnummer för mjukvarukalibrering för en fordonstyp, |
| --- | --- |

g)

identifieringsnummer för mjukvarukalibrering för en fordonstyp,

| h) | information om, och förmedlad med hjälp av, märkesskyddade verktyg och utrustning,
  och |
| --- | --- |

h)

information om, och förmedlad med hjälp av, märkesskyddade verktyg och utrustning,

och

| i) | information om dataregistrering samt bidirektionella övervaknings- och provningsdata. |
| --- | --- |

i)

information om dataregistrering samt bidirektionella övervaknings- och provningsdata.

3.   Auktoriserade återförsäljare eller verkstäder som ingår i en viss fordonstillverkares distributionsnät skall betraktas som oberoende aktörer i den mening som avses i denna förordning, om de tillhandahåller reparations- och underhållstjänster för fordon som omfattas av en annan tillverkares distributionsnät i vilket de inte ingår.

4.   Information om reparation och underhåll av fordonen skall alltid vara tillgänglig, utom när underhållsarbete måste utföras på informationssystemen.

5.   För tillverkning och underhåll av ersättnings- eller servicekomponenter samt diagnosverktyg och provningsutrustning som är OBD-kompatibla skall tillverkarna, på ett sätt som inte diskriminerar, tillhandahålla relevant OBD-information samt information om reparation och underhåll av fordonen till alla berörda företag som tillverkar eller reparerar komponenter, diagnosverktyg eller provningsutrustning.

6.   För utformning och tillverkning av fordonssystem för alternativbränslefordon skall tillverkarna, på ett sätt som inte diskriminerar, tillhandahålla relevant OBD-information samt information om reparation och underhåll av fordonen till alla berörda företag som tillverkar, installerar eller reparerar utrustning för alternativbränslefordon.

7.   I samband med ansökan om EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande skall tillverkaren för godkännandemyndigheten kunna styrka att denna förordning efterlevs när det gäller tillgång till information om reparation och underhåll av fordonen och den information som avses i punkt 5. Om sådan information vid denna tidpunkt ännu inte finns tillgänglig eller ännu inte överensstämmer med denna förordning och dess genomförandeåtgärder, skall tillverkaren tillhandahålla den inom sex månader räknat från datumet för typgodkännandet. Om uppgifter som styrker överensstämmelsen med denna förordning inte tillhandhålls inom denna tid, skall godkännandemyndigheten vidta lämpliga åtgärder för att se till att bestämmelserna efterlevs.

Tillverkaren skall på sina webbplatser tillhandahålla ändringar och tillägg till informationen om reparation och underhåll av fordon samtidigt som dessa ställs till förfogande för auktoriserade verkstäder.

Artikel 7

Avgift för tillgång till information om reparation och underhåll av fordon

1.   Tillverkaren får ta ut en rimlig avgift för tillhandahållandet av den information om reparation och underhåll av fordon som omfattas av denna förordning; en avgift är inte rimlig om den avhåller oberoende aktörer från att söka tillgång därför att den inte står i proportion till den utsträckning vederbörande använder sig av denna tillgång.

2.   Tillverkaren skall tillhandahålla information om reparation och underhåll av fordon dagligen, månadsvis och årsvis, med olika avgifter beroende på för vilken tidsperiod tillgång ges.

Artikel 8

Genomförandeåtgärder

De åtgärder som är nödvändiga för genomförandet av artiklarna 6 och 7, som avser att ändra icke väsentliga delar av denna förordning genom att komplettera den, skall antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3. I detta ingår att fastställa och uppdatera tekniska föreskrifter om hur OBD-information och information om reparation och underhåll av fordon skall tillhandahållas, varvid särskild uppmärksamhet skall ägnas åt små och medelstora företags speciella behov.

Artikel 9

Rapport

Senast den 2 juli 2011 skall kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport om hur systemet med tillgång till information om reparation och underhåll av fordon fungerar, med särskild hänsyn till inverkan på konkurrensen och hur den inre marknaden fungerar samt nyttan för miljön. I rapporten skall det övervägas om det vore lämpligt att konsolidera alla bestämmelser som reglerar tillgången till information om reparation och underhåll av fordon i ett reviderat ramdirektiv om typgodkännande.

KAPITEL IV

MEDLEMSSTATERNAS SKYLDIGHETER

Artikel 10

Typgodkännande

1.   Med verkan från och med den 2 juli 2007, får de nationella myndigheterna inte, av skäl som hänför sig till fordonens utsläpp eller bränsleförbrukning, vägra att på en tillverkares begäran meddela EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för en ny fordonstyp, eller förbjuda registrering, försäljning eller ibruktagande av ett nytt fordon, om fordonet uppfyller kraven i denna förordning och dess genomförandeåtgärder, i synnerhet de gränsvärden för Euro 5 som anges i tabell 1 i bilaga I, eller de gränsvärden för Euro 6 som anges i tabell 2 i bilaga I.

2.   Med verkan från och med den 1 september 2009, och från och med den 1 september 2010 när det gäller fordon i kategori N1 klass II och III och kategori N2, skall de nationella myndigheterna, av skäl som hänför sig till utsläpp eller bränsleförbrukning, vägra att meddela EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för nya fordonstyper som inte uppfyller kraven i denna förordning och dess genomförandeåtgärder, i synnerhet kraven i bilagorna, med undantag för de gränsvärden för Euro 6 som anges i tabell 2 i bilaga I. Vid testet av utsläpp från avgasrör skall samma gränsvärden tillämpas på fordon vilka konstruerats för att uppfylla särskilda samhälleliga behov som på fordon i kategori N1 klass III.

3.   Med verkan från och med den 1 januari 2011, och från och med den 1 januari 2012 när det gäller fordon i kategori N1 klass II och III, samt kategori N2 och fordon vilka konstruerats för att uppfylla särskilda samhälleliga behov, skall de nationella myndigheterna, i fråga om nya fordon som inte uppfyller kraven i denna förordning och dess genomförandeåtgärder, i synnerhet kraven i bilagorna, med undantag för de gränsvärden för Euro 6 som anges i tabell 2 i bilaga I, betrakta intyg om överensstämmelse som ogiltiga med avseende på tillämpningen av artikel 7.1 i direktiv 70/156/EEG, och skall, av skäl som hänför sig till utsläpp eller bränsleförbrukning, förbjuda registrering, försäljning och ibruktagande av dessa fordon. Vid testet av utsläpp från avgasrör skall samma gränsvärden tillämpas på fordon vilka konstruerats för att uppfylla särskilda samhälleliga behov som på fordon i kategori N1 klass III.

4.   Med verkan från och med den 1 september 2014, och från och med den 1 september 2015 när det gäller fordon i kategori N1 klass II och III och kategori N2, skall de nationella myndigheterna, av skäl som hänför sig till utsläpp eller bränsleförbrukning, vägra att meddela EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för nya fordonstyper som inte uppfyller kraven i denna förordning och dess genomförandeåtgärder, och i synnerhet de gränsvärden för Euro 6 som anges i tabell 2 i bilaga I.

5.   Med verkan från och med den 1 september 2015, och från och med den 1 september 2016 när det gäller fordon i kategori N1 klass II och III och kategori N2, skall de nationella myndigheterna, i fråga om nya fordon som inte uppfyller kraven i denna förordning och dess genomförandeåtgärder, och i synnerhet de gränsvärden för Euro 6 som anges i tabell 2 i bilaga I, betrakta intyg om överensstämmelse som ogiltiga med avseende på tillämpningen av artikel 7.1 i direktiv 70/156/EEG, och skall, av skäl som hänför sig till utsläpp eller bränsleförbrukning, förbjuda registrering, försäljning och ibruktagande av dessa fordon.

Artikel 11

Typgodkännande av ersättningsdelar

1.   När det gäller nya ersättande utsläppsbegränsande anordningar som är avsedda att monteras på fordon som godkänts med stöd av denna förordning skall de nationella myndigheterna förbjuda försäljning eller installation av dessa i ett fordon, om de inte är av en typ för vilken ett typgodkännande har meddelats i enlighet med denna förordning och dess genomförandeåtgärder.

2.   De nationella myndigheterna får fortsätta att meddela utvidgningar av EG-typgodkännanden för ersättande utsläppsbegränsande anordningar som är avsedda att följa standarder som föregått denna förordning, enligt samma villkor som ursprungligen tillämpats. De nationella myndigheterna skall förbjuda försäljning eller installation i ett fordon av sådana ersättande utsläppsbegränsande anordningar, om de inte vederbörligen typgodkänts.

3.   Ersättande utsläppsbegränsande anordningar som är avsedda för fordon som typgodkänts innan kraven på typgodkännande av ersättningsdelar antagits omfattas inte av kraven i punkterna 1 och 2.

Artikel 12

Ekonomiska incitament

1.   Medlemsstaterna får besluta om ekonomiska incitament som skall tillämpas på fordon i serieproduktion vilka överensstämmer med denna förordning och dess genomförandeåtgärder.

Dessa incitament skall gälla alla nya fordon som saluförs på marknaden i en medlemsstat och som uppfyller åtminstone utsläppsgränsvärdena i tabell 1 i bilaga I före de datum som anges i artikel 10.3; de skall upphöra på dessa datum.

Ekonomiska incitament som uteslutande skall tillämpas på fordon som uppfyller utsläppsgränsvärdena i tabell 2 i bilaga I får beviljas för sådana nya fordon som saluförs på marknaden i en medlemsstat från och med de datum som anges i artikel 10.3 och före de datum som anges i artikel 10.5; de skall upphöra de datum som anges i artikel 10.5.

2.   Medlemsstaterna får bevilja ekonomiska incitament för eftermontering på fordon som är i bruk samt för skrotning av fordon som inte uppfyller kraven.

3.   De ekonomiska incitamenten enligt punkterna 1 och 2 får för ingen fordonstyp överskrida de merkostnader som uppstår för de tekniska anordningar som krävs för att säkerställa överensstämmelse med de utsläppsgränser som anges i bilaga I, inklusive kostnaderna för installationen i fordonet.

4.   Kommissionen skall i god tid informeras om planer på att införa eller ändra sådana ekonomiska incitament som avses i punkterna 1 och 2.

Artikel 13

Sanktioner

1.   Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser om sanktioner för tillverkarna vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och vidta nödvändiga åtgärder för att se till att de genomförs. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den 2 januari 2009 och snarast möjligt anmäla varje senare ändring av dem.

2.   Följande överträdelser skall medföra sanktioner:

| a) | Lämnande av oriktiga uppgifter i samband med godkännandeförfarandet eller förfaranden inför återtagande från marknaden. |
| --- | --- |

a)

Lämnande av oriktiga uppgifter i samband med godkännandeförfarandet eller förfaranden inför återtagande från marknaden.

| b) | Förfalskning av testresultat, antingen för typgodkännande eller om överensstämmelse för fordon i drift. |
| --- | --- |

b)

Förfalskning av testresultat, antingen för typgodkännande eller om överensstämmelse för fordon i drift.

| c) | Undanhållande av uppgifter eller tekniska specifikationer vilka kunde leda till återtagande från marknaden eller återkallande av typgodkännande. |
| --- | --- |

c)

Undanhållande av uppgifter eller tekniska specifikationer vilka kunde leda till återtagande från marknaden eller återkallande av typgodkännande.

| d) | Användning av manipulationsanordningar. |
| --- | --- |

d)

Användning av manipulationsanordningar.

| e) | Vägran att bereda tillgång till information. |
| --- | --- |

e)

Vägran att bereda tillgång till information.

KAPITEL V

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 14

Revidering

1.   Kommissionen skall överväga om metanutsläpp bör ingå i beräkningen av koldioxidutsläpp. Kommissionen skall vid behov lägga fram ett förslag till Europaparlamentet och rådet om åtgärder för redovisning eller begränsning av metanutsläpp.

2.   När det partikelmätningsprogram som genomförs inom ramen för FN:s ekonomiska kommission för Europa under ledning av världsforumet för harmonisering av föreskrifter för fordon har avslutats, och senast vid ikraftträdandet av Euro 6, skall kommissionen anta följande åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning, inklusive att komplettera den, utan att sänka ambitionsnivån för miljön:

| a) | Ändring av denna förordning i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3 i syfte att justera de gränsvärden för partikelmassa som anges i bilaga I till denna förordning och införa gränsvärden för partikelantal i den bilagan så att de i stort korrelerar med massagränsvärdena för bensin och dieselbränsle. |
| --- | --- |

a)

Ändring av denna förordning i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3 i syfte att justera de gränsvärden för partikelmassa som anges i bilaga I till denna förordning och införa gränsvärden för partikelantal i den bilagan så att de i stort korrelerar med massagränsvärdena för bensin och dieselbränsle.

| b) | Antagande av en reviderad mätmetod för partiklar och ett gränsvärde för partikelantal i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3. |
| --- | --- |

b)

Antagande av en reviderad mätmetod för partiklar och ett gränsvärde för partikelantal i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3.

3.   Kommissionen skall se över de förfaranden, tester och krav som avses i artikel 5.3 liksom de testcykler som används för att mäta utsläpp. Om man vid översynen finner att dessa inte längre är adekvata eller inte längre avspeglar de verkliga utsläppen skall de anpassas så att de avspeglar utsläppen vid verklig körning på väg. De nödvändiga åtgärderna, vilka avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den, skall antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3.

4.   Kommissionen skall se över de föroreningar som omfattas av de krav och provningar som avses i artikel 5.3. Om kommissionen anser att utsläpp av ytterligare föroreningar bör regleras skall den lägga fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet om ändring av denna förordning i enlighet härmed.

5.   Kommissionen skall se över de gränsvärden för utsläpp som anges i bilaga I tabell 4 för utsläpp från avgasrör med avseende på kolmonoxid och kolväten efter kallstartsprov och skall om det är påkallat lägga fram förslag för Europaparlamentet och rådet om strängare utsläppsgränser.

6.   Relevanta bilagor i direktiv 2005/55/EG skall ändras i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3 så att de anger kraven för typgodkännande av alla fordonstyper som omfattas av det direktivet.

Artikel 15

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen skall biträdas av en kommitté.

2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.   När det hänvisas till denna punkt skall artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Artikel 16

Ändringar av direktiv 70/156/EEG och 2005/55/EG

1.   Direktiv 70/156/EEG skall ändras på det sätt som anges i bilaga II till denna förordning.

2.   Direktiv 2005/55/EG skall ändras på följande sätt:

| a) | Titeln skall ersättas med följande:
  ”Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/55/EG av den 28 september 2005 om typgodkännande av tunga fordon och motorer avseende utsläpp (Euro IV och V)”. |
| --- | --- |

a)

Titeln skall ersättas med följande:

”Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/55/EG av den 28 september 2005 om typgodkännande av tunga fordon och motorer avseende utsläpp (Euro IV och V)”.

| b) | Artikel 1 skall ersättas med följande:
  ”Artikel 1
  I detta direktiv gäller följande definitioner:






  a) | fordon: motorfordon enligt definitionen i artikel 2 i direktiv 70/156/EEG med en referensvikt som är högre än 2 610 kg. |
| --- | --- | --- |

b)

Artikel 1 skall ersättas med följande:

”Artikel 1

I detta direktiv gäller följande definitioner:

a)

fordon: motorfordon enligt definitionen i artikel 2 i direktiv 70/156/EEG med en referensvikt som är högre än 2 610 kg.

| b) | motor: framdrivningskällan i ett fordon för vilken typgodkännande får meddelas som separat teknisk enhet enligt definitionen i artikel 2 i direktiv 70/156/EEG. |
| --- | --- |

b)

motor: framdrivningskällan i ett fordon för vilken typgodkännande får meddelas som separat teknisk enhet enligt definitionen i artikel 2 i direktiv 70/156/EEG.

| c) | miljövänligare fordon (EEV-fordon): fordon som drivs av en motor som uppfyller de tillåtna gränsvärden för utsläpp som anges i rad C i tabellerna i punkt 6.2.1 i bilaga I.” |
| --- | --- |

c)

miljövänligare fordon (EEV-fordon): fordon som drivs av en motor som uppfyller de tillåtna gränsvärden för utsläpp som anges i rad C i tabellerna i punkt 6.2.1 i bilaga I.”

| c) | Punkt 1 i bilaga I skall ersättas med följande:






  ”1. | Detta direktiv omfattar kontroll av gas- och partikelformiga föroreningar, livslängden på utrustning för kontroll av utsläpp, överensstämmelse för fordon och motorer i drift och system för omborddiagnos (OBD-system) för alla motorfordon, och för alla motorer enligt artikel 1, med undantag för de fordon i kategori M1, N1, N2 och M2 för vilka typgodkännande meddelas enligt förordning (EG) nr 715/2007 (24). |
| --- | --- | --- |

c)

Punkt 1 i bilaga I skall ersättas med följande:

”1.

Detta direktiv omfattar kontroll av gas- och partikelformiga föroreningar, livslängden på utrustning för kontroll av utsläpp, överensstämmelse för fordon och motorer i drift och system för omborddiagnos (OBD-system) för alla motorfordon, och för alla motorer enligt artikel 1, med undantag för de fordon i kategori M1, N1, N2 och M2 för vilka typgodkännande meddelas enligt förordning (EG) nr 715/2007 (24).

Artikel 17

Upphävande

1.   Följande direktiv skall upphöra att gälla med verkan från och med den 2 januari 2013:

| — | direktiv 70/220/EEG, |
| --- | --- |

—

direktiv 70/220/EEG,

| — | direktiv 72/306/EEG, |
| --- | --- |

—

direktiv 72/306/EEG,

| — | direktiv 74/290/EEG, |
| --- | --- |

—

direktiv 74/290/EEG,

| — | direktiv 77/102/EEG, |
| --- | --- |

—

direktiv 77/102/EEG,

| — | direktiv 78/665/EEG, |
| --- | --- |

—

direktiv 78/665/EEG,

| — | direktiv 80/1268/EEG, |
| --- | --- |

—

direktiv 80/1268/EEG,

| — | direktiv 83/351/EEG, |
| --- | --- |

—

direktiv 83/351/EEG,

| — | direktiv 88/76/EEG, |
| --- | --- |

—

direktiv 88/76/EEG,

| — | direktiv 88/436/EEG, |
| --- | --- |

—

direktiv 88/436/EEG,

| — | direktiv 89/458/EEG, |
| --- | --- |

—

direktiv 89/458/EEG,

| — | direktiv 91/441/EEG, |
| --- | --- |

—

direktiv 91/441/EEG,

| — | direktiv 93/59/EEG, |
| --- | --- |

—

direktiv 93/59/EEG,

| — | direktiv 93/116/EG, |
| --- | --- |

—

direktiv 93/116/EG,

| — | direktiv 94/12/EG, |
| --- | --- |

—

direktiv 94/12/EG,

| — | direktiv 96/44/EG, |
| --- | --- |

—

direktiv 96/44/EG,

| — | direktiv 96/69/EG, |
| --- | --- |

—

direktiv 96/69/EG,

| — | direktiv 98/69/EG, |
| --- | --- |

—

direktiv 98/69/EG,

| — | direktiv 98/77/EG, |
| --- | --- |

—

direktiv 98/77/EG,

| — | direktiv 1999/100/EG, |
| --- | --- |

—

direktiv 1999/100/EG,

| — | direktiv 1999/102/EG, |
| --- | --- |

—

direktiv 1999/102/EG,

| — | direktiv 2001/1/EG, |
| --- | --- |

—

direktiv 2001/1/EG,

| — | direktiv 2001/100/EG, |
| --- | --- |

—

direktiv 2001/100/EG,

| — | direktiv 2002/80/EG, |
| --- | --- |

—

direktiv 2002/80/EG,

| — | direktiv 2003/76/EG, |
| --- | --- |

—

direktiv 2003/76/EG,

| — | direktiv 2004/3/EG. |
| --- | --- |

—

direktiv 2004/3/EG.

2.   Bilagorna II och V till kommissionens direktiv 89/491/EEG av den 17 juli 1989 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 70/157/EEG, 70/220/EEG, 72/245/EEG, 72/306/EEG, 80/1268/EEG och 80/1269/EEG om motorfordon (25) skall utgå med verkan från och med den 2 januari 2013.

3.   Hänvisningar till de upphävda direktiven skall anses som hänvisningar till denna förordning.

4.   Medlemsstaterna skall upphäva den genomförandelagstiftning som de antagit enligt de direktiv som nämns i punkt 1 med verkan från och med den 2 januari 2013.

Artikel 18

Ikraftträdande

1.   Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

2.   Den skall tillämpas från och med den 3 januari 2009, utom artikel 10.1 och artikel 12 som skall tillämpas från och med den 2 juli 2007.

3.   De ändringar och genomförandeåtgärder som avses i artikel 5.3 och artikel 14.6 skall antas senast den 2 juli 2008.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 20 juni 2007.

På Europaparlamentets vägnar

H.-G. PÖTTERING

Ordförande

På rådets vägnar

G. GLOSER

Ordförande

---

(1)  EUT C 318, 23.12.2006, s. 62.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 13 december 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 30 maj 2007.

2

(3)  EGT L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/96/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 81).

3

(4)  Organisation for the Advancement of Structured Information Standards.

4

(5)  Rådets direktiv 70/220/EEG av den 20 mars 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon (EGT L 76, 6.4.1970, s. 1). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2003/76/EG (EUT L 206, 15.8.2003, s. 29).

5

(6)  Rådets direktiv 72/306/EEG av den 2 augusti 1972 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av föroreningar från dieselmotorer som används i fordon (EGT L 190, 20.8.1972, s. 1). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2005/21/EG (EUT L 61, 8.3.2005, s. 25).

6

(7)  Rådets direktiv 74/290/EEG av den 28 maj 1974 om anpassning till tekniska framsteg av rådets direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon (EGT L 159, 15.6.1974, s. 61). Direktivet ändrat genom direktiv 2006/101/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 238).

7

(8)  Rådets direktiv 80/1268/EEG av den 16 december 1980 om motorfordons koldioxidutsläpp och bränsleförbrukning (EGT L 375, 31.12.1980, s. 36). Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/3/EG (EUT L 49, 19.2.2004, s. 36).

8

(9)  Rådets direktiv 83/351/EEG av den 16 juni 1983 om ändring av direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon (EGT L 197, 20.7.1983, s. 1).

9

(10)  Rådets direktiv 88/76/EEG av den 3 december 1987 om ändring i direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftföroreningar genom avgaser från motorfordon (EGT L 36, 9.2.1988, s. 1).

10

(11)  Rådets direktiv 88/436/EEG av den 16 juni 1988 om ändring i direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftföroreningar genom avgaser från motorfordon (Begränsning av partikelutsläpp från dieselmotorer) (EGT L 214, 6.8.1988, s. 1).

11

(12)  Rådets direktiv 89/458/EEG av den 18 juli 1989 om ändring i direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon såvitt avser europeiska utsläppsnormer för bilar med motorer mindre än 1,4 liter (EGT L 226, 3.8.1989, s. 1).

12

(13)  Rådets direktiv 91/441/EEG av den 26 juni 1991 om ändring av direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon (EGT L 242, 30.8.1991, s. 1).

13

(14)  Rådets direktiv 93/59/EEG av den 28 juni 1993 om ändring av direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon (EGT L 186, 28.7.1993, s. 21).

14

(15)  Europaparlamentets och rådets direktiv 94/12/EG av den 23 mars 1994 om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon (EGT L 100, 19.4.1994, s. 42).

15

(16)  Europaparlamentets och rådets direktiv 96/69/EG av den 8 oktober 1996 om ändring av direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftföroreningar genom avgaser från motorfordon (EGT L 282, 1.11.1996, s. 64).

16

(17)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/69/EG av den 13 oktober 1998 om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon (EGT L 350, 28.12.1998, s. 1).

17

(18)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/1/EG av den 22 januari 2001 om ändring av rådets direktiv 70/220/EEG om åtgärder mot luftförorening genom utsläpp från motorfordon (EGT L 35, 6.2.2001, s. 34).

18

(19)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/100/EG av den 7 december 2001 om ändring av rådets direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon. (EGT L 16, 18.1.2002, s. 32).

19

(20)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/3/EG av den 11 februari 2004 om ändring av rådets direktiv 70/156/EEG och 80/1268/EEG med avseende på mätning av koldioxidutsläpp och bränsleförbrukning hos N1-fordon (EUT L 49, 19.2.2004, s. 36).

20

1

(21)  EUT L 275, 20.10.2005, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2006/51/EG (EUT L 152, 7.6.2006, s. 11).

21

(22)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Beslutet ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11).

22

(23)  Med Oasis-formatet avses de tekniska specifikationerna i Oasis-dokumentet SC2-D5, Format of Automotive Repair Information, version 1.0, 28 maj 2003 (tillgänglig på: http://www.oasis-open.org/committees/download.php/2412/Draft%20Committee%20Specification.pdf) och avsnitten 3.2, 3.5, 3.6, 3.7 och 3.8 i Oasis-dokumentet SC1-D2, Autorepair Requirements Specification, version 6.1, 10 januari 2003 (tillgänglig på: http://lists.oasis-open.org/archives/autorepair/200302/pdf00005.pdf) genom att använda endast öppen text och grafiska format.

23

(24)  EUT L 171, 29.6.2007, s. 1.”

24

(25)  EGT L 238, 15.8.1989, s. 43.

25

---

BILAGA I

GRÄNSVÄRDEN FÖR UTSLÄPP

Tabell 1

Gränsvärden för Euro 5

| | Referens massa
  (RM)
  (kg) | Gränsvärden |
| --- | --- | --- |
| Kolmonoxid (massa)
  (CO) | Kolväten (massa)
  (THC) | Kolväten exklusive metan (massa)
  (NMHC) | Kväveoxider (massa)
  (NOx) | Kolväten och kväveoxider (sammanlagd massa)
  (THC + NOx) | Partiklar (massa)
  (PM) | Partiklar (antal) (1)

  (P) |
| L1

  (mg/km) | L2

  (mg/km) | L3

  (mg/km) | L4

  (mg/km) | L2 + L4

  (mg/km) | L5

  (mg/km) | L6

  (#/km) |
| Kategori | Klass | | PI | CI | PI | CI | PI | CI | PI | CI | PI | CI | PI (2) | CI | PI | CI |
| M | — | All | 1 000 | 500 | 100 | — | 68 | — | 60 | 180 | — | 230 | 5,0 | 5,0 | | |
| N1 | I | RM ≤ 1 305 | 1 000 | 500 | 100 | — | 68 | — | 60 | 180 | — | 230 | 5,0 | 5,0 | | |
| II | 1 305 < RM ≤ 1 760 | 1 810 | 630 | 130 | — | 90 | — | 75 | 235 | — | 295 | 5,0 | 5,0 | | |
| III | 1 760 < RM | 2 270 | 740 | 160 | — | 108 | — | 82 | 280 | — | 350 | 5,0 | 5,0 | | |
| N2 | | | 2 270 | 740 | 160 | — | 108 | — | 82 | 280 | — | 350 | 5,0 | 5,0 | | |
| Förklaring: PI = styrd tändning, CI = kompressionständning. |

Referens massa

(RM)

(kg)

Gränsvärden

Kolmonoxid (massa)

(CO)

Kolväten (massa)

(THC)

Kolväten exklusive metan (massa)

(NMHC)

Kväveoxider (massa)

(NOx)

Kolväten och kväveoxider (sammanlagd massa)

(THC + NOx)

Partiklar (massa)

(PM)

Partiklar (antal) (1)

(P)

L1

(mg/km)

L2

(mg/km)

L3

(mg/km)

L4

(mg/km)

L2 + L4

(mg/km)

L5

(mg/km)

L6

(#/km)

Kategori

Klass

PI

CI

PI

CI

PI

CI

PI

CI

PI

CI

PI (2)

CI

PI

CI

M

—

All

1 000

500

100

—

68

—

60

180

—

230

5,0

5,0

N1

I

RM ≤ 1 305

1 000

500

100

—

68

—

60

180

—

230

5,0

5,0

II

1 305 < RM ≤ 1 760

1 810

630

130

—

90

—

75

235

—

295

5,0

5,0

III

1 760 < RM

2 270

740

160

—

108

—

82

280

—

350

5,0

5,0

N2

2 270

740

160

—

108

—

82

280

—

350

5,0

5,0

Förklaring: PI = styrd tändning, CI = kompressionständning.

Tabell 2

Gränsvärden för Euro 6

| | Referens massa
  (RM)
  (kg) | Gränsvärden |
| --- | --- | --- |
| Kolmonoxid (massa)
  (CO) | Kolväten (massa)
  (THC) | Kolväten exklusive metan (massa)
  (NMHC) | Kväveoxider (massa)
  (NOx) | Kolväten och kväveoxider (sammanlagd massa)
  (THC + NOx) | Partiklar (massa)
  (PM) | Partiklar (antal) (3)

  (PM) |
| L1

  (mg/km) | L2

  (mg/km) | L3

  (mg/km) | L4

  (mg/km) | L2 + L4

  (mg/km) | L5

  (mg/km) | L6

  (#/km) |
| Kategori | Klass | | PI | CI | PI | CI | PI | CI | PI | CI | PI | CI | PI (4) | CI | PI | CI |
| M | — | Alla | 1 000 | 500 | 100 | — | 68 | — | 60 | 80 | — | 170 | 5,0 | 5,0 | | |
| N1 | I | RM ≤ 1 305 | 1 000 | 500 | 100 | — | 68 | — | 60 | 80 | — | 170 | 5,0 | 5,0 | | |
| II | 1 305 < RM ≤ 1 760 | 1 810 | 630 | 130 | — | 90 | — | 75 | 105 | — | 195 | 5,0 | 5,0 | | |
| III | 1 760 < RM | 2 270 | 740 | 160 | — | 108 | — | 82 | 125 | — | 215 | 5,0 | 5,0 | | |
| N2 | | | 2 270 | 740 | 160 | — | 108 | — | 82 | 125 | — | 215 | 5,0 | 5,0 | | |
| Förklaring: PI = styrd tändning, CI = kompressionständning. |

Referens massa

(RM)

(kg)

Gränsvärden

Kolmonoxid (massa)

(CO)

Kolväten (massa)

(THC)

Kolväten exklusive metan (massa)

(NMHC)

Kväveoxider (massa)

(NOx)

Kolväten och kväveoxider (sammanlagd massa)

(THC + NOx)

Partiklar (massa)

(PM)

Partiklar (antal) (3)

(PM)

L1

(mg/km)

L2

(mg/km)

L3

(mg/km)

L4

(mg/km)

L2 + L4

(mg/km)

L5

(mg/km)

L6

(#/km)

Kategori

Klass

PI

CI

PI

CI

PI

CI

PI

CI

PI

CI

PI (4)

CI

PI

CI

M

—

Alla

1 000

500

100

—

68

—

60

80

—

170

5,0

5,0

N1

I

RM ≤ 1 305

1 000

500

100

—

68

—

60

80

—

170

5,0

5,0

II

1 305 < RM ≤ 1 760

1 810

630

130

—

90

—

75

105

—

195

5,0

5,0

III

1 760 < RM

2 270

740

160

—

108

—

82

125

—

215

5,0

5,0

N2

2 270

740

160

—

108

—

82

125

—

215

5,0

5,0

Förklaring: PI = styrd tändning, CI = kompressionständning.

Tabell 3

Gränsvärde för provet av utsläpp genom avdunstning

| Utsläpp genom avdunstning, massa (g/prov) |
| --- |
| 2,0 |

Utsläpp genom avdunstning, massa (g/prov)

2,0

Tabell 4

Gränsvärden för avgasutsläpp med avseende på kolmonoxid och kolväten efter kallstartsprov

| Provtemperatur 266 °K (–7 °C) |
| --- |
| Fordonskategori | Klass | Kolmonoxid (massa) (CO)
  L1 (g/km) | Kolväten (massa) (HC)
  L2 (g/km) |
| M | — | 15 | 1,8 |
| N1 | I | 15 | 1,8 |
| II | 24 | 2,7 |
| III | 30 | 3,2 |
| N2 | | 30 | 3,2 |

Provtemperatur 266 °K (–7 °C)

Fordonskategori

Klass

Kolmonoxid (massa) (CO)

L1 (g/km)

Kolväten (massa) (HC)

L2 (g/km)

M

—

15

1,8

N1

I

15

1,8

II

24

2,7

III

30

3,2

N2

30

3,2

---

(1)  En gräns för partikelantalet skall bestämmas så snart som möjligt och senast vid ikraftträdandet av Euro 6.

(2)  Gränsen för partikelmassa för fordon med motorer med styrd tändning gäller endast fordon med direktinsprutningsmotorer.

(3)  En gräns för partikelantalet skall bestämmas i detta steg.

(4)  Gränsen för partikelmassa för fordon med motorer med styrd tändning gäller endast fordon med direktinsprutningsmotorer.

---

BILAGA II

Ändringar av direktiv 70/156/EEG

Direktiv 70/156/EEG skall ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 2 skall följande mening föras in efter sista strecksatsen:
  ”Om hänvisning sker i detta direktiv till ett särdirektiv eller en förordning skall den även omfatta deras genomförandeakter.” |
| --- | --- |

1.

I artikel 2 skall följande mening föras in efter sista strecksatsen:

”Om hänvisning sker i detta direktiv till ett särdirektiv eller en förordning skall den även omfatta deras genomförandeakter.”

| 2. | Orden ”eller förordning” skall föras in efter ordet ”särdirektiv” i följande bestämmelser:
  Artikel 2 första strecksatsen, artikel 2 nionde strecksatsen, artikel 2 tionde strecksatsen, artikel 2 fjortonde strecksatsen, artikel 3.1 och 3.4, artikel 4.1 c och 4.1 d, artiklarna 5.5, 6.3, 7.2, 13.4 och 13.5, bilaga I första stycket, bilaga III del III, bilaga IV del II första punkten, bilaga V avsnitt 1 a, 1 b och 1 c, bilaga VI sidan 2 i intyg om EG-typgodkännande av fordon, bilaga VII punkt 1 avsnitt 4, bilaga VII fotnot 1, bilaga X avsnitten 2.1 och 3.3, bilaga XI tillägg 4 bokstävernas betydelse: X, bilaga XII avsnitt B 2, bilaga XIV avsnitt 2 a, 2 c och 2 d. |
| --- | --- |

2.

Orden ”eller förordning” skall föras in efter ordet ”särdirektiv” i följande bestämmelser:

Artikel 2 första strecksatsen, artikel 2 nionde strecksatsen, artikel 2 tionde strecksatsen, artikel 2 fjortonde strecksatsen, artikel 3.1 och 3.4, artikel 4.1 c och 4.1 d, artiklarna 5.5, 6.3, 7.2, 13.4 och 13.5, bilaga I första stycket, bilaga III del III, bilaga IV del II första punkten, bilaga V avsnitt 1 a, 1 b och 1 c, bilaga VI sidan 2 i intyg om EG-typgodkännande av fordon, bilaga VII punkt 1 avsnitt 4, bilaga VII fotnot 1, bilaga X avsnitten 2.1 och 3.3, bilaga XI tillägg 4 bokstävernas betydelse: X, bilaga XII avsnitt B 2, bilaga XIV avsnitt 2 a, 2 c och 2 d.

| 3. | Orden ”eller förordningar” skall föras in efter ordet ”särdirektiv” i följande bestämmelser:
  Artikel 2 åttonde strecksatsen, artikel 3.1 och 3.2, artikel 4.1 a första och andra strecksatsen, artikel 4.1 b, artikel 4.3, artikel 5.4 tredje stycket, artiklarna 5.6 och 8.2, artikel 8.2 c, artiklarna 9.2, 10.2, 11.1 och 13.2, artikel 14.1 i, förteckning över bilagor: titeln på bilaga XIII, bilaga I första stycket, bilaga IV del I första och andra raden, bilaga IV del II fotnot 1 till tabellen, bilaga V avsnitt 1 b, bilaga V avsnitt 3, bilaga V avsnitt 3 a och 3 b, bilaga VI punkt 1 och 2, bilaga VI sidan 2 i intyg om EG-typgodkännande av fordon, bilaga X avsnitt 2.2, bilaga X avsnitt 2.3.5, bilaga X avsnitt 3.5, bilaga XII titeln, bilaga XIV avsnitt 1.1, bilaga XIV avsnitt 2 c. |
| --- | --- |

3.

Orden ”eller förordningar” skall föras in efter ordet ”särdirektiv” i följande bestämmelser:

Artikel 2 åttonde strecksatsen, artikel 3.1 och 3.2, artikel 4.1 a första och andra strecksatsen, artikel 4.1 b, artikel 4.3, artikel 5.4 tredje stycket, artiklarna 5.6 och 8.2, artikel 8.2 c, artiklarna 9.2, 10.2, 11.1 och 13.2, artikel 14.1 i, förteckning över bilagor: titeln på bilaga XIII, bilaga I första stycket, bilaga IV del I första och andra raden, bilaga IV del II fotnot 1 till tabellen, bilaga V avsnitt 1 b, bilaga V avsnitt 3, bilaga V avsnitt 3 a och 3 b, bilaga VI punkt 1 och 2, bilaga VI sidan 2 i intyg om EG-typgodkännande av fordon, bilaga X avsnitt 2.2, bilaga X avsnitt 2.3.5, bilaga X avsnitt 3.5, bilaga XII titeln, bilaga XIV avsnitt 1.1, bilaga XIV avsnitt 2 c.

| 4. | Orden ”eller förordning(en)(s)” skall föras in efter ordet ”direktiv(et)(s)” i följande bestämmelser:
  Artikel 5.3 tredje stycket, bilaga IV del I fotnot X till tabellen, bilaga VI sidan 2 i intyg om EG-typgodkännande av fordon, tabellernas rubrik, punkt 1 i bilaga VII avsnitten 2, 3 och 4, bilaga VIIII avsnitt 1, 2, 2.1, 2.2 och 3, bilaga IX sidan 2 för färdigbyggda eller avslutade fordon i kategori M1 punkt 45, 46.1 och 46.2, bilaga IX sidan 2 för färdigbyggda eller avslutade fordon i kategori M2 och M3 punkt 45 och 46.1, bilaga IX sidan 2 för färdigbyggda eller avslutade fordon i kategori N1, N2 och N3 punkt 45 och 46.1, bilaga IX sidan 2 för ej färdigbyggda fordon i kategori M1 punkt 45 och 46.1, bilaga IX sidan 2 för ej färdigbyggda fordon i kategori M2 och M3 punkt 45 och 46.1, bilaga IX sidan 2 för ej färdigbyggda fordon i kategori N1, N2 och N3 punkt 45 och 46.1, bilaga X fotnot 2, bilaga X avsnitt 1.2.2, bilaga XI tillägg 4 bokstävernas betydelse: N/A, bilaga 15, tabellens rubrik.
  Orden ”eller förordningar” skall föras in efter ordet ”direktiv” i följande bestämmelser:
  Bilaga IX sidan 2 för färdigbyggda eller avslutade fordon i kategori M1, bilaga IX sidan 2 för färdigbyggda eller avslutade fordon i kategori M2 och M3, bilaga IX sidan 2 för färdigbyggda eller avslutade fordon i kategori N1, N2 och N3, bilaga IX sidan 2 för ej färdigbyggda fordon i kategori M1, bilaga IX sidan 2 för ej färdigbyggda fordon i kategori M2 och M3, bilaga IX sidan 2 för ej färdigbyggda fordon i kategori N1, N2 och N3, bilaga XV. |
| --- | --- |

4.

Orden ”eller förordning(en)(s)” skall föras in efter ordet ”direktiv(et)(s)” i följande bestämmelser:

Artikel 5.3 tredje stycket, bilaga IV del I fotnot X till tabellen, bilaga VI sidan 2 i intyg om EG-typgodkännande av fordon, tabellernas rubrik, punkt 1 i bilaga VII avsnitten 2, 3 och 4, bilaga VIIII avsnitt 1, 2, 2.1, 2.2 och 3, bilaga IX sidan 2 för färdigbyggda eller avslutade fordon i kategori M1 punkt 45, 46.1 och 46.2, bilaga IX sidan 2 för färdigbyggda eller avslutade fordon i kategori M2 och M3 punkt 45 och 46.1, bilaga IX sidan 2 för färdigbyggda eller avslutade fordon i kategori N1, N2 och N3 punkt 45 och 46.1, bilaga IX sidan 2 för ej färdigbyggda fordon i kategori M1 punkt 45 och 46.1, bilaga IX sidan 2 för ej färdigbyggda fordon i kategori M2 och M3 punkt 45 och 46.1, bilaga IX sidan 2 för ej färdigbyggda fordon i kategori N1, N2 och N3 punkt 45 och 46.1, bilaga X fotnot 2, bilaga X avsnitt 1.2.2, bilaga XI tillägg 4 bokstävernas betydelse: N/A, bilaga 15, tabellens rubrik.

Orden ”eller förordningar” skall föras in efter ordet ”direktiv” i följande bestämmelser:

Bilaga IX sidan 2 för färdigbyggda eller avslutade fordon i kategori M1, bilaga IX sidan 2 för färdigbyggda eller avslutade fordon i kategori M2 och M3, bilaga IX sidan 2 för färdigbyggda eller avslutade fordon i kategori N1, N2 och N3, bilaga IX sidan 2 för ej färdigbyggda fordon i kategori M1, bilaga IX sidan 2 för ej färdigbyggda fordon i kategori M2 och M3, bilaga IX sidan 2 för ej färdigbyggda fordon i kategori N1, N2 och N3, bilaga XV.

| 5. | I artikel 8.2 c skall orden ”eller förordning(ar)” föras in efter ”särdirektiv(en)(et)”. |
| --- | --- |

5.

I artikel 8.2 c skall orden ”eller förordning(ar)” föras in efter ”särdirektiv(en)(et)”.

| 6. | I del I i bilaga IV skall tabellens rubrik och punkt 2 ersättas med följande:

















  ”Område | Direktiv/Förordning | EUT | Tillämplighet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |
| 2. Utsläpp/Tillgång till information | .../.../EG
  (EG) nr .../... | L ..., ..., s. ... | X (1) | X (1) | | X (1) | X (1) | | | | | |

6.

I del I i bilaga IV skall tabellens rubrik och punkt 2 ersättas med följande:

”Område

Direktiv/Förordning

EUT

Tillämplighet

M1

M2

M3

N1

N2

N3

O1

O2

O3

O4

2. Utsläpp/Tillgång till information

.../.../EG

(EG) nr .../...

L ..., ..., s. ...

X (1)

X (1)

X (1)

X (1)

| 7. | I del I i bilaga IV skall leden 11 och 39 utgå. |
| --- | --- |

7.

I del I i bilaga IV skall leden 11 och 39 utgå.

| 8. | I punkt 4 i bilaga VII skall orden ”eller en förordning” föras in efter orden ”i fall av ett direktiv”. |
| --- | --- |

8.

I punkt 4 i bilaga VII skall orden ”eller en förordning” föras in efter orden ”i fall av ett direktiv”.

| 9. | I punkt 5 i bilaga VII skall orden ”eller den senaste förordningen” föras in efter orden ”det senaste direktivet”. |
| --- | --- |

9.

I punkt 5 i bilaga VII skall orden ”eller den senaste förordningen” föras in efter orden ”det senaste direktivet”.

| 10. | I tillägg 1 i bilaga XI skall tabellens rubrik och punkt 2 ersättas med följande:











  ”Punkt | Område | Direktiv/Förordning | M1 ≤ 2 500 (1) kg | M1 > 2 500 (1) kg | M2 | M3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 | Utsläpp/Tillgång till information | .../.../EG
  (EG) nr .../... | Q | G + Q | G + Q” | |

10.

I tillägg 1 i bilaga XI skall tabellens rubrik och punkt 2 ersättas med följande:

”Punkt

Område

Direktiv/Förordning

M1 ≤ 2 500 (1) kg

M1 > 2 500 (1) kg

M2

M3

2

Utsläpp/Tillgång till information

.../.../EG

(EG) nr .../...

Q

G + Q

G + Q”

| 11. | I tillägg 1 i bilaga XI skall leden 11 och 39 utgå. |
| --- | --- |

11.

I tillägg 1 i bilaga XI skall leden 11 och 39 utgå.

| 12. | I tillägg 2 i bilaga XI skall tabellens rubrik och punkt 2 ersättas med följande:

















  ”Punkt | Område | Direktiv/Förordning | M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 | Utsläpp/Tillgång till information | .../.../EG
  (EG) nr .../... | A | A | | A | A” | | | | | |

12.

I tillägg 2 i bilaga XI skall tabellens rubrik och punkt 2 ersättas med följande:

”Punkt

Område

Direktiv/Förordning

M1

M2

M3

N1

N2

N3

O1

O2

O3

O4

2

Utsläpp/Tillgång till information

.../.../EG

(EG) nr .../...

A

A

A

A”

| 13. | I tillägg 2 i bilaga XI skall leden 11 och 39 utgå. |
| --- | --- |

13.

I tillägg 2 i bilaga XI skall leden 11 och 39 utgå.

| 14. | I tillägg 3 i bilaga XI skall tabellens rubrik och punkt 2 ersättas med följande:
















  ”Punkt | Område | Direktiv/Förordning | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 | Utsläpp/Tillgång till information | .../.../EG
  (EG) nr .../... | Q | | Q | Q” | | | | | |

14.

I tillägg 3 i bilaga XI skall tabellens rubrik och punkt 2 ersättas med följande:

”Punkt

Område

Direktiv/Förordning

M2

M3

N1

N2

N3

O1

O2

O3

O4

2

Utsläpp/Tillgång till information

.../.../EG

(EG) nr .../...

Q

Q

Q”

| 15. | I tillägg 3 i bilaga XI skall led 11 utgå. |
| --- | --- |

15.

I tillägg 3 i bilaga XI skall led 11 utgå.

| 16. | I tillägg 4 i bilaga XI skall tabellens rubrik och punkt 2 ersättas med följande:








  ”Punkt | Område | Direktiv/Förordning | Mobilkranar i kategori N |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 | Utsläpp/Tillgång till information | .../.../EG
  (EG) nr .../... | N/A” |

16.

I tillägg 4 i bilaga XI skall tabellens rubrik och punkt 2 ersättas med följande:

”Punkt

Område

Direktiv/Förordning

Mobilkranar i kategori N

2

Utsläpp/Tillgång till information

.../.../EG

(EG) nr .../...

N/A”

| 17. | I tillägg 4 i bilaga XI skall led 11 utgå. |
| --- | --- |

17.

I tillägg 4 i bilaga XI skall led 11 utgå.

---

(1)  För motorfordon med en referensvikt på högst 2 610 kg. På tillverkarens begäran kan tillämpning ske på motorfordon med en referensvikt på högst 2 840 kg.”

---

| 29.6.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 171/17 |
| --- | --- | --- | --- |

29.6.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 171/17

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 716/2007

av den 20 juni 2007

om gemenskapsstatistik över utländska dotterbolags struktur och verksamhet

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 285.1,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | För att en adekvat bedömning skall kunna göras av utlandskontrollerade företags inverkan på Europeiska unionens ekonomi är det väsentligt att regelbunden gemenskapsstatistik av god kvalitet finns att tillgå över utländska dotterbolags struktur och verksamhet i hela ekonomin. Detta skulle också underlätta övervakningen av den inre marknadens effektivitet och ekonomiernas successiva integration mot bakgrund av globaliseringen. I detta sammanhang spelar multinationella företag en ledande roll, men små och medelstora företag kan också beröras av utländsk kontroll. |
| --- | --- |

(1)

För att en adekvat bedömning skall kunna göras av utlandskontrollerade företags inverkan på Europeiska unionens ekonomi är det väsentligt att regelbunden gemenskapsstatistik av god kvalitet finns att tillgå över utländska dotterbolags struktur och verksamhet i hela ekonomin. Detta skulle också underlätta övervakningen av den inre marknadens effektivitet och ekonomiernas successiva integration mot bakgrund av globaliseringen. I detta sammanhang spelar multinationella företag en ledande roll, men små och medelstora företag kan också beröras av utländsk kontroll.

| (2) | Genomförandet och översynen av Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS) och avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPS) samt de pågående och framtida förhandlingarna om ytterligare avtal innebär att statistiken i fråga behöver göras tillgänglig som underlag för förhandlingarna. |
| --- | --- |

(2)

Genomförandet och översynen av Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS) och avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPS) samt de pågående och framtida förhandlingarna om ytterligare avtal innebär att statistiken i fråga behöver göras tillgänglig som underlag för förhandlingarna.

| (3) | När den ekonomiska politiken, konkurrenspolitiken, näringspolitiken, forskningspolitiken, politiken för teknisk utveckling samt sysselsättningspolitiken skall utarbetas mot bakgrund av liberaliseringsprocessen behövs statistik över utländska dotterbolag för att mäta vilka direkta och indirekta effekter utländsk kontroll har på sysselsättning, löner och produktivitet i enskilda länder och sektorer. |
| --- | --- |

(3)

När den ekonomiska politiken, konkurrenspolitiken, näringspolitiken, forskningspolitiken, politiken för teknisk utveckling samt sysselsättningspolitiken skall utarbetas mot bakgrund av liberaliseringsprocessen behövs statistik över utländska dotterbolag för att mäta vilka direkta och indirekta effekter utländsk kontroll har på sysselsättning, löner och produktivitet i enskilda länder och sektorer.

| (4) | De uppgifter som lämnas enligt gällande gemenskapslagstiftning eller som föreligger i medlemsstaterna är otillräckliga, inadekvata eller inte tillräckligt jämförbara för att kunna utgöra en tillförlitlig grund för kommissionens arbete. |
| --- | --- |

(4)

De uppgifter som lämnas enligt gällande gemenskapslagstiftning eller som föreligger i medlemsstaterna är otillräckliga, inadekvata eller inte tillräckligt jämförbara för att kunna utgöra en tillförlitlig grund för kommissionens arbete.

| (5) | I förordning (EG) nr 184/2005 (3) fastställs en gemensam ram för systematisk framställning av gemenskapsstatistik över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direkta investeringar. Eftersom statistiken över betalningsbalansen bara till en del täcker de uppgifter som ingår i GATS, är det väsentligt att detaljerad statistik över utländska dotterbolag framställs regelbundet. |
| --- | --- |

(5)

I förordning (EG) nr 184/2005 (3) fastställs en gemensam ram för systematisk framställning av gemenskapsstatistik över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direkta investeringar. Eftersom statistiken över betalningsbalansen bara till en del täcker de uppgifter som ingår i GATS, är det väsentligt att detaljerad statistik över utländska dotterbolag framställs regelbundet.

| (6) | I rådets förordning (EG, Euratom) nr 58/97 av den 20 december 1996 om statistik rörande företagsstrukturer (4) och rådets förordning (EEG) nr 696/93 av den 15 mars 1993 om statistiska enheter för observation och analys av produktionssystemet inom gemenskapen (5) fastställs en gemensam ram för insamling, sammanställning, leverans och utvärdering av gemenskapsstatistik över struktur och verksamhet hos företagen inom gemenskapen. |
| --- | --- |

(6)

I rådets förordning (EG, Euratom) nr 58/97 av den 20 december 1996 om statistik rörande företagsstrukturer (4) och rådets förordning (EEG) nr 696/93 av den 15 mars 1993 om statistiska enheter för observation och analys av produktionssystemet inom gemenskapen (5) fastställs en gemensam ram för insamling, sammanställning, leverans och utvärdering av gemenskapsstatistik över struktur och verksamhet hos företagen inom gemenskapen.

| (7) | Jämförbar, heltäckande och tillförlitlig företagsstatistik över utländska dotterbolag krävs för den sammanställning av nationalräkenskaperna som föreskrivs enligt rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen (6). |
| --- | --- |

(7)

Jämförbar, heltäckande och tillförlitlig företagsstatistik över utländska dotterbolag krävs för den sammanställning av nationalräkenskaperna som föreskrivs enligt rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen (6).

| (8) | I Förenta nationernas Manual on Statistics of International Trade in Services, Internationella valutafondens Balance of Payments Manual (femte upplagan), och OECD:s Benchmark Definition on foreign direct investment och Handbook on Economic Globalisation Indicators fastställs de generella reglerna för sammanställning av internationellt jämförbar statistik över utländska dotterbolag. |
| --- | --- |

(8)

I Förenta nationernas Manual on Statistics of International Trade in Services, Internationella valutafondens Balance of Payments Manual (femte upplagan), och OECD:s Benchmark Definition on foreign direct investment och Handbook on Economic Globalisation Indicators fastställs de generella reglerna för sammanställning av internationellt jämförbar statistik över utländska dotterbolag.

| (9) | Framställningen av specifik gemenskapsstatistik regleras av bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 322/97 av den 17 februari 1997 om gemenskapsstatistik (7). |
| --- | --- |

(9)

Framställningen av specifik gemenskapsstatistik regleras av bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 322/97 av den 17 februari 1997 om gemenskapsstatistik (7).

| (10) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att skapa gemensamma statistiska standarder för framställningen av jämförbar statistik över utländska dotterbolag, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(10)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att skapa gemensamma statistiska standarder för framställningen av jämförbar statistik över utländska dotterbolag, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (11) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (8). |
| --- | --- |

(11)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (8).

| (12) | Kommissionen bör särskilt ges behörighet att anpassa definitionerna i bilagorna I och II och detaljnivån i bilaga III samt att göra eventuella följdändringar i bilagorna I och II, att genomföra resultaten av pilotstudierna och att fastställa korrekta gemensamma kvalitetsstandarder samt kvalitetsrapporternas innehåll och periodicitet. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar eller komplettera denna förordning genom tillägg av nya icke väsentliga delar, bör de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen bör särskilt ges behörighet att anpassa definitionerna i bilagorna I och II och detaljnivån i bilaga III samt att göra eventuella följdändringar i bilagorna I och II, att genomföra resultaten av pilotstudierna och att fastställa korrekta gemensamma kvalitetsstandarder samt kvalitetsrapporternas innehåll och periodicitet. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar eller komplettera denna förordning genom tillägg av nya icke väsentliga delar, bör de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

| (13) | Kommittén för det statistiska programmet inrättad genom rådets beslut 89/382/EEG, Euratom (9) och kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik inrättad genom rådets beslut 2006/856/EG (10) har hörts. |
| --- | --- |

(13)

Kommittén för det statistiska programmet inrättad genom rådets beslut 89/382/EEG, Euratom (9) och kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik inrättad genom rådets beslut 2006/856/EG (10) har hörts.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs en gemensam ram för systematisk framställning av gemenskapsstatistik över utländska dotterbolags struktur och verksamhet.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning används följande definitioner:

| a) | utländskt dotterbolag: ett företag med hemvist i det land som sammanställer uppgifterna och över vilket en institutionell enhet som inte har hemvist i det landet utövar kontroll, eller ett företag i utlandet över vilket en institutionell enhet med hemvist i det land som sammanställer uppgifterna utövar kontroll. |
| --- | --- |

a)

utländskt dotterbolag: ett företag med hemvist i det land som sammanställer uppgifterna och över vilket en institutionell enhet som inte har hemvist i det landet utövar kontroll, eller ett företag i utlandet över vilket en institutionell enhet med hemvist i det land som sammanställer uppgifterna utövar kontroll.

| b) | kontroll: möjligheten att bestämma den allmänna inriktningen för företaget genom att utse behörig ledning, om så erfordras. I detta sammanhang anses företag A vara kontrollerat av den institutionella enheten B om B – direkt eller indirekt – kontrollerar mer än hälften av aktieägarnas sammanlagda röstvärde eller mer än hälften av aktierna. |
| --- | --- |

b)

kontroll: möjligheten att bestämma den allmänna inriktningen för företaget genom att utse behörig ledning, om så erfordras. I detta sammanhang anses företag A vara kontrollerat av den institutionella enheten B om B – direkt eller indirekt – kontrollerar mer än hälften av aktieägarnas sammanlagda röstvärde eller mer än hälften av aktierna.

| c) | utländsk kontroll: den kontrollerande institutionella enheten har sin hemvist i ett annat land än det land där den institutionella enhet som den utövar kontroll över har sin hemvist. |
| --- | --- |

c)

utländsk kontroll: den kontrollerande institutionella enheten har sin hemvist i ett annat land än det land där den institutionella enhet som den utövar kontroll över har sin hemvist.

| d) | filialer: lokala enheter som inte är en egen juridisk person och som är beroende av utlandskontrollerade företag. De skall behandlas som bolagsliknande företag i den mening som avses i punkt 3 f av de förklarande anmärkningarna till avsnitt III B i bilagan till förordning (EEG) nr 696/93. |
| --- | --- |

d)

filialer: lokala enheter som inte är en egen juridisk person och som är beroende av utlandskontrollerade företag. De skall behandlas som bolagsliknande företag i den mening som avses i punkt 3 f av de förklarande anmärkningarna till avsnitt III B i bilagan till förordning (EEG) nr 696/93.

| e) | statistik över utländska dotterbolag: statistik som beskriver den generella verksamheten i utländska dotterbolag. |
| --- | --- |

e)

statistik över utländska dotterbolag: statistik som beskriver den generella verksamheten i utländska dotterbolag.

| f) | statistik över utländska dotterbolag i det land som sammanställer uppgifterna: statistik som beskriver verksamheten hos utländska dotterbolag med hemvist i det land som sammanställer uppgifterna (inward). |
| --- | --- |

f)

statistik över utländska dotterbolag i det land som sammanställer uppgifterna: statistik som beskriver verksamheten hos utländska dotterbolag med hemvist i det land som sammanställer uppgifterna (inward).

| g) | statistik över dotterbolag i utlandet: statistik som beskriver verksamheten hos dotterbolag i utlandet som kontrolleras av en institutionell enhet i det land som sammanställer uppgifterna (outward). |
| --- | --- |

g)

statistik över dotterbolag i utlandet: statistik som beskriver verksamheten hos dotterbolag i utlandet som kontrolleras av en institutionell enhet i det land som sammanställer uppgifterna (outward).

| h) | ett utländskt dotterbolags yttersta kontrollerande institutionella enhet: den institutionella enhet i det yttersta ledet i ett utländskt dotterbolags kontrollkedja som inte kontrolleras av en annan institutionell enhet. |
| --- | --- |

h)

ett utländskt dotterbolags yttersta kontrollerande institutionella enhet: den institutionella enhet i det yttersta ledet i ett utländskt dotterbolags kontrollkedja som inte kontrolleras av en annan institutionell enhet.

| i) | företag, lokal enhet och institutionell enhet: skall ha samma innebörd som i förordning (EEG) nr 696/93. |
| --- | --- |

i)

företag, lokal enhet och institutionell enhet: skall ha samma innebörd som i förordning (EEG) nr 696/93.

Artikel 3

Leverans av uppgifter

Medlemsstaterna skall till kommissionen (Eurostat) leverera uppgifter om utländska dotterbolag med avseende på de variabler, den ekonomiska verksamhet och enligt den geografiska fördelning som anges i bilagorna I, II och III.

Artikel 4

Uppgiftskällor

1.   Medlemsstaterna skall, förutsatt att de uppfyller de villkor beträffande kvalitet som avses i artikel 6, samla in de uppgifter som krävs enligt denna förordning med hjälp av alla de källor som de anser är relevanta och lämpliga.

2.   Fysiska och juridiska personer som är skyldiga att lämna uppgifter skall svara inom de tidsfrister och i överensstämmelse med de definitioner som fastställts av de nationella institutioner som ansvarar för uppgiftsinsamlingen i medlemsstaterna enligt denna förordning.

3.   Om de efterfrågade uppgifterna inte kan samlas in till en rimlig kostnad, får bästa möjliga skattningar, inklusive nollvärden, levereras.

Artikel 5

Pilotstudier

1.   Kommissionen skall lägga upp ett program för pilotstudier, som de nationella myndigheter som avses i artikel 2 i förordning (EG) nr 322/97 på frivillig basis skall genomföra, avseende fler variabler och mer detaljerad fördelning för statistik över utländska dotterbolag i det land som sammanställer uppgifterna och statistik över det landets dotterbolag i utlandet.

2.   Pilotstudierna skall genomföras i syfte att bedöma om det är relevant och genomförbart att samla in uppgifter, varvid fördelarna med att uppgifterna finns tillgängliga skall ställas mot kostnaderna för statistiksystemet och den börda detta medför för företagen.

3.   Kommissionens program för pilotstudier skall stämma överens med bilagorna I och II.

4.   På grundval av slutsatserna från pilotstudierna skall kommissionen besluta om nödvändiga genomförandeåtgärder för statistik över utländska dotterbolag i det land som sammanställer uppgifterna och över det landets dotterbolag i utlandet i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 10.3.

5.   Pilotstudierna skall vara genomförda senast den 19 juli 2010.

Artikel 6

Kvalitetsstandarder och -rapporter

1.   Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att kvaliteten på de uppgifter som levereras överensstämmer med gemensamma kvalitetsstandarder.

2.   Medlemsstaterna skall lägga fram en rapport för kommissionen (Eurostat) om kvaliteten på de uppgifter som levererats (kvalitetsrapporter).

3.   Kommissionen skall fastställa de gemensamma kvalitetsstandarderna samt kvalitetsrapporternas innehåll och periodicitet i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 10.3.

4.   Kommissionen skall utvärdera kvaliteten på de uppgifter som levererats.

Artikel 7

Manual med rekommendationer

Kommissionen skall i nära samarbete med medlemsstaterna publicera en manual med rekommendationer innehållande relevanta definitioner och kompletterande riktlinjer för den gemenskapsstatistik som framställs i enlighet med denna förordning.

Artikel 8

Tidsplan och undantag

1.   Medlemsstaterna skall sammanställa uppgifterna enligt den tidsplan för genomförandet som anges i bilagorna I och II.

2.   Under en övergångsperiod på högst fyra år räknat från det första referensåret enligt bilagorna I och II får kommissionen, i enlighet med det föreskrivande förfarandet i artikel 10.2, medge undantag från förordningens bestämmelser för en begränsad period för medlemsstater, om större anpassningar behöver göras i deras nationella statistiksystem.

Artikel 9

Genomförandeåtgärder

1.   Följande åtgärder för genomförandet av denna förordning skall antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet i artikel 10.2:

| a) | Fastställande av ändamålsenligt format och förfarande för medlemsstaternas översändande av resultat. |
| --- | --- |

a)

Fastställande av ändamålsenligt format och förfarande för medlemsstaternas översändande av resultat.

| b) | Beviljande av undantag för medlemsstater om större anpassningar behöver göras i deras nationella statistiksystem, inbegripet beviljande av ytterligare undantag från eventuella nya krav efter pilotstudierna, enligt artikel 8.2. |
| --- | --- |

b)

Beviljande av undantag för medlemsstater om större anpassningar behöver göras i deras nationella statistiksystem, inbegripet beviljande av ytterligare undantag från eventuella nya krav efter pilotstudierna, enligt artikel 8.2.

2.   Följande åtgärder avser att ändra icke väsentliga delar av denna förordning, inklusive att komplettera den genom tillägg av nya icke väsentliga delar, och skall antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 10.3:

| a) | Anpassning av definitionerna i bilagorna I och II och anpassning av den detaljeringsgrad som anges i bilaga III samt eventuella följdändringar i bilagorna I och II. |
| --- | --- |

a)

Anpassning av definitionerna i bilagorna I och II och anpassning av den detaljeringsgrad som anges i bilaga III samt eventuella följdändringar i bilagorna I och II.

| b) | Genomförande av resultaten av pilotstudierna enligt artikel 5.4. |
| --- | --- |

b)

Genomförande av resultaten av pilotstudierna enligt artikel 5.4.

| c) | Fastställande av adekvata gemensamma kvalitetsstandarder och kvalitetsrapporternas innehåll och periodicitet enligt artikel 6.3. |
| --- | --- |

c)

Fastställande av adekvata gemensamma kvalitetsstandarder och kvalitetsrapporternas innehåll och periodicitet enligt artikel 6.3.

3.   Särskild hänsyn skall tas till principen att nyttan med sådana åtgärder måste överstiga kostnaden och principen att ytterligare ekonomiska bördor som läggs på medlemsstater eller företag skall hållas inom rimliga gränser.

Artikel 10

Kommitté

1.   Kommissionen skall biträdas av kommittén för det statistiska programmet (kommittén).

2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tidsfrist som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.   När det hänvisas till denna punkt skall artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

4.   Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna får delta som observatörer vid kommitténs sammanträden.

Artikel 11

Samarbete med kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik

Vid genomförandet av denna förordning skall kommissionen inhämta ett yttrande från kommittén för valuta-, finans-, och betalningsbalansstatistik i alla frågor som omfattas av den kommitténs behörighetsområde, och i synnerhet om alla åtgärder för anpassning till den ekonomiska och tekniska utvecklingen när det gäller insamlingen och den statistiska bearbetningen av uppgifter samt behandlingen och översändandet av resultat.

Artikel 12

Rapport om genomförandet

Kommissionen skall senast den 19 juli 2012 överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om förordningens genomförande. Rapporten skall särskilt innehålla

| a) | en bedömning av kvaliteten på den statistik som framställts, |
| --- | --- |

a)

en bedömning av kvaliteten på den statistik som framställts,

| b) | en bedömning av vilka fördelar den framställda statistiken medför för gemenskapen, medlemsstaterna, leverantörerna och användarna av statistiken i förhållande till kostnaderna, |
| --- | --- |

b)

en bedömning av vilka fördelar den framställda statistiken medför för gemenskapen, medlemsstaterna, leverantörerna och användarna av statistiken i förhållande till kostnaderna,

| c) | en bedömning av hur långt pilotstudierna har framskridit och hur de genomförts,
  och |
| --- | --- |

c)

en bedömning av hur långt pilotstudierna har framskridit och hur de genomförts,

och

| d) | en kartläggning av områden som kan förbättras och ändringar som anses nödvändiga med hänsyn till de resultat som uppnåtts och därmed sammanhängande kostnader. |
| --- | --- |

d)

en kartläggning av områden som kan förbättras och ändringar som anses nödvändiga med hänsyn till de resultat som uppnåtts och därmed sammanhängande kostnader.

Artikel 13

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 20 juni 2007.

På Europaparlamentets vägnar

H.-G. PÖTTERING

Ordförande

På rådets vägnar

G. GLOSER

Ordförande

---

(1)  EUT C 144, 14.6.2005, s. 14.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 12 december 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 25 maj 2007.

2

(3)  EUT L 35, 8.2.2005, s. 23. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 602/2006 (EUT L 106, 19.4.2006, s. 10).

3

(4)  EGT L 14, 17.1.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1893/2006 (EUT L 393, 30.12.2006, s. 1).

4

(5)  EGT L 76, 30.3.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

5

(6)  EGT L 310, 30.11.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1267/2003 (EUT L 180, 18.7.2003, s. 1).

6

(7)  EGT L 52, 22.2.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1882/2003.

7

(8)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Beslutet ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11).

8

(9)  EGT L 181, 28.6.1989, s. 47.

9

(10)  EUT L 332, 30.11.2006, s. 21.

10

---

BILAGA I

GEMENSAM MODUL FÖR STATISTIK ÖVER UTLÄNDSKA DOTTERBOLAG I DET LAND SOM SAMMANSTÄLLER UPPGIFTERNA (INWARD)

AVSNITT 1

Statistisk enhet

Statistiska enheter är de företag och alla filialer som står under utländsk kontroll enligt definitionerna i artikel 2.

AVSNITT 2

Variabler

Följande variabler enligt definitionerna i bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 2700/98 av den 17 december 1998 om definitioner av uppgifter för statistik över företagsstrukturer (1) skall sammanställas:

| Kod | Rubrik |
| --- | --- |
| 11 11 0 | Antal företag |
| 12 11 0 | Omsättning |
| 12 12 0 | Produktionsvärde |
| 12 15 0 | Förädlingsvärde till faktorkostnad |
| 13 11 0 | Totala kostnader för inköp av varor och tjänster |
| 13 12 0 | Totala kostnader för inköp av varor och tjänster för försäljning utan vidareförädling |
| 13 31 0 | Arbetskraftskostnader |
| 15 11 0 | Bruttoinvesteringar i materiella anläggningstillgångar |
| 16 11 0 | Antal sysselsatta |
| 22 11 0 | Totala kostnader för intern FoU (2) |
| 22 12 0 | Totalt antal anställda inom FoU (2) |

Kod

Rubrik

11 11 0

Antal företag

12 11 0

Omsättning

12 12 0

Produktionsvärde

12 15 0

Förädlingsvärde till faktorkostnad

13 11 0

Totala kostnader för inköp av varor och tjänster

13 12 0

Totala kostnader för inköp av varor och tjänster för försäljning utan vidareförädling

13 31 0

Arbetskraftskostnader

15 11 0

Bruttoinvesteringar i materiella anläggningstillgångar

16 11 0

Antal sysselsatta

22 11 0

Totala kostnader för intern FoU (2)

22 12 0

Totalt antal anställda inom FoU (2)

Om det saknas uppgifter om antalet sysselsatta sammanställs i stället uppgifter för antal anställda (kod 16 13 0).

Variablerna avseende totala kostnader för intern FoU (kod 22 11 0) och totalt antal anställda inom FoU (kod 22 12 0) behöver bara sammanställas för verksamhet inom avdelningarna C, D, E och F enligt NACE.

För NACE avdelning J skall bara variablerna antal företag, omsättning (3) och antal sysselsatta (alternativt antal anställda) sammanställas.

AVSNITT 3

Detaljeringsgrad

Uppgifterna skall lämnas i enlighet med begreppet ”yttersta kontrollerande institutionell enhet” med en geografisk fördelning på nivå 2-IN kombinerat med en fördelning efter verksamhet på nivå 3 i enlighet med bilaga III och med en geografisk fördelning på nivå 3 kombinerat med näringsverksamhet.

AVSNITT 4

Första referensåret och periodicitet

| 1. | Det första referensåret som årlig statistik skall sammanställas för är det kalenderår då denna förordning träder i kraft. |
| --- | --- |

1.

Det första referensåret som årlig statistik skall sammanställas för är det kalenderår då denna förordning träder i kraft.

| 2. | Medlemsstaterna skall lämna uppgifter för varje därpå följande kalenderår. |
| --- | --- |

2.

Medlemsstaterna skall lämna uppgifter för varje därpå följande kalenderår.

| 3. | Det första referensår för vilket variablerna avseende totala kostnader för intern FoU (kod 22 11 0) och totalt antal anställda inom FoU (kod 22 12 0) skall sammanställas är 2007. |
| --- | --- |

3.

Det första referensår för vilket variablerna avseende totala kostnader för intern FoU (kod 22 11 0) och totalt antal anställda inom FoU (kod 22 12 0) skall sammanställas är 2007.

AVSNITT 5

Översändande av resultat

Resultaten skall översändas senast 20 månader efter referensårets slut.

AVSNITT 6

Rapporter och pilotstudier

| 1. | Medlemsstaterna skall lägga fram en rapport för kommissionen om definition, struktur och tillgänglighet när det gäller de statistiska uppgifter som skall sammanställas för denna gemensamma modul. |
| --- | --- |

1.

Medlemsstaterna skall lägga fram en rapport för kommissionen om definition, struktur och tillgänglighet när det gäller de statistiska uppgifter som skall sammanställas för denna gemensamma modul.

| 2. | Kommissionen kommer för detaljeringsgraden enligt denna bilaga att i enlighet med artikel 5 i den här förordningen ta initiativ till pilotstudier, som skall genomföras av nationella myndigheter i den mening som avses i artikel 2 i förordning (EG) nr 322/97. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen kommer för detaljeringsgraden enligt denna bilaga att i enlighet med artikel 5 i den här förordningen ta initiativ till pilotstudier, som skall genomföras av nationella myndigheter i den mening som avses i artikel 2 i förordning (EG) nr 322/97.

| 3. | Pilotstudierna skall genomföras för att bedöma om det är genomförbart att samla in uppgifterna, varvid fördelarna med att ha tillgång till sådana uppgifter skall ställas i relation till kostnaderna för att samla in dem och belastningen på företagen. |
| --- | --- |

3.

Pilotstudierna skall genomföras för att bedöma om det är genomförbart att samla in uppgifterna, varvid fördelarna med att ha tillgång till sådana uppgifter skall ställas i relation till kostnaderna för att samla in dem och belastningen på företagen.

| 4. | Pilotstudier skall genomföras för följande variabler:






  Kod | Rubrik |
| --- | --- | --- |
| | Export av varor och tjänster |
| | Import av varor och tjänster |
| | Internexport av varor och tjänster |
| | Internimport av varor och tjänster |

4.

Pilotstudier skall genomföras för följande variabler:

Kod

Rubrik

Export av varor och tjänster

Import av varor och tjänster

Internexport av varor och tjänster

Internimport av varor och tjänster

Export, import, internexport (export inom koncernen) och internimport (import inom koncernen) skall delas upp i varor och tjänster.

| 5. | Pilotstudier skall också genomföras för att undersöka om det är genomförbart att sammanställa uppgifter för verksamhet i avdelningarna M, N och O i NACE och variablerna avseende totala kostnader för intern FoU (kod 22 11 0) och totalt antal anställda inom FoU (kod 22 12 0) för verksamhet i avdelningarna G, H, I, K, M, N och O. Pilotstudier skall också genomföras för att bedöma hur relevant och genomförbart det är samt vilka kostnader som uppstår för att fördela de uppgifter som anges i avsnitt 2 i storleksklasser mätt som antal sysselsatta. |
| --- | --- |

5.

Pilotstudier skall också genomföras för att undersöka om det är genomförbart att sammanställa uppgifter för verksamhet i avdelningarna M, N och O i NACE och variablerna avseende totala kostnader för intern FoU (kod 22 11 0) och totalt antal anställda inom FoU (kod 22 12 0) för verksamhet i avdelningarna G, H, I, K, M, N och O. Pilotstudier skall också genomföras för att bedöma hur relevant och genomförbart det är samt vilka kostnader som uppstår för att fördela de uppgifter som anges i avsnitt 2 i storleksklasser mätt som antal sysselsatta.

---

(1)  EGT L 344, 18.12.1998, s. 49. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1670/2003 (EUT L 244, 29.9.2003, s. 74).

(2)  Variablerna 22 11 0 och 22 12 0 skall inrapporteras vartannat år. Om den totala omsättningen eller det totala antalet sysselsatta i en huvudgrupp inom avdelningarna C–F enligt NACE Rev. 1.1 i en medlemsstat utgör mindre än 1 % av totalvärdet för gemenskapen, behöver uppgifter för variablerna 22 11 0 och 22 12 0 inte samlas in för sammanställningen av statistiken enligt den här förordningen.

(3)  För NACE Rev. 1.1 huvudgrupp 65 kommer omsättning att ersättas med produktionsvärde.

---

BILAGA II

GEMENSAM MODUL FÖR STATISTIK ÖVER DOTTERBOLAG I UTLANDET (OUTWARD)

AVSNITT 1

Statistisk enhet

Statistiska enheter är de företag och alla filialer i utlandet som kontrolleras av en institutionell enhet med hemvist i det land som sammanställer uppgifterna, enligt definitionerna i artikel 2.

AVSNITT 2

Variabler

Följande variabler enligt definitionerna i bilagan till förordning (EG) nr 2700/98 skall sammanställas:

| Kod | Rubrik |
| --- | --- |
| 12 11 0 | Omsättning |
| 16 11 0 | Antal sysselsatta |
| 11 11 0 | Antal företag |

Kod

Rubrik

12 11 0

Omsättning

16 11 0

Antal sysselsatta

11 11 0

Antal företag

Om uppgifter om antalet sysselsatta inte är tillgängliga skall antalet anställda (kod 16 13 0) användas i stället.

AVSNITT 3

Detaljeringsgrad

Uppgifterna skall lämnas fördelade efter det land där det utländska dotterbolaget är beläget och efter företagets verksamhet i det landet i enlighet med bilaga III. Detaljeringsgraden när det gäller land och verksamhet skall kombineras enligt följande:

| — | Nivå 1 för den geografiska fördelningen kombinerat med nivå 2 för fördelningen efter verksamhet. |
| --- | --- |

—

Nivå 1 för den geografiska fördelningen kombinerat med nivå 2 för fördelningen efter verksamhet.

| — | Nivå 2-OUT för den geografiska fördelningen kombinerat med nivå 1 för fördelningen efter verksamhet. |
| --- | --- |

—

Nivå 2-OUT för den geografiska fördelningen kombinerat med nivå 1 för fördelningen efter verksamhet.

| — | Nivå 3 för den geografiska fördelningen endast kombinerat med uppgifter om verksamhet totalt. |
| --- | --- |

—

Nivå 3 för den geografiska fördelningen endast kombinerat med uppgifter om verksamhet totalt.

AVSNITT 4

Första referensåret och periodicitet

| 1. | Det första referensåret för vilket årlig statistik skall sammanställas är det kalenderår då denna förordning träder i kraft. |
| --- | --- |

1.

Det första referensåret för vilket årlig statistik skall sammanställas är det kalenderår då denna förordning träder i kraft.

| 2. | Medlemsstaterna skall lämna uppgifter för varje därpå följande kalenderår. |
| --- | --- |

2.

Medlemsstaterna skall lämna uppgifter för varje därpå följande kalenderår.

AVSNITT 5

Översändande av resultat

Resultaten skall översändas senast 20 månader efter referensårets slut.

AVSNITT 6

Rapporter och pilotstudier

| 1. | Medlemsstaterna skall lägga fram en rapport för kommissionen om definition, struktur och tillgänglighet när det gäller de statistiska uppgifter som skall sammanställas för denna gemensamma modul. |
| --- | --- |

1.

Medlemsstaterna skall lägga fram en rapport för kommissionen om definition, struktur och tillgänglighet när det gäller de statistiska uppgifter som skall sammanställas för denna gemensamma modul.

| 2. | Kommissionen kommer för detaljeringsgraden enligt denna bilaga att i enlighet med artikel 5 i den här förordningen ta initiativ till pilotstudier, som skall genomföras av nationella myndigheter i den mening som avses i artikel 2 i förordning (EG) nr 322/97. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen kommer för detaljeringsgraden enligt denna bilaga att i enlighet med artikel 5 i den här förordningen ta initiativ till pilotstudier, som skall genomföras av nationella myndigheter i den mening som avses i artikel 2 i förordning (EG) nr 322/97.

| 3. | Pilotstudierna skall genomföras för att bedöma om det är relevant och genomförbart att samla in uppgifterna, varvid fördelarna med att ha tillgång till sådana uppgifter skall ställas i relation till kostnaderna för att samla in dem och belastningen på företagen. |
| --- | --- |

3.

Pilotstudierna skall genomföras för att bedöma om det är relevant och genomförbart att samla in uppgifterna, varvid fördelarna med att ha tillgång till sådana uppgifter skall ställas i relation till kostnaderna för att samla in dem och belastningen på företagen.

| 4. | Pilotstudier skall genomföras för följande variabler:






  Kod | Rubrik |
| --- | --- | --- |
| 13 31 0 | Arbetskraftskostnader |
| | Export av varor och tjänster |
| | Import av varor och tjänster |
| | Internexport av varor och tjänster |
| | Internimport av varor och tjänster |
| 12 15 0 | Förädlingsvärde till faktorkostnad |
| 15 11 0 | Bruttoinvesteringar i materiella anläggningstillgångar |

4.

Pilotstudier skall genomföras för följande variabler:

Kod

Rubrik

13 31 0

Arbetskraftskostnader

Export av varor och tjänster

Import av varor och tjänster

Internexport av varor och tjänster

Internimport av varor och tjänster

12 15 0

Förädlingsvärde till faktorkostnad

15 11 0

Bruttoinvesteringar i materiella anläggningstillgångar

---

BILAGA III

NIVÅER FÖR GEOGRAFISK FÖRDELNING OCH FÖRDELNING EFTER VERKSAMHET

| Nivåer för geografisk fördelning | Nivå 1 | | Nivå 2-OUT
  (Nivå 1 + 24 länder) |
| --- | --- | --- | --- |
| V2 | Extra-EU 27 | V2 | Extra-EU 27 |
| | | IS | Island |
| | | LI | Liechtenstein |
| | | NO | Norge |
| CH | Schweiz | CH | Schweiz |
| | | HR | Kroatien |
| RU | Ryssland | RU | Ryssland |
| | | TR | Turkiet |
| | | EG | Egypten |
| | | MA | Marocko |
| | | NG | Nigeria |
| | | ZA | Sydafrika |
| CA | Kanada | CA | Kanada |
| US | Förenta staterna | US | Förenta staterna |
| | | MX | Mexiko |
| | | AR | Argentina |
| BR | Brasilien | BR | Brasilien |
| | | CL | Chile |
| | | UY | Uruguay |
| | | VE | Venezuela |
| | | IL | Israel |
| CN | Kina | CN | Kina |
| HK | Hongkong | HK | Hongkong |
| IN | Indien | IN | Indien |
| | | ID | Indonesien |
| JP | Japan | JP | Japan |
| | | KR | Korea |
| | | MY | Malaysia |
| | | PH | Filippinerna |
| | | SG | Singapore |
| | | TW | Taiwan |
| | | TH | Thailand |
| | | AU | Australien |
| | | NZ | Nya Zeeland |
| Z8 | Extra-EU 27, ej fördelat | Z8 | Extra-EU 27, ej fördelat |
| C4 | Finansiella centrum i utlandet (skattefria zoner) | C4 | Finansiella centrum i utlandet (skattefria zoner) |
| Z7 | Lika delad kontroll av yttersta kontrollerande institutionella enheter (1) i mer än en medlemsstat | Z7 | Lika delad kontroll av yttersta kontrollerande institutionella enheter (1) i mer än en medlemsstat |

Nivåer för geografisk fördelning

Nivå 1

Nivå 2-OUT

(Nivå 1 + 24 länder)

V2

Extra-EU 27

V2

Extra-EU 27

IS

Island

LI

Liechtenstein

NO

Norge

CH

Schweiz

CH

Schweiz

HR

Kroatien

RU

Ryssland

RU

Ryssland

TR

Turkiet

EG

Egypten

MA

Marocko

NG

Nigeria

ZA

Sydafrika

CA

Kanada

CA

Kanada

US

Förenta staterna

US

Förenta staterna

MX

Mexiko

AR

Argentina

BR

Brasilien

BR

Brasilien

CL

Chile

UY

Uruguay

VE

Venezuela

IL

Israel

CN

Kina

CN

Kina

HK

Hongkong

HK

Hongkong

IN

Indien

IN

Indien

ID

Indonesien

JP

Japan

JP

Japan

KR

Korea

MY

Malaysia

PH

Filippinerna

SG

Singapore

TW

Taiwan

TH

Thailand

AU

Australien

NZ

Nya Zeeland

Z8

Extra-EU 27, ej fördelat

Z8

Extra-EU 27, ej fördelat

C4

Finansiella centrum i utlandet (skattefria zoner)

C4

Finansiella centrum i utlandet (skattefria zoner)

Z7

Lika delad kontroll av yttersta kontrollerande institutionella enheter (1) i mer än en medlemsstat

Z7

Lika delad kontroll av yttersta kontrollerande institutionella enheter (1) i mer än en medlemsstat

Nivå 2-IN

| A1 | Världen totalt (alla enheter, inklusive det land som sammanställer uppgifterna) |
| --- | --- |
| Z9 | Resten av världen (exklusive det land som sammanställer uppgifterna) |
| A2 | Kontrolleras från det land som sammanställer uppgifterna |
| V1 | EU-27 (Intra-EU 27), exklusive det land som sammanställer uppgifterna |
| BE | Belgien |
| BG | Bulgarien |
| CZ | Tjeckien |
| DK | Danmark |
| DE | Tyskland |
| EE | Estland |
| IE | Irland |
| GR | Grekland |
| ES | Spanien |
| FR | Frankrike |
| IT | Italien |
| CY | Cypern |
| LV | Lettland |
| LT | Litauen |
| LU | Luxemburg |
| HU | Ungern |
| MT | Malta |
| NL | Nederländerna |
| AT | Österrike |
| PL | Polen |
| PT | Portugal |
| RO | Rumänien |
| SI | Slovenien |
| SK | Slovakien |
| FI | Finland |
| SE | Sverige |
| UK | Storbritannien |
| Z7 | Lika delad kontroll av yttersta kontrollerande institutionella enheter (2) i mer än en medlemsstat |
| V2 | Extra-EU 27 |
| AU | Australien |
| CA | Kanada |
| CH | Schweiz |
| CN | Kina |
| HK | Hongkong |
| IL | Israel |
| IS | Island |
| JP | Japan |
| LI | Liechtenstein |
| NO | Norge |
| NZ | Nya Zeeland |
| RU | Ryssland |
| TR | Turkiet |
| US | Förenta staterna |
| C4 | Finansiella centrum i utlandet (skattefria zoner) |
| Z8 | Extra-EU 27, ej fördelat |

A1

Världen totalt (alla enheter, inklusive det land som sammanställer uppgifterna)

Z9

Resten av världen (exklusive det land som sammanställer uppgifterna)

A2

Kontrolleras från det land som sammanställer uppgifterna

V1

EU-27 (Intra-EU 27), exklusive det land som sammanställer uppgifterna

BE

Belgien

BG

Bulgarien

CZ

Tjeckien

DK

Danmark

DE

Tyskland

EE

Estland

IE

Irland

GR

Grekland

ES

Spanien

FR

Frankrike

IT

Italien

CY

Cypern

LV

Lettland

LT

Litauen

LU

Luxemburg

HU

Ungern

MT

Malta

NL

Nederländerna

AT

Österrike

PL

Polen

PT

Portugal

RO

Rumänien

SI

Slovenien

SK

Slovakien

FI

Finland

SE

Sverige

UK

Storbritannien

Z7

Lika delad kontroll av yttersta kontrollerande institutionella enheter (2) i mer än en medlemsstat

V2

Extra-EU 27

AU

Australien

CA

Kanada

CH

Schweiz

CN

Kina

HK

Hongkong

IL

Israel

IS

Island

JP

Japan

LI

Liechtenstein

NO

Norge

NZ

Nya Zeeland

RU

Ryssland

TR

Turkiet

US

Förenta staterna

C4

Finansiella centrum i utlandet (skattefria zoner)

Z8

Extra-EU 27, ej fördelat

Nivå 3

| AD | Andorra | EE | Estland (3) | KZ | Kazakstan | QA | Qatar |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AE | Förenade Arabemiraten | EG | Egypten | LA | Laos | RO | Rumänien (3) |
| AF | Afghanistan | ER | Eritrea | LB | Libanon | RS | Serbien |
| AG | Antigua och Barbuda | ES | Spanien (3) | LC | Saint Lucia | RU | Ryssland |
| AI | Anguilla | ET | Etiopien | LI | Liechtenstein | RW | Rwanda |
| AL | Albanien | FI | Finland (3) | LK | Sri Lanka | SA | Saudiarabien |
| AM | Armenien | FJ | Fiji | LR | Liberia | SB | Salomonöarna |
| AN | Nederländska Antillerna | FK | Falklandsöarna | LS | Lesotho | SC | Seychellerna |
| AO | Angola | FM | Mikronesien | LT | Litauen (3) | SD | Sudan |
| AQ | Antarktis | FO | Färöarna | LU | Luxemburg (3) | SE | Sverige (3) |
| AR | Argentina | FR | Frankrike (3) | LV | Lettland (3) | SG | Singapore |
| AS | Amerikanska Samoa | GA | Gabon | LY | Libyen | SH | S:t Helena |
| AT | Österrike (3) | GD | Grenada | MA | Marocko | SI | Slovenien (3) |
| AU | Australien | GE | Georgien | MD | Moldavien | SK | Slovakien (3) |
| AW | Aruba | GG | Guernsey | MO | Montenegro | SL | Sierra Leone |
| AZ | Azerbajdzjan | GH | Ghana | MG | Madagaskar | SM | San Marino |
| BA | Bosnien och Hercegovina | GI | Gibraltar | MH | Marshallöarna | SN | Senegal |
| BB | Barbados | GL | Grönland | MK (5) | f.d. jugoslaviska republiken Makedonien | SO | Somalia |
| BD | Bangladesh | GM | Gambia | ML | Mali | SR | Surinam |
| BE | Belgien (3) | GN | Guinea | MM | Myanmar | ST | São Tomé och Príncipe |
| BF | Burkina Faso | GQ | Ekvatorialguinea | MN | Mongoliet | SV | El Salvador |
| BG | Bulgarien (3) | GR | Grekland (3) | MO | Macau | SY | Syrien |
| BH | Bahrain | GS | Sydgeorgien och Södra Sandwichöarna | MP | Norra Marianaöarna | SZ | Swaziland |
| BI | Burundi | GT | Guatemala | MR | Mauretanien | TC | Turks- och Caicosöarna |
| BJ | Benin | GU | Guam | MS | Montserrat | TD | Tchad |
| BM | Bermuda | GW | Guinea-Bissau | MT | Malta (3) | TF | Franska sydterritorierna |
| BN | Brunei | GY | Guyana | MU | Mauritius | TG | Togo |
| BO | Bolivia | HK | Hongkong | MV | Maldiverna | TH | Thailand |
| BR | Brasilien | HM | Heardön och McDonaldöarna | MW | Malawi | TJ | Tadzjikistan |
| BS | Bahamas | HN | Honduras | MX | Mexiko | TK | Tokelau |
| BT | Bhutan | HR | Kroatien | MY | Malaysia | TM | Turkmenistan |
| BV | Bouvetön | HT | Haiti | MZ | Mocambique | TN | Tunisien |
| BW | Botswana | HU | Ungern (3) | NA | Namibia | TO | Tonga |
| BY | Vitryssland | ID | Indonesien | NC | Nya Kaledonien | TP | Östtimor |
| BZ | Belize | IE | Irland (3) | NE | Niger | TR | Turkiet |
| CA | Kanada | IL | Israel | NF | Norfolkön | TT | Trinidad och Tobago |
| CC | Kokosöarna (eller Keelingöarna) | IM | Isle of Man | NG | Nigeria | TV | Tuvalu |
| CD | Demokratiska republiken Kongo | IN | Indien | NI | Nicaragua | TW | Taiwan |
| CF | Centralafrikanska republiken | IO | Brittiska territoriet i Indiska oceanen | NL | Nederländerna (3) | TZ | Tanzania |
| CG | Kongo | IQ | Irak | NO | Norge | UA | Ukraina |
| CH | Schweiz | IR | Iran | NP | Nepal | UG | Uganda |
| CI | Elfenbenskusten | IS | Island | NR | Nauru | UK | Förenade kungariket (3) |
| CK | Cooköarna | IT | Italien (3) | NU | Niue | UM | Förenta staternas mindre öar i Oceanien och Västindien |
| CL | Chile | JE | Jersey | NZ | Nya Zeeland | US | Förenta staterna |
| CM | Kamerun | JM | Jamaica | OM | Oman | UY | Uruguay |
| CN | Kina | JO | Jordanien | PA | Panama | UZ | Uzbekistan |
| CO | Colombia | JP | Japan | PE | Peru | VA | Heliga stolen (Vatikanstaten) |
| CR | Costa Rica | KE | Kenya | PF | Franska Polynesien | VC | Saint Vincent och Grenadinerna |
| CU | Kuba | KG | Kirgizistan | PG | Papua Nya Guinea | VE | Venezuela |
| CV | Kap Verde | KH | Kambodja | PH | Filippinerna | VG | Brittiska Jungfruöarna |
| CX | Julön | KI | Kiribati | PK | Pakistan | VI | Amerikanska Jungfruöarna |
| CY | Cypern (3) | KM | Komorerna | PL | Polen (3) | VN | Vietnam |
| CZ | Tjeckien (3) | KN | Saint Christopher och Nevis | PN | Pitcairn | VU | Vanuatu |
| DE | Tyskland (3) | KP | Nordkorea | PS | Det ockuperade palestinska territoriet | WF | Wallis- och Futunaöarna |
| DJ | Djibouti | KR | Sydkorea | PT | Portugal (3) | WS | Samoa |
| DK | Danmark (3) | KW | Kuwait | PW | Palau | YE | Jemen |
| DM | Dominica | KY | Caymanöarna | PY | Paraguay | | |
| DO | Dominikanska republiken | | | | | ZA | Sydafrika |
| DZ | Algeriet | | | | | ZM | Zambia |
| EC | Ecuador | Z8 | Extra-EU27, ej fördelat | | | ZW | Zimbabwe |
| A2 | Kontrolleras från det land som sammanställer uppgifterna | Z7 | Lika delad kontroll av yttersta kontrollerande institutionella enheter (4) i mer än en medlemsstat | | | | |

AD

Andorra

EE

Estland (3)

KZ

Kazakstan

QA

Qatar

AE

Förenade Arabemiraten

EG

Egypten

LA

Laos

RO

Rumänien (3)

AF

Afghanistan

ER

Eritrea

LB

Libanon

RS

Serbien

AG

Antigua och Barbuda

ES

Spanien (3)

LC

Saint Lucia

RU

Ryssland

AI

Anguilla

ET

Etiopien

LI

Liechtenstein

RW

Rwanda

AL

Albanien

FI

Finland (3)

LK

Sri Lanka

SA

Saudiarabien

AM

Armenien

FJ

Fiji

LR

Liberia

SB

Salomonöarna

AN

Nederländska Antillerna

FK

Falklandsöarna

LS

Lesotho

SC

Seychellerna

AO

Angola

FM

Mikronesien

LT

Litauen (3)

SD

Sudan

AQ

Antarktis

FO

Färöarna

LU

Luxemburg (3)

SE

Sverige (3)

AR

Argentina

FR

Frankrike (3)

LV

Lettland (3)

SG

Singapore

AS

Amerikanska Samoa

GA

Gabon

LY

Libyen

SH

S:t Helena

AT

Österrike (3)

GD

Grenada

MA

Marocko

SI

Slovenien (3)

AU

Australien

GE

Georgien

MD

Moldavien

SK

Slovakien (3)

AW

Aruba

GG

Guernsey

MO

Montenegro

SL

Sierra Leone

AZ

Azerbajdzjan

GH

Ghana

MG

Madagaskar

SM

San Marino

BA

Bosnien och Hercegovina

GI

Gibraltar

MH

Marshallöarna

SN

Senegal

BB

Barbados

GL

Grönland

MK (5)

f.d. jugoslaviska republiken Makedonien

SO

Somalia

BD

Bangladesh

GM

Gambia

ML

Mali

SR

Surinam

BE

Belgien (3)

GN

Guinea

MM

Myanmar

ST

São Tomé och Príncipe

BF

Burkina Faso

GQ

Ekvatorialguinea

MN

Mongoliet

SV

El Salvador

BG

Bulgarien (3)

GR

Grekland (3)

MO

Macau

SY

Syrien

BH

Bahrain

GS

Sydgeorgien och Södra Sandwichöarna

MP

Norra Marianaöarna

SZ

Swaziland

BI

Burundi

GT

Guatemala

MR

Mauretanien

TC

Turks- och Caicosöarna

BJ

Benin

GU

Guam

MS

Montserrat

TD

Tchad

BM

Bermuda

GW

Guinea-Bissau

MT

Malta (3)

TF

Franska sydterritorierna

BN

Brunei

GY

Guyana

MU

Mauritius

TG

Togo

BO

Bolivia

HK

Hongkong

MV

Maldiverna

TH

Thailand

BR

Brasilien

HM

Heardön och McDonaldöarna

MW

Malawi

TJ

Tadzjikistan

BS

Bahamas

HN

Honduras

MX

Mexiko

TK

Tokelau

BT

Bhutan

HR

Kroatien

MY

Malaysia

TM

Turkmenistan

BV

Bouvetön

HT

Haiti

MZ

Mocambique

TN

Tunisien

BW

Botswana

HU

Ungern (3)

NA

Namibia

TO

Tonga

BY

Vitryssland

ID

Indonesien

NC

Nya Kaledonien

TP

Östtimor

BZ

Belize

IE

Irland (3)

NE

Niger

TR

Turkiet

CA

Kanada

IL

Israel

NF

Norfolkön

TT

Trinidad och Tobago

CC

Kokosöarna (eller Keelingöarna)

IM

Isle of Man

NG

Nigeria

TV

Tuvalu

CD

Demokratiska republiken Kongo

IN

Indien

NI

Nicaragua

TW

Taiwan

CF

Centralafrikanska republiken

IO

Brittiska territoriet i Indiska oceanen

NL

Nederländerna (3)

TZ

Tanzania

CG

Kongo

IQ

Irak

NO

Norge

UA

Ukraina

CH

Schweiz

IR

Iran

NP

Nepal

UG

Uganda

CI

Elfenbenskusten

IS

Island

NR

Nauru

UK

Förenade kungariket (3)

CK

Cooköarna

IT

Italien (3)

NU

Niue

UM

Förenta staternas mindre öar i Oceanien och Västindien

CL

Chile

JE

Jersey

NZ

Nya Zeeland

US

Förenta staterna

CM

Kamerun

JM

Jamaica

OM

Oman

UY

Uruguay

CN

Kina

JO

Jordanien

PA

Panama

UZ

Uzbekistan

CO

Colombia

JP

Japan

PE

Peru

VA

Heliga stolen (Vatikanstaten)

CR

Costa Rica

KE

Kenya

PF

Franska Polynesien

VC

Saint Vincent och Grenadinerna

CU

Kuba

KG

Kirgizistan

PG

Papua Nya Guinea

VE

Venezuela

CV

Kap Verde

KH

Kambodja

PH

Filippinerna

VG

Brittiska Jungfruöarna

CX

Julön

KI

Kiribati

PK

Pakistan

VI

Amerikanska Jungfruöarna

CY

Cypern (3)

KM

Komorerna

PL

Polen (3)

VN

Vietnam

CZ

Tjeckien (3)

KN

Saint Christopher och Nevis

PN

Pitcairn

VU

Vanuatu

DE

Tyskland (3)

KP

Nordkorea

PS

Det ockuperade palestinska territoriet

WF

Wallis- och Futunaöarna

DJ

Djibouti

KR

Sydkorea

PT

Portugal (3)

WS

Samoa

DK

Danmark (3)

KW

Kuwait

PW

Palau

YE

Jemen

DM

Dominica

KY

Caymanöarna

PY

Paraguay

DO

Dominikanska republiken

ZA

Sydafrika

DZ

Algeriet

ZM

Zambia

EC

Ecuador

Z8

Extra-EU27, ej fördelat

ZW

Zimbabwe

A2

Kontrolleras från det land som sammanställer uppgifterna

Z7

Lika delad kontroll av yttersta kontrollerande institutionella enheter (4) i mer än en medlemsstat

Nivåer för fördelning efter verksamhet

| Nivå 1 | Nivå 2 |
| --- | --- |
| | | NACE Rev. 1.1 (6) |
| VERKSAMHET TOTALT | VERKSAMHET TOTALT | Avdelning C till O (utom L) |
| UTVINNING AV MINERAL | UTVINNING AV MINERAL | Avdelning C |
| Omfattar: | |
| Utvinning av råpetroleum och naturgas | Huvudgrupp 11 |
| TILLVERKNING | TILLVERKNING | Avdelning D |
| Livsmedelsframställning | Underavdelning DA |
| Textil- och beklädnadsvarutillverkning | Underavdelning DB |
| Trävarutillverkning, förlagsverksamhet och grafisk produktion | Underavdelning DD och DE |
| Textil- och trävaruverksamhet, totalt | |
| Tillverkning av raffinerade petroleumprodukter och övrig bearbetning | Huvudgrupp 23 |
| Tillverkning av kemikalier och kemiska produkter | Huvudgrupp 24 |
| Tillverkning av gummi- och plastvaror | Huvudgrupp 25 |
| Petr., kemik., gummi, plastvaror | Petroleum, kemikalier och kemiska produkter, gummi- och plastvaror, totalt | |
| Metallprodukter | Underavdelning DJ |
| Maskiner | Huvudgrupp 29 |
| Metallprodukter och maskiner, totalt | |
| Kontorsmaskiner och datorer | Huvudgrupp 30 |
| Teleprodukter | Huvudgrupp 32 |
| Kontorsmaskiner, datorer, teleprod. | Kontorsmaskiner, datorer, teleprodukter, totalt | |
| Motorfordon | Huvudgrupp 34 |
| Andra transportmedel | Huvudgrupp 35 |
| Motorfordon, andra transportmedel | Motorfordon och andra transportmedel, totalt | |
| Övrig tillverkning | |
| EL, GAS, VÄRME- OCH VATTENFÖRSÖRJNING | EL-, GAS-, VÄRME- OCH VATTENFÖRSÖRJNING | Avdelning E |
| BYGGVERKSAMHET | BYGGVERKSAMHET | Avdelning F |
| TJÄNSTER, TOTALT | TJÄNSTER, TOTALT | |
| HANDEL OCH REPARATIONER | HANDEL OCH REPARATIONER | Avdelning G |
| Handel med och service av motorfordon; detaljhandel med drivmedel | Huvudgrupp 50 |
| Parti- och agenturhandel utom med motorfordon | Huvudgrupp 51 |
| Detaljhandel utom med motorfordon, reparation av hushållsartiklar och personliga artiklar | Huvudgrupp 52 |
| HOTELL, RESTAURANGER | HOTELL- OCH RESTAURANGVERKSAMHET | Avdelning H |
| TRANSP., MAGASIN, KOMM. | TRANSPORT, MAGASINERING OCH KOMMUNIKATION | Avdelning I |
| Transport och varulagring | Huvudgrupp 60, 61, 62, 63 |
| Landtransport; transport i rörsystem | Huvudgrupp 60 |
| Sjötransport | Huvudgrupp 61 |
| Lufttransport | Huvudgrupp 62 |
| Stödtjänster till transport; resebyråverksamhet | Huvudgrupp 63 |
| Post och telekommunikationer | Huvudgrupp 64 |
| Postbefordran | Grupp 64.1 |
| Telekommunikation | Grupp 64.2 |
| FINANSIELL VERKSAMHET | FINANSIELL VERKSAMHET | Avdelning J |
| Finansförmedling utom försäkring och pensionsfondsverksamhet | Huvudgrupp 65 |
| Försäkring och pensionsfondsverksamhet utom obligatorisk socialförsäkring | Huvudgrupp 66 |
| Stödtjänster till finansiell verksamhet | Huvudgrupp 67 |
| FASTIGHETSVERKSAMHET | Avdelning K, Huvudgrupp 70 |
| UTHYRN. AV FORD OCH MASK. UTAN BEMANN., HUSHÅLLSART., VAROR FÖR PERS. BRUK | Avdelning K, Huvudgrupp 71 |
| DATABEHANDLING M.M. | DATABEHANDLINGSVERKSAMHET M.M. | Avdelning K, Huvudgrupp 72 |
| FOU | FORSKNING OCH UTVECKLING | Avdelning K, Huvudgrupp 73 |
| ANDRA FÖRETAGSTJÄNSTER | ANDRA FÖRETAGSTJÄNSTER | Avdelning K, Huvudgrupp 74 |
| Juridisk och ekonomisk konsultverksamhet, holdingverksamhet | Grupp 74.1 |
| Juridisk verksamhet | Undergrupp 74.11 |
| Redovisning och bokföring, revision, skatterådgivning | Undergrupp 74.12 |
| Marknads- och opinionsundersökning | Undergrupp 74.13 |
| Konsultverksamhet avseende företags organisation, information m.m. | Undergrupp 74.14 |
| Holdingverksamhet | Undergrupp 74.15 |
| Arkitekt- och teknisk konsultverksamhet o.d. | Grupp 74.2 |
| Reklamverksamhet | Grupp 74.4 |
| Övriga företagstjänster | Grupp 74.3, 74.5, 74.6, 74.7, 74.8 |
| UTBILDNING | Avdelning M |
| HÄLSO- OCH SJUKVÅRD, SOCIALA TJÄNSTER; VETERINÄRVERKSAMHET | Avdelning N |
| AVLOPPSRENING OCH AVFALLSHANTERING | Avdelning O, Huvudgrupp 90 |
| INTRESSEBEVAKNING; RELIGIÖS VERKSAMHET | Avdelning O, Huvudgrupp 91 |
| REKR., KULTUR, SPORT | REKREATIONS-, KULTUR- OCH SPORTVERKSAMHET | Avdelning O, Huvudgrupp 92 |
| Film- och videoverksamhet, radio- och TV-programverksamhet, övrig underhållsverksamhet | Grupp 92.1, 92.2, 92.3 |
| Nyhetsservice | Grupp 92.4 |
| Biblioteks-, arkiv- och museiverksamhet m.m. | Grupp 92.5 |
| Sportverksamhet; annan rekreationsverksamhet | Grupp 92.6, 92.7 |
| ANNAN SERVICEVERKSAMHET | Avdelning O, Huvudgrupp 93 |
| Ej fördelat | |

Nivå 1

Nivå 2

NACE Rev. 1.1 (6)

VERKSAMHET TOTALT

VERKSAMHET TOTALT

Avdelning C till O (utom L)

UTVINNING AV MINERAL

UTVINNING AV MINERAL

Avdelning C

Omfattar:

Utvinning av råpetroleum och naturgas

Huvudgrupp 11

TILLVERKNING

TILLVERKNING

Avdelning D

Livsmedelsframställning

Underavdelning DA

Textil- och beklädnadsvarutillverkning

Underavdelning DB

Trävarutillverkning, förlagsverksamhet och grafisk produktion

Underavdelning DD och DE

Textil- och trävaruverksamhet, totalt

Tillverkning av raffinerade petroleumprodukter och övrig bearbetning

Huvudgrupp 23

Tillverkning av kemikalier och kemiska produkter

Huvudgrupp 24

Tillverkning av gummi- och plastvaror

Huvudgrupp 25

Petr., kemik., gummi, plastvaror

Petroleum, kemikalier och kemiska produkter, gummi- och plastvaror, totalt

Metallprodukter

Underavdelning DJ

Maskiner

Huvudgrupp 29

Metallprodukter och maskiner, totalt

Kontorsmaskiner och datorer

Huvudgrupp 30

Teleprodukter

Huvudgrupp 32

Kontorsmaskiner, datorer, teleprod.

Kontorsmaskiner, datorer, teleprodukter, totalt

Motorfordon

Huvudgrupp 34

Andra transportmedel

Huvudgrupp 35

Motorfordon, andra transportmedel

Motorfordon och andra transportmedel, totalt

Övrig tillverkning

EL, GAS, VÄRME- OCH VATTENFÖRSÖRJNING

EL-, GAS-, VÄRME- OCH VATTENFÖRSÖRJNING

Avdelning E

BYGGVERKSAMHET

BYGGVERKSAMHET

Avdelning F

TJÄNSTER, TOTALT

TJÄNSTER, TOTALT

HANDEL OCH REPARATIONER

HANDEL OCH REPARATIONER

Avdelning G

Handel med och service av motorfordon; detaljhandel med drivmedel

Huvudgrupp 50

Parti- och agenturhandel utom med motorfordon

Huvudgrupp 51

Detaljhandel utom med motorfordon, reparation av hushållsartiklar och personliga artiklar

Huvudgrupp 52

HOTELL, RESTAURANGER

HOTELL- OCH RESTAURANGVERKSAMHET

Avdelning H

TRANSP., MAGASIN, KOMM.

TRANSPORT, MAGASINERING OCH KOMMUNIKATION

Avdelning I

Transport och varulagring

Huvudgrupp 60, 61, 62, 63

Landtransport; transport i rörsystem

Huvudgrupp 60

Sjötransport

Huvudgrupp 61

Lufttransport

Huvudgrupp 62

Stödtjänster till transport; resebyråverksamhet

Huvudgrupp 63

Post och telekommunikationer

Huvudgrupp 64

Postbefordran

Grupp 64.1

Telekommunikation

Grupp 64.2

FINANSIELL VERKSAMHET

FINANSIELL VERKSAMHET

Avdelning J

Finansförmedling utom försäkring och pensionsfondsverksamhet

Huvudgrupp 65

Försäkring och pensionsfondsverksamhet utom obligatorisk socialförsäkring

Huvudgrupp 66

Stödtjänster till finansiell verksamhet

Huvudgrupp 67

FASTIGHETSVERKSAMHET

Avdelning K, Huvudgrupp 70

UTHYRN. AV FORD OCH MASK. UTAN BEMANN., HUSHÅLLSART., VAROR FÖR PERS. BRUK

Avdelning K, Huvudgrupp 71

DATABEHANDLING M.M.

DATABEHANDLINGSVERKSAMHET M.M.

Avdelning K, Huvudgrupp 72

FOU

FORSKNING OCH UTVECKLING

Avdelning K, Huvudgrupp 73

ANDRA FÖRETAGSTJÄNSTER

ANDRA FÖRETAGSTJÄNSTER

Avdelning K, Huvudgrupp 74

Juridisk och ekonomisk konsultverksamhet, holdingverksamhet

Grupp 74.1

Juridisk verksamhet

Undergrupp 74.11

Redovisning och bokföring, revision, skatterådgivning

Undergrupp 74.12

Marknads- och opinionsundersökning

Undergrupp 74.13

Konsultverksamhet avseende företags organisation, information m.m.

Undergrupp 74.14

Holdingverksamhet

Undergrupp 74.15

Arkitekt- och teknisk konsultverksamhet o.d.

Grupp 74.2

Reklamverksamhet

Grupp 74.4

Övriga företagstjänster

Grupp 74.3, 74.5, 74.6, 74.7, 74.8

UTBILDNING

Avdelning M

HÄLSO- OCH SJUKVÅRD, SOCIALA TJÄNSTER; VETERINÄRVERKSAMHET

Avdelning N

AVLOPPSRENING OCH AVFALLSHANTERING

Avdelning O, Huvudgrupp 90

INTRESSEBEVAKNING; RELIGIÖS VERKSAMHET

Avdelning O, Huvudgrupp 91

REKR., KULTUR, SPORT

REKREATIONS-, KULTUR- OCH SPORTVERKSAMHET

Avdelning O, Huvudgrupp 92

Film- och videoverksamhet, radio- och TV-programverksamhet, övrig underhållsverksamhet

Grupp 92.1, 92.2, 92.3

Nyhetsservice

Grupp 92.4

Biblioteks-, arkiv- och museiverksamhet m.m.

Grupp 92.5

Sportverksamhet; annan rekreationsverksamhet

Grupp 92.6, 92.7

ANNAN SERVICEVERKSAMHET

Avdelning O, Huvudgrupp 93

Ej fördelat

| Nivå 3 (NACE Rev. 1.1) |
| --- |
| Rubrik | Begärd grad av noggrannhet |
| Näringsverksamhet | Avdelning C till K |
| Utvinning av mineral | Avdelning C |
| Tillverkning | Avdelning D |
| Alla underavdelningar DA till DN |
| Alla huvudgrupper 15 till 37 |
| Aggregat: |
| Högteknologi (HIT) | 24.4, 30, 32, 33, 35.3 |
| Medelhög tekniknivå (MHT) | 24 utom 24.4, 29, 31, 34, 35.2, 35.4, 35.5 |
| Medellåg tekniknivå (MLT) | 23, 25–28, 35.1 |
| Lågteknologi (LOT) | 15–22, 36, 37 |
| El-, gas-, värme- och vattenförsörjning | Avdelning E |
| Alla huvudgrupper (40 och 41) |
| Byggverksamhet | Avdelning F (huvudgrupp 45) |
| Alla grupper (45.1 till 45.5) |
| Partihandel och detaljhandel; reparation av motorfordon, hushållsartiklar och personliga artiklar | Avdelning G |
| Alla huvudgrupper (50 till 52) |
| Grupperna 50.1 + 50.2 + 50.3, 50.4, 50.5, 51.1 till 51.9 |
| Grupperna 52.1 till 52.7 |
| Hotell- och restaurangverksamhet | Avdelning H (huvudgrupp 55) |
| Grupperna 55.1 till 55.5 |
| Transport, magasinering och kommunikation | Avdelning I |
| Alla huvudgrupper |
| Grupperna 60.1, 60.2, 60.3, 63.1 + 63.2, 63.3, 63.4, 64.1, 64.2 |
| Finansiell verksamhet | Avdelning J |
| Alla huvudgrupper |
| Fastighets- och uthyrningsverksamhet, företagstjänster | Avdelning K |
| Huvudgrupp 70 |
| Huvudgrupp 71, grupperna 71.1 + 71.2, 71.3 och 71.4 |
| Huvudgrupp 72, grupperna 72.1 till 72.6 |
| Huvudgrupp 73 |
| Huvudgrupp 74, aggregaten 74.1 till 74.4 och 74.5 till 74.8 |

Nivå 3 (NACE Rev. 1.1)

Rubrik

Begärd grad av noggrannhet

Näringsverksamhet

Avdelning C till K

Utvinning av mineral

Avdelning C

Tillverkning

Avdelning D

Alla underavdelningar DA till DN

Alla huvudgrupper 15 till 37

Aggregat:

Högteknologi (HIT)

24.4, 30, 32, 33, 35.3

Medelhög tekniknivå (MHT)

24 utom 24.4, 29, 31, 34, 35.2, 35.4, 35.5

Medellåg tekniknivå (MLT)

23, 25–28, 35.1

Lågteknologi (LOT)

15–22, 36, 37

El-, gas-, värme- och vattenförsörjning

Avdelning E

Alla huvudgrupper (40 och 41)

Byggverksamhet

Avdelning F (huvudgrupp 45)

Alla grupper (45.1 till 45.5)

Partihandel och detaljhandel; reparation av motorfordon, hushållsartiklar och personliga artiklar

Avdelning G

Alla huvudgrupper (50 till 52)

Grupperna 50.1 + 50.2 + 50.3, 50.4, 50.5, 51.1 till 51.9

Grupperna 52.1 till 52.7

Hotell- och restaurangverksamhet

Avdelning H (huvudgrupp 55)

Grupperna 55.1 till 55.5

Transport, magasinering och kommunikation

Avdelning I

Alla huvudgrupper

Grupperna 60.1, 60.2, 60.3, 63.1 + 63.2, 63.3, 63.4, 64.1, 64.2

Finansiell verksamhet

Avdelning J

Alla huvudgrupper

Fastighets- och uthyrningsverksamhet, företagstjänster

Avdelning K

Huvudgrupp 70

Huvudgrupp 71, grupperna 71.1 + 71.2, 71.3 och 71.4

Huvudgrupp 72, grupperna 72.1 till 72.6

Huvudgrupp 73

Huvudgrupp 74, aggregaten 74.1 till 74.4 och 74.5 till 74.8

---

(1)  Ett utländskt dotterbolags yttersta kontrollerande institutionella enhet.

(2)  Ett utländskt dotterbolags yttersta kontrollerande institutionella enhet.

(3)  Endast för statistik över utländska dotterbolag i det land som sammanställer uppgifterna.

(4)  Ett utländskt dotterbolags yttersta kontrollerande institutionella enhet.

(5)  Provisorisk kod som inte påverkar den slutgiltiga landsbeteckning som skall anges när de pågående förhandlingarna i Förenta nationerna slutförts.

(6)  Rådets förordning (EEG) nr 3037/90 av den 9 oktober 1990 om statistisk näringsgrensindelning i Europeiska gemenskapen (EGT L 293, 24.10.1990, s. 1). Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1893/2006.

---

| 29.6.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 171/32 |
| --- | --- | --- | --- |

29.6.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 171/32

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 717/2007

av den 27 juni 2007

om roaming i allmänna mobiltelefonnät i gemenskapen och om ändring av direktiv 2002/21/EG

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | De höga priser som användare av allmänna mobiltelefonnät, till exempel studenter, affärsresenärer och turister, måste betala när de använder sin mobiltelefon under utlandsresor inom gemenskapen är en fråga som engagerar såväl de nationella regleringsmyndigheterna som konsumenterna och gemenskapsinstitutionerna. De orimligt höga slutkundsavgifterna beror på de höga grossistavgifter som de utländska värdnätsoperatörerna tar ut och i många fall även på att kundens egen nätoperatör gör rejäla påslag på grossistavgifterna. Sänkningar av grossistavgifterna slår sällan igenom i slutkundsledet. Även om vissa operatörer nyligen har infört avgifter som ger kunderna förmånligare villkor och lägre priser finns det fortfarande bevis på att förhållandet mellan priserna och kostnaderna skiljer sig från den situation som skulle råda på en helt konkurrensutsatt marknad. |
| --- | --- |

(1)

De höga priser som användare av allmänna mobiltelefonnät, till exempel studenter, affärsresenärer och turister, måste betala när de använder sin mobiltelefon under utlandsresor inom gemenskapen är en fråga som engagerar såväl de nationella regleringsmyndigheterna som konsumenterna och gemenskapsinstitutionerna. De orimligt höga slutkundsavgifterna beror på de höga grossistavgifter som de utländska värdnätsoperatörerna tar ut och i många fall även på att kundens egen nätoperatör gör rejäla påslag på grossistavgifterna. Sänkningar av grossistavgifterna slår sällan igenom i slutkundsledet. Även om vissa operatörer nyligen har infört avgifter som ger kunderna förmånligare villkor och lägre priser finns det fortfarande bevis på att förhållandet mellan priserna och kostnaderna skiljer sig från den situation som skulle råda på en helt konkurrensutsatt marknad.

| (2) | Skapandet av ett europeiskt samhälls-, utbildnings- och kulturområde grundat på individers rörlighet bör underlätta kommunikationen mellan människor i syfte att bygga upp ett verkligt ”medborgarnas Europa”. |
| --- | --- |

(2)

Skapandet av ett europeiskt samhälls-, utbildnings- och kulturområde grundat på individers rörlighet bör underlätta kommunikationen mellan människor i syfte att bygga upp ett verkligt ”medborgarnas Europa”.

| (3) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/19/EG av den 7 mars 2002 om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter (tillträdesdirektivet) (3), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektivet) (4), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektivet) (5), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktivet om samhällsomfattande tjänster) (6), samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktivet om integritet och elektronisk kommunikation) (7) (nedan tillsammans kallade ”2002 års regelverk för elektronisk kommunikation”) syftar till att skapa en inre marknad för elektronisk kommunikation i gemenskapen och säkerställa en hög nivå av konsumentskydd genom ökad konkurrens. |
| --- | --- |

(3)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/19/EG av den 7 mars 2002 om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter (tillträdesdirektivet) (3), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektivet) (4), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektivet) (5), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktivet om samhällsomfattande tjänster) (6), samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktivet om integritet och elektronisk kommunikation) (7) (nedan tillsammans kallade ”2002 års regelverk för elektronisk kommunikation”) syftar till att skapa en inre marknad för elektronisk kommunikation i gemenskapen och säkerställa en hög nivå av konsumentskydd genom ökad konkurrens.

| (4) | Denna förordning utgör inte någon isolerad åtgärd, utan kompletterar och stödjer bestämmelserna i 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation när det gäller roaming inom hela gemenskapen. Regelverket har inte gett de nationella regleringsmyndigheterna tillräckliga verktyg för att kunna vidta effektiva och kraftfulla åtgärder i fråga om priset på roamingtjänster inom gemenskapen och utgör således inte någon garanti för en välfungerande inre marknad för roamingtjänster. Denna förordning utgör ett lämpligt verktyg för att rätta till denna situation. |
| --- | --- |

(4)

Denna förordning utgör inte någon isolerad åtgärd, utan kompletterar och stödjer bestämmelserna i 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation när det gäller roaming inom hela gemenskapen. Regelverket har inte gett de nationella regleringsmyndigheterna tillräckliga verktyg för att kunna vidta effektiva och kraftfulla åtgärder i fråga om priset på roamingtjänster inom gemenskapen och utgör således inte någon garanti för en välfungerande inre marknad för roamingtjänster. Denna förordning utgör ett lämpligt verktyg för att rätta till denna situation.

| (5) | 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation bygger på principen att lagstadgade förhandsskyldigheter endast bör införas om konkurrensen inte är effektiv och det föreskrivs att de nationella regleringsmyndigheterna regelbundet skall granska marknaden och göra en bedömning av befintliga skyldigheter, vilket kan leda till att operatörer med betydande marknadsinflytande åläggs förhandsskyldigheter. Detta förfarande inbegriper att definiera relevanta marknader i enlighet med kommissionens rekommendation (8) om relevanta produkt- och tjänstemarknader inom området elektronisk kommunikation vilka kan komma i fråga för förhandsreglering enligt direktiv 2002/21/EG (nedan kallad ”rekommendationen”), göra analyser av de definierade marknaderna i enlighet med kommissionens riktlinjer för marknadsanalyser och bedömning av betydande marknadsinflytande i enlighet med gemenskapens regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (9) samt avgöra vilka operatörer som har betydande marknadsinflytande och ålägga dem förhandsskyldigheter. |
| --- | --- |

(5)

2002 års regelverk för elektronisk kommunikation bygger på principen att lagstadgade förhandsskyldigheter endast bör införas om konkurrensen inte är effektiv och det föreskrivs att de nationella regleringsmyndigheterna regelbundet skall granska marknaden och göra en bedömning av befintliga skyldigheter, vilket kan leda till att operatörer med betydande marknadsinflytande åläggs förhandsskyldigheter. Detta förfarande inbegriper att definiera relevanta marknader i enlighet med kommissionens rekommendation (8) om relevanta produkt- och tjänstemarknader inom området elektronisk kommunikation vilka kan komma i fråga för förhandsreglering enligt direktiv 2002/21/EG (nedan kallad ”rekommendationen”), göra analyser av de definierade marknaderna i enlighet med kommissionens riktlinjer för marknadsanalyser och bedömning av betydande marknadsinflytande i enlighet med gemenskapens regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (9) samt avgöra vilka operatörer som har betydande marknadsinflytande och ålägga dem förhandsskyldigheter.

| (6) | Enligt rekommendationen är den nationella grossistmarknaden för tillhandahållande av internationell roaming i allmänna mobiltelefonnät en sådan relevant marknad som kan bli föremål för förhandsreglering. De analyser som de nationella regleringsmyndigheterna utfört, var och en för sig och inom ramen för Europeiska gruppen av regleringsmyndigheter, beträffande de nationella grossistmarknaderna för tillhandahållande av internationell roaming har emellertid visat att inte någon nationell regleringsmyndighet ännu har lyckats komma till rätta med de höga grossisttaxorna för roaming inom hela gemenskapen, eftersom det är svårt att avgöra vilka företag som har betydande marknadsinflytande med tanke på de särskilda omständigheterna för internationell roaming, till exempel att den är gränsöverskridande. |
| --- | --- |

(6)

Enligt rekommendationen är den nationella grossistmarknaden för tillhandahållande av internationell roaming i allmänna mobiltelefonnät en sådan relevant marknad som kan bli föremål för förhandsreglering. De analyser som de nationella regleringsmyndigheterna utfört, var och en för sig och inom ramen för Europeiska gruppen av regleringsmyndigheter, beträffande de nationella grossistmarknaderna för tillhandahållande av internationell roaming har emellertid visat att inte någon nationell regleringsmyndighet ännu har lyckats komma till rätta med de höga grossisttaxorna för roaming inom hela gemenskapen, eftersom det är svårt att avgöra vilka företag som har betydande marknadsinflytande med tanke på de särskilda omständigheterna för internationell roaming, till exempel att den är gränsöverskridande.

| (7) | När det gäller tillhandahållandet av internationella roamingtjänster till slutkunder pekar rekommendationen inte ut någon slutkundsmarknad för internationell roaming som en relevant marknad, vilket bl.a. beror på att slutkunden inte köper dessa tjänster separat, utan får dem i ett paket tillsammans med andra tjänster som hemmaleverantören erbjuder. |
| --- | --- |

(7)

När det gäller tillhandahållandet av internationella roamingtjänster till slutkunder pekar rekommendationen inte ut någon slutkundsmarknad för internationell roaming som en relevant marknad, vilket bl.a. beror på att slutkunden inte köper dessa tjänster separat, utan får dem i ett paket tillsammans med andra tjänster som hemmaleverantören erbjuder.

| (8) | De nationella regleringsmyndigheter som har ansvaret för att bevaka och främja intressena för de mobilkunder som normalt bor inom deras territorium har dessutom inte möjlighet att påverka den värdnätsoperatör som slutkunden är beroende av för att kunna använda internationella roamingtjänster, eftersom denna operatör finns i en annan medlemsstat. Detta hinder skulle också kunna minska effekten av de åtgärder som en medlemsstat vidtar på grundval av dess resterande behörighet att anta bestämmelser på konsumentskyddsområdet. |
| --- | --- |

(8)

De nationella regleringsmyndigheter som har ansvaret för att bevaka och främja intressena för de mobilkunder som normalt bor inom deras territorium har dessutom inte möjlighet att påverka den värdnätsoperatör som slutkunden är beroende av för att kunna använda internationella roamingtjänster, eftersom denna operatör finns i en annan medlemsstat. Detta hinder skulle också kunna minska effekten av de åtgärder som en medlemsstat vidtar på grundval av dess resterande behörighet att anta bestämmelser på konsumentskyddsområdet.

| (9) | Medlemsstaterna står följaktligen under tryck att ta itu med avgiftsnivån för internationell roaming, men de möjligheter som de nationella regleringsmyndigheterna har att förhandsreglera med stöd av 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation har visat sig vara otillräckliga för att dessa myndigheter i konsumenternas intressen skall kunna agera kraftfullt på detta särskilda område. |
| --- | --- |

(9)

Medlemsstaterna står följaktligen under tryck att ta itu med avgiftsnivån för internationell roaming, men de möjligheter som de nationella regleringsmyndigheterna har att förhandsreglera med stöd av 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation har visat sig vara otillräckliga för att dessa myndigheter i konsumenternas intressen skall kunna agera kraftfullt på detta särskilda område.

| (10) | I sin resolution om EU:s lagstiftning och marknader på området för elektronisk kommunikation 2004 (10) uppmanade Europaparlamentet kommissionen att utveckla nya initiativ för att sänka de höga kostnaderna för gränsöverskridande mobiltelefontrafik och Europeiska rådet konstaterade vid mötet den 23-24 mars 2006 att en mer fokuserad, effektiv och integrerad politik för informations- och kommunikationsteknik både på europeisk och nationell nivå är nödvändig för att den nya Lissabonstrategins mål för ekonomisk tillväxt och produktivitet skall kunna uppnås och noterade i det sammanhanget att sänkta roamingavgifter är viktiga för konkurrenskraften. |
| --- | --- |

(10)

I sin resolution om EU:s lagstiftning och marknader på området för elektronisk kommunikation 2004 (10) uppmanade Europaparlamentet kommissionen att utveckla nya initiativ för att sänka de höga kostnaderna för gränsöverskridande mobiltelefontrafik och Europeiska rådet konstaterade vid mötet den 23-24 mars 2006 att en mer fokuserad, effektiv och integrerad politik för informations- och kommunikationsteknik både på europeisk och nationell nivå är nödvändig för att den nya Lissabonstrategins mål för ekonomisk tillväxt och produktivitet skall kunna uppnås och noterade i det sammanhanget att sänkta roamingavgifter är viktiga för konkurrenskraften.

| (11) | 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation syftade, på grundval av rådande överväganden vid den tidpunkten, till att undanröja alla handelshinder mellan medlemsstaterna på det område som harmoniserades genom regelverket, bland annat åtgärder som påverkar roamingavgifterna. Detta bör dock inte förhindra en anpassning av harmoniserade bestämmelser i takt med andra överväganden så att konsumentskyddet stärks på ett verkningsfullare sätt, samtidigt som villkoren för den inre marknadens funktion förbättras. |
| --- | --- |

(11)

2002 års regelverk för elektronisk kommunikation syftade, på grundval av rådande överväganden vid den tidpunkten, till att undanröja alla handelshinder mellan medlemsstaterna på det område som harmoniserades genom regelverket, bland annat åtgärder som påverkar roamingavgifterna. Detta bör dock inte förhindra en anpassning av harmoniserade bestämmelser i takt med andra överväganden så att konsumentskyddet stärks på ett verkningsfullare sätt, samtidigt som villkoren för den inre marknadens funktion förbättras.

| (12) | 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation, särskilt ramdirektivet, bör därför ändras för att göra det möjligt att avvika från annars gällande bestämmelser, nämligen att priserna för erbjudna tjänster bör fastställas genom affärsavtal om det inte finns någon operatör med betydande marknadsinflytande och på detta sätt anpassa införandet av kompletterande lagstadgade skyldigheter som avspeglar de speciella särdrag som roamingtjänster inom hela gemenskapen har. |
| --- | --- |

(12)

2002 års regelverk för elektronisk kommunikation, särskilt ramdirektivet, bör därför ändras för att göra det möjligt att avvika från annars gällande bestämmelser, nämligen att priserna för erbjudna tjänster bör fastställas genom affärsavtal om det inte finns någon operatör med betydande marknadsinflytande och på detta sätt anpassa införandet av kompletterande lagstadgade skyldigheter som avspeglar de speciella särdrag som roamingtjänster inom hela gemenskapen har.

| (13) | Grossist- och slutkundsledet på roamingmarknaden har mycket speciella egenskaper som motiverar exceptionella åtgärder som går utöver de mekanismer som annars finns att tillgå inom ramen för 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation. |
| --- | --- |

(13)

Grossist- och slutkundsledet på roamingmarknaden har mycket speciella egenskaper som motiverar exceptionella åtgärder som går utöver de mekanismer som annars finns att tillgå inom ramen för 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation.

| (14) | Lagstadgade skyldigheter bör införas i både grossist- och slutkundsledet för att skydda roamingkundernas intressen, eftersom det har visat sig att prissänkningar i grossistledet för roamingtjänster inom hela gemenskapen inte alltid avspeglas genom lägre priser i slutkundsledet, eftersom det har saknats incitament för detta. En åtgärd som innebär att nivån på slutkundspriserna sänks, utan att ta itu med de kostnader som grossisterna har för att tillhandahålla dessa tjänster, riskerar å andra sidan att störa roamingmarknadens smidiga funktion inom hela gemenskapen. |
| --- | --- |

(14)

Lagstadgade skyldigheter bör införas i både grossist- och slutkundsledet för att skydda roamingkundernas intressen, eftersom det har visat sig att prissänkningar i grossistledet för roamingtjänster inom hela gemenskapen inte alltid avspeglas genom lägre priser i slutkundsledet, eftersom det har saknats incitament för detta. En åtgärd som innebär att nivån på slutkundspriserna sänks, utan att ta itu med de kostnader som grossisterna har för att tillhandahålla dessa tjänster, riskerar å andra sidan att störa roamingmarknadens smidiga funktion inom hela gemenskapen.

| (15) | Dessa lagstadgade skyldigheter bör träda i kraft så snart som möjligt och vara direkt tillämpliga i alla medlemsstater och ge de berörda operatörerna rimlig tid för att anpassa sina priser och sitt tjänsteutbud för att garantera fullgörande av skyldigheterna. |
| --- | --- |

(15)

Dessa lagstadgade skyldigheter bör träda i kraft så snart som möjligt och vara direkt tillämpliga i alla medlemsstater och ge de berörda operatörerna rimlig tid för att anpassa sina priser och sitt tjänsteutbud för att garantera fullgörande av skyldigheterna.

| (16) | En gemensam metod bör införas så att användare av allmänna markbundna mobiltelefonnät under resor i gemenskapen inte skall behöva betala orimligt höga priser för roamingtjänster inom hela gemenskapen när han eller hon ringer eller tar emot rösttelefonisamtal och på så sätt uppnås en hög nivå av konsumentskydd samtidigt som konkurrensen mellan mobiloperatörerna bevaras och såväl incitament för innovation som konsumenternas fria val kvarstår. Med tanke på att de berörda tjänsterna är gränsöverskridande behövs denna gemensamma metod, så att mobiloperatörerna kan vara verksamma inom ett enda enhetligt regelverk grundat på objektiva kriterier. |
| --- | --- |

(16)

En gemensam metod bör införas så att användare av allmänna markbundna mobiltelefonnät under resor i gemenskapen inte skall behöva betala orimligt höga priser för roamingtjänster inom hela gemenskapen när han eller hon ringer eller tar emot rösttelefonisamtal och på så sätt uppnås en hög nivå av konsumentskydd samtidigt som konkurrensen mellan mobiloperatörerna bevaras och såväl incitament för innovation som konsumenternas fria val kvarstår. Med tanke på att de berörda tjänsterna är gränsöverskridande behövs denna gemensamma metod, så att mobiloperatörerna kan vara verksamma inom ett enda enhetligt regelverk grundat på objektiva kriterier.

| (17) | Den mest verkningsfulla och proportionella metoden för att reglera prisnivån för att ringa och ta emot roamingsamtal inom gemenskapen är att på gemenskapsnivå fastställa en högsta genomsnittlig minutavgift för grossistledet och begränsa avgifterna i slutkundsledet genom att införa en eurotaxa. Den genomsnittliga grossistavgiften bör under en angiven period gälla mellan två operatörer inom gemenskapen, oberoende av vilka de är. |
| --- | --- |

(17)

Den mest verkningsfulla och proportionella metoden för att reglera prisnivån för att ringa och ta emot roamingsamtal inom gemenskapen är att på gemenskapsnivå fastställa en högsta genomsnittlig minutavgift för grossistledet och begränsa avgifterna i slutkundsledet genom att införa en eurotaxa. Den genomsnittliga grossistavgiften bör under en angiven period gälla mellan två operatörer inom gemenskapen, oberoende av vilka de är.

| (18) | Eurotaxan bör fastställas på en nivå som garanterar operatörerna en tillräcklig marginal och uppmuntrar konkurrenskraftiga roamingerbjudanden till lägre taxor. Operatörerna bör kostnadsfritt och på ett tydligt och klart sätt aktivt erbjuda alla sina roamingkunder en eurotaxa. |
| --- | --- |

(18)

Eurotaxan bör fastställas på en nivå som garanterar operatörerna en tillräcklig marginal och uppmuntrar konkurrenskraftiga roamingerbjudanden till lägre taxor. Operatörerna bör kostnadsfritt och på ett tydligt och klart sätt aktivt erbjuda alla sina roamingkunder en eurotaxa.

| (19) | Regleringsmetoden bör säkerställa att slutkundsavgiften för roaming inom hela gemenskapen på ett skäligare sätt avspeglar de underliggande kostnaderna för tillhandahållande av tjänsterna än vad som hittills varit fallet. Den högsta eurotaxa som kan erbjudas roamingkunder bör därför avspegla en rimlig marginal i förhållande till grossistledet för att tillhandahålla roamingtjänsten, samtidigt som operatörerna tillåts att fortsätta att konkurrera genom att variera sitt utbud och anpassa prisstrukturen till marknadsförhållanden och konsumenternas preferenser. Denna regleringsmetod bör inte tillämpas på mervärdestjänster. |
| --- | --- |

(19)

Regleringsmetoden bör säkerställa att slutkundsavgiften för roaming inom hela gemenskapen på ett skäligare sätt avspeglar de underliggande kostnaderna för tillhandahållande av tjänsterna än vad som hittills varit fallet. Den högsta eurotaxa som kan erbjudas roamingkunder bör därför avspegla en rimlig marginal i förhållande till grossistledet för att tillhandahålla roamingtjänsten, samtidigt som operatörerna tillåts att fortsätta att konkurrera genom att variera sitt utbud och anpassa prisstrukturen till marknadsförhållanden och konsumenternas preferenser. Denna regleringsmetod bör inte tillämpas på mervärdestjänster.

| (20) | Denna regleringsmetod bör vara lätt att genomföra och övervaka, så att den administrativa bördan blir så liten som möjlig, både för de aktörer som påverkas av de uppställda kraven och för de nationella regleringsmyndigheter som skall övervaka metoden och se till att den efterlevs. Den bör också vara klar och tydlig och direkt begriplig för samtliga mobilkunder i gemenskapen. Dessutom bör den vara tillförlitlig och förutsägbar för operatörer som tillhandahåller roamingtjänster i grossist- och slutkundsledet. Nivån uttryckt i pengar för den högsta minutavgiften i grossist- och slutkundsledet bör därför anges i denna förordning. |
| --- | --- |

(20)

Denna regleringsmetod bör vara lätt att genomföra och övervaka, så att den administrativa bördan blir så liten som möjlig, både för de aktörer som påverkas av de uppställda kraven och för de nationella regleringsmyndigheter som skall övervaka metoden och se till att den efterlevs. Den bör också vara klar och tydlig och direkt begriplig för samtliga mobilkunder i gemenskapen. Dessutom bör den vara tillförlitlig och förutsägbar för operatörer som tillhandahåller roamingtjänster i grossist- och slutkundsledet. Nivån uttryckt i pengar för den högsta minutavgiften i grossist- och slutkundsledet bör därför anges i denna förordning.

| (21) | Den högsta angivna genomsnittliga minutavgiften i grossistledet bör beakta de olika element som ingår i ett roamingsamtal inom hela gemenskapen, särskilt kostnaden för originering och terminering av samtal via mobila nät, och inklusive indirekta kostnader samt kostnader för signalering och transitering. Det lämpligaste riktmärket för originering och terminering av samtal är den genomsnittliga mobiltermineringstaxan för mobilnätsoperatörer i gemenskapen, beräknad på grundval av information från de nationella regleringsmyndigheterna och offentliggjord av kommissionen. Vid fastställandet av den högsta genomsnittliga minutavgift som föreskrivs i denna förordning bör man därför beakta den genomsnittliga mobiltermineringstaxan, som anger ett riktmärke för de berörda kostnaderna. Den högsta genomsnittliga minuttaxan i grossistledet bör sänkas årligen i syfte att beakta sänkningar av mobiltermineringstaxorna som de nationella regleringsmyndigheterna emellanåt beslutar om. |
| --- | --- |

(21)

Den högsta angivna genomsnittliga minutavgiften i grossistledet bör beakta de olika element som ingår i ett roamingsamtal inom hela gemenskapen, särskilt kostnaden för originering och terminering av samtal via mobila nät, och inklusive indirekta kostnader samt kostnader för signalering och transitering. Det lämpligaste riktmärket för originering och terminering av samtal är den genomsnittliga mobiltermineringstaxan för mobilnätsoperatörer i gemenskapen, beräknad på grundval av information från de nationella regleringsmyndigheterna och offentliggjord av kommissionen. Vid fastställandet av den högsta genomsnittliga minutavgift som föreskrivs i denna förordning bör man därför beakta den genomsnittliga mobiltermineringstaxan, som anger ett riktmärke för de berörda kostnaderna. Den högsta genomsnittliga minuttaxan i grossistledet bör sänkas årligen i syfte att beakta sänkningar av mobiltermineringstaxorna som de nationella regleringsmyndigheterna emellanåt beslutar om.

| (22) | Roamingkunderna bör genom den eurotaxa som är tillämplig för slutkunden försäkras om att de inte får betala ett orimligt högt pris för att ringa eller ta emot ett reglerat roamingsamtal, samtidigt som hemmaoperatörerna kan hålla en tillräcklig vinstmarginal för att differentiera de produkter de erbjuder kunderna. |
| --- | --- |

(22)

Roamingkunderna bör genom den eurotaxa som är tillämplig för slutkunden försäkras om att de inte får betala ett orimligt högt pris för att ringa eller ta emot ett reglerat roamingsamtal, samtidigt som hemmaoperatörerna kan hålla en tillräcklig vinstmarginal för att differentiera de produkter de erbjuder kunderna.

| (23) | Varje konsument bör ha möjlighet att utan tilläggsavgifter eller förhandsvillkor välja en enkel roamingtaxa som inte överstiger de reglerade taxorna. En rimlig marginal mellan kostnaderna i grossistledet och priserna i slutkundsledet bör garantera operatörerna täckning för samtliga specifika roamingkostnader i slutkundsledet, inklusive en rimlig andel av marknadsföringskostnaderna och subventionering av telefonapparater, samtidigt som tillräckligt mycket bör återstå för att ge dem en rimlig vinst. En eurotaxa utgör ett lämpligt medel för att ge både konsumenten skydd och operatören flexibilitet. I linje med nivån i grossistledet bör eurotaxans högsta tillåtna nivåer sänkas årligen. |
| --- | --- |

(23)

Varje konsument bör ha möjlighet att utan tilläggsavgifter eller förhandsvillkor välja en enkel roamingtaxa som inte överstiger de reglerade taxorna. En rimlig marginal mellan kostnaderna i grossistledet och priserna i slutkundsledet bör garantera operatörerna täckning för samtliga specifika roamingkostnader i slutkundsledet, inklusive en rimlig andel av marknadsföringskostnaderna och subventionering av telefonapparater, samtidigt som tillräckligt mycket bör återstå för att ge dem en rimlig vinst. En eurotaxa utgör ett lämpligt medel för att ge både konsumenten skydd och operatören flexibilitet. I linje med nivån i grossistledet bör eurotaxans högsta tillåtna nivåer sänkas årligen.

| (24) | Nya roamingkunder bör få fullständig information om utbudet av roamingtaxor inom gemenskapen, inklusive de taxor som överensstämmer med eurotaxan. Befintliga roamingkunder bör få möjlighet att inom en viss tid välja en ny taxa som överensstämmer med eurotaxan eller någon annan roamingtaxa. När det gäller befintliga roamingkunder som inte har gjort ett eget val inom denna tidsram är det lämpligt att skilja mellan dem som redan hade valt en särskild roamingtaxa eller -paket innan denna förordning trädde i kraft och dem som inte hade gjort något val. Den senare kategorin bör automatiskt tilldelas en taxa som överensstämmer med denna förordning. Roamingkunder som redan åtnjuter särskilda roamingtaxor eller -paket som passar deras individuella krav och som de har valt utifrån detta bör få behålla sin förvalda taxa eller sitt paket om de, efter att ha blivit påminda om sina befintliga taxevillkor, inte meddelar ett val inom den berörda tidsramen. Sådana särskilda roamingtaxor eller -paket kan bland annat omfatta fasta roamingtaxor, icke-offentliga taxor, taxor med fasta tilläggsavgifter för roaming, taxor med minutavgifter som är lägre än den högsta eurotaxan, eller taxor med öppningsavgifter. |
| --- | --- |

(24)

Nya roamingkunder bör få fullständig information om utbudet av roamingtaxor inom gemenskapen, inklusive de taxor som överensstämmer med eurotaxan. Befintliga roamingkunder bör få möjlighet att inom en viss tid välja en ny taxa som överensstämmer med eurotaxan eller någon annan roamingtaxa. När det gäller befintliga roamingkunder som inte har gjort ett eget val inom denna tidsram är det lämpligt att skilja mellan dem som redan hade valt en särskild roamingtaxa eller -paket innan denna förordning trädde i kraft och dem som inte hade gjort något val. Den senare kategorin bör automatiskt tilldelas en taxa som överensstämmer med denna förordning. Roamingkunder som redan åtnjuter särskilda roamingtaxor eller -paket som passar deras individuella krav och som de har valt utifrån detta bör få behålla sin förvalda taxa eller sitt paket om de, efter att ha blivit påminda om sina befintliga taxevillkor, inte meddelar ett val inom den berörda tidsramen. Sådana särskilda roamingtaxor eller -paket kan bland annat omfatta fasta roamingtaxor, icke-offentliga taxor, taxor med fasta tilläggsavgifter för roaming, taxor med minutavgifter som är lägre än den högsta eurotaxan, eller taxor med öppningsavgifter.

| (25) | Leverantörer av roamingtjänster till slutkunder inom hela gemenskapen bör ges en övergångsperiod för att anpassa sina priser till de gränser som fastställs i denna förordning. |
| --- | --- |

(25)

Leverantörer av roamingtjänster till slutkunder inom hela gemenskapen bör ges en övergångsperiod för att anpassa sina priser till de gränser som fastställs i denna förordning.

| (26) | På samma sätt bör de grossister som tillhandahåller roamingtjänster inom hela gemenskapen ges en övergångsperiod för att anpassa sig till de gränser som fastställs i denna förordning. |
| --- | --- |

(26)

På samma sätt bör de grossister som tillhandahåller roamingtjänster inom hela gemenskapen ges en övergångsperiod för att anpassa sig till de gränser som fastställs i denna förordning.

| (27) | Eftersom det i denna förordning fastställs att de direktiv som tillsammans utgör 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation inte påverkar tillämpningen av särskilda åtgärder som antas för reglering av roamingavgifter för mobila rösttelefonisamtal inom hela gemenskapen och eftersom leverantörer av roamingtjänster inom hela gemenskapen i enlighet med denna förordning kan komma att tvingas att anpassa sina roamingtaxor i slutkundsledet till kraven i denna förordning, bör dessa anpassningar inte medföra att mobilkunder får rätt, enligt nationell lagstiftning som införlivar 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation, att säga upp sina avtal. |
| --- | --- |

(27)

Eftersom det i denna förordning fastställs att de direktiv som tillsammans utgör 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation inte påverkar tillämpningen av särskilda åtgärder som antas för reglering av roamingavgifter för mobila rösttelefonisamtal inom hela gemenskapen och eftersom leverantörer av roamingtjänster inom hela gemenskapen i enlighet med denna förordning kan komma att tvingas att anpassa sina roamingtaxor i slutkundsledet till kraven i denna förordning, bör dessa anpassningar inte medföra att mobilkunder får rätt, enligt nationell lagstiftning som införlivar 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation, att säga upp sina avtal.

| (28) | Denna förordning bör inte hindra innovativa erbjudanden till konsumenter vilka är fördelaktigare än den högsta eurotaxa som anges i denna förordning, utan den bör snarare främja innovativa erbjudanden till roamingkunder om lägre taxor. Denna förordning innebär inte ett krav på att roamingtaxor måste återinföras i de fall då de helt har avskaffats eller att befintliga roamingtaxor höjs till de gränser som anges i förordningen. |
| --- | --- |

(28)

Denna förordning bör inte hindra innovativa erbjudanden till konsumenter vilka är fördelaktigare än den högsta eurotaxa som anges i denna förordning, utan den bör snarare främja innovativa erbjudanden till roamingkunder om lägre taxor. Denna förordning innebär inte ett krav på att roamingtaxor måste återinföras i de fall då de helt har avskaffats eller att befintliga roamingtaxor höjs till de gränser som anges i förordningen.

| (29) | Hemmaleverantörerna kan erbjuda en rimlig fast taxa per månad som inkluderar allt och för vilken det inte gäller några avgiftsbegränsningar. Den fasta taxan kan omfatta röst- och/eller datakommunikationstjänster (inbegripet textmeddelande (sms) och multimediameddelande (mms)) vid roaming inom gemenskapen. |
| --- | --- |

(29)

Hemmaleverantörerna kan erbjuda en rimlig fast taxa per månad som inkluderar allt och för vilken det inte gäller några avgiftsbegränsningar. Den fasta taxan kan omfatta röst- och/eller datakommunikationstjänster (inbegripet textmeddelande (sms) och multimediameddelande (mms)) vid roaming inom gemenskapen.

| (30) | För att garantera att alla användare av mobil rösttelefoni kan dra nytta av denna förordning bör prissättningskraven för slutkunder gälla oavsett om roamingkunden har ett kontantkort eller ett abonnemang hos hemmaleverantören och oavsett om hemmaleverantören har ett eget nät, är en mobil virtuell nätoperatör eller är återförsäljare av mobila rösttelefonitjänster. |
| --- | --- |

(30)

För att garantera att alla användare av mobil rösttelefoni kan dra nytta av denna förordning bör prissättningskraven för slutkunder gälla oavsett om roamingkunden har ett kontantkort eller ett abonnemang hos hemmaleverantören och oavsett om hemmaleverantören har ett eget nät, är en mobil virtuell nätoperatör eller är återförsäljare av mobila rösttelefonitjänster.

| (31) | Om leverantörer av mobiltelefonitjänster i gemenskapen anser att fördelarna för deras kunder med samverkan mellan tjänster och med att slutanvändarna kan nå varandra äventyras av att deras roamingarrangemang med mobilnätsoperatörer i andra medlemsstater upphör eller riskerar att upphöra, eller av att de inte kan erbjuda sina kunder tjänster i en annan medlemsstat på grund av de inte har något avtal med minst en nätleverantör i grossistledet, bör de nationella regleringsmyndigheterna vid behov utnyttja sina befogenheter enligt artikel 5 i tillträdesdirektivet för att trygga fullgott tillträde och fullgod samtrafik i syfte att säkra att slutanvändarna kan nå varandra och samverkan mellan tjänster, med beaktande av målen i artikel 8 i ramdirektivet, särskilt inrättandet av en fullt fungerande inre marknad för elektroniska kommunikationstjänster. |
| --- | --- |

(31)

Om leverantörer av mobiltelefonitjänster i gemenskapen anser att fördelarna för deras kunder med samverkan mellan tjänster och med att slutanvändarna kan nå varandra äventyras av att deras roamingarrangemang med mobilnätsoperatörer i andra medlemsstater upphör eller riskerar att upphöra, eller av att de inte kan erbjuda sina kunder tjänster i en annan medlemsstat på grund av de inte har något avtal med minst en nätleverantör i grossistledet, bör de nationella regleringsmyndigheterna vid behov utnyttja sina befogenheter enligt artikel 5 i tillträdesdirektivet för att trygga fullgott tillträde och fullgod samtrafik i syfte att säkra att slutanvändarna kan nå varandra och samverkan mellan tjänster, med beaktande av målen i artikel 8 i ramdirektivet, särskilt inrättandet av en fullt fungerande inre marknad för elektroniska kommunikationstjänster.

| (32) | För att förbättra insynen beträffande priserna i slutkundsledet för ringda och mottagna reglerade roamingsamtal i gemenskapen, och för att roamingkunderna lättare skall kunna avgöra hur de skall använda sina mobiltelefoner när de är utomlands, bör leverantörer av mobiltelefonitjänster göra det möjligt för roamingkunderna att på ett enkelt sätt få kostnadsfri information om gällande roamingavgifter när de ringer eller tar emot rösttelefonisamtal i en medlemsstat de besöker. Dessutom bör leverantörerna på begäran kostnadsfritt ge sina kunder ytterligare information om minutavgiften eller avgiften per enhet (inklusive moms) för att ringa eller ta emot rösttelefonisamtal samt för att skicka och ta emot sms och mms och andra datakommunikationstjänster i den besökta medlemsstaten. |
| --- | --- |

(32)

För att förbättra insynen beträffande priserna i slutkundsledet för ringda och mottagna reglerade roamingsamtal i gemenskapen, och för att roamingkunderna lättare skall kunna avgöra hur de skall använda sina mobiltelefoner när de är utomlands, bör leverantörer av mobiltelefonitjänster göra det möjligt för roamingkunderna att på ett enkelt sätt få kostnadsfri information om gällande roamingavgifter när de ringer eller tar emot rösttelefonisamtal i en medlemsstat de besöker. Dessutom bör leverantörerna på begäran kostnadsfritt ge sina kunder ytterligare information om minutavgiften eller avgiften per enhet (inklusive moms) för att ringa eller ta emot rösttelefonisamtal samt för att skicka och ta emot sms och mms och andra datakommunikationstjänster i den besökta medlemsstaten.

| (33) | Kraven på insyn innebär även att leverantörerna måste lämna information om roamingavgifter, särskilt om eurotaxan och den heltäckande fasta taxan, om de erbjuder en sådan, när abonnemang tecknas och varje gång roamingtaxorna ändras. Hemmaleverantörerna bör tillhandahålla information om roamingtaxor på lämpligt sätt, till exempel via räkningar, internet, tv-reklam eller direkta postförsändelser. Hemmaleverantörerna bör också se till att alla deras roamingkunder är medvetna om att det finns reglerade taxor och bör skicka tydlig och objektiv information till dessa kunder, i vilken villkoren för eurotaxan och rätten att byta till eller från eurotaxan beskrivs. |
| --- | --- |

(33)

Kraven på insyn innebär även att leverantörerna måste lämna information om roamingavgifter, särskilt om eurotaxan och den heltäckande fasta taxan, om de erbjuder en sådan, när abonnemang tecknas och varje gång roamingtaxorna ändras. Hemmaleverantörerna bör tillhandahålla information om roamingtaxor på lämpligt sätt, till exempel via räkningar, internet, tv-reklam eller direkta postförsändelser. Hemmaleverantörerna bör också se till att alla deras roamingkunder är medvetna om att det finns reglerade taxor och bör skicka tydlig och objektiv information till dessa kunder, i vilken villkoren för eurotaxan och rätten att byta till eller från eurotaxan beskrivs.

| (34) | De nationella regleringsmyndigheter som har ansvaret för att utföra de uppgifter som följer av 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation bör ha de befogenheter som behövs för att inom sina territorier övervaka de skyldigheter som anges i denna förordning och se till att de iakttas. De bör också övervaka utvecklingen av priserna för röst- och datatjänster för mobilkunder vid roaming inom gemenskapen, inbegripet, i lämpliga fall, de särskilda kostnaderna för roamingsamtal som görs och tas emot i gemenskapens yttersta randområden, och behovet av att se till att dessa kostnader kan täckas på ett tillfredsställande sätt på grossistmarknaden samt att trafikstyrningsteknik inte används för att begränsa valmöjligheterna till nackdel för kunderna. De bör också se till att berörda parter får tillgång till aktuell information om tillämpningen av förordningen och offentliggöra resultaten av denna övervakning var sjätte månad. Information bör delas upp på företagskunder, kunder med kontantkort och kunder med abonnemang. |
| --- | --- |

(34)

De nationella regleringsmyndigheter som har ansvaret för att utföra de uppgifter som följer av 2002 års regelverk för elektronisk kommunikation bör ha de befogenheter som behövs för att inom sina territorier övervaka de skyldigheter som anges i denna förordning och se till att de iakttas. De bör också övervaka utvecklingen av priserna för röst- och datatjänster för mobilkunder vid roaming inom gemenskapen, inbegripet, i lämpliga fall, de särskilda kostnaderna för roamingsamtal som görs och tas emot i gemenskapens yttersta randområden, och behovet av att se till att dessa kostnader kan täckas på ett tillfredsställande sätt på grossistmarknaden samt att trafikstyrningsteknik inte används för att begränsa valmöjligheterna till nackdel för kunderna. De bör också se till att berörda parter får tillgång till aktuell information om tillämpningen av förordningen och offentliggöra resultaten av denna övervakning var sjätte månad. Information bör delas upp på företagskunder, kunder med kontantkort och kunder med abonnemang.

| (35) | Nationell roaming i gemenskapens yttersta randområden, där andra mobiltelefonilicenser gäller än i övriga delar av det nationella territoriet, skulle kunna gynnas av sänkta taxor motsvarande dem som tillämpas på resten av gemenskapens roamingmarknad. Tillämpningen av denna förordning bör inte leda till mindre förmånlig prissättning för kunder som använder roamingtjänster inom ett och samma land än för dem som använder roamingtjänster inom hela gemenskapen. De nationella myndigheterna kan i detta syfte vidta ytterligare åtgärder som är förenliga med gemenskapslagstiftningen. |
| --- | --- |

(35)

Nationell roaming i gemenskapens yttersta randområden, där andra mobiltelefonilicenser gäller än i övriga delar av det nationella territoriet, skulle kunna gynnas av sänkta taxor motsvarande dem som tillämpas på resten av gemenskapens roamingmarknad. Tillämpningen av denna förordning bör inte leda till mindre förmånlig prissättning för kunder som använder roamingtjänster inom ett och samma land än för dem som använder roamingtjänster inom hela gemenskapen. De nationella myndigheterna kan i detta syfte vidta ytterligare åtgärder som är förenliga med gemenskapslagstiftningen.

| (36) | Mot bakgrund av att, utöver rösttelefoni, nya mobila datakommunikationstjänster vinner allt mer terräng bör denna förordning möjliggöra övervakning av utvecklingen på marknaden av även dessa tjänster. Kommissionen bör därför också övervaka marknaden för datakommunikationstjänster vid roaming, inbegripet sms och mms. |
| --- | --- |

(36)

Mot bakgrund av att, utöver rösttelefoni, nya mobila datakommunikationstjänster vinner allt mer terräng bör denna förordning möjliggöra övervakning av utvecklingen på marknaden av även dessa tjänster. Kommissionen bör därför också övervaka marknaden för datakommunikationstjänster vid roaming, inbegripet sms och mms.

| (37) | Medlemsstaterna bör införa ett sanktionssystem som kan tillämpas vid överträdelse av denna förordning. |
| --- | --- |

(37)

Medlemsstaterna bör införa ett sanktionssystem som kan tillämpas vid överträdelse av denna förordning.

| (38) | Eftersom målen för denna förordning, nämligen att införa en gemensam metod för att säkerställa att användare av allmänna mobiltelefonnät under resor i gemenskapen inte betalar orimligt höga priser för roamingtjänster inom hela gemenskapen när de ringer eller tar emot rösttelefonisamtal och på så sätt uppnå en hög konsumentskyddsnivå, samtidigt som konkurrensen mellan mobiloperatörerna bevaras, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på ett säkert, enhetligt och snabbt sätt och de därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(38)

Eftersom målen för denna förordning, nämligen att införa en gemensam metod för att säkerställa att användare av allmänna mobiltelefonnät under resor i gemenskapen inte betalar orimligt höga priser för roamingtjänster inom hela gemenskapen när de ringer eller tar emot rösttelefonisamtal och på så sätt uppnå en hög konsumentskyddsnivå, samtidigt som konkurrensen mellan mobiloperatörerna bevaras, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på ett säkert, enhetligt och snabbt sätt och de därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (39) | Denna gemensamma metod bör fastställas för en begränsad period. Denna förordning kan mot bakgrund av en översyn som kommissionen skall genomföra utökas eller ändras. Kommissionen bör se över denna förordnings effektivitet och dess bidrag till genomförandet av regelverket och en välfungerande inre marknad samt undersöka denna förordnings inverkan på de mindre mobiltelefonileverantörerna i gemenskapen och deras ställning på marknaden för roaming inom hela gemenskapen, |
| --- | --- |

(39)

Denna gemensamma metod bör fastställas för en begränsad period. Denna förordning kan mot bakgrund av en översyn som kommissionen skall genomföra utökas eller ändras. Kommissionen bör se över denna förordnings effektivitet och dess bidrag till genomförandet av regelverket och en välfungerande inre marknad samt undersöka denna förordnings inverkan på de mindre mobiltelefonileverantörerna i gemenskapen och deras ställning på marknaden för roaming inom hela gemenskapen,

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1.   Genom denna förordning införs en gemensam metod för att se till att användare av allmänna mobiltelefonnät under resor inom gemenskapen inte betalar orimligt höga priser för roamingtjänster inom hela gemenskapen när de ringer eller tar emot samtal och metoden skall på så sätt bidra till en välfungerande inre marknad och samtidigt åstadkomma en hög konsumentskyddsnivå, säkerställa konkurrensen mellan mobiloperatörerna och bevara både incitament för innovation och konsumenternas fria val. Förordningen innehåller bestämmelser om vilka avgifter mobiloperatörer får ta ut för internationella roamingtjänster för rösttelefonisamtal som rings eller tas emot inom gemenskapen, och gäller både de avgifter som nätoperatörerna på grossistnivå tar ut av varandra och de avgifter som hemmaleverantörerna tar ut av slutkunden.

2.   Genom denna förordning införs det också bestämmelser som syftar till ökad insyn i priser och förbättrad tillgång till information om avgifter för användare av roamingtjänster inom hela gemenskapen.

3.   Denna förordning är en särskild åtgärd i den mening som avses i artikel 1.5 i ramdirektivet.

4.   De tak för avgifter som fastställs i denna förordning uttrycks i euro. När avgifter som omfattas av artiklarna 3 och 4 anges i andra valutor skall de första taken i enlighet med dessa artiklar fastställas i de valutorna genom att tillämpa de referensvalutakurser som gäller den 30 juni 2007 så som de offentliggjorts av Europeiska centralbanken i Europeiska unionens officiella tidning. Vid senare sänkningar av de tak som avses i artiklarna 3.2 och 4.2 skall de reviderade värdena fastställas genom tillämpning av de referensvalutakurser som har offentliggjorts en månad före den dag från och med vilken de reviderade värdena skall tillämpas.

Artikel 2

Definitioner

1.   I denna förordning skall definitionerna i artikel 2 i tillträdesdirektivet, artikel 2 i ramdirektivet och artikel 2 i direktivet om samhällsomfattande tjänster gälla.

2.   Utöver de definitioner som avses i punkt 1 gäller följande definitioner:

| a) | eurotaxa: varje taxa upp till den högsta avgiften enligt artikel 4 som en hemmaleverantör får ta ut för tillhandahållande av reglerade roamingsamtal i enlighet med den artikeln, |
| --- | --- |

a)

eurotaxa: varje taxa upp till den högsta avgiften enligt artikel 4 som en hemmaleverantör får ta ut för tillhandahållande av reglerade roamingsamtal i enlighet med den artikeln,

| b) | hemmaleverantör: ett företag som levererar markbundna allmänna mobiltelefonitjänster till en roamingkund, antingen via ett eget nät eller i egenskap av mobil virtuell nätoperatör eller återförsäljare, |
| --- | --- |

b)

hemmaleverantör: ett företag som levererar markbundna allmänna mobiltelefonitjänster till en roamingkund, antingen via ett eget nät eller i egenskap av mobil virtuell nätoperatör eller återförsäljare,

| c) | hemmanät: ett markbundet allmänt mobiltelefonnät i en medlemsstat via vilket en hemmaleverantör levererar markbundna allmänna mobiltelefonitjänster till en roamingkund, |
| --- | --- |

c)

hemmanät: ett markbundet allmänt mobiltelefonnät i en medlemsstat via vilket en hemmaleverantör levererar markbundna allmänna mobiltelefonitjänster till en roamingkund,

| d) | roaming inom hela gemenskapen: användning av en mobiltelefon eller annan typ av terminal av en roamingkund som befinner sig i en annan medlemsstat än den där hans hemmanät finns, för att ringa eller ta emot samtal inom gemenskapen, och detta möjliggörs genom en överenskommelse mellan hemma- och värdnätsoperatörerna, |
| --- | --- |

d)

roaming inom hela gemenskapen: användning av en mobiltelefon eller annan typ av terminal av en roamingkund som befinner sig i en annan medlemsstat än den där hans hemmanät finns, för att ringa eller ta emot samtal inom gemenskapen, och detta möjliggörs genom en överenskommelse mellan hemma- och värdnätsoperatörerna,

| e) | reglerat roamingsamtal: ett mobilt rösttelefonisamtal som en roamingkund ringer från ett värdnät och som tas emot på ett allmänt telefonnät inom gemenskapen eller som tas emot av en roamingkund och som rings från ett allmänt telefonnät inom gemenskapen och tas emot i ett värdnät, |
| --- | --- |

e)

reglerat roamingsamtal: ett mobilt rösttelefonisamtal som en roamingkund ringer från ett värdnät och som tas emot på ett allmänt telefonnät inom gemenskapen eller som tas emot av en roamingkund och som rings från ett allmänt telefonnät inom gemenskapen och tas emot i ett värdnät,

| f) | roamingkund: en kund hos en leverantör av markbundna allmänna mobiltelefonitjänster via ett markbundet allmänt mobilnät i gemenskapen, vars avtal eller överenskommelse med hemmaleverantören tillåter användning av en mobiltelefon eller annan typ av terminal för att ringa eller ta emot samtal via ett värdnät, och detta möjliggörs genom en överenskommelse mellan hemma- och värdnätsoperatörerna, |
| --- | --- |

f)

roamingkund: en kund hos en leverantör av markbundna allmänna mobiltelefonitjänster via ett markbundet allmänt mobilnät i gemenskapen, vars avtal eller överenskommelse med hemmaleverantören tillåter användning av en mobiltelefon eller annan typ av terminal för att ringa eller ta emot samtal via ett värdnät, och detta möjliggörs genom en överenskommelse mellan hemma- och värdnätsoperatörerna,

| g) | värdnät: ett markbundet allmänt mobiltelefonnät i en annan medlemsstat än den där hemmanätet finns, via vilket en roamingkund kan ringa eller ta emot mobiltelefonsamtal, och detta möjliggörs genom en överenskommelse med hemmanätsoperatören. |
| --- | --- |

g)

värdnät: ett markbundet allmänt mobiltelefonnät i en annan medlemsstat än den där hemmanätet finns, via vilket en roamingkund kan ringa eller ta emot mobiltelefonsamtal, och detta möjliggörs genom en överenskommelse med hemmanätsoperatören.

Artikel 3

Grossistavgifter för reglerade roamingsamtal

1.   Den genomsnittliga grossistavgiften, inbegripet bl.a. kostnader för originering, förmedling och terminering, som en värdnätsoperatör tar ut av en roamingkunds hemmaleverantör för ett reglerat roamingsamtal från ifrågavarande värdnät, får inte överstiga 0,30 EUR per minut.

2.   Denna genomsnittliga grossistavgift skall gälla mellan två operatörer, oavsett vilka de är, och beräknas för en tolvmånadersperiod eller den eventuella kortare period som återstår innan denna förordning upphör att gälla. Den högsta genomsnittliga grossistavgiften skall minska till 0,28 EUR och 0,26 EUR den 30 augusti 2008 respektive den 30 augusti 2009.

3.   Den genomsnittliga grossistavgift som avses i punkt 1 skall beräknas genom att den totala intäkten för roaming i grossistledet divideras med det totala antal roamingminuter i grossistledet som den berörda operatören sålt för tillhandahållande av roamingsamtal i grossistledet inom gemenskapen under den berörda perioden. Värdnätsoperatören skall ha rätt att särskilja mellan avgifter för hög- respektive lågtrafik.

Artikel 4

Slutkundsavgifter för reglerade roamingsamtal

1.   En hemmaleverantör skall på ett tydligt och öppet sätt tillhandahålla och aktivt erbjuda alla sina roamingkunder en eurotaxa i enlighet med punkt 2. Denna eurotaxa får inte vara förenad med ett åtföljande abonnemang eller andra fasta eller återkommande avgifter, men får kombineras med vilken annan slutkundstaxa som helst.

Hemmaleverantören skall då detta erbjudande görs påminna den roamingkund som före den 30 juni 2007 hade valt en särskild roamingtaxa eller ett särskilt roamingpaket, om de villkor som gäller för den taxan eller det paketet.

2.   Den slutkundsavgift (exklusive moms) för en eurotaxa som en hemmaleverantör får ta ut av sin roamingkund för ett reglerat roamingsamtal får variera för alla roamingsamtal men får inte överstiga 0,49 EUR per minut för ringda samtal eller 0,24 EUR för mottagna samtal. Pristaket för ringda samtal skall automatiskt sänkas till 0,46 EUR och 0,43 EUR och för mottagna samtal till 0,22 EUR och 0,19 EUR den 30 augusti 2008 respektive den 30 augusti 2009.

3.   Samtliga roamingkunder skall erbjudas en taxa enligt punkt 2.

Alla befintliga roamingkunder skall ges möjligheten att senast den 30 juli 2007 avsiktligt välja en eurotaxa eller en annan roamingtaxa och skall beviljas en tvåmånadersperiod för att meddela sin hemmaleverantör om detta val. Den begärda taxan skall aktiveras senast en månad efter det att hemmaleverantören mottagit kundens begäran.

Roamingkunder som inte har uttryckt något val inom denna tvåmånadersperiod skall automatiskt tillhandahållas en eurotaxa enligt punkt 2.

Roamingkunder som redan före den 30 juni 2007 hade gjort ett avsiktligt val av en annan särskild roamingtaxa eller ett annat särskilt roamingpaket än den roamingtaxa som de skulle ha tilldelats om inget sådant val hade gjorts, och som inte meddelar ett val i enlighet med denna punkt, skall emellertid behålla sin tidigare valda taxa eller sitt paket.

4.   Alla roamingkunder får, när som helst efter det att den process som fastställs i punkt 3 har avslutats, på begäran byta till eller från en eurotaxa. Varje sådant byte skall göras inom en arbetsdag efter det att begäran mottagits och skall vara kostnadsfritt och får inte medföra några villkor eller begränsningar för de befintliga delarna i abonnemanget. En hemmaleverantör får vänta med ett sådant byte tills den tidigare roamingtaxan har gällt under en specificerad minimiperiod som inte får överskrida tre månader.

Artikel 5

Tillämpning av artiklarna 3 och 6

1.   Artikel 3 skall tillämpas från och med den 30 augusti 2007.

2.   Artikel 6.1 och 6.2 skall tillämpas från och med den 30 september 2007.

Artikel 6

Öppenhet i fråga om slutkundsavgifter

1.   För att uppmärksamma en roamingkund på att han kommer att få betala en roamingavgift när han ringer eller tar emot ett samtal, skall varje hemmaleverantör, utom när kunden har meddelat sin hemmaleverantör om att han inte vill ha denna tjänst, via ett automatiskt meddelande till kunden när denne reser in i en annan medlemsstat än den där dennes hemmanät finns, utan oskäligt dröjsmål och kostnadsfritt ge denne grundläggande individuell prisinformation om de roamingavgifter (inklusive moms) som gäller för denne för att ringa och ta emot samtal i den besökta medlemsstaten.

Denna grundläggande individuella prisinformation skall inbegripa uppgifter om de högsta avgifter som kunden kan få betala i enlighet med sitt taxesystem för att ringa samtal inom det besökta landet och till den medlemsstat där dennes hemmanät finns, samt för att ta emot samtal. Den skall också inbegripa uppgifter om det gratisnummer som avses i punkt 2 för att erhålla mer detaljerad information.

En kund som har meddelat att han inte vill ha ett automatiskt meddelande skall ha rätt att när som helst och kostnadsfritt begära att hemmaleverantören tillhandahåller denna tjänst igen.

Hemmaleverantörerna skall automatiskt och kostnadsfritt tillhandahålla blinda eller synskadade kunder denna grundläggande individuella prisinformation via ett rösttelefonisamtal, om kunden så önskar.

2.   Utöver det som fastställs i punkt 1 skall kunder ha rätt att kostnadsfritt begära och få mer detaljerad individuell prisinformation om de roamingavgifter som gäller för rösttelefonisamtal, sms, mms och andra datakommunikationstjänster genom ett mobilt rösttelefonisamtal eller ett sms-meddelande. En sådan begäran skall ställas till ett gratisnummer som hemmaleverantören avdelat för detta ändamål.

3.   Hemmaleverantörerna skall förse alla användare med fullständiga upplysningar om gällande roamingavgifter, särskilt om eurotaxan, när abonnemanget tecknas. De skall dessutom förse sina roamingkunder med uppdaterade uppgifter om gällande roamingavgifter utan oskäligt dröjsmål varje gång dessa avgifter ändras.

Hemmaleverantörna skall dessutom vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att alla deras roamingkunder känner till att det finns en eurotaxa. Hemmaleverantörerna skall särskilt på ett tydligt och objektivt sätt senast den 30 juli 2007 informera samtliga roamingkunder om villkoren för eurotaxan. Med lämpliga mellanrum skall de därefter skicka påminnelser till samtliga kunder som valt en annan taxa.

Artikel 7

Tillsyn och verkställighet

1.   De nationella regleringsmyndigheterna skall bevaka och övervaka att denna förordning följs inom deras respektive territorier.

2.   De nationella regleringsmyndigheterna skall offentliggöra aktuell information om tillämpningen av denna förordning, särskilt artiklarna 3 och 4, på ett sätt som gör informationen lättillgänglig för berörda parter.

3.   De nationella regleringsmyndigheterna skall inför den översyn som anges i artikel 11 bevaka utvecklingen av de avgifter i grossist- och slutkundsledet som gäller röst- och datakommunikationstjänster för roamingkunder, däribland sms och mms, inbegripet i de yttersta randområden som avses i artikel 299.2 i fördraget. De nationella regleringsmyndigheterna skall också vara uppmärksamma på det särskilda fallet med ofrivillig roaming i gränsregionerna i angränsande medlemsstater och bevaka huruvida trafikstyrningsteknik används till nackdel för kunderna. Var sjätte månad skall de underrätta kommissionen om resultaten av övervakningen, inbegripet information uppdelad på företagskunder, kunder med kontantkort och kunder med abonnemang.

4.   De nationella regleringsmyndigheterna skall ha befogenhet att kräva att företag, som omfattas av skyldigheterna i denna förordning, lämnar all information som är relevant för förordningens genomförande och verkställighet. Företagen skall på begäran lämna information utan dröjsmål och inom utsatt tid, och den skall innehålla alla uppgifter som efterfrågas.

5.   De nationella regleringsmyndigheterna får ingripa på eget initiativ för att se till att förordningen följs. I synnerhet skall de vid behov utnyttja sina befogenheter enligt artikel 5 i tillträdesdirektivet för att säkra fullgott tillträde och fullgod samtrafik i syfte att garantera att slutanvändarna kan nå varandra och samverkan mellan tjänster när det gäller roamingtjänster.

6.   Om en nationell regleringsmyndighet upptäcker att skyldigheterna enligt denna förordning åsidosätts skall den ha befogenhet att kräva att åsidosättandet omedelbart upphör.

Artikel 8

Tvistlösning

1.   Vid tvister som rör skyldigheter enligt denna förordning mellan företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät eller kommunikationstjänster i en medlemsstat skall de tvistlösningsförfaranden som fastställts i artiklarna 20 och 21 i ramdirektivet tillämpas.

2.   Om en olöst tvist i en fråga, inom denna förordnings tillämpningsområde, berör en konsument eller en slutanvändare skall medlemsstaterna se till att de förfaranden för lösning av tvister utanför domstol som fastställs i artikel 34 i direktivet om samhällsomfattande tjänster kan användas.

Artikel 9

Sanktioner

Medlemsstaterna skall fastställa regler om sanktioner för överträdelser av denna förordning och vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att se till att de tillämpas. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den 30 mars 2008, och utan dröjsmål meddela eventuella senare ändringar som påverkar bestämmelserna.

Artikel 10

Ändring av direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet)

Följande punkt skall läggas till i artikel 1 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet):

”5.   Detta direktiv och särdirektiven skall inte påverka tillämpningen av särskilda åtgärder som antas för reglering av internationell roaming i allmänna mobiltelefonnät inom gemenskapen.”

Artikel 11

Översyn

1.   Kommissionen skall göra en översyn över denna förordnings verkan och rapportera resultaten till Europaparlamentet och rådet senast den 30 december 2008. Kommissionen skall särskilt bedöma huruvida målen i denna förordning uppnåtts. I sin rapport skall kommissionen se över utvecklingen av avgifterna i grossist- och slutkundsledet för röst- och datakommunikationstjänster för roamingkunder, inbegripet sms och mms och, i lämpliga fall, ge rekommendationer avseende behovet av att reglera dessa tjänster. För detta ändamål får kommissionen använda information som tillhandahålls i enlighet med artikel 7.3.

2.   I sin rapport skall kommissionen bedöma huruvida det mot bakgrund av marknadsutvecklingen och med hänsyn till såväl konkurrenssituationen som konsumentskyddet finns behov av att förlänga förordningens giltighetstid efter den dag som anges i artikel 13 eller att ändra den, med beaktande av utvecklingen av avgifterna för mobila röst- och datakommunikationstjänster på nationell nivå och denna förordnings inverkan på konkurrenssituationen för små, oberoende eller nystartade operatörer. Om kommissionen konstaterar att det finns ett sådant behov skall den lägga fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet.

Artikel 12

Krav om underrättelse

Medlemsstaterna skall senast den 30 augusti 2007 underrätta kommissionen om vilka nationella regleringsmyndigheter som ansvarar för fullgörandet av de uppgifter som föreskrivs i denna förordning.

Artikel 13

Ikraftträdande och upphörande

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den skall upphöra att gälla den 30 juni 2010.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 27 juni 2007.

På Europaparlamentets vägnar

H.-G. PÖTTERING

Ordförande

På rådets vägnar

A. MERKEL

Ordförande

---

(1)  EUT C 324, 30.12.2006, s. 42.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 23 maj 2007 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 25 juni 2007.

2

(3)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 7.

3

(4)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 21.

4

(5)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 33.

5

(6)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 51.

6

(7)  EGT L 201, 31.7.2002, s. 37. Direktivet ändrat genom direktiv 2006/24/EG (EUT L 105, 13.4.2006, s. 54).

7

(8)  EUT L 114, 8.5.2003, s. 45.

8

(9)  EGT C 165, 11.7.2002, s. 6.

9

(10)  EUT C 285 E, 22.11.2006, s. 143.

10

---