# Uradni list C 404/2018

| | ISSN 1977-1045 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 404 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Letnik 619. november 2018 |

ISSN 1977-1045

Uradni list

Evropske unije

C 404

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Letnik 619. november 2018

---

| Vsebina | Stran |
| --- | --- |
| | IV   Informacije |
| | INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE |
| 2018/C 404/01 | Mnenje št. 2/2017 k evalvacijskemu poročilu Komisije o uporabi Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (člen 19) | 1 |

Vsebina

Stran

IV   Informacije

INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

2018/C 404/01

Mnenje št. 2/2017 k evalvacijskemu poročilu Komisije o uporabi Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (člen 19)

1

---

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

IV Informacije

INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

| 9.11.2018 | SL | Uradni list Evropske unije | C 404/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.11.2018

SL

Uradni list Evropske unije

C 404/1

---

Mnenje št. 2/2017 k evalvacijskemu poročilu Komisije o uporabi Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) (člen 19)

(2018/C 404/01)

KAZALO

| Uvod | 3 |
| --- | --- |

| Metodologija | 4 |
| --- | --- |

| POGLAVJE I | 4 |
| --- | --- |

| Pravni okvir, v katerem deluje urad OLAF | 4 |
| --- | --- |

| Vloga urada OLAF – zakonodajni okvir | 4 |
| --- | --- |

| Pravni instrumenti, ki so na voljo uradu OLAF | 6 |
| --- | --- |

| POGLAVJE II | 7 |
| --- | --- |

| Trajanje preiskave: vpliv nove Uredbe št. 883/2013 na učinkovito izvajanje preiskav urada OLAF | 7 |
| --- | --- |

| Začetek preiskave: dokaz neodvisnosti urada OLAF | 7 |
| --- | --- |

| Izvajanje preiskav: preiskovalni ukrepi, ki jih lahko izvaja urad OLAF | 8 |
| --- | --- |

| Dostop urada OLAF do informacij | 10 |
| --- | --- |

| Dolžnost sodelovanja z uradom OLAF | 11 |
| --- | --- |

| Trajanje preiskav urada OLAF: krepitev neodvisnosti urada OLAF | 11 |
| --- | --- |

| Zaključek preiskave: končno poročilo, priporočila in nadaljnje ukrepanje | 12 |
| --- | --- |

| POGLAVJE III | 13 |
| --- | --- |

| Spoštovanje temeljnih pravic in procesnih jamstev med preiskavami, ki jih vodi urad OLAF. Pravica do učinkovitega sodnega nadzora | 13 |
| --- | --- |

| Spoštovanje temeljnih pravic in procesnih jamstev: začetni preudarki | 13 |
| --- | --- |

| Potreba po krepitvi procesnih pravic in jamstev v novi uredbi o uradu OLAF, Uredbi št. 883/2013: člen 9 uredbe o uradu OLAF ter njegov vpliv na notranje in zunanje preiskave | 13 |
| --- | --- |

| Pravica do učinkovitega sodnega nadzora | 15 |
| --- | --- |

| POGLAVJE IV | 16 |
| --- | --- |

| Spremljanje preiskav urada OLAF in nadzor nad njimi; vloga nadzornega odbora in njegovo sodelovanje z drugimi organi | 16 |
| --- | --- |

| Splošne opombe | 16 |
| --- | --- |

| Vloga Sodišča | 16 |
| --- | --- |

| Vloga nacionalnih sodnih organov | 17 |
| --- | --- |

| Nadzornik za procesna jamstva | 17 |
| --- | --- |

| POGLAVJE V | 19 |
| --- | --- |

| Vloga, status in pooblastila nadzornega odbora in njegovega sekretariata: Uredba št. 883/2013 in Uredba 2016/2030 | 19 |
| --- | --- |

| Naloga nadzornega odbora: splošne opombe | 19 |
| --- | --- |

| Pristojnosti nadzornega odbora v novi Uredbi in njihova sprememba z Uredbo 2016/2030 | 19 |
| --- | --- |

| Vloga nadzornega odbora: odvisna od razlage na podlagi Uredbe št. 883/2013 | 20 |
| --- | --- |

| Redno spremljanje preiskovalne funkcije urada OLAF | 20 |
| --- | --- |

| Pomoč nadzornega odbora generalnemu direktorju urada OLAF pri uresničevanju njegovih dolžnosti: prednostne naloge preiskovalne politike, smernice o preiskovalnih postopkih in letni načrt upravljanja | 21 |
| --- | --- |

| Status članov nadzornega odbora | 21 |
| --- | --- |

| POGLAVJE VI | 22 |
| --- | --- |

| Ustanovitev Evropskega javnega tožilstva in njegov vpliv na preiskave urada OLAF | 22 |
| --- | --- |

| Vloga nadzornega odbora v odnosih z Evropskim javnim tožilstvom | 24 |
| --- | --- |

Uvod

| 1. | Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) je bil ustanovljen pred 18 leti, leta 1999, kot upravni preiskovalni organ, ki naj bi se bojeval proti goljufijam, korupciji in drugim nezakonitim dejavnostim, ki škodijo finančnim interesom Evropske unije. Obseg in vpliv pristojnosti in sestave urada OLAF je že od samega začetka nekoliko zasenčila možnost ustanovitve Evropskega javnega tožilstva, v zvezi s katerim se je zakonodajno delo, ki sta ga vodila Komisija in Evropski parlament, začelo leta 2001.
  Svet je junija 2017 končno napovedal sprejetje uredbe o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva do oktobra 2017, če bo pred tem soglasje k temu dal Evropski parlament. Komisija bi v tem primeru zagotovo predvidela revizijo uredbe o uradu OLAF, pri čemer bi se ta naloga lahko prekrivala s sedanjo evalvacijo. Temeljita analiza vpliva pristojnosti in sestave urada OLAF na prihodnje Evropsko javno tožilstvo ter vpliva tega tožilstva na urad OLAF zato presega okvir tega mnenja. Kot kaže zgodovina urada OLAF, pa je na njegove preiskave močno vplivala prihodnja vloga Evropskega javnega tožilstva na evropskem območju pravice, zato se zdijo sklicevanja nanj v tej evalvaciji neizogibna. |
| --- | --- |

1.

Svet je junija 2017 končno napovedal sprejetje uredbe o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva do oktobra 2017, če bo pred tem soglasje k temu dal Evropski parlament. Komisija bi v tem primeru zagotovo predvidela revizijo uredbe o uradu OLAF, pri čemer bi se ta naloga lahko prekrivala s sedanjo evalvacijo. Temeljita analiza vpliva pristojnosti in sestave urada OLAF na prihodnje Evropsko javno tožilstvo ter vpliva tega tožilstva na urad OLAF zato presega okvir tega mnenja. Kot kaže zgodovina urada OLAF, pa je na njegove preiskave močno vplivala prihodnja vloga Evropskega javnega tožilstva na evropskem območju pravice, zato se zdijo sklicevanja nanj v tej evalvaciji neizogibna.

| 2. | Evropska komisija je marca 2016 kot odziv na zahtevo belgijskih nacionalnih sodnih organov na podlagi načela lojalnega sodelovanja generalnemu direktorju urada OLAF delno odvzela imuniteto pred sodnimi postopki. Proti generalnemu direktorju je bila uvedena nacionalna kazenska preiskava zaradi trditev, da je uradno odgovoren za nezakonito prestrezanje telefonskih pogovorov med preiskavo urada OLAF (2).
  Zaradi te izredno resne in edinstvene situacije je treba natančno preveriti, kako se Uredba uporablja za preiskovalne ukrepe, ki jih ima urad OLAF pravico izvesti, in varstvo temeljnih pravic. Skrbno je treba proučiti, kako so se izvajala ključna načela neodvisnosti, nadzora, preskusa zakonitosti, nepristranskosti, integritete, dobrega upravljanja in odgovornosti.
  Kar zadeva odvzem imunitete, je generalni direktor pri Splošnemu sodišču Sodišča Evropske unije vložil tožbo za razglasitev ničnosti sklepa Komisije na podlagi utemeljitve, da lahko akt posega v njegovo neodvisnost (3). Nadzorni odbor ni seznanjen s podrobnimi stališči nobene od strank, predloženimi Splošnemu sodišču, saj glavna tožba, ki jo je pri navedenem sodišču vložil generalni direktor, še poteka. Zaradi te zadeve se pojavlja tudi vprašanje glede ustreznosti pristojnosti nadzornega odbora za zagotavljanje neodvisnosti urada OLAF. |
| --- | --- |

2.

Zaradi te izredno resne in edinstvene situacije je treba natančno preveriti, kako se Uredba uporablja za preiskovalne ukrepe, ki jih ima urad OLAF pravico izvesti, in varstvo temeljnih pravic. Skrbno je treba proučiti, kako so se izvajala ključna načela neodvisnosti, nadzora, preskusa zakonitosti, nepristranskosti, integritete, dobrega upravljanja in odgovornosti.

Kar zadeva odvzem imunitete, je generalni direktor pri Splošnemu sodišču Sodišča Evropske unije vložil tožbo za razglasitev ničnosti sklepa Komisije na podlagi utemeljitve, da lahko akt posega v njegovo neodvisnost (3). Nadzorni odbor ni seznanjen s podrobnimi stališči nobene od strank, predloženimi Splošnemu sodišču, saj glavna tožba, ki jo je pri navedenem sodišču vložil generalni direktor, še poteka. Zaradi te zadeve se pojavlja tudi vprašanje glede ustreznosti pristojnosti nadzornega odbora za zagotavljanje neodvisnosti urada OLAF.

| 3. | Uredba o uradu OLAF je bila od leta 1999 spremenjena dvakrat. Prvo uredbo (Uredbo št. 1073/1999) je septembra 2013 nadomestila Uredba št. 883/2013. Namen spremembe je bil izboljšati operativno učinkovitost urada OLAF, povečati njegovo neodvisnost ter okrepiti spoštovanje procesnih pravic in jamstev v preiskavah.
  Tri leta pozneje, oktobra 2016, je bila Uredba št. 883/2013 predčasno spremenjena še pred obdobjem ocenjevanja, določenim v reformi, da bi se uvedle spremembe v zvezi z neodvisnostjo sekretariata nadzornega odbora in proračunom nadzornega odbora. Posledica spremembe, ki je bila sprejeta z Uredbo 2016/2030, so bile nepredvidene težave za delo in institucionalni položaj nadzornega odbora ter posledično za primernost mehanizmov za nadzor nad uradom OLAF in krepitev njegove neodvisnosti.
  Nadzorni odbor bo v bližnji prihodnosti nadalje proučil drugo reformo. |
| --- | --- |

3.

Tri leta pozneje, oktobra 2016, je bila Uredba št. 883/2013 predčasno spremenjena še pred obdobjem ocenjevanja, določenim v reformi, da bi se uvedle spremembe v zvezi z neodvisnostjo sekretariata nadzornega odbora in proračunom nadzornega odbora. Posledica spremembe, ki je bila sprejeta z Uredbo 2016/2030, so bile nepredvidene težave za delo in institucionalni položaj nadzornega odbora ter posledično za primernost mehanizmov za nadzor nad uradom OLAF in krepitev njegove neodvisnosti.

Nadzorni odbor bo v bližnji prihodnosti nadalje proučil drugo reformo.

Metodologija

| 4. | Z novo Uredbo je bila deloma pojasnjena glavna naloga nadzornega odbora, tj. redno spremljanje izvajanja preiskovalne funkcije urada OLAF, da bi okrepili njegovo neodvisnost. Novo besedilo določa, da nadzorni organ nadzoruje urad OLAF pri „ustreznem izvajanju“ pooblastil, ki so mu dodeljena z Uredbo (4). Vendar nadzorni odbor meni, da so mehanizmi za ta nadzor še vedno nejasni ter da jih je treba podrobneje pojasniti, zlasti v zvezi z uporabo procesnih jamstev in varstvom temeljnih pravic.
  Nadzorni odbor se zaveda, da mu je zakonodajalec v novi Uredbi odvzel pristojnost za predhodni preskus zakonitosti, ki je bil predmet sodbe Splošnega sodišča EU v zadevi T-48/05, Franchet in Byk proti Komisiji. Sodišče je razsodilo, da se je treba z nadzornim odborom zaradi varstva temeljnih pravic posvetovati pred posredovanjem poročil o primerih nacionalnim sodnim organom (5). Nadzorni odbor meni, da so še vedno potrebna jasna pravila o mehanizmih, s katerimi ocenjuje preiskovalno funkcijo urada OLAF po zaključku preiskav. |
| --- | --- |

4.

Nadzorni odbor se zaveda, da mu je zakonodajalec v novi Uredbi odvzel pristojnost za predhodni preskus zakonitosti, ki je bil predmet sodbe Splošnega sodišča EU v zadevi T-48/05, Franchet in Byk proti Komisiji. Sodišče je razsodilo, da se je treba z nadzornim odborom zaradi varstva temeljnih pravic posvetovati pred posredovanjem poročil o primerih nacionalnim sodnim organom (5). Nadzorni odbor meni, da so še vedno potrebna jasna pravila o mehanizmih, s katerimi ocenjuje preiskovalno funkcijo urada OLAF po zaključku preiskav.

| 5. | Nadzorni odbor je ob upoštevanju izkušenj, ki jih je pridobil pri rednem spremljanju preiskav in opravljanju svoje vloge, januarja 2017 začel pregled:






  — | 30 mnenj o zadevah, ki jih je urad OLAF „opustil“, |
| --- | --- | --- |

5.

—

30 mnenj o zadevah, ki jih je urad OLAF „opustil“,

| — | treh končnih poročil o zaključenih zadevah, |
| --- | --- |

—

treh končnih poročil o zaključenih zadevah,

| — | poročil o pritožbah, ki jih je urad OLAF prejel v obdobju 2014–2017, |
| --- | --- |

—

poročil o pritožbah, ki jih je urad OLAF prejel v obdobju 2014–2017,

| — | informacij o poročilih in priporočilih urada OLAF, posredovanih institucijam in sodnim organom držav članic, ki niso bila upoštevana, za obdobje 2014–2016, |
| --- | --- |

—

informacij o poročilih in priporočilih urada OLAF, posredovanih institucijam in sodnim organom držav članic, ki niso bila upoštevana, za obdobje 2014–2016,

| — | prednostnih nalog preiskovalne politike in letnih delovnih načrtov za obdobje 2014–2017, |
| --- | --- |

—

prednostnih nalog preiskovalne politike in letnih delovnih načrtov za obdobje 2014–2017,

| — | 218 poročil o preiskavah, daljših od 12 mesecev, za obdobje od januarja 2017 do aprila 2017. |
| --- | --- |

—

218 poročil o preiskavah, daljših od 12 mesecev, za obdobje od januarja 2017 do aprila 2017.

Poleg tega je nadzorni odbor proučil:

| — | zadeve, predložene Sodišču, ki so povezane z uradom OLAF, |
| --- | --- |

—

zadeve, predložene Sodišču, ki so povezane z uradom OLAF,

| — | sklepe Evropskega varuha človekovih pravic o pritožbah v zvezi z uradom OLAF, |
| --- | --- |

—

sklepe Evropskega varuha človekovih pravic o pritožbah v zvezi z uradom OLAF,

| — | poročila in mnenja prejšnjih nadzornih odborov. |
| --- | --- |

—

poročila in mnenja prejšnjih nadzornih odborov.

Informacije o delu urada OLAF v zvezi s primeri, ki jih je analiziral nadzorni odbor, je izbral urad OLAF.

POGLAVJE I

Pravni okvir, v katerem deluje urad OLAF

Vloga urada OLAF – zakonodajni okvir

| 6. | Področje pristojnosti urada OLAF in samo Uredbo št. 883/2013 potrjuje člen 325(4) PDEU, s katerim so institucije pooblaščene, da sprejmejo potrebne ukrepe za preprečevanje in boj proti goljufijam, ki škodijo finančnim interesom Unije, da bi omogočile učinkovito in enakovredno zaščito finančnih interesov EU v vseh državah članicah ter v vseh institucijah, organih, uradih in agencijah EU. Z Uredbo št. 883/2013 so zato upravne preiskave, ki jih vodi urad OLAF, umeščene na področje zaščite finančnih interesov EU.
  Člen 1(4) Uredbe št. 883/2013 določa, da mora urad OLAF izvajati notranje upravne preiskave za namene boja proti goljufijam, korupciji in drugim nezakonitim dejanjem, ki škodijo finančnim interesom EU. V ta namen preiskuje zaskrbljujoče pojave v zvezi z opravljanjem poklicnih dolžnosti, ki lahko pomenijo zanemarjanje obveznosti uradnikov in drugih uslužbencev Unije, kar bi lahko imelo za posledico disciplinski ali kazenski postopek, oziroma enako hude napake pri opravljanju dolžnosti članov institucij in organov, vodij uradov in agencij ali članov osebja institucij, organov, uradov ali agencij, za katere ne veljajo Kadrovski predpisi za uradnike.
  S členom 1(4) so uradu OLAF podeljena tudi pooblastila za preiskovanje ravnanja, ki škodi finančnim interesom Unije, s čimer so iz obsega preiskav urada OLAF izključene preiskave vseh drugih kršitev. Vendar je bilo z uredbo o uradu OLAF potrjeno, da odgovornost Urada presega zgolj zaščito finančnih interesov in vključuje tudi vse dejavnosti v zvezi z varstvom interesov Unije pred nepravilnim ravnanjem, ki bi za posledico lahko imelo upravni ali kazenski postopek. Urad OLAF lahko izvaja tudi upravne preiskave, da bi preveril, ali je uradnik ali nekdanji uradnik kršil svoje obveznosti na podlagi Kadrovskih predpisov, pri čemer mu obsega preiskav ni treba izrecno omejiti na ravnanje, ki škodi finančnim interesom Unije (6).
  V praksi se preiskave urada OLAF osredotočajo na goljufije (kategorijo kazenskega prava). Hkrati je zakonodajalec pustil možnost, da se dokazi, zbrani med upravnimi preiskavami, pošljejo sodnim organom držav članic. Poleg tega urad OLAF podaja priporočila o sprejetju posebnih ukrepov v nacionalnih disciplinskih, upravnih, finančnih in/ali kazenskih postopkih. Urad OLAF torej izvaja preiskave, ki se nadaljujejo v nacionalnih kazenskih postopkih, poleg tega pa imajo zbrani dokazi enako vrednost kot dokazi upravnih organov držav članic (7).
  V tem okviru se je s sprejetjem direktive za zaščito finančnih interesov julija 2017 razširila pristojnost na področju kazenskega prava za zaščito finančnih interesov EU ter razširilo področje preiskav urada OLAF, tako da zdaj zajema davek na dodano vrednost. To bo vplivalo na pristojnost urada OLAF. |
| --- | --- |

6.

Člen 1(4) Uredbe št. 883/2013 določa, da mora urad OLAF izvajati notranje upravne preiskave za namene boja proti goljufijam, korupciji in drugim nezakonitim dejanjem, ki škodijo finančnim interesom EU. V ta namen preiskuje zaskrbljujoče pojave v zvezi z opravljanjem poklicnih dolžnosti, ki lahko pomenijo zanemarjanje obveznosti uradnikov in drugih uslužbencev Unije, kar bi lahko imelo za posledico disciplinski ali kazenski postopek, oziroma enako hude napake pri opravljanju dolžnosti članov institucij in organov, vodij uradov in agencij ali članov osebja institucij, organov, uradov ali agencij, za katere ne veljajo Kadrovski predpisi za uradnike.

S členom 1(4) so uradu OLAF podeljena tudi pooblastila za preiskovanje ravnanja, ki škodi finančnim interesom Unije, s čimer so iz obsega preiskav urada OLAF izključene preiskave vseh drugih kršitev. Vendar je bilo z uredbo o uradu OLAF potrjeno, da odgovornost Urada presega zgolj zaščito finančnih interesov in vključuje tudi vse dejavnosti v zvezi z varstvom interesov Unije pred nepravilnim ravnanjem, ki bi za posledico lahko imelo upravni ali kazenski postopek. Urad OLAF lahko izvaja tudi upravne preiskave, da bi preveril, ali je uradnik ali nekdanji uradnik kršil svoje obveznosti na podlagi Kadrovskih predpisov, pri čemer mu obsega preiskav ni treba izrecno omejiti na ravnanje, ki škodi finančnim interesom Unije (6).

V praksi se preiskave urada OLAF osredotočajo na goljufije (kategorijo kazenskega prava). Hkrati je zakonodajalec pustil možnost, da se dokazi, zbrani med upravnimi preiskavami, pošljejo sodnim organom držav članic. Poleg tega urad OLAF podaja priporočila o sprejetju posebnih ukrepov v nacionalnih disciplinskih, upravnih, finančnih in/ali kazenskih postopkih. Urad OLAF torej izvaja preiskave, ki se nadaljujejo v nacionalnih kazenskih postopkih, poleg tega pa imajo zbrani dokazi enako vrednost kot dokazi upravnih organov držav članic (7).

V tem okviru se je s sprejetjem direktive za zaščito finančnih interesov julija 2017 razširila pristojnost na področju kazenskega prava za zaščito finančnih interesov EU ter razširilo področje preiskav urada OLAF, tako da zdaj zajema davek na dodano vrednost. To bo vplivalo na pristojnost urada OLAF.

| 7. | Uredba št. 883/2013 vsebuje več povezav med preiskavami urada OLAF in kazenskimi postopki. Preiskave urada OLAF so zato neke vrste pripravljalna faza kazenskih postopkov (8).
  Prihodnje preiskave, ki jih bo vodil urad OLAF, bodo zaradi tesnih stikov in izmenjave informacij z Evropskim javnim tožilstvom neposredno povezane s kazenskimi postopki (9). Zlasti če bo urad OLAF zagotavljal operativno podporo Evropskemu javnemu tožilstvu (10) ali izvajal upravne preiskave, bo to delal izključno zaradi kazenskih preiskav in postopkov, ki se bodo vodili v državi članici. Za take primere bo treba spremeniti Uredbo št. 883/2013, tako da bi se v procesnih pravicah in jamstvih ter pravilih o dokazih upoštevale zahteve, ki jih določa nacionalna zakonodaja zadevne države članice. |
| --- | --- |

7.

Prihodnje preiskave, ki jih bo vodil urad OLAF, bodo zaradi tesnih stikov in izmenjave informacij z Evropskim javnim tožilstvom neposredno povezane s kazenskimi postopki (9). Zlasti če bo urad OLAF zagotavljal operativno podporo Evropskemu javnemu tožilstvu (10) ali izvajal upravne preiskave, bo to delal izključno zaradi kazenskih preiskav in postopkov, ki se bodo vodili v državi članici. Za take primere bo treba spremeniti Uredbo št. 883/2013, tako da bi se v procesnih pravicah in jamstvih ter pravilih o dokazih upoštevale zahteve, ki jih določa nacionalna zakonodaja zadevne države članice.

| 8. | V predlogu za ustanovitev Evropskega javnega tožilstva niso pojasnjeni mandat ali pristojnosti urada OLAF. Če bo zadevni predlog odobren v njegovi sedanji različici, bo urad OLAF pristojen za:






  a) | preiskave v okviru „sedanjega mandata“ v vseh državah članicah EU (tudi tistih, ki ne sodelujejo v Evropskem javnem tožilstvu); |
| --- | --- | --- |

8.

a)

preiskave v okviru „sedanjega mandata“ v vseh državah članicah EU (tudi tistih, ki ne sodelujejo v Evropskem javnem tožilstvu);

| b) | preiskave pod pragom, določenim za Evropsko javno tožilstvo (splošnim pragom v višini 10 000 EUR ali posebnim pragom v višini 10 milijonov EUR v primeru goljufije na področju davka na dodano vrednost), v državah članicah, ki sodelujejo v Evropskem državnem tožilstvu; |
| --- | --- |

b)

preiskave pod pragom, določenim za Evropsko javno tožilstvo (splošnim pragom v višini 10 000 EUR ali posebnim pragom v višini 10 milijonov EUR v primeru goljufije na področju davka na dodano vrednost), v državah članicah, ki sodelujejo v Evropskem državnem tožilstvu;

| c) | preiskave, ki jih Evropsko javno tožilstvo prenese na urad OLAF, in ukrepe, ki jih zahteva navedeno tožilstvo. |
| --- | --- |

c)

preiskave, ki jih Evropsko javno tožilstvo prenese na urad OLAF, in ukrepe, ki jih zahteva navedeno tožilstvo.

Za primere iz točke (c) še ni pojasnjeno, ali bi urad OLAF začel svojo preiskavo ali pa bi nekako deloval v postopkovnem okviru Evropskega javnega tožilstva. Nadzorni odbor meni, da je treba ta ključna vprašanja pristojnosti v celoti rešiti z uredbo o uradu OLAF.

Nadzorni odbor meni, da bi bilo treba s spremembo Uredbe št. 883/2013 poenotiti razloge za vse preiskave urada OLAF, da bi se preprečili razdrobljenost in težave pri razlagi ter okrepila jasnost prava in procesnih jamstev. Enotni pravni okvir bi moral vsebovati tudi izčrpna pravila o pooblastilih urada OLAF. V Uredbi bo treba posebno pozornost nameniti razjasnitvi pooblastil v zvezi z institucijami EU in delitvi pristojnosti med uradom OLAF in prihodnjim Evropskim javnim tožilstvom.

Pravni instrumenti, ki so na voljo uradu OLAF

| 9. | Uredba o uradu OLAF je pri zaščiti finančnih interesov EU in uporabi pravil o boju proti goljufijam neločljivo povezana z uredbama št. 2185/96 in št. 2988/95, dopolnjujejo pa jo številni drugi pravni instrumenti, kot so sklepi, sektorska pravila, medinstitucionalni sporazumi, smernice, navodila in upravni dogovori.
  Predvsem so bile z novo Uredbo št. 883/2013 uvedene „smernice o preiskovalnih postopkih“, dokument, ki osebju Urada zagotavlja praktične smernice o: (i) izvajanju preiskav; (ii) procesnih jamstvih in pravicah preiskovancev in prič ter (iii) podrobnostih glede notranjih svetovalnih in nadzornih postopkov, vključno s preskusom zakonitosti. Te smernice imajo v Uredbi št. 883/2013 glavno vlogo, zasnovane pa so zato, da generalnemu direktorju omogočajo neodvisno delovanje. Preiskovalci morajo upoštevati te smernice, ki jih je treba pred sprejetjem predložiti nadzornemu odboru (glej uvodni izjavi (18) in (19) ter člen 17(8) Uredbe št. 883/2013) in poslati institucijam. Na podlagi člena 41 Listine o temeljnih pravicah, ki obravnava dobro upravljanje, so ta pravila za urad OLAF zavezujoča. |
| --- | --- |

9.

Predvsem so bile z novo Uredbo št. 883/2013 uvedene „smernice o preiskovalnih postopkih“, dokument, ki osebju Urada zagotavlja praktične smernice o: (i) izvajanju preiskav; (ii) procesnih jamstvih in pravicah preiskovancev in prič ter (iii) podrobnostih glede notranjih svetovalnih in nadzornih postopkov, vključno s preskusom zakonitosti. Te smernice imajo v Uredbi št. 883/2013 glavno vlogo, zasnovane pa so zato, da generalnemu direktorju omogočajo neodvisno delovanje. Preiskovalci morajo upoštevati te smernice, ki jih je treba pred sprejetjem predložiti nadzornemu odboru (glej uvodni izjavi (18) in (19) ter člen 17(8) Uredbe št. 883/2013) in poslati institucijam. Na podlagi člena 41 Listine o temeljnih pravicah, ki obravnava dobro upravljanje, so ta pravila za urad OLAF zavezujoča.

| 10. | „Smernice o preiskovalnih postopkih“ so bile sprejete septembra 2013, obsegajo pa 28 členov, pri čemer so v nekaterih le ponovljene obstoječe pravne določbe. Zaradi preglednosti so bile v skladu z novo Uredbo objavljene na spletišču Urada (11).
  Pomemben učinek smernic je bila vzpostavitev nove strukture v uradu OLAF, ki se ukvarja z notranjo organizacijo in ponovno porazdelitvijo nalog med različne preiskovalne enote, vključno z ustanovitvijo tako imenovane preiskovalne enote za izbor in pregledovanje. Zadevna enota kot organ za odločanje o zadevah, ki se bodo preiskovale, deluje kot prvo sito za analizo prejetih informacij. Izvaja tudi preskus zakonitosti med preiskavo in je končni revizor za poročila o zadevah in odločanje o priporočilih urada OLAF.
  Nadzorni odbor ima pomisleke glede učinkovitosti in preglednosti te strukture ter zakonodajalca poziva, naj razmisli o posledicah, ki jih imata za pravice posameznikov lahko taka struktura in njena prožna pravna podlaga. Zakonodajalec mora vzpostaviti okvir stalnih struktur, da bi se zagotovila stabilnost preiskovalne službe.
  Nadzorni organ je potrdil, da je bilo 28 členov, kolikor jih uradno zajemajo smernice o preiskovalnih postopkih, od sprejetja leta 2013 dopolnjenih s številnimi smernicami za osebje urada OLAF, izdanimi v obdobju 2014–2016, vključno s:






  — | smernicami/priročnikom o izbiri primerov, |
| --- | --- | --- |

10.

Pomemben učinek smernic je bila vzpostavitev nove strukture v uradu OLAF, ki se ukvarja z notranjo organizacijo in ponovno porazdelitvijo nalog med različne preiskovalne enote, vključno z ustanovitvijo tako imenovane preiskovalne enote za izbor in pregledovanje. Zadevna enota kot organ za odločanje o zadevah, ki se bodo preiskovale, deluje kot prvo sito za analizo prejetih informacij. Izvaja tudi preskus zakonitosti med preiskavo in je končni revizor za poročila o zadevah in odločanje o priporočilih urada OLAF.

Nadzorni odbor ima pomisleke glede učinkovitosti in preglednosti te strukture ter zakonodajalca poziva, naj razmisli o posledicah, ki jih imata za pravice posameznikov lahko taka struktura in njena prožna pravna podlaga. Zakonodajalec mora vzpostaviti okvir stalnih struktur, da bi se zagotovila stabilnost preiskovalne službe.

Nadzorni organ je potrdil, da je bilo 28 členov, kolikor jih uradno zajemajo smernice o preiskovalnih postopkih, od sprejetja leta 2013 dopolnjenih s številnimi smernicami za osebje urada OLAF, izdanimi v obdobju 2014–2016, vključno s:

—

smernicami/priročnikom o izbiri primerov,

| — | splošnimi navodili o posredovanju primerov, |
| --- | --- |

—

splošnimi navodili o posredovanju primerov,

| — | navodili za neprekinjeno izvajanje preiskav, |
| --- | --- |

—

navodili za neprekinjeno izvajanje preiskav,

| — | postopki za ločevanje in združevanje preiskav ter primerov usklajevanja, |
| --- | --- |

—

postopki za ločevanje in združevanje preiskav ter primerov usklajevanja,

| — | postopki v primeru trditev preiskovancev v zvezi z razkritjem zaupnih informacij, |
| --- | --- |

—

postopki v primeru trditev preiskovancev v zvezi z razkritjem zaupnih informacij,

| — | navodili o morebitnem zaključku preiskav brez možnosti za podajanje pripomb, |
| --- | --- |

—

navodili o morebitnem zaključku preiskav brez možnosti za podajanje pripomb,

| — | navodili o ločitvi končnega poročila in spremljajočih priporočil, |
| --- | --- |

—

navodili o ločitvi končnega poročila in spremljajočih priporočil,

| — | smernicami o finančnem spremljanju. |
| --- | --- |

—

smernicami o finančnem spremljanju.

Nadzorni odbor glede na navedeno meni, da raznolik nabor pravil ne zagotavlja preglednega izvajanja preiskav, kot ga je načrtoval zakonodajalec, in da je lahko osebje urada OLAF, zlasti preiskovalci, zaradi števila navodil zavedeno. To situacijo bi bilo mogoče preprečiti z določitvijo celovitih preiskovalnih postopkov v Uredbi.

POGLAVJE II

Trajanje preiskave: vpliv nove Uredbe št. 883/2013 na učinkovito izvajanje preiskav urada OLAF

| 11. | Urad OLAF mora preiskave izvajati v skladu z vrsto pravil in načel. Mednje spadajo: neodvisnost, zakonitost, sorazmernost, subsidiarnost, nepristranskost, objektivnost, pravičnost, razumen časovni okvir, upoštevanje domneve nedolžnosti, zaupnost in poslovna skrivnost. Nekatera od navedenih pravil so se z novo Uredbo izboljšala, zlasti tista o varstvu temeljnih pravic in procesnih jamstvih. Vendar so načela, ki veljajo za preiskovalno funkcijo, še vedno razpršena po številnih pravnih instrumentih (12), zaradi česar je potrebno pojasnilo. S smernicami o preiskovalnih postopkih, ki jih je generalni direktor sprejel v skladu s členom 17(8) nove Uredbe, ni bilo mogoče nadomestiti vloge zakonodajalca pri določanju jasnih pravil za preiskave.
  Nadzorni odbor je proučil izvajanje novih pristojnosti urada OLAF in načela, ki urejajo preiskovalno funkcijo, pri čemer je upošteval celotno trajanje primera in Listino o temeljnih pravicah. |
| --- | --- |

11.

Nadzorni odbor je proučil izvajanje novih pristojnosti urada OLAF in načela, ki urejajo preiskovalno funkcijo, pri čemer je upošteval celotno trajanje primera in Listino o temeljnih pravicah.

Začetek preiskave: dokaz neodvisnosti urada OLAF

| 12. | Nadzorni odbor vedno posveča posebno pozornost ključnemu trenutku v postopku, tj. odločitvi o začetku ali opustitvi preiskave. Tega ne počne le zato, ker mora generalni direktor tako odločitev sprejeti popolnoma neodvisno, brez kakršnega koli pritiska katere koli vlade, institucije ali posameznika, ampak tudi zaradi posledic, ki jih ima ta odločitev na preiskovalno politiko EU in držav članic na področju boja proti goljufijam ter pravice posameznikov v preiskavi. |
| --- | --- |

12.

| 13. | V nasprotju z besedilom prejšnje Uredbe (13) se je v členu 5 nove Uredbe načelo možnosti v preiskovalnem postopku določilo z: (i) določitvijo meril za začetek preiskav in (ii) zagotavljanjem širokega polja proste presoje generalnemu direktorju urada OLAF, preden sklene, ali je primerno začeti preiskavo. Pojem „dovolj utemeljen sum“, ki je v skladu z evropsko sodno prakso določen kot osnovni pogoj za začetek preiskave (14), je bil vključen v besedilo Uredbe in dopolnjen z drugimi dejavniki odločanja, kot so prednostne naloge preiskovalne politike, letni načrt upravljanja ter potreba po učinkoviti uporabi virov ter sorazmernosti uporabljenih sredstev. V zvezi s svobodo izbire, ki je bila generalnemu direktorju podeljena za notranje preiskave, so bili ti standardi celo razširjeni (15).
  Po mnenju nadzornega odbora je ta nabor meril za začetek preiskav preveč prožen in bi lahko ogrozil pravno varnost in pravično obravnavanje informacij, ki jih prejme urad OLAF, razen če se vzpostavijo mehanizmi za izravnavo morebitne zlorabe proste presoje ali neupravičenega zunanjega pritiska na generalnega direktorja urada OLAF.
  Zakonodajalec bi moral znova proučiti široko polje proste presoje, ki je bilo generalnemu direktorju v tem ključnem trenutku podeljeno z novo Uredbo, zagotovo pa bi jo moral uravnotežiti z obveznostjo generalnega direktorja, da vedno, kadar sklene, da ne bo začel preiskave, o tem obvesti nadzorni odbor in mu utemelji odločitev. To bi bil mehanizem za zagotavljanje odgovornosti in krepitev neodvisnosti urada OLAF. |
| --- | --- |

13.

Po mnenju nadzornega odbora je ta nabor meril za začetek preiskav preveč prožen in bi lahko ogrozil pravno varnost in pravično obravnavanje informacij, ki jih prejme urad OLAF, razen če se vzpostavijo mehanizmi za izravnavo morebitne zlorabe proste presoje ali neupravičenega zunanjega pritiska na generalnega direktorja urada OLAF.

Zakonodajalec bi moral znova proučiti široko polje proste presoje, ki je bilo generalnemu direktorju v tem ključnem trenutku podeljeno z novo Uredbo, zagotovo pa bi jo moral uravnotežiti z obveznostjo generalnega direktorja, da vedno, kadar sklene, da ne bo začel preiskave, o tem obvesti nadzorni odbor in mu utemelji odločitev. To bi bil mehanizem za zagotavljanje odgovornosti in krepitev neodvisnosti urada OLAF.

| 14. | Člen 5 nove Uredbe ne določa naknadne dolžnosti generalnega direktorja, da obvesti pristojne organe države članice ali zadevno institucijo, kadar se odloča, ali bo začel zunanjo ali notranjo preiskavo ali ne (16). S tem se lahko tvegata izguba informacij in nekaznovanje storilcev kaznivih dejanj. Zakonodajalec mora rešiti to težavo, ki jo pomeni izguba informacij, saj bi bile države članice lahko prikrajšane za možnost, da jih uporabijo kot podlago za svojo preiskovalno politiko. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Nadzorni odbor je proučil, ali sta z notranjimi izvedbenimi pravili za ta izbor in začetno fazo, sprejetimi v „smernicah o preiskovalnih postopkih“, zagotovljeni preglednost in neodvisnost preiskovalnega postopka. To je zlasti pomembno zaradi načrtovane ustanovitve Evropskega javnega tožilstva in njegovega sodelovanja z uradom OLAF pri začetku/opustitvi zadev ter glede dostopa do informacij (17).
  Nadzorni odbor je v okviru spremljanja ugotovil, da je oceno navedenih obširnih meril za trditve in prejete informacije izvedlo zelo malo zaposlenih urada OLAF iz preiskovalne enote za izbor in pregledovanje, pri čemer niso stalno sodelovali člani osebja, ki so strokovnjaki na zadevnih področjih dela urada OLAF v preiskovalnih enotah in enotah preiskovalne podpore. Glede na strokovno znanje teh enot v posameznem sektorju delovanja bi bilo pri ocenjevanju prejetih informacij vedno potrebno njihovo sodelovanje. Zbiranje, vrednotenje, obdelavo, analizo in razširjanje informacij je treba zagotoviti s trdnim in dobro strukturiranim sistemom za informacije o zadevah in vodenje zadev, ki ga preiskovalci ne bodo uporabljali le kot sistem za shranjevanje informacij, ampak kot delovno orodje.
  V Uredbi bi morale biti na podlagi izkušenj, ki jih je urad OLAF pridobil od svoje ustanovitve, bolje navedena glavna področja preiskav urada OLAF (med katerimi so strukturni skladi, kmetijstvo, lastna sredstva, carina, zunanja pomoč, korupcija itd.). S tem bi se pojasnila preiskovalna pravila in pristojnosti urada OLAF v navedenih sektorjih. Če se uradu OLAF z Uredbo zagotovi pregledna struktura, bo to podprlo neodvisnost pri ustreznem izvajanju pristojnosti Urada ter zagotovilo trdno podlago za sodelovanje urada OLAF in Evropskega javnega tožilstva. |
| --- | --- |

15.

Nadzorni odbor je v okviru spremljanja ugotovil, da je oceno navedenih obširnih meril za trditve in prejete informacije izvedlo zelo malo zaposlenih urada OLAF iz preiskovalne enote za izbor in pregledovanje, pri čemer niso stalno sodelovali člani osebja, ki so strokovnjaki na zadevnih področjih dela urada OLAF v preiskovalnih enotah in enotah preiskovalne podpore. Glede na strokovno znanje teh enot v posameznem sektorju delovanja bi bilo pri ocenjevanju prejetih informacij vedno potrebno njihovo sodelovanje. Zbiranje, vrednotenje, obdelavo, analizo in razširjanje informacij je treba zagotoviti s trdnim in dobro strukturiranim sistemom za informacije o zadevah in vodenje zadev, ki ga preiskovalci ne bodo uporabljali le kot sistem za shranjevanje informacij, ampak kot delovno orodje.

V Uredbi bi morale biti na podlagi izkušenj, ki jih je urad OLAF pridobil od svoje ustanovitve, bolje navedena glavna področja preiskav urada OLAF (med katerimi so strukturni skladi, kmetijstvo, lastna sredstva, carina, zunanja pomoč, korupcija itd.). S tem bi se pojasnila preiskovalna pravila in pristojnosti urada OLAF v navedenih sektorjih. Če se uradu OLAF z Uredbo zagotovi pregledna struktura, bo to podprlo neodvisnost pri ustreznem izvajanju pristojnosti Urada ter zagotovilo trdno podlago za sodelovanje urada OLAF in Evropskega javnega tožilstva.

Izvajanje preiskav: preiskovalni ukrepi, ki jih lahko izvaja urad OLAF

| 16. | Tesna povezava med upravnim in kazenskim pravom pri zaščiti finančnih interesov EU je povzročala zmedo pri uradu OLAF, ko je ta izvajal svoje pristojnosti (18). To se je dogajalo zlasti v primerih, ko je urad OLAF pretirano visoke preiskovalne standarde iz kazenskega prava uporabil za preiskovanje dejanj upravne narave in, obratno, ko je upravne standarde uporabil pri preiskovalnih dejavnostih, pri katerih bi lahko bila potrebna sodna odobritev (19). |
| --- | --- |

16.

| 17. | Z Uredbo št. 883/2013 ni bilo mogoče odpraviti te težave, ki jo je nekoliko otežila nova možnost združevanja notranjih in zunanjih vidikov v eni sami preiskavi brez vzpostavljenega celovitega okvira preiskovalnih ukrepov (20).
  Upravne preiskave zajemajo vse inšpekcije, preglede ali „druge ukrepe“, ki jih urad OLAF izvaja v skladu s členoma 3 in 4. Načeloma se za ta člena zdi, da vsebujeta obširno skupino preiskovalnih ukrepov za zunanje oziroma notranje preiskave, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, takojšnim in nenapovedanim dostopom do informacij, s katerimi razpolagajo institucije, ter ustnimi informacijami od uradnikov in članov osebja. Z novo Uredbo so bili izrecno vključeni drugi preiskovalni ukrepi, kot je zaslišanje preiskovanca ali priče. Vendar je pristop, ki ga je zakonodajalec izbral pri pripravi določb, omogočil različne razlage glede tega, kako izvajati te preiskovalne ukrepe in za katere vrste preiskav naj bi se uporabili, tj. notranje/zunanje/usklajevanje. To je povzročilo nedosledno uporabljanje Uredbe in razloge za pritožbe (21). |
| --- | --- |

17.

Upravne preiskave zajemajo vse inšpekcije, preglede ali „druge ukrepe“, ki jih urad OLAF izvaja v skladu s členoma 3 in 4. Načeloma se za ta člena zdi, da vsebujeta obširno skupino preiskovalnih ukrepov za zunanje oziroma notranje preiskave, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, takojšnim in nenapovedanim dostopom do informacij, s katerimi razpolagajo institucije, ter ustnimi informacijami od uradnikov in članov osebja. Z novo Uredbo so bili izrecno vključeni drugi preiskovalni ukrepi, kot je zaslišanje preiskovanca ali priče. Vendar je pristop, ki ga je zakonodajalec izbral pri pripravi določb, omogočil različne razlage glede tega, kako izvajati te preiskovalne ukrepe in za katere vrste preiskav naj bi se uporabili, tj. notranje/zunanje/usklajevanje. To je povzročilo nedosledno uporabljanje Uredbe in razloge za pritožbe (21).

| 18. | Evropski parlament je večkrat zahteval, naj se vsa preiskovalna pooblastila urada OLAF združijo v eni sami uredbi (22). Nadzorni odbor se strinja s tem ambicioznim projektom, zlasti glede na ustanovitev Evropskega javnega tožilstva. V tem novem okviru so za vse vrste preiskav urada OLAF zaželeni celoviti in usklajeni razlogi za preiskave urada OLAF, ki zagotavljajo jasna pravila o njegovih pooblastilih ter procesnih pravicah in jamstvih. Poleg tega bi bilo treba procesne pravice in jamstva omejiti le z dobro utemeljenimi odlogi (23) ali imunitetami, ki izhajajo iz Pogodb (24). |
| --- | --- |

18.

| 19. | Nadzorni odbor kratkoročno spodbuja čim večjo uskladitev pravil za vse preiskave urada OLAF in vseh njegovih pooblastil, da bi se zajamčila predvidljivost njegovih dejanj ter zagotovilo, da so preiskovanci in drugi subjekti, ki so vključeni v preiskave, enaki pred zakonom. Meni, da so spremembe na področju zaščite finančnih interesov EU pomagale premostiti razlikovanje med notranjimi in zunanjimi preiskavami. Po drugi strani prinašajo praktične izzive v obliki neenakih jamstev za preiskovance in različnih preiskovalnih pooblastil urada OLAF. Nadzorni odbor iz podobnih razlogov ne podpira tega, da se pomembna preiskovalna pooblastila urejajo v okviru delovnih dogovorov med uradom OLAF in institucijami EU: to povzroča razdrobljenost preiskovalnih pravil in pristojnosti urada OLAF, zaradi česar je zaščita finančnih interesov EU slabša. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Nadzorni odbor na podlagi svojih izkušenj s spremljanjem meni, da se morajo preiskave urada OLAF izvajati na podlagi jasnih sredstev za ukrepanje; postopkovne pomanjkljivosti lahko povzročijo pravne ovire za začetek preiskav s strani nacionalnih organov ali prinesejo oprostilne sodbe.
  Zakonodajna tehnika, ki jo je zakonodajalec uporabil pri pripravi določb o preiskovalnih pooblastilih Komisije v konkurenčnem pravu, se je izkazala kot primerna za doseganje učinkovitih preiskav na navedenem področju. Zato bi se lahko uporabila kot smernica za spremembo uredbe o uradu OLAF (25). |
| --- | --- |

20.

Zakonodajna tehnika, ki jo je zakonodajalec uporabil pri pripravi določb o preiskovalnih pooblastilih Komisije v konkurenčnem pravu, se je izkazala kot primerna za doseganje učinkovitih preiskav na navedenem področju. Zato bi se lahko uporabila kot smernica za spremembo uredbe o uradu OLAF (25).

| 21. | Nadzorni odbor meni, da urad OLAF nima na voljo vseh preiskovalnih orodij, ki bi jih potreboval, da bi lahko prihodnjemu Evropskemu javnemu tožilstvu pomagal predvsem pri preiskovanju sodobnih oblik kriminala, finančnega kriminala in nepravilnosti. Vsak preiskovalec, ki obravnava finančne goljufije ali korupcijo, mora imeti dostop do informacij o denarnih nakazilih. Urad OLAF bi potreboval: (i) sodobna operativna orodja za preiskovanje kaznivih dejanj, storjenih na spletu, ki škodijo finančnim interesom EU; (ii) pravno podlago, ki bi mu omogočala, da zahteva dostop do bančnih računov in podobnih informacij o denarnih nakazilih (na primer prek PayPala). Kadar je potrebna odobritev sodišča ali drugega organa, bi morali nacionalni organi zaradi preprečitve zamud uradu OLAF zagotoviti vso potrebno pomoč v skladu z nacionalnim pravom. |
| --- | --- |

21.

| 22. | V pred kratkim sprejeti direktivi o zaščiti finančnih interesov EU je bila goljufija na področju davka na dodano vrednost v okviru finančnih interesov EU vključena kot lastno sredstvo (26). Urad OLAF bo imel jasna pooblastila in orodja za preiskovanje goljufij na področju davka na dodano vrednost v EU, zato bo potreboval dostop do podatkov mreže EUROFISC in sistema VIES (27) (28). Potrebne bodo tudi določbe za spodbujanje izmenjave informacij, ki so pomembne za preiskave urada OLAF, s finančnoobveščevalnimi enotami (FIU). V vsakem primeru bi moralo biti mogoče tesnejše sodelovanje s finančnoobveščevalnimi enotami, vključno z izmenjavo informacij o pranju denarja, saj navedene enote v večini držav EU delujejo kot upravni organi (29).
  Odprava ovir za učinkovito sodelovanje med davčnimi upravami in carino ter z organi kazenskega pregona in finančnimi institucijami na nacionalni ravni in ravni EU je del strategije Komisije za boj proti goljufijam na področju DDV (30). Nadzorni odbor pozdravlja tak pristop. |
| --- | --- |

22.

Odprava ovir za učinkovito sodelovanje med davčnimi upravami in carino ter z organi kazenskega pregona in finančnimi institucijami na nacionalni ravni in ravni EU je del strategije Komisije za boj proti goljufijam na področju DDV (30). Nadzorni odbor pozdravlja tak pristop.

| 23. | Nadzorni odbor meni, da bi morala Komisija proučiti možnost razširitve pooblastil urada OLAF, zlasti na tesno povezano področje varstva pravic intelektualne lastnine v zvezi z uvozom na enotni trg EU. Proučila bi se lahko tudi tesnejše sodelovanje in izmenjava operativnih informacij z Uradom Evropske unije za intelektualno lastnino. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Vprašanje nadzora in preskusa zakonitosti preiskovalnih ukrepov urada OLAF v zvezi s spoštovanjem temeljnih pravic in procesnih jamstev bo obravnavano pozneje v tem mnenju (31). Vendar je dejstvo, da so belgijski sodni organi zoper generalnega direktorja urada OLAF uvedli kazensko preiskavo zaradi nezakonitega prestrezanja telefonskega pogovora med preiskavo urada OLAF (32), zelo resna zadeva, zaradi katere mora zakonodajalec v novi Uredbi temeljito pregledati notranji svetovalni in nadzorni mehanizem ter mehanizem preskusa zakonitosti v zvezi s preiskovalnimi ukrepi, ki jih lahko sprejme urad OLAF (33). Z Uredbo je treba vzpostaviti dosledne neodvisne mehanizme nadzora in preskusa zakonitosti ter tako preprečiti podobne situacije v prihodnosti.
  Nadzorni odbor meni, da bi moral zakonodajalec razmisliti o imenovanju uradnika za temeljne pravice in procesna jamstva za urad OLAF. Ob tem bi moral določiti tudi, kako bi tak uradnik sodeloval s sodnim nadzorom in nadzornim odborom, ter zagotoviti, da bi deloval v tesnem sodelovanju s strokovnjaki na področju temeljnih pravic in procesnih jamstev v posameznih sektorjih urada OLAF.
  Druga možnost bi bila, da bi se nadzorni odbor razširil s petih na sedem članov, kot je bilo že predlagano, nato pa bi se mu glede na prihodnjo interakcijo z Evropskim javnim tožilstvom podelila posebna pooblastila na tem področju in področju zaupne izmenjave informacij. |
| --- | --- |

24.

Nadzorni odbor meni, da bi moral zakonodajalec razmisliti o imenovanju uradnika za temeljne pravice in procesna jamstva za urad OLAF. Ob tem bi moral določiti tudi, kako bi tak uradnik sodeloval s sodnim nadzorom in nadzornim odborom, ter zagotoviti, da bi deloval v tesnem sodelovanju s strokovnjaki na področju temeljnih pravic in procesnih jamstev v posameznih sektorjih urada OLAF.

Druga možnost bi bila, da bi se nadzorni odbor razširil s petih na sedem članov, kot je bilo že predlagano, nato pa bi se mu glede na prihodnjo interakcijo z Evropskim javnim tožilstvom podelila posebna pooblastila na tem področju in področju zaupne izmenjave informacij.

Dostop urada OLAF do informacij

| 25. | Uradu OLAF je treba z uredbo o uradu OLAF omogočiti zbiranje dokazov, ki jih gospodarski subjekti, ki so prejemniki sredstev EU, hranijo v svojih prostorih. S spremenjeno uredbo bi bilo treba zagotoviti tudi celovita pravila o pogojih, pod katerimi lahko urad OLAF vstopi v prostore institucij EU in zbere vse dokaze v uradnih prostorih takih institucij, vključno s podatki, ki so shranjeni na napravah, povezanih računalniških sistemih in nosilcih. |
| --- | --- |

25.

| 26. | Nadzorni odbor opozarja, da ni nobenih pravil v zvezi s pristojnostjo urada OLAF, da dostopa do podatkov o prometu in elektronskih komunikacij ali zahteva dostop do njih, vključno z uradno ali zasebno komunikacijo, shranjeno na napravah, nosilcih ali povezanih računalniških sistemih. Sprememba bi morala vsebovati vsaj določbe v zvezi s komunikacijami, shranjenimi na napravah, nosilcih ali povezanih računalniških sistemih, do katerih bi urad OLAF potreboval dostop med pregledi na kraju samem. Če bi bil imel urad OLAF podobno kot Evropski organ za vrednostne papirje in trge pravico zahtevati zapise o telefonskem in podatkovnem prometu (34), bi morala vedno obstajati omejitev v obliki predhodne sodne odobritve. |
| --- | --- |

26.

Dolžnost sodelovanja z uradom OLAF

| 27. | V Uredbi št. 883/2013 so bili pojasnjeni pogoji, pod katerimi nacionalni organi sodelujejo z uradom OLAF. Izkušnje pa kažejo, da se kakovost pomoči, ki jo nacionalni organi zagotavljajo uradu OLAF, zelo razlikuje zaradi različnih nacionalnih zakonodaj o upravnem sodelovanju. Avtonomija urada OLAF, da izvaja preglede in inšpekcije na kraju samem (kot je določeno v Uredbi št. 2185/96), pomeni, da včasih take preglede izvaja, ne da bi v celoti poznal vrednost, ki jo lahko k preiskovalnemu postopku doprinesejo nacionalni organi.
  Za nacionalne upravne organe bi morala veljati obveznost zagotavljanja takojšnje pomoči uradu OLAF, če so za izvajanje pristojnosti urada OLAF potrebni prisilni ukrepi. Uskladitev ali po možnosti poenotenje je primerno zlasti pri pregledih na kraju samem, pri katerih se nacionalna pravila in prakse (35) ter torej tudi pristojnosti urada OLAF bistveno razlikujejo. Preiskovalna pooblastila inšpektorjev urada OLAF bi morala imeti enako podlago v pravu EU, inšpektorji pa bi morali imeti možnost, da jih enako izvajajo in izvršujejo na ozemljih vseh držav članic. V zvezi s tem bi bilo treba z določbami nacionalnega prava od ustreznih nacionalnih upravnih organov zahtevati, naj začenjajo nacionalne postopke, izmenjujejo informacije z uradom OLAF in podpirajo njegove preiskovalne ukrepe na svojem ozemlju. Uradu OLAF, kot je večkrat navedel nadzorni odbor, bi bilo treba naložiti obveznost, da nacionalnim organom zagotovi informacije iz zadevne preiskave, da bi se okrepila učinkovitost preiskav urada OLAF in nacionalnih preiskav, preprečilo podvajanje ukrepov in skrajšalo trajanje preiskav. Po mnenju nadzornega odbora bi ta mehanizem prispeval tudi k varstvu temeljnih pravic. |
| --- | --- |

27.

Za nacionalne upravne organe bi morala veljati obveznost zagotavljanja takojšnje pomoči uradu OLAF, če so za izvajanje pristojnosti urada OLAF potrebni prisilni ukrepi. Uskladitev ali po možnosti poenotenje je primerno zlasti pri pregledih na kraju samem, pri katerih se nacionalna pravila in prakse (35) ter torej tudi pristojnosti urada OLAF bistveno razlikujejo. Preiskovalna pooblastila inšpektorjev urada OLAF bi morala imeti enako podlago v pravu EU, inšpektorji pa bi morali imeti možnost, da jih enako izvajajo in izvršujejo na ozemljih vseh držav članic. V zvezi s tem bi bilo treba z določbami nacionalnega prava od ustreznih nacionalnih upravnih organov zahtevati, naj začenjajo nacionalne postopke, izmenjujejo informacije z uradom OLAF in podpirajo njegove preiskovalne ukrepe na svojem ozemlju. Uradu OLAF, kot je večkrat navedel nadzorni odbor, bi bilo treba naložiti obveznost, da nacionalnim organom zagotovi informacije iz zadevne preiskave, da bi se okrepila učinkovitost preiskav urada OLAF in nacionalnih preiskav, preprečilo podvajanje ukrepov in skrajšalo trajanje preiskav. Po mnenju nadzornega odbora bi ta mehanizem prispeval tudi k varstvu temeljnih pravic.

| 28. | Napredek pri finančnih preiskavah goljufij ne bi smel biti odvisen od odločitev različnih subjektov, ali sodelovati s preiskovalcem ali ne. Če zakonodaja EU določa dolžnosti, bi morali poleg tega obstajati možnost ukrepanja zaradi neizpolnjevanja navedenih dolžnosti in možnost uveljavljanja pooblastil preiskovalnega organa. Ta splošna zahteva se nanaša tudi na določitev jasnih pravil o dolžnostih prič in morebitnih sankcij v primeru, da se oseba ne odzove na vabilo za pričanje.
  Dolžnost odziva na vabilo za pričanje bi morala biti sicer omejena na ozemlje, na katerem ima zadevna oseba stalno prebivališče. Kadar se oseba prostovoljno strinja, da bo pričala na sedežu urada OLAF ali v katerem drugem kraju zunaj države stalnega prebivališča, bi morala biti upravičena do povračila stroškov.
  Ker urad OLAF ni pravna oseba, se nadzorni odbor zaveda, da bi to lahko oviralo morebitno uvedbo sankcij. Vendar bi neizpolnjevanje dolžnosti, določenih z Uredbo, moralo imeti posledice. Morebitna rešitev bi bila uvedba sankcij prek nacionalnih postopkov, začetih na zahtevo urada OLAF. Vendar se bo nadzorni odbor tem vprašanjem posvetil pozneje, ko jih bo proučil skupaj z vprašanji, ki se nanašajo na ustanovitev Evropskega javnega tožilstva. |
| --- | --- |

28.

Dolžnost odziva na vabilo za pričanje bi morala biti sicer omejena na ozemlje, na katerem ima zadevna oseba stalno prebivališče. Kadar se oseba prostovoljno strinja, da bo pričala na sedežu urada OLAF ali v katerem drugem kraju zunaj države stalnega prebivališča, bi morala biti upravičena do povračila stroškov.

Ker urad OLAF ni pravna oseba, se nadzorni odbor zaveda, da bi to lahko oviralo morebitno uvedbo sankcij. Vendar bi neizpolnjevanje dolžnosti, določenih z Uredbo, moralo imeti posledice. Morebitna rešitev bi bila uvedba sankcij prek nacionalnih postopkov, začetih na zahtevo urada OLAF. Vendar se bo nadzorni odbor tem vprašanjem posvetil pozneje, ko jih bo proučil skupaj z vprašanji, ki se nanašajo na ustanovitev Evropskega javnega tožilstva.

Trajanje preiskav urada OLAF: krepitev neodvisnosti urada OLAF

| 29. | Pravica oseb, da urad OLAF njihove zadeve obravnava v razumnem roku, je zagotovljena s členom 41 Listine o temeljnih pravicah. Ta pravica ni bila vključena v člen 9 nove Uredbe, saj je bila predlagana med zakonodajnim postopkom (36). To je še posebno pomembno pri preiskavah urada OLAF, saj bi lahko imela glede na okoliščine in zapletenost zadeve nesorazmerno dolgotrajna preiskava resne negativne posledice za pravice preiskovancev do obrambe in nadaljnje ukrepanje pristojnih organov po preiskavi.
  Kadar preiskava poteka že dalj časa, je lahko oteženo zbiranje razbremenilnih dokazov, zlasti izjav prič za obrambo, ali pa je celo zelo malo verjetno, da jih bo mogoče zbrati. Podobno je lahko ogroženo nadaljnje ukrepanje po upravni, disciplinski ali sodni poti, zlasti zaradi zastaranja zadevnih dejanj. Izkušnje nadzornega odbora s spremljanjem kažejo, da je to veljalo zlasti za končna poročila in priporočila, ki so bila posredovana nacionalnim sodnim organom. Urad OLAF je nadzornemu organu predložil kratka pojasnila v Excelovih preglednicah, v katere so bile vključene navedbe razlogov, ki so jih sodni organi držav članic podali za zavrnitve poročil urada OLAF (37).
  Po mnenju nadzornega odbora bi bilo treba Uredbo spremeniti in vključiti zahtevo, naj generalni direktor urada OLAF upošteva zastaralne roke v državah članicah, na katere se nanaša preiskava. Urad OLAF bi moral vsaj 18 mesecev pred iztekom zastaralnega roka organom zadevnih držav članic poslati vmesno poročilo. Vmesno poročilo bi imelo enako obliko in vsebino kot končno poročilo, ne bi pa vsebovalo priporočil. |
| --- | --- |

29.

Kadar preiskava poteka že dalj časa, je lahko oteženo zbiranje razbremenilnih dokazov, zlasti izjav prič za obrambo, ali pa je celo zelo malo verjetno, da jih bo mogoče zbrati. Podobno je lahko ogroženo nadaljnje ukrepanje po upravni, disciplinski ali sodni poti, zlasti zaradi zastaranja zadevnih dejanj. Izkušnje nadzornega odbora s spremljanjem kažejo, da je to veljalo zlasti za končna poročila in priporočila, ki so bila posredovana nacionalnim sodnim organom. Urad OLAF je nadzornemu organu predložil kratka pojasnila v Excelovih preglednicah, v katere so bile vključene navedbe razlogov, ki so jih sodni organi držav članic podali za zavrnitve poročil urada OLAF (37).

Po mnenju nadzornega odbora bi bilo treba Uredbo spremeniti in vključiti zahtevo, naj generalni direktor urada OLAF upošteva zastaralne roke v državah članicah, na katere se nanaša preiskava. Urad OLAF bi moral vsaj 18 mesecev pred iztekom zastaralnega roka organom zadevnih držav članic poslati vmesno poročilo. Vmesno poročilo bi imelo enako obliko in vsebino kot končno poročilo, ne bi pa vsebovalo priporočil.

| 30. | Splošni cilj pregleda nadzornega odbora glede trajanja preiskav je okrepiti neodvisnost urada OLAF s preverjanjem, da ne prihaja do zunanjega vmešavanja v nepristransko vodenje preiskav in da zamude ne preprečujejo načrtovanih rezultatov preiskav, na primer zaradi zastaranja.
  S členom 7(8) nove Uredbe se je obveznost poročanja urada OLAF nadzornemu odboru o trajanju preiskav spremenila, tako da mora zdaj urad OLAF o nedokončanih preiskavah poročati 12 mesecev po njihovem začetku (prej devet mesecev po začetku) in nato vsakih šest mesecev. Vsebina navedenega poročanja se po drugi strani ni bistveno spremenila; generalni direktor urada OLAF naj bi navedel razloge in predvidene ukrepe za pospešitev preiskave (38). |
| --- | --- |

30.

S členom 7(8) nove Uredbe se je obveznost poročanja urada OLAF nadzornemu odboru o trajanju preiskav spremenila, tako da mora zdaj urad OLAF o nedokončanih preiskavah poročati 12 mesecev po njihovem začetku (prej devet mesecev po začetku) in nato vsakih šest mesecev. Vsebina navedenega poročanja se po drugi strani ni bistveno spremenila; generalni direktor urada OLAF naj bi navedel razloge in predvidene ukrepe za pospešitev preiskave (38).

| 31. | Zakonodajalec bi moral razmisliti o spremembi te določbe, da bi se določila izrecna pravila o informacijah, ki jih je treba poslati nadzornemu odboru. V nasprotju s poročanjem o informacijah, ki jih je urad OLAF nadzornemu odboru pošiljal pred sprejetjem nove Uredbe (39), je urad OLAF besedilo te določbe razlagal ozko. To je zelo pomembno vplivalo na pristojnost nadzornega odbora na tem področju (40). |
| --- | --- |

31.

Zaključek preiskave: končno poročilo, priporočila in nadaljnje ukrepanje

| 32. | Ko urad OLAF zaključi preiskavo, mora njegovo poročilo temeljiti na elementih, ki imajo dokazno vrednost, pri čemer zanje veljajo enaka pravila ocenjevanja kot v upravnih ali sodnih postopkih države članice, v katerih se njihova uporaba izkaže za potrebno.
  Po mnenju nadzornega odbora je za učinkovitost preiskovalnega dela urada OLAF bistvenega pomena nova določba o „notranj[em] svetovaln[em] in nadzorn[em] postop[ku], vključno s preskusom zakonitosti, ki med drugim zadeva spoštovanje [...] nacionalnega prava [...] držav[e] članic[e],“ ki ga določi generalni direktor urada OLAF. Vendar to notranje preverjanje spoštovanja nacionalnega prava države članice ni bilo določeno v „smernicah o preiskovalnih postopkih“ kot del pooblastil preiskovalne enote za izbor in pregledovanje, ki je še vedno odgovorna za preskus zakonitosti in mehanizme pregleda v celotnem trajanju preiskave (41). Nadzor nad navedenim je izvajalo omejeno število zaposlenih iz preiskovalne enote za izbor in pregledovanje, ta nadzor pa ni bil okrepljen z mehanizmom predhodnega nadzora, ki ga je nadzorni odbor izvajal, preden mu je bila ta pristojnost v novi Uredbi odvzeta (42).
  Zakonodajalec bi moral skrbno proučiti vpliv odvzema pristojnosti za izvajanje tega mehanizma za spremljanje in nadzor kakovosti nadzornemu odboru. Da bi lahko nadzorni odbor generalnemu direktorju pomagal pri izpolnjevanju njegovih dolžnosti na tem področju, bi moral od urada OLAF vsekakor prejeti vsaj poročilo o preiskavi, ki je bilo poslano sodnemu organu države članice, in odgovor navedenega organa uradu OLAF. |
| --- | --- |

32.

Po mnenju nadzornega odbora je za učinkovitost preiskovalnega dela urada OLAF bistvenega pomena nova določba o „notranj[em] svetovaln[em] in nadzorn[em] postop[ku], vključno s preskusom zakonitosti, ki med drugim zadeva spoštovanje [...] nacionalnega prava [...] držav[e] članic[e],“ ki ga določi generalni direktor urada OLAF. Vendar to notranje preverjanje spoštovanja nacionalnega prava države članice ni bilo določeno v „smernicah o preiskovalnih postopkih“ kot del pooblastil preiskovalne enote za izbor in pregledovanje, ki je še vedno odgovorna za preskus zakonitosti in mehanizme pregleda v celotnem trajanju preiskave (41). Nadzor nad navedenim je izvajalo omejeno število zaposlenih iz preiskovalne enote za izbor in pregledovanje, ta nadzor pa ni bil okrepljen z mehanizmom predhodnega nadzora, ki ga je nadzorni odbor izvajal, preden mu je bila ta pristojnost v novi Uredbi odvzeta (42).

Zakonodajalec bi moral skrbno proučiti vpliv odvzema pristojnosti za izvajanje tega mehanizma za spremljanje in nadzor kakovosti nadzornemu odboru. Da bi lahko nadzorni odbor generalnemu direktorju pomagal pri izpolnjevanju njegovih dolžnosti na tem področju, bi moral od urada OLAF vsekakor prejeti vsaj poročilo o preiskavi, ki je bilo poslano sodnemu organu države članice, in odgovor navedenega organa uradu OLAF.

| 33. | Nadaljnji ukrepi na podlagi končnih poročil in priporočil, ki jih je urad OLAF posredoval sodnim organom države članice, niso bili sprejeti v približno polovici primerov. Na podlagi izkušenj nadzornega odbora s spremljanjem so bili razlogi za to različni: dejstva, ki so bila domnevno storjena, se na primer niso štela za kaznivo dejanje, niso bila podprta z dokazi ali zadostnimi dokazi ali pa so zastarala.
  Zato je še toliko nujneje v Uredbi določiti jasna pravila o zastaranju v celotnem trajanju preiskave ter ustanoviti ekipe za spremljanje s strokovnjaki za nadaljnje ukrepanje po sodni poti in preverjanje zbiranja dokazov. To je zlasti pomembno glede na ustanovitev Evropskega javnega tožilstva in kakovost pomoči, ki jo bo moral urad OLAF zagotavljati v skladu z nacionalnimi pravili o dopustnosti dokazov. |
| --- | --- |

33.

Zato je še toliko nujneje v Uredbi določiti jasna pravila o zastaranju v celotnem trajanju preiskave ter ustanoviti ekipe za spremljanje s strokovnjaki za nadaljnje ukrepanje po sodni poti in preverjanje zbiranja dokazov. To je zlasti pomembno glede na ustanovitev Evropskega javnega tožilstva in kakovost pomoči, ki jo bo moral urad OLAF zagotavljati v skladu z nacionalnimi pravili o dopustnosti dokazov.

POGLAVJE III

Spoštovanje temeljnih pravic in procesnih jamstev med preiskavami, ki jih vodi urad OLAF. Pravica do učinkovitega sodnega nadzora

Spoštovanje temeljnih pravic in procesnih jamstev: začetni preudarki

| 34. | Zmožnost in pripravljenost urada OLAF, da pri izvajanju preiskav spoštuje temeljne pravice in procesna jamstva, je povezana z neodvisnostjo Urada, zato je nadzorni odbor zelo veliko pozornosti vedno namenjal zagotavljanju ustreznega spoštovanja temeljnih pravic in jamstev, kot se zahteva z Listino in zakonodajo EU. Temu se bo posvečal tudi v prihodnje.
  Nadzorni odbor je to vprašanje v preteklosti obravnaval v številnih dokumentih (43). Že v prvem poročilu o napredku (2010) je poudaril potrebo po spoštovanju pravice do izjave, pravice do obveščenosti, pravice preiskovancev, da so poučeni o svojih pravicah, pravicah do obveščenosti in priložnosti, da se izrečejo, ter pravice do nepristranske preiskave. Tudi v Mnenju št. 5/2010 je izrazil potrebo po zaščiti posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov (pravica do zasebnosti) ter jamstvih za zagotavljanje preglednosti in objektivnosti preiskav. |
| --- | --- |

34.

Nadzorni odbor je to vprašanje v preteklosti obravnaval v številnih dokumentih (43). Že v prvem poročilu o napredku (2010) je poudaril potrebo po spoštovanju pravice do izjave, pravice do obveščenosti, pravice preiskovancev, da so poučeni o svojih pravicah, pravicah do obveščenosti in priložnosti, da se izrečejo, ter pravice do nepristranske preiskave. Tudi v Mnenju št. 5/2010 je izrazil potrebo po zaščiti posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov (pravica do zasebnosti) ter jamstvih za zagotavljanje preglednosti in objektivnosti preiskav.

| 35. | Odbor je zaskrbljen tudi zaradi pomanjkanja pravnih sredstev zoper upravne ukrepe in odločitve, ki jih sprejme urad OLAF. Ti ukrepi in odločitve so rezultat, ki ga je treba poslati nacionalnim organom, odgovornim za nadaljnje ukrepanje na podlagi dejstev, ugotovljenih z upravno preiskavo (44).
  Nadzorni odbor meni, da standard varstva temeljnih pravic in procesnih jamstev preiskovancev neposredno vpliva na dopustnost dokazov v poznejših postopkih pred nacionalnimi organi. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti preprečevanju razlik v standardih, zlasti če so standardi ustreznega nacionalnega postopka ali standardi, ki jih uporablja Evropsko javno tožilstvo, višji. Tako bi se preprečili primeri, ko so preiskave urada OLAF in v njih zbrani dokazi razvrednoteni. |
| --- | --- |

35.

Nadzorni odbor meni, da standard varstva temeljnih pravic in procesnih jamstev preiskovancev neposredno vpliva na dopustnost dokazov v poznejših postopkih pred nacionalnimi organi. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti preprečevanju razlik v standardih, zlasti če so standardi ustreznega nacionalnega postopka ali standardi, ki jih uporablja Evropsko javno tožilstvo, višji. Tako bi se preprečili primeri, ko so preiskave urada OLAF in v njih zbrani dokazi razvrednoteni.

Potreba po krepitvi procesnih pravic in jamstev v novi uredbi o uradu OLAF, Uredbi št. 883/2013: člen 9 uredbe o uradu OLAF ter njegov vpliv na notranje in zunanje preiskave

| 36. | Eden od posebnih ciljev Uredbe št. 883/2013 je bil okrepiti procesna jamstva posameznikov, ki se kazensko preganjajo. To je bilo doseženo z določitvijo teh jamstev v členu 9 (45). Čeprav so temeljne pravice posameznikov in njihova procesna jamstva izrecno navedeni v Uredbi, izhajajo neposredno iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. To pomeni, da člen 9 Uredbe št. 883/2013 ni vir teh pravic, ampak so v njem le navedene. Zato lahko za pravice in jamstva veljajo nekatere omejitve iz člena 52(1) Listine, ni pa jih mogoče v celoti izključiti. V Uredbi ni treba zagotoviti popolnega in izčrpnega seznama pravic in jamstev, saj so splošne določbe Listine o pravicah in procesnih jamstvih dobro navedene v ustaljeni sodni praksi (46).
  Čeprav je splošen sklic na Listino naveden v uvodni izjavi (51) Uredbe št. 883/2013, je treba v uredbo o uradu OLAF vključiti podrobnejše določbe, ki se nanašajo na najpomembnejše pravice in jamstva.
  Listina je splošni vir temeljnih pravic in jamstev, zato ni razloga za omejitev ali bistveno razlikovanje pravic preiskovancev ali prič v notranjih ali zunanjih preiskavah ali ukrepih, ki se izvedejo na zahtevo Evropskega javnega tožilstva. Nadzorni odbor se zaveda, da mora urad OLAF pri izvajanju zunanjih preiskav spoštovati pravila posamezne države članice ter da se lahko pristojnosti urada OLAF v notranjih in zunanjih preiskavah zaradi različnih pravnih pogojev razlikujejo. Vendar bi moral biti standard temeljnih pravic in procesnih jamstev v notranjih in zunanjih preiskavah čim bolj podoben. |
| --- | --- |

36.

Čeprav je splošen sklic na Listino naveden v uvodni izjavi (51) Uredbe št. 883/2013, je treba v uredbo o uradu OLAF vključiti podrobnejše določbe, ki se nanašajo na najpomembnejše pravice in jamstva.

Listina je splošni vir temeljnih pravic in jamstev, zato ni razloga za omejitev ali bistveno razlikovanje pravic preiskovancev ali prič v notranjih ali zunanjih preiskavah ali ukrepih, ki se izvedejo na zahtevo Evropskega javnega tožilstva. Nadzorni odbor se zaveda, da mora urad OLAF pri izvajanju zunanjih preiskav spoštovati pravila posamezne države članice ter da se lahko pristojnosti urada OLAF v notranjih in zunanjih preiskavah zaradi različnih pravnih pogojev razlikujejo. Vendar bi moral biti standard temeljnih pravic in procesnih jamstev v notranjih in zunanjih preiskavah čim bolj podoben.

| 37. | Temeljne pravice in jamstva bi bilo treba v posebnih postopkovnih ukrepih določiti in upoštevati enako kot v preiskavah, ki jih vodi Evropsko javno tožilstvo. To je še zlasti pomembno glede na novo vlogo urada OLAF, ki bo, kot je navedeno v predlogu o Evropskem javnem tožilstvu, pomagal navedenemu tožilstvu. V predlogu uredbe o Evropskem javnem tožilstvu je na splošno opredeljen obseg pravic osumljencev in obdolžencev, s čimer so določeni minimalni standardi, zagotovljeni v (kazenskih) postopkih.
  Nadzorni odbor meni, da sprejetje visokega standarda procesnih jamstev, navedenega v členu 41 predloga o Evropskem javnem tožilstvu (47) in ustrezni zakonodaji (48), urada OLAF nikakor ne bi oviralo pri neodvisnem izvajanju naloge, ki mu je bila naložena, bi pa dodalo vrednost njegovim končnim poročilom in priloženim dokazom.
  Višji standardi, na podlagi katerih bi se pridobili dokazi, bi zagotovo vplivali na njihovo dopustnost (in dopustnost končnih poročil urada OLAF) pri sojenjih na nacionalnih sodiščih. Sprejetje standarda procesnih jamstev Evropskega javnega tožilstva bi pripomoglo tudi k odpravi pomislekov glede dopustnosti ali vrednosti dokazov, ki izvirajo iz (upravnih) preiskav, izvedenih „na zahtevo“ Evropskega javnega tožilstva, kot je predvideno v členu 101 predloga o Evropskem javnem tožilstvu.
  Nadzorni odbor meni, da bi se s poenotenjem teh standardov olajšal prenos dokazov iz upravnega v kazenski postopek in prenos dokazov med jurisdikcijami (49). Primeri, v katerih se dokazi pridobijo na podlagi zakonodaje ene države članice, vendar v nasprotju z zakonodajo druge države članice, v kateri poteka končni (ali v primeru urada OLAF poznejši) postopek in se zadeva reši, se s tem ne bi preprečili. |
| --- | --- |

37.

Nadzorni odbor meni, da sprejetje visokega standarda procesnih jamstev, navedenega v členu 41 predloga o Evropskem javnem tožilstvu (47) in ustrezni zakonodaji (48), urada OLAF nikakor ne bi oviralo pri neodvisnem izvajanju naloge, ki mu je bila naložena, bi pa dodalo vrednost njegovim končnim poročilom in priloženim dokazom.

Višji standardi, na podlagi katerih bi se pridobili dokazi, bi zagotovo vplivali na njihovo dopustnost (in dopustnost končnih poročil urada OLAF) pri sojenjih na nacionalnih sodiščih. Sprejetje standarda procesnih jamstev Evropskega javnega tožilstva bi pripomoglo tudi k odpravi pomislekov glede dopustnosti ali vrednosti dokazov, ki izvirajo iz (upravnih) preiskav, izvedenih „na zahtevo“ Evropskega javnega tožilstva, kot je predvideno v členu 101 predloga o Evropskem javnem tožilstvu.

Nadzorni odbor meni, da bi se s poenotenjem teh standardov olajšal prenos dokazov iz upravnega v kazenski postopek in prenos dokazov med jurisdikcijami (49). Primeri, v katerih se dokazi pridobijo na podlagi zakonodaje ene države članice, vendar v nasprotju z zakonodajo druge države članice, v kateri poteka končni (ali v primeru urada OLAF poznejši) postopek in se zadeva reši, se s tem ne bi preprečili.

| 38. | Pravica preiskovancev do obveščenosti o njihovi osebni vpletenosti v preiskavo in vseh trditvah bi se morala izražati zlasti v možnosti, da podajo pripombe k trditvam, vložijo pritožbe, predložijo dokaze in predlagajo zbiranje dokazov, razen če se sprejme utemeljena odločitev o odložitvi postopka (50).
  Preiskovanci bi morali imeti možnost, da to pravico uveljavljajo pred prvim zaslišanjem v postopku, med njim in po njem. Dovoliti bi jim bilo treba tudi dostop do dokazov, ki jih je zbral urad OLAF, in sicer najpozneje takrat, ko se nacionalnim organom pošlje končno poročilo s priporočili. Ta možnost je zlasti pomembna, kadar končno poročilo vsebuje priporočila glede ukrepanja v kazenskem postopku. Da se zagotovita objektivnost in nepristranskost preiskave, bi morali imeti preiskovanci možnost, da podajo pripombe h končnemu poročilu, njihove pripombe pa bi bilo treba priložiti končnemu poročilu in priporočilom, poslanim nacionalnim organom. |
| --- | --- |

38.

Preiskovanci bi morali imeti možnost, da to pravico uveljavljajo pred prvim zaslišanjem v postopku, med njim in po njem. Dovoliti bi jim bilo treba tudi dostop do dokazov, ki jih je zbral urad OLAF, in sicer najpozneje takrat, ko se nacionalnim organom pošlje končno poročilo s priporočili. Ta možnost je zlasti pomembna, kadar končno poročilo vsebuje priporočila glede ukrepanja v kazenskem postopku. Da se zagotovita objektivnost in nepristranskost preiskave, bi morali imeti preiskovanci možnost, da podajo pripombe h končnemu poročilu, njihove pripombe pa bi bilo treba priložiti končnemu poročilu in priporočilom, poslanim nacionalnim organom.

| 39. | Nadzorni odbor se zaveda, da bo treba doseči ravnovesje med dostopom do dokumentov urada OLAF ter varovanjem zaupnosti preiskave in varstvom osebnih podatkov, ki jih vsebujejo dokumenti. Zato bi morale biti izjeme od dajanja dostopa do dokazov (tj. do dokumentov, zbranih med preiskavo) ustrezno utemeljene in obrazložene. Preiskovanci, ki jim je bil zavrnjen dostop do dokumentov, bi morali imeti možnost, da se zoper tako odločitev pritožijo, in sicer vsaj v okviru notranjega pritožbenega postopka urada OLAF. |
| --- | --- |

39.

| 40. | Pravico do obveščenosti bi bilo treba razširiti na pravnega zastopnika preiskovanca (oseba po lastni izbiri preiskovanca v skladu s členom 9(2) na koncu), da se zagotovi njegova pravica do ustrezne obrambe. Pravni zastopnik bi moral hkrati s preiskovancem prejeti enake informacije. |
| --- | --- |

40.

| 41. | Proučiti bi bilo treba razširitev pravice osebe, da se izogne izpovedovanju zoper sebe, da bi zajemala sodelovanje osebe, ki je tesno osebno povezana s pričo ali preiskovancem, v kazenskih postopkih. To pravico je treba v Uredbi določiti za primere, v katerih je priča na primer predstavnik pravnega subjekta in bi s pričanjem obremenil zadevni pravni subjekt. Hkrati bi bilo treba z Uredbo določiti dolžnost prič, da se pojavijo in pričajo, ter posledice za tiste, ki tega ne storijo. Pravica osebe, da se izogne izpovedovanju zoper sebe, bi morala biti del sklopa pravic, zagotovljenih vsaki osebi, ki jo zasliši urad OLAF, vključno z osebami, ki so zaslišane med pregledi na kraju samem. |
| --- | --- |

41.

Pravica do učinkovitega sodnega nadzora

| 42. | Nadzorni odbor se vse od svoje ustanovitve zaveda pomanjkljivosti pri uveljavljanju pravice do učinkovitega sodnega nadzora. Zagovarja ustanovitev sodnega organa, ki bi stalno nadzoroval dejavnosti urada OLAF, zlasti uporabo prisilnih in drugih ukrepov, ki omejujejo posamezne pravice (51). Le sodni organ bi lahko ustrezno preveril, ali je bila preiskava izvedena v skladu z dolžnim pravnim postopanjem, tako da so predloženi dokazi dopustni na sodišču, ki je pristojno za zadevo.
  Obseg, v katerem se spoštovanje temeljnih pravic prouči v sodnem nadzoru upravnega preiskovalnega organa, lahko služi kot merilo za merjenje njegove učinkovitosti.
  Hkrati je lahko obseg vključevanja temeljnih pravic merilo obsega potrebnega sodnega nadzora nad delovanjem upravnega preiskovalnega organa (52).
  Uredba ne zagotavlja učinkovitega nadzora nad zakonitostjo preiskav urada OLAF, razen v primeru notranjih preiskav in izključno takrat, ko se nanašajo na uradnike ali uslužbence. Uradniki in uslužbenci lahko vložijo pritožbo pri direktorju urada OLAF v skladu s postopkom iz člena 90 Kadrovskih predpisov, na podlagi katerega se lahko pritožbe z učinkom za nazaj vložijo pri Splošnem sodišču. |
| --- | --- |

42.

Obseg, v katerem se spoštovanje temeljnih pravic prouči v sodnem nadzoru upravnega preiskovalnega organa, lahko služi kot merilo za merjenje njegove učinkovitosti.

Hkrati je lahko obseg vključevanja temeljnih pravic merilo obsega potrebnega sodnega nadzora nad delovanjem upravnega preiskovalnega organa (52).

Uredba ne zagotavlja učinkovitega nadzora nad zakonitostjo preiskav urada OLAF, razen v primeru notranjih preiskav in izključno takrat, ko se nanašajo na uradnike ali uslužbence. Uradniki in uslužbenci lahko vložijo pritožbo pri direktorju urada OLAF v skladu s postopkom iz člena 90 Kadrovskih predpisov, na podlagi katerega se lahko pritožbe z učinkom za nazaj vložijo pri Splošnem sodišču.

| 43. | Temeljno vprašanje učinkovitega sodnega nadzora in nadzor nad Uradom sta razlog za negotovosti v zvezi z neodvisnostjo Urada, pa tudi za pritožbe glede legitimnosti preiskav urada OLAF, ki so bile v preteklosti vložene pri Sodišču Evropske unije.
  Sodišče dosledno zavrača vse vloge za razglasitev ničnosti končnih poročil urada OLAF, posredovanih nacionalnim organom ali pristojni organizaciji EU. Glavni razlog za zavrnitve je bil, da izpodbijani akti niso bistveno spremenili pravnih položajev tožečih strank (53) in da se učinkovito pravno varstvo ne šteje za ločeno pravno sredstvo, temveč za pravni produkt številnih dopolnjujočih se pravnih sredstev v zaporednih pravnih redih (54). |
| --- | --- |

43.

Sodišče dosledno zavrača vse vloge za razglasitev ničnosti končnih poročil urada OLAF, posredovanih nacionalnim organom ali pristojni organizaciji EU. Glavni razlog za zavrnitve je bil, da izpodbijani akti niso bistveno spremenili pravnih položajev tožečih strank (53) in da se učinkovito pravno varstvo ne šteje za ločeno pravno sredstvo, temveč za pravni produkt številnih dopolnjujočih se pravnih sredstev v zaporednih pravnih redih (54).

POGLAVJE IV

Spremljanje preiskav urada OLAF in nadzor nad njimi; vloga nadzornega odbora in njegovo sodelovanje z drugimi organi

Splošne opombe

| 44. | Nadzorni odbor še vedno meni, da je treba tudi v sedanjih okoliščinah vzpostaviti ustrezno možnost nadzora (55) nad poseganjem v temeljne pravice, ki bi ga izvajal neodvisni sodni organ. Zaradi ustanovitve Evropskega javnega tožilstva in namena, da naj bi mu urad OLAF zagotavljal pomoč, pa je to postalo nujno.
  Možnosti za pravna sredstva zoper ukrepe urada OLAF (56), ki so zdaj na voljo, so tako omejene, da ne morejo samostojno veljati v prihodnjem spremenjenem institucionalnem in postopkovnem sistemu, v katerem: (i) se bo okrepila povezava med upravnimi in kazenskimi preiskavami ter (ii) je predvidena dopustnost dokazov, ki jih je zbral urad OLAF, v upravnih postopkih, začetih na zahtevo Evropskega javnega tožilstva. |
| --- | --- |

44.

Možnosti za pravna sredstva zoper ukrepe urada OLAF (56), ki so zdaj na voljo, so tako omejene, da ne morejo samostojno veljati v prihodnjem spremenjenem institucionalnem in postopkovnem sistemu, v katerem: (i) se bo okrepila povezava med upravnimi in kazenskimi preiskavami ter (ii) je predvidena dopustnost dokazov, ki jih je zbral urad OLAF, v upravnih postopkih, začetih na zahtevo Evropskega javnega tožilstva.

| 45. | Nadzorni odbor, ki naj se ne bi vmešaval v vodenje preiskav v teku, z Uredbo ni bil pooblaščen za sodni nadzor. Tudi dejstvo, da člani nadzornega odbora v svojih državah zasedajo višje položaje, otežuje njihovo morebitno opravljanje položaja nadzornikov preiskav urada OLAF. |
| --- | --- |

45.

Vloga Sodišča

| 46. | Sodišče Evropske unije je pristojno za odločanje o zadevah, ki so pomembne z vidika nadzora. Je povsem neodvisen organ, ki bi imel možnost, da med preiskavo po potrebi posreduje (57).
  Nadzorni odbor kljub tem značilnostim meni, da so s PDEU Sodišču dodeljene različne naloge, pri katerih ne gre za stalni nadzor nad določenimi ukrepi v upravni preiskavi. Meni, da so v okviru sedanjega mandata Sodišča prisotne ovire za stalni nadzor Sodišča nad uradom OLAF. Stališče Sodišča, da končna poročila urada OLAF, poslana nacionalnim sodnim organom, „niso akt, ki ima negativne posledice za uradnika, saj ne spremenijo pomembno pravnega položaja zadevne osebe“, bo veljalo še naprej, razen če bi na primer: (i) urad OLAF lahko ob koncu preiskave naložil sankcijo, ki bi povzročila tako spremembo, ali (ii) obstajala obveznost uvedbe nacionalnega postopka na podlagi končnega poročila ali na zahtevo urada OLAF. |
| --- | --- |

46.

Nadzorni odbor kljub tem značilnostim meni, da so s PDEU Sodišču dodeljene različne naloge, pri katerih ne gre za stalni nadzor nad določenimi ukrepi v upravni preiskavi. Meni, da so v okviru sedanjega mandata Sodišča prisotne ovire za stalni nadzor Sodišča nad uradom OLAF. Stališče Sodišča, da končna poročila urada OLAF, poslana nacionalnim sodnim organom, „niso akt, ki ima negativne posledice za uradnika, saj ne spremenijo pomembno pravnega položaja zadevne osebe“, bo veljalo še naprej, razen če bi na primer: (i) urad OLAF lahko ob koncu preiskave naložil sankcijo, ki bi povzročila tako spremembo, ali (ii) obstajala obveznost uvedbe nacionalnega postopka na podlagi končnega poročila ali na zahtevo urada OLAF.

| 47. | Če bi sodni nadzor nad vsemi ukrepi urada OLAF postal odgovornost Sodišča (58), bi to za Sodišče pomenilo precejšnjo delovno obremenitev in bi potrebovalo dodatna sredstva. Poleg tega se nadzornemu odboru povprečno trajanje postopka pred Sodiščem (59) ne zdi ustrezno za nadzor nad uradom OLAF, saj bi bila odločitev Sodišča v večini primerov sprejeta bodisi šele po zaključku zadeve bodisi po tem, ko se končno poročilo pošlje nacionalnim organom. Povedano drugače, odločitev ne bi imela takojšnjega učinka na potek preiskave; preiskovalnega ukrepa v tekoči preiskavi ne bi bilo mogoče popraviti niti ne bi bilo mogoče imeti koristi od navedenih popravkov v poznejših postopkih pred nacionalnimi organi.
  Hkrati nadzorni odbor priznava prednosti morebitne vključitve Sodišča v sodni nadzor nad uradom OLAF. Zlasti koristen bi bil osnovni nabor postopkovnih pravil, ki se uporablja pred Sodiščem in je torej enak za vse strani iz različnih držav članic. Če se bo razrešilo vprašanje pristojnosti Sodišča, nadzorni odbor poziva Evropski parlament, Svet, Komisijo in Sodišče, naj v zvezi s tem proučijo možnosti iz člena 257 PDEU. |
| --- | --- |

47.

Hkrati nadzorni odbor priznava prednosti morebitne vključitve Sodišča v sodni nadzor nad uradom OLAF. Zlasti koristen bi bil osnovni nabor postopkovnih pravil, ki se uporablja pred Sodiščem in je torej enak za vse strani iz različnih držav članic. Če se bo razrešilo vprašanje pristojnosti Sodišča, nadzorni odbor poziva Evropski parlament, Svet, Komisijo in Sodišče, naj v zvezi s tem proučijo možnosti iz člena 257 PDEU.

Vloga nacionalnih sodnih organov

| 48. | Po mnenju nadzornega odbora so nacionalni sodni organi najprimernejši za zagotovitev dolžnega pravnega postopanja v preiskavi in pri zbiranju dokazov, vključno s posebnimi nacionalnimi vidiki razlaganja temeljnih pravic in procesnih jamstev. S pregledom dejanj urada OLAF v okviru zunanjih preiskav, ki bi ga izvedla nacionalna sodišča, bi se lahko zagotovila stabilnost zbranih dokazov. Z zgodnjo vključitvijo nacionalnih organov v zgodnejše faze preiskave bi se zagotovila dopustnost dokazov v poznejši postopkih in sojenjih pred nacionalnimi sodišči. Nacionalnim sodnim organom nato ne bi bilo treba ponavljati korakov preiskave, ki jih je med preiskavo že izvedel urad OLAF.Izkoristili bi lahko tudi popravke, ki izhajajo iz pravnih sredstev, ki so na voljo na nacionalni ravni. |
| --- | --- |

48.

| 49. | Vendar lahko nadzor nacionalnih sodišč nad posameznimi dejanji urada OLAF pomeni nevarnost pojava razdrobljenosti in potrebo (za urad OLAF) po ukvarjanju z 28 različnimi sistemi. Zaradi te rešitve bi bilo treba tudi: (i) zagotoviti nadzor posebnih sodišč ali drugih sodnih organov nad preiskavami urada OLAF v okviru posebnih postopkov, ki jih priznava nacionalna zakonodaja, ali (ii) za urad OLAF vzpostaviti avtonomne postopke. |
| --- | --- |

49.

| 50. | Osnovni pogoj za dodelitev pristojnosti za nadzor nad uradom OLAF nacionalnim sodiščem bi bila zahteva, da nacionalni upravni organi začnejo nacionalni postopek na zahtevo urada OLAF. Urad OLAF bi nato: (i) upošteval svoja avtonomna postopkovna pravila skupaj s pravili in praksami (60) zadevne države članice (tako je deloma tudi zdaj), (ii) upošteval avtonomni postopek, določen s predpisom EU, ali (iii) dejavno sodeloval v določeni vrsti nacionalnega postopka, ki bi sledil. S to rešitvijo bi bil sodni nadzor nad posameznimi dejanji urada OLAF v zunanjih preiskavah takoj na voljo, dopustnost dokazov, zbranih v preiskavah urada OLAF, pa bi se bistveno izboljšala.
  Če bi preiskave urada OLAF postale del nacionalnih postopkov, bi bile pod nadzorom nacionalnih sodišč. Zato bi lahko nacionalna sodišča v takih primerih pred izdajo sodbe Sodišče Evropske unije s predlogom za sprejetje predhodne odločbe zaprosila za razlago določb prava EU (61). |
| --- | --- |

50.

Če bi preiskave urada OLAF postale del nacionalnih postopkov, bi bile pod nadzorom nacionalnih sodišč. Zato bi lahko nacionalna sodišča v takih primerih pred izdajo sodbe Sodišče Evropske unije s predlogom za sprejetje predhodne odločbe zaprosila za razlago določb prava EU (61).

Nadzornik za procesna jamstva

| 51. | Nacionalni sodni organi pa ne bi mogli biti pristojni za nadzor nad posameznimi ukrepi urada OLAF v notranjih preiskavah. Lahko bi bil le v pristojnosti sodnega organa EU.
  Da bi se okrepila procesna jamstva oseb, ki jih preiskuje urad OLAF, je Komisija predlagala ustanovitev nadzornika za procesna jamstva (62) preiskovancev. Nadzornik bi: (i) obravnaval pritožbe glede kršitev procesnih jamstev in v zvezi s temi pritožbami generalnemu direktorju urada OLAF izdajal nezavezujoča priporočila; (ii) spremljal spoštovanje procesnih jamstev, ki se uporabljajo v preiskavah urada OLAF; (iii) zagotavljal hitro obravnavo preiskav, da bi se preprečile neupravičene zamude; (iv) izdajal dovoljenja za izvajanje inšpekcij in sprejetje nekaterih procesnih dejanj v prostorih institucij EU.
  A tudi če bi nadzornika lahko sestavljali sodniki, ne bi imel potrebnega statusa neodvisnega sodišča, saj ne bi bilo potrebne delitve pristojnosti. Poleg tega naj bi nadzornik upravno spadal pod Komisijo, eno od institucij, ki bi sodelovale pri imenovanju tega organa. Nadzornik bi lahko tudi svetoval o preiskovalnih ukrepih zoper druge institucije, zato bi lahko njegov položaj med izvršilnimi institucijami in njegova upravna odvisnost od Komisije vplivala na medinstitucionalno ravnovesje. |
| --- | --- |

51.

Da bi se okrepila procesna jamstva oseb, ki jih preiskuje urad OLAF, je Komisija predlagala ustanovitev nadzornika za procesna jamstva (62) preiskovancev. Nadzornik bi: (i) obravnaval pritožbe glede kršitev procesnih jamstev in v zvezi s temi pritožbami generalnemu direktorju urada OLAF izdajal nezavezujoča priporočila; (ii) spremljal spoštovanje procesnih jamstev, ki se uporabljajo v preiskavah urada OLAF; (iii) zagotavljal hitro obravnavo preiskav, da bi se preprečile neupravičene zamude; (iv) izdajal dovoljenja za izvajanje inšpekcij in sprejetje nekaterih procesnih dejanj v prostorih institucij EU.

A tudi če bi nadzornika lahko sestavljali sodniki, ne bi imel potrebnega statusa neodvisnega sodišča, saj ne bi bilo potrebne delitve pristojnosti. Poleg tega naj bi nadzornik upravno spadal pod Komisijo, eno od institucij, ki bi sodelovale pri imenovanju tega organa. Nadzornik bi lahko tudi svetoval o preiskovalnih ukrepih zoper druge institucije, zato bi lahko njegov položaj med izvršilnimi institucijami in njegova upravna odvisnost od Komisije vplivala na medinstitucionalno ravnovesje.

| 52. | Nadzorni odbor meni, da predlagana funkcija nadzornika za procesna jamstva ne bi imela potrebnega statusa sodišča, kar bi vzbujalo dvome o njegovi neodvisnosti in pomenilo, da v nasprotju s primerom, v katerem bi bila ta vloga dodeljena Sodišču EU ali nacionalnim sodiščem, ne bi mogel ustrezno zagotavljati pravice do učinkovitega sodnega nadzora. Nazadnje, pooblastila nadzornika v zvezi s spremljanjem skladnosti s procesnimi jamstvi in trajanja preiskav bi se v bistvu prekrivala z enakimi pooblastili nadzornega odbora, zaradi česar bi bil nadzor nad uradom OLAF razdrobljen in bi se lahko pojavila nasprotja pri delu nadzornih organov. Nadzorni odbor zato priporoča, naj se poiščejo načini za uveljavljanje pravice do učinkovitega sodnega nadzora, tako da se pristojnost za to nalogo dodeli dejanskemu sodnemu organu na nacionalni ravni ali ravni EU. |
| --- | --- |

52.

| 53. | Poleg tega se mandat nadzornika in delo nadzornega odbora očitno prekrivata. Vsakodnevno delo – v ločenih sekretariatih obeh organov – bi bilo zelo podobno in bi obsegalo proučevanje spisov posameznih zadev, da bi se preverili spoštovanje procesnih pravic in trajanje preiskave. Lahko bi se zgodilo, da bi nadzorni odbor naključno in celo nevede proučeval isto zadevo kot nadzornik v okviru svojega individualnega pregleda. To bi lahko povzročilo ne le podvajanje dela, ampak tudi, da bi organa generalnemu direktorju urada OLAF izdala različna ali celo nasprotujoča si priporočila (63). |
| --- | --- |

53.

| 54. | Poleg tega je Komisija predlagala ustanovitev funkcije „sodnega nadzornika“, ki bi odobril invazivne preiskovalne ukrepe urada OLAF v zvezi s člani institucij EU (64). Zato bi delo sodnega nadzornika zajemalo tudi proučevanje spoštovanja temeljnih pravic in procesnih jamstev (čeprav bi sodni nadzornik ukrepal pred sprejetjem ukrepov, ne po njem).
  Odvisno od pristojnosti sodnega nadzornika, vrst ukrepov, ki bi jih ta sprejel v posameznih primerih, in tega, ali bi funkcija sodnega nadzornika spadala pod Komisijo ali bila z njo kako drugače povezana, bi se lahko pojavili resni pomisleki glede neodvisnosti urada OLAF. Glede na to, kje v upravni hierarhiji bi bil sodni nadzornik, bi lahko njegova pristojnost za svetovanje o preiskovalnih ukrepih zoper člane Komisije, pa tudi v zvezi z drugimi institucijami vplivala na medinstitucionalno ravnovesje.
  Ker bi bil nadzornik v podobnem položaju kot nadzorni odbor in ločen od njega, bi se lahko pojavili tudi pomisleki o njegovi neodvisnosti in stroškovni učinkovitosti tega, da ima ločen sekretariat z enakim programom, kot ga ima sekretariat nadzornega odbora. |
| --- | --- |

54.

Odvisno od pristojnosti sodnega nadzornika, vrst ukrepov, ki bi jih ta sprejel v posameznih primerih, in tega, ali bi funkcija sodnega nadzornika spadala pod Komisijo ali bila z njo kako drugače povezana, bi se lahko pojavili resni pomisleki glede neodvisnosti urada OLAF. Glede na to, kje v upravni hierarhiji bi bil sodni nadzornik, bi lahko njegova pristojnost za svetovanje o preiskovalnih ukrepih zoper člane Komisije, pa tudi v zvezi z drugimi institucijami vplivala na medinstitucionalno ravnovesje.

Ker bi bil nadzornik v podobnem položaju kot nadzorni odbor in ločen od njega, bi se lahko pojavili tudi pomisleki o njegovi neodvisnosti in stroškovni učinkovitosti tega, da ima ločen sekretariat z enakim programom, kot ga ima sekretariat nadzornega odbora.

| 55. | Z ustanovitvijo dveh dodatnih funkcij, ki nadzorujeta urad OLAF, vendar sta ločeni od nadzornega odbora, bi se povečalo število neodvisnih nadzornih organov, zaradi česar bi verjetno prišlo do zmede ali spora glede pooblastil in podvajanja dela.
  Najustreznejša rešitev po mnenju nadzornega odbora je vzpostavitev neposrednega dostopa do neodvisnega sodišča, ki bi lahko pregledalo posamezne ukrepe urada OLAF in priznalo upravičena pričakovanja oseb, na katere vplivajo preiskave urada OLAF. Le sodni organ bi lahko ustrezno preveril, ali je bila preiskava izvedena v skladu z dolžnim pravnim postopanjem, in s tem zagotovil visok dokazni standard, ki se zahteva (zlasti) v poznejših kazenskih postopkih v državi članici. |
| --- | --- |

55.

Najustreznejša rešitev po mnenju nadzornega odbora je vzpostavitev neposrednega dostopa do neodvisnega sodišča, ki bi lahko pregledalo posamezne ukrepe urada OLAF in priznalo upravičena pričakovanja oseb, na katere vplivajo preiskave urada OLAF. Le sodni organ bi lahko ustrezno preveril, ali je bila preiskava izvedena v skladu z dolžnim pravnim postopanjem, in s tem zagotovil visok dokazni standard, ki se zahteva (zlasti) v poznejših kazenskih postopkih v državi članici.

| 56. | Nadzorni odbor meni, da bi se z neposredno možnostjo uveljavljanja pravice do učinkovitega sodnega nadzora povečala dopustnost dokazov, zbranih pri preiskavah urada OLAF, v nacionalnih upravnih ali kazenskih postopkih. Ker naj bi urad OLAF in Evropsko javno tožilstvo pri delu tesno sodelovala, so postopkovni standardi, vključno z možnostjo sodnega nadzora, bistveni za združljivost in nemoteno izmenjavo dokazov med obema institucijama. |
| --- | --- |

56.

POGLAVJE V

Vloga, status in pooblastila nadzornega odbora in njegovega sekretariata: Uredba št. 883/2013 in Uredba 2016/2030

Naloga nadzornega odbora: splošne opombe

| 57. | Naloga nadzornega odbora urada OLAF je okrepiti neodvisnost urada OLAF pri ustreznem izvajanju pooblastil, ki so mu dodeljena z Uredbo št. 883/2013 (65). Nadzorni odbor je nadzorni organ urada OLAF in varuh njegove neodvisnosti. Svetuje generalnemu direktorju urada OLAF in mu pomaga pri uresničevanju njegovih pristojnosti. Je tudi partner v dialogu z institucijami EU (66).
  Nadzorni odbor je edinstven neodvisni organ z zelo trdnim mandatom. Za izbor članov odbora je potrebno soglasje Sveta, Komisije in Parlamenta ter ad hoc organa, ki ga sestavljajo vse tri institucije.
  Z Uredbo št. 883/2013 je bil obseg pooblastil nadzornega odbora razširjen. Razlog za to so bila zlasti vprašanja v zvezi s tem, kako odbor obvestiti o dokumentih, poslanih nacionalnim organom, in o pristojnosti nadzornega odbora, da obravnava zadeve, v katerih preiskava še poteka (67), pa tudi zaradi potrebe po okrepitvi procesnih pravic in jamstev. |
| --- | --- |

57.

Nadzorni odbor je edinstven neodvisni organ z zelo trdnim mandatom. Za izbor članov odbora je potrebno soglasje Sveta, Komisije in Parlamenta ter ad hoc organa, ki ga sestavljajo vse tri institucije.

Z Uredbo št. 883/2013 je bil obseg pooblastil nadzornega odbora razširjen. Razlog za to so bila zlasti vprašanja v zvezi s tem, kako odbor obvestiti o dokumentih, poslanih nacionalnim organom, in o pristojnosti nadzornega odbora, da obravnava zadeve, v katerih preiskava še poteka (67), pa tudi zaradi potrebe po okrepitvi procesnih pravic in jamstev.

Pristojnosti nadzornega odbora v novi Uredbi in njihova sprememba z Uredbo 2016/2030

| 58. | Glavne spremembe, ki so bile uvedene z Uredbo št. 883/2013 in so povezane z nadzornim odborom, se nanašajo na:






  — | pooblastila nadzornega organa za spremljanje trajanja preiskav in spoštovanja procesnih jamstev (68), |
| --- | --- | --- |

58.

—

pooblastila nadzornega organa za spremljanje trajanja preiskav in spoštovanja procesnih jamstev (68),

| — | obveščanje nadzornega odbora in posvetovanje z njim v primerih notranjih preiskav, v katerih se izjemoma zahteva popolna tajnost (69), |
| --- | --- |

—

obveščanje nadzornega odbora in posvetovanje z njim v primerih notranjih preiskav, v katerih se izjemoma zahteva popolna tajnost (69),

| — | možnost, da odbor urad OLAF zaprosi za dodatne informacije o preiskavah (70), |
| --- | --- |

—

možnost, da odbor urad OLAF zaprosi za dodatne informacije o preiskavah (70),

| — | prejem prednostnih nalog preiskovalne politike pred njihovo objavo v letnem načrtu upravljanja, ki jih odboru pošlje generalni direktor, |
| --- | --- |

—

prejem prednostnih nalog preiskovalne politike pred njihovo objavo v letnem načrtu upravljanja, ki jih odboru pošlje generalni direktor,

| — | prejemanje rednih obvestil generalnega direktorja (71), |
| --- | --- |

—

prejemanje rednih obvestil generalnega direktorja (71),

| — | posvetovanje pred sprejetjem „smernic o preiskovalnih postopkih“ (72). |
| --- | --- |

—

posvetovanje pred sprejetjem „smernic o preiskovalnih postopkih“ (72).

V Uredbi št. 883/2013 je bilo tudi pojasnjeno, da lahko mnenja, ki jih nadzorni odbor pošlje generalnemu direktorju urada OLAF, vključujejo priporočila. Prav tako je bilo podaljšano obdobje trajanja preiskave, po katerem je treba poročati nadzornemu odboru, tako da mu je treba poročati o primerih, ki trajajo več kot 12 mesecev, uvedena pa je bila tudi letna medinstitucionalna izmenjava mnenj z institucijami s sodelovanjem nadzornega odbora (73).

| 59. | Po nadaljnjih razpravah, ki so potekale zlasti v Svetu, Komisiji in Parlamentu, sta bila avtonomija in neodvisnost nadzornega odbora ponovno potrjeni z ločitvijo upravne odgovornosti za sekretariat odbora in proračuna nadzornega odbora od urada OLAF (74). Za izvajanje te nove uredbe je bilo potrebno tesno sodelovanje med nadzornim odborom in Komisijo. |
| --- | --- |

59.

Vloga nadzornega odbora: odvisna od razlage na podlagi Uredbe št. 883/2013

| 60. | Nadzorni odbor opozarja, da so podrobnosti njegovih pooblastil, njegov položaj in neodvisnost ter razširitev njegove nadzorne vloge odvisni od razlage vse od njegove ustanovitve. Z Uredbo št. 883/2013 so se nadzornemu odboru dodelila nova pooblastila, vendar niso bila podrobneje pojasnjena, zaradi nejasnosti glede tega, kako naj bi generalni direktor urada OLAF razlagal vlogo in pristojnosti nadzornega odbora, pa so potekale številne razprave in izmenjave, zlasti med odborom in uradom OLAF (75). |
| --- | --- |

60.

| 61. | Nadzorni odbor opozarja tudi, da so mu bile v nasprotju z njegovim trdnim mandatom, ki je rezultat zapletenega izbirnega postopka, podeljene le pristojnosti za prejemanje informacij, podajanje mnenj in priporočil ter sodelovanje v nekaterih postopkih, nima pa pristojnosti, da bi s pravnimi sredstvi zagotovil izvedbo dolžnosti iz Uredbe št. 883/2013. Če urad OLAF ne izvede dolžnosti, ne nosi pravnih posledic. To je razvidno na primer iz razprav v zvezi z obsegom pristojnosti nadzornega odbora in dostopom do informacij (76). |
| --- | --- |

61.

| 62. | Glede na to, da so bile težave v zvezi z neodvisnostjo urada OLAF glavni razlog za ustanovitev nadzornega odbora, odbor ugotavlja, da s svojimi trenutnimi pooblastili ne more izpolniti svoje vloge zagotavljanja neodvisnosti urada OLAF. Če je vprašljiva neodvisnost Urada ali generalnega direktorja, bi morale imeti po mnenju nadzornega odbora institucije EU, zlasti tiste, ki so odboru podelile mandat, ustrezno nalogo, da nadzornemu odboru zagotovijo vsaj zadevne informacije. Nadzorni odbor ceni pomembno vlogo v postopkih, povezanih z izborom generalnega direktorja urada OLAF.
  Če bo Komisija proučila odvzem imunitete generalnemu direktorju, nadzorni odbor meni, da mora spremljati proces odločanja in imeti dostop do ustreznih informacij.
  Če bodo težave v zvezi z neodvisnostjo urada OLAF ali njegovega generalnega direktorja izvirale iz ukrepov generalnega direktorja, bi bilo treba proučiti možnost, da se nadzornemu odboru podeli pristojnost za začetek disciplinskega postopka pred Komisijo in da se mu omogoči sodelovanje v njem. |
| --- | --- |

62.

Če bo Komisija proučila odvzem imunitete generalnemu direktorju, nadzorni odbor meni, da mora spremljati proces odločanja in imeti dostop do ustreznih informacij.

Če bodo težave v zvezi z neodvisnostjo urada OLAF ali njegovega generalnega direktorja izvirale iz ukrepov generalnega direktorja, bi bilo treba proučiti možnost, da se nadzornemu odboru podeli pristojnost za začetek disciplinskega postopka pred Komisijo in da se mu omogoči sodelovanje v njem.

Redno spremljanje preiskovalne funkcije urada OLAF

| 63. | Za spremljanje in nadzor je na splošno potreben dostop do vseh ustreznih informacij. Njihova razpoložljivost se odraža v objektivnosti rezultatov dela nadzornega organa. Nadzorni odbor naj bi kot neodvisni organ zagotavljal objektivna poročila in mnenja, ki ne bi smela temeljiti le na informacijah, prejetih od urada OLAF, ampak tudi na: (i) njegovi lastni analizi vse dokumentacije urada OLAF, ki je po mnenju nadzornega odbora potrebna za oceno neodvisnosti urada OLAF, in (ii) dolžnem pravnem postopanju v zvezi z uporabo procesnih jamstev in trajanjem preiskav. |
| --- | --- |

63.

| 64. | Nadzorni odbor je izpostavil težave pri pridobivanju z zadevami povezanih informacij in dostopu do spisov zadev ter navedel, da je to ogrozilo učinkovitost njegove nadzorne vloge (77). Odvisnost od urada OLAF, kar zadeva dostop do informacij, je skupni imenovalec mnenj in poročil nadzornega odbora že vse od leta 2010 (78). Čeprav je bil mandat nadzornega odbora z Uredbo št. 883/2013 spremenjen, niso bila določena jasna pravila in ustrezne obveznosti za vzpostavitev učinkovitega, neomejenega in nemotenega dostopa do podatkov o zadevah. |
| --- | --- |

64.

| 65. | Izbor informacij, ki se posredujejo nadzornemu odboru, ne sme biti odvisen od odločitve nadzorovanega urada samega ali zunanjega organa. Veljavna različica Uredbe pušča preveč prostora za razlago, njene določbe o pretoku informacij med uradom OLAF in nadzornim odborom pa niso dovolj jasne. |
| --- | --- |

65.

| 66. | Če nadzorni odbor zadrži svoj sedanji mandat, mu je treba zagotoviti pristojnost za odločanje glede tega, kateri dokumenti ali informacije so po njegovem mnenju potrebni za izvajanje njegovih funkcij. Zahteve odbora za informacije bi morale biti za osebje urada OLAF zavezujoče. Možnost, da se zahteve izpodbijajo ali razveljavijo ali da se odlaga posredovanje informacij, ne bi smela obstajati. V zvezi s tem bi bilo treba spremeniti vse ustrezne dele Uredbe (79). Pravica nadzornega odbora do polnega dostopa do informacij bi morala vključevati možnost, da svoj sekretariat pooblasti, da v njegovem imenu zahteva informacije urada OLAF ali dostopa do njih. Za izbor in varstvo zahtevanih informacij ali informacij, do katerih se je dostopalo, bi bil v celoti odgovoren nadzorni odbor, ki v skladu s svojim mandatom neposredno odgovarja Komisiji, Evropskemu parlamentu in Svetu.
  Z Uredbo bi bilo treba zagotoviti tudi mehanizem za reševanje primerov, v katerih se ne spoštujejo dolžnosti zagotavljanja informacij, da bi se pretok informacij ponovno vzpostavi. |
| --- | --- |

66.

Z Uredbo bi bilo treba zagotoviti tudi mehanizem za reševanje primerov, v katerih se ne spoštujejo dolžnosti zagotavljanja informacij, da bi se pretok informacij ponovno vzpostavi.

| 67. | Sekretariatu in članom nadzornega odbora je treba zagotoviti stalen dostop do splošnih podatkov iz podatkovne zbirke urada OLAF in posebnih podatkov, povezanih z zadevami, ter informacij na intranetu urada OLAF. Nadzorni odbor bo lahko tako redno spremljal preiskovalno funkcijo urada OLAF, da bi okrepil njegovo neodvisnost pri ustreznem izvajanju njegovih pooblastil. |
| --- | --- |

67.

Pomoč nadzornega odbora generalnemu direktorju urada OLAF pri uresničevanju njegovih dolžnosti: prednostne naloge preiskovalne politike, smernice o preiskovalnih postopkih in letni načrt upravljanja

| 68. | Z Uredbo bi bilo treba nadzornemu odboru zagotoviti dovolj časa, da poda pripombe k osnutku prednostnih nalog preiskovalne politike pred njihovo objavo in k predhodnemu predlogu proračuna, preden se pošlje generalnemu direktorju za proračun. Podobno bi bilo treba nadzornemu odboru v določenem roku poslati vse smernice o preiskovalnih postopkih in njihove spremembe, da lahko nadzorni odbor poda mnenje (80). |
| --- | --- |

68.

| 69. | Če se pojavijo kakršni koli pomisleki v zvezi s preiskovalno neodvisnostjo urada OLAF ali njegovega generalnega direktorja, se informacije o takem primeru takoj pošljejo nadzornemu odboru (81). V spremembi Uredbe št. 883/2013 bi bilo treba tudi določiti roke, v katerih je treba poslati utemeljene odločitve o odložitvi posredovanja informacij instituciji, organu, uradu ali agenciji, ki ji pripada preiskovanec (82). |
| --- | --- |

69.

| 70. | Širok dostop do informacij v Uredbi bi moral vključevati tudi dostop članov nadzornega odbora in članov njegovega sekretariata do prostorov urada OLAF, da bi se zagotovila stalna izmenjava informacij in osebni stik med obema organoma. Taka določba bi tudi osebju urada OLAF olajšala vlaganje pritožb pri nadzornem odboru.
  Če nadzorni odbor zaprosi za dodatne informacije o preiskavah, vključno s poročili in priporočili o zaključenih preiskavah, bi morala biti v Uredbi določena rok, v katerem bi moral urad OLAF zagotoviti dostop do takih informacij in dokumentov v spisu zadeve, ter mehanizem za reševanje sporov, če se dostop ne zagotovi ali se zavrne. Enak postopek bi se moral uporabljati za informacije in podatke v zvezi s preiskavami, ki potekajo, vendar brez vmešavanja nadzornega odbora v izvajanje takih preiskav. |
| --- | --- |

70.

Če nadzorni odbor zaprosi za dodatne informacije o preiskavah, vključno s poročili in priporočili o zaključenih preiskavah, bi morala biti v Uredbi določena rok, v katerem bi moral urad OLAF zagotoviti dostop do takih informacij in dokumentov v spisu zadeve, ter mehanizem za reševanje sporov, če se dostop ne zagotovi ali se zavrne. Enak postopek bi se moral uporabljati za informacije in podatke v zvezi s preiskavami, ki potekajo, vendar brez vmešavanja nadzornega odbora v izvajanje takih preiskav.

Status članov nadzornega odbora

| 71. | S spremembo Uredbe št. 883/2013 bi bilo treba vključiti določbo, v skladu s katero so člani nadzornega odbora posebni svetovalci sui generis, imenovani za petletni mandat, ki ga ni mogoče podaljšati, ter tako ustrezno določiti in poenotiti njihov status. To bi pomenilo, da bi imeli člani zagotovljeno neodvisnost in hkrati jasen okvir dolžnosti in odgovornosti, pa tudi privilegijev in imunitet, povezanih z nalogami, ki jih imajo kot člani nadzornega odbora. |
| --- | --- |

71.

POGLAVJE VI

Ustanovitev Evropskega javnega tožilstva in njegov vpliv na preiskave urada OLAF

| 72. | Svet se je 8. junija 2017 dogovoril o splošnem pristopu glede uredbe o ustanovitvi Evropskega javnega tožilstva. Namen zadevne uredbe je ustanoviti urad, ki je pod nekaterimi pogoji pooblaščen za preiskovanje in pregon goljufij in drugih kaznivih dejanj v EU, ki škodijo finančnim interesom EU. Za boj proti goljufijam v EU bo združil evropska in nacionalna prizadevanja na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (83). Politični dogovor o ustanovitvi novega Evropskega javnega tožilstva je bil sklenjen med 20 državami članicami v okviru okrepljenega sodelovanja. |
| --- | --- |

72.

| 73. | Nadzorni odbor ima kot varuh neodvisnosti urada OLAF in njegovih učinkovitih funkcij velike pomisleke o tej največji spremembi v zgodovini urada OLAF in njenem vplivu na zmožnost Urada, da še naprej izvaja svoj mandat. Ker dogovor o vseh načinih za doseganje navedenega in tehničnih ureditvah še ni bil sklenjen, so institucije navedle le, da se bo precejšnje število delovnih mest z urada OLAF preneslo (med drugim) na Evropsko javno tožilstvo (84). Skupaj z delovnimi mesti naj bi se z urada OLAF na Evropsko javno tožilstvo prenesel ustrezen program. Evropsko javno tožilstvo bo odgovorno za preiskovanje in pregon kaznivih dejanj, ki škodijo finančnim interesom EU (85), kar zajema velik del sedanjega programa urada OLAF. Nadzorni odbor v nasprotju s predpostavkami, da se bo program urada OLAF po ustanovitvi Evropskega javnega tožilstva zmanjšal, meni, da bo delovna obremenitev urada OLAF podobna sedanji ali pa celo večja. |
| --- | --- |

73.

| 74. | Nadzorni odbor ni popolnoma prepričan, da se je pri pripravi ocen in načrtov glede prihodnje delovne obremenitve Evropskega javnega tožilstva in urada OLAF v celoti upošteval časovni element preiskovanja nepravilnosti ali goljufivega ravnanja. V sedanjem sistemu urad OLAF začne preiskavo na podlagi utemeljenega suma pojava nepravilnosti ali resnejših dejstev, vendar šele po določenem času (ki se razlikuje od primera do primera), v katerem je sum potrjen ali ovržen. V tem obdobju so včasih obveščeni nacionalni organi in zaprošeni za sodelovanje, včasih pa ti začnejo svojo vzporedno (kazensko ali upravno) preiskavo. Ko bo Evropsko javno tožilstvo začelo v celoti delovati, se mu bo poročalo le o zadevah z elementi kaznivega dejanja, ki škodijo finančnim interesom EU, ki se bodo nanj morda tudi prenesle, naknadna uvedba kazenskega postopka pa bo odvisna od ocene posamezne zadeve, ki jo bo izvedlo Evropsko javno tožilstvo. Vendar bo morda preteklo precej časa, preden bodo take zadeve prenesene na Evropsko javno tožilstvo. Predhodno zbiranje dokazov za ugotovitev, ali so elementi kaznivega dejanja dejansko prisotni, je namreč precej dolgotrajno. Obdobje pred prenosom zadeve na Evropsko javno tožilstvo lahko traja enako dolgo, kot zdaj traja obdobje, ki je potrebno za preiskavo, preden se končno poročilo pošlje nacionalnim organom na podlagi Uredbe št. 883/2013. |
| --- | --- |

74.

| 75. | Poleg tega lahko Evropsko javno tožilstvo zahteva, naj urad OLAF zagotovi informacije, analize, strokovno znanje ter operativno podporo in/ali izvaja upravne preiskave, in sicer v zvezi z zadevo, ki jo je urad OLAF preiskoval pred prenosom, ali v zvezi z drugimi zadevami, ki jih ni urad OLAF nikoli obravnaval. Nadzorni odbor meni, da sta lahko zaradi tega novega pooblastila Evropskega javnega tožilstva (86) in potrebe po oceni zadeve pred njenim prenosom na urad OLAF sedanja in prihodnja delovna obremenitev urada OLAF enaki. Poleg tega v zvezi s prihodnjo delovno obremenitvijo urada OLAF ugotavlja, da večina zadev, ki jih obravnava urad OLAF, ne bo spadala v pristojnost Evropskega javnega tožilstva in da bo moral urad OLAF take zadeve obravnavati, jih zaključiti ali spremljati nadaljnje ukrepanje v zvezi z njimi do njihove rešitve. Urad OLAF bo še vedno pristojen za (kazenske) zadeve, kadar kaznivo dejanje spada v pristojnost Evropskega javnega tožilstva (87), vendar je povzročilo ali bi lahko povzročilo škodo finančnim interesom Unije v višini manj kot 10 000 EUR (88). Zato bo moral ohraniti svoje sedanje strukture, kar bo potrebno tudi zaradi dejstva, da osem držav članic v Evropskem javnem tožilstvu ne bo sodelovalo. Urad OLAF bo v zvezi z navedenimi državami ohranil svoj sedanji položaj in pooblastila. |
| --- | --- |

75.

| 76. | Nadzorni odbor zato predvideva, da se lahko cilj predloga za Evropsko javno tožilstvo, tj. preprečitev podvajanja dela, doseže z intenzivno izmenjavo informacij (89). Vendar bo v resnici delovna obremenitev Urada enaka ali še večja kot danes. Urad OLAF bo namreč moral še vedno oceniti vsako zadevo pred njenim prenosom na Evropsko javno tožilstvo, in sicer zaradi: (i) potrebe po tem, da Evropsko javno tožilstvo uradu OLAF posreduje informacije, kadar se to odloči, da preiskave ne bo izvedlo, ali opusti zadevo, (ii) pristojnosti Evropskega javnega tožilstva, da uradu OLAF naloži izvajanje naloge, in (iii) dejstva, da bo urad OLAF ohranil sedanje pristojnosti v državah članicah, ki v projektu Evropskega javnega tožilstva ne sodelujejo.
  Nadzorni odbor je prepričan, da bistvena vprašanja v zvezi z naravo preiskav, vrsto postopkov, začetkom in zaključkom zadev ali celo dolžnostmi izmenjave informacij ne bi smela biti prepuščena razlagi ter ne bi smela biti odvisna od prihodnjih delovnih ureditev, dogovorjenih med Evropskim javnim tožilstvom, uradom OLAF in drugimi institucijami. Vse te osnovne elemente postopka bi bilo treba jasno opredeliti s predpisi v zvezi z uradom OLAF in Evropskim javnim tožilstvom, ki bi morali vsebovati tudi določbe o njunem odnosu. |
| --- | --- |

76.

Nadzorni odbor je prepričan, da bistvena vprašanja v zvezi z naravo preiskav, vrsto postopkov, začetkom in zaključkom zadev ali celo dolžnostmi izmenjave informacij ne bi smela biti prepuščena razlagi ter ne bi smela biti odvisna od prihodnjih delovnih ureditev, dogovorjenih med Evropskim javnim tožilstvom, uradom OLAF in drugimi institucijami. Vse te osnovne elemente postopka bi bilo treba jasno opredeliti s predpisi v zvezi z uradom OLAF in Evropskim javnim tožilstvom, ki bi morali vsebovati tudi določbe o njunem odnosu.

| 77. | Po mnenju nadzornega odbora je vprašanje narave preiskav najpomembnejše v primerih, v katerih bo urad OLAF ukrepal na zahtevo Evropskega javnega tožilstva, kar pomeni med kazenskim postopkom, začetim v državi članici, in za namene podajanja dokazov v takih postopkih, tudi v sojenju v kazenski zadevi. Tudi če urad OLAF ne bo prevzel pobude in začel vzporedne upravne preiskave glede istih dejstev, ki jih preiskuje že Evropsko javno tožilstvo (90), bo (91) ukrepal na zahtevo Evropskega javnega tožilstva in izvajal upravne preiskave (92). |
| --- | --- |

77.

| 78. | Zaradi „upravne narave“ takih preiskav se pojavljajo številna vprašanja, ki so lahko naknadno razlog za pritožbo v zvezi s pravicami in jamstvi, zagotovljenimi v kazenskih postopkih. Nad izvajanjem upravnih preiskav urada OLAF v skladu s členom 101(3)(c) predloga o Evropskem javnem tožilstvu se sodni nadzor ali nadzor tožilstva ne bi izvajal. Ker bi ti upravni ukrepi Urada temeljili na Uredbi št. 883/2013, se procesna jamstva, ki jih zagotavlja uredba o Evropskem javnem tožilstvu, ne bi uporabljala, tudi če bi nacionalna sodišča rezultate navedenih ukrepov ocenila kot dokaze. Nadzorni odbor zato pogosto poudarja, da bi morala sprememba Uredbe št. 883/2013 vsebovati enaka procesna jamstva kot predlog o Evropskem javnem tožilstvu, da bi se izognili neuspehom v prihodnjih sojenjih v kazenskih zadevah pred nacionalnimi sodišči. |
| --- | --- |

78.

| 79. | Če naj bi urad OLAF deloval kot organ za pomoč Evropskemu javnemu tožilstvu, nadzorni odbor meni, da bi morali tožilci ali preiskovalni sodniki nadzor na podlagi nacionalnega procesnega prava izvajati tudi nad ukrepi urada OLAF. Dejanja, ki se izvedejo na zahtevo Evropskega javnega tožilstva, bi bilo treba šteti za ukrepe Evropskega javnega tožilstva in bi morali biti kot taki predmet sodnega nadzora Sodišča Evropske unije (93). Nadzorni odbor poudarja, da bi lahko bilo dejstvo, da Urad izvaja upravne preiskave na zahtevo Evropskega javnega tožilstva, v nasprotju z razlago pristojnosti nad preiskavo kazenskih zadev, zlasti v državah članicah, ki ne sodelujejo v projektu Evropskega javnega tožilstva, in državah, ki niso članice EU. |
| --- | --- |

79.

| 80. | Nadzorni odbor poudarja pomen sodelovanja z nacionalnimi organi in skladnosti z nacionalno zakonodajo v najzgodnejši fazi preiskav, ki jih vodi urad OLAF. Potrebna bosta zlasti v primerih, v katerih bo Urad izvajal upravne preiskave na zahtevo Evropskega javnega tožilstva in zbiral dokaze za namene kazenskih postopkov. Nadzorni odbor meni, da bi se morale v opisanih primerih uporabljati zahteve glede predvidljivosti in jamstva glede učinkovitih varoval pred samovoljnimi odločitvami, tudi prek sodnega nadzora, in sicer v enakem obsegu kot v kazenskih postopkih (94). Pojavlja se paradoks, da bi lahko imel urad OLAF v primerih, v katerih bi ukrepal v skladu s členom 101(3) predloga o Evropskem javnem tožilstvu, večje pristojnosti kot nacionalni organi kazenskega pregona in sodni organi, ki jih zavezujejo stroge postopkovne določbe kazenskega prava, povezane s temeljnimi pravicami in jamstvi (95). V revidirani uredbi bi se zato morala upoštevati nova situacija in dejstvo, da bo urad OLAF dejansko preiskovalni organ, ki uradno zbira dokaze za namene kazenskih postopkov (ukrepa na zahtevo Evropskega javnega tožilstva). Zato bi bilo treba ukrepe urada OLAF šteti za ukrepe Evropskega javnega tožilstva, zanje pa bi morala veljati enaka pravila o nadzoru, jamstva in pravice preiskovancev, kot veljajo za ukrepe evropskih delegiranih tožilcev (96). |
| --- | --- |

80.

| 81. | Da bi lahko urad OLAF pomagal Evropskemu javnemu tožilstvu, bi moral imeti ustrezna pooblastila, da njegova pomoč ne bi postala ovira v postopkih, ki jih vodi Evropsko javno tožilstvo. Če bo Evropsko javno tožilstvo obravnavalo na primer tudi zadeve v zvezi s kršitvami pravic intelektualne lastnine pri uvozih na enotni trg EU, bi bilo treba pristojnosti urada OLAF proučiti in ustrezno okrepiti (97). Nadzorni odbor meni, da je treba pristojnosti urada OLAF okrepiti, vendar poudarja, da bi bilo treba v takem primeru hkrati okrepiti tudi nadzor nad pristojnostmi urada OLAF. |
| --- | --- |

81.

Vloga nadzornega odbora v odnosih z Evropskim javnim tožilstvom

| 82. | Nadzorni odbor meni tudi, da njegova vloga pri spremljanju dialoga med uradom OLAF in Evropskim javnim tožilstvom ter sodelovanju v tem dialogu omogoča, da se prepreči pretirano izkoriščanje pooblastil Evropskega javnega tožilstva iz člena 101 predloga o Evropskem javnem tožilstvu, da bi se zagotovilo izpolnjevanje glavnih nalog, ki so bile z Uredbo št. 883/2013 naložene uradu OLAF.
  Z revizijo Uredbe št. 883/2013 bi bilo treba določiti jasna pravila za urad OLAF, in sicer tako, da bi se mu naložila dolžnost ukrepanja na zahtevo Evropskega javnega tožilstva brez izjem, ali pa da bi se določile izjeme z izčrpnim seznamom razlogov za zavrnitev. Po mnenju nadzornega odbora ni primerno, da bi se urejanje tega vprašanja prepustilo delovnim ureditvam med uradom OLAF in Evropskim javnim tožilstvom, ker so mogoče različne razlage člena 101 predloga o Evropskem javnem tožilstvu, kar bi bilo v nasprotju s skrbjo EU za učinkovito in pravočasno zaščito njenih finančnih interesov.
  Nadzorni odbor ima trden mandat vseh treh institucij, zato želi imeti pomembno vlogo tudi pri oblikovanju strukturnih in operativnih povezav ter povezav med pristojnostmi med uradom OLAF in njegovimi partnerji, tj. Evropskim javnim tožilstvom, Evropskim računskim sodiščem, Europolom, Eurojustom in drugimi partnerji v novem sistemu zaščite finančnih interesov EU. Ker bosta za novi institucionalni sistem za zaščito finančnih interesov EU potrebna določeno spremljanje in nadzor, nadzorni odbor ponuja svoje dolgoletne izkušnje za razprave o njuni vzpostavitvi in uporabi. |
| --- | --- |

82.

Z revizijo Uredbe št. 883/2013 bi bilo treba določiti jasna pravila za urad OLAF, in sicer tako, da bi se mu naložila dolžnost ukrepanja na zahtevo Evropskega javnega tožilstva brez izjem, ali pa da bi se določile izjeme z izčrpnim seznamom razlogov za zavrnitev. Po mnenju nadzornega odbora ni primerno, da bi se urejanje tega vprašanja prepustilo delovnim ureditvam med uradom OLAF in Evropskim javnim tožilstvom, ker so mogoče različne razlage člena 101 predloga o Evropskem javnem tožilstvu, kar bi bilo v nasprotju s skrbjo EU za učinkovito in pravočasno zaščito njenih finančnih interesov.

Nadzorni odbor ima trden mandat vseh treh institucij, zato želi imeti pomembno vlogo tudi pri oblikovanju strukturnih in operativnih povezav ter povezav med pristojnostmi med uradom OLAF in njegovimi partnerji, tj. Evropskim javnim tožilstvom, Evropskim računskim sodiščem, Europolom, Eurojustom in drugimi partnerji v novem sistemu zaščite finančnih interesov EU. Ker bosta za novi institucionalni sistem za zaščito finančnih interesov EU potrebna določeno spremljanje in nadzor, nadzorni odbor ponuja svoje dolgoletne izkušnje za razprave o njuni vzpostavitvi in uporabi.

---

(1)  Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. septembra 2013 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe Sveta (Euratom) št. 1074/1999 (UL L 248, 18.9.2013, str. 1).

(2)  Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 20. julija 2016 v zadevi T-251/16 R, Generalni direktor Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) proti Evropski komisiji: Faits à l’origine du litige „des allegations d’écoutes téléfoniques illégales“ (točka 15). S sklepom je bil zavržen drugi predlog, s katerim je generalni direktor urada OLAF predsednika Splošnega sodišča zaprosil za nujni odlog izvršitve sklepa Komisije, da bi se preprečil nastanek resne in nepopravljive škode za njegovo neodvisnost ter neodvisnost in ustrezno delovanje urada OLAF.

(3)  Prav tam. Splošno sodišče o zadevi še ni dokončno odločilo.

(4)  Glej prvi odstavek člena 15(1) na koncu.

(5)  Glej zadnji odstavek člena 11(7) Uredbe št. 1073/1999 in člen 17(5)(b) Uredbe št. 883/2013. Glej člen 13(5) poslovnika nadzornega odbora urada OLAF (UL L 308, 24.11.2011, str. 114), „Ukrepi, ki jih je treba sprejeti glede informacij, ki jih predloži generalni direktor“, zlasti glede mehanizma, ki je bil vzpostavljen v dogovoru z uradom OLAF, da bi se zagotovilo spoštovanje temeljnih pravic in procesnih jamstev v „[p]rimeri[h], za katere je bilo treba poslati informacije sodnim organom države članice“.

(6)  Nadzorni odbor je na to opozoril že v svojem Mnenju št. 4/2011, str. 4.

(7)  Člen 11(2) Uredbe št. 883/2013.

(8)  Uredba št. 883/2013, vključno z uvodnima izjavama (6) in (29) ter členom 11(2).

(9)  Člen 101(1) osnutka uredbe o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva (kot je določeno v dokumentu Sveta 9941/17 z dne 30. junija 2017).

(10)  Prav tam, člen 101(3)(a).

(11)  Glej uvodno izjavo (18) in zadnji odstavek člena 17(8) Uredbe št. 883/2013.

(12)  Vključno z Uredbo št. 2988/95 in Uredbo št. 2185/96, Medinstitucionalnim sporazumom, upravnimi dogovori med institucijami in uradom OLAF ter Sklepom Komisije 1999/352/ES in njegovimi naknadnimi spremembami.

(13)  V členu 5 Uredbe št. 1073/1999 je bilo navedeno le, da se zunanje/notranje preiskave „začnejo izvajati s sklepom direktorja urada“.

(14)  Glej zadevi C-15/00, Komisija Evropskih skupnosti proti Evropski investicijski banki, in C-11/00, Komisija Evropskih skupnosti proti Evropski centralni banki.

(15)  Zadnji odstavek člena 5(1) Uredbe št. 883/2013: „[P]ozornost [se] nameni izbiri najprimernejše institucije, organa, urada ali agencije za izvajanje preiskav, zlasti z vidika narave dejstev, dejanskega ali možnega finančnega učinka primera, ter verjetnosti nadaljnjega ukrepanja po sodni poti.“

(16)  V členu 5(5) in (6) Uredbe št. 883 je navedeno, da „generalni direktor [...] lahko nemudoma pošlje vse ustrezne informacije“.

(17)  Glej uvodno izjavo (103) ter člen 39(4) in člen 101(3) osnutka uredbe o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva (kot so določeni v dokumentu Sveta 9941/17 z dne 30. junija 2017).

(18)  Glede na izkušnje nadzornega odbora s spremljanjem, vključno z dokazno vrednostjo končnega poročila urada OLAF v državah članicah. Informacije, ki jih je urad OLAF v obdobju 2012–2016 nadzornemu odboru poslal o 142 zadevah, ki so se zaključile s sodnimi priporočili, in o priporočilih urada OLAF, ki jih sodni organi držav članic niso upoštevali.

(19)  Glej sklep Evropskega varuha človekovih pravic v zadevi 1663/2014/OV o ravnanju urada OLAF v zunanji preiskavi.

(20)  V členu 7(4) Uredbe št. 883/2013 je navedeno: „Kadar preiskava združuje zunanje in notranje elemente, se temu ustrezno uporabljata člena 3 in 4.“

(21)  Glej odločbo Evropskega varuha človekovih pravic v zadevi 2676/2009/ANA, postopke predhodnega odločanja in zadeve v zvezi z neposrednim ukrepanjem, ki zoper urad OLAF potekajo pred Sodiščem. Informacije, ki jih je urad OLAF poslal nadzornemu odboru o 13 pritožbah pri uradu OLAF, vloženih v letih 2014, 2015 in 2016 v zvezi s procesnimi jamstvi v okviru pritožbenega postopka urada OLAF, ki je bil na spletišču urada OLAF objavljen 20. januarja 2014.

(22)  Glej resoluciji z dne 15. junija 2006 o zaščiti finančnih interesov Skupnosti in boju proti goljufijam – Letno poročilo za leto 2004 – ter z dne 19. februarja 2008 o zaščiti finančnih interesov Skupnosti in boju proti goljufijam – letni poročili za leti 2005 in 2006.

(23)  Omejitve iz člena 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

(24)  Zlasti Protokol št. 7 o privilegijih in imunitetah Evropske unije.

(25)  Glej Uredbo Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe: poglavje V, „Pooblastilo za preiskavo“.

(26)  Glej zadevo C-539/09, Komisija proti Nemčiji, točka 72, zadevo C-617/10, Akerberg Fransson, točki 25 in 26, ter zadevo C-105/14, Taricco, točka 39.

(27)  Mreža EUROFISC je bila ustanovljena z uredbo o upravnem sodelovanju in boju proti goljufijam na področju davka na dodano vrednost (Uredba Sveta št. 904/2010, UL L 268, 12.10.2010, str. 1). Je mehanizem, ki državam članicam omogoča krepitev medsebojnega upravnega sodelovanja v boju proti organiziranim goljufijam na področju DDV in zlasti davčnemu vrtiljaku. Sistem VIES (sistem izmenjave podatkov s področja DDV) družbam omogoča, da pridobijo hitro potrditev identifikacijskih številk za DDV svojih trgovinskih partnerjev in uradov za DDV ter tako spremljajo in nadzorujejo pretok trgovine znotraj Skupnosti za odkrivanje vseh vrst nepravilnosti (glej npr. Uredbo Sveta (EGS) št. 218/92 z dne 27. januarja 1992 o upravnem sodelovanju na področju posrednega obdavčenja (DDV)).

(28)  Evropsko računsko sodišče: posebno poročilo z naslovom „Boj proti goljufijam na področju DDV znotraj Skupnosti: potrebnih je več ukrepov“, str. 9, 10, 38, 43, 44 in 52.

(29)  Ko finančnoobveščevalne enote zbirajo obveščevalne podatke, lahko prek omrežja FIU (FIU.net) svoje kolege v drugih državah članicah zaprosijo za informacije, pri čemer lahko hkrati sledijo informacijam in jih varujejo – člen 5(4) Sklepa Sveta 2000/642/PNZ.

(30)  Glej sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru o akcijskem načrtu za DDV z naslovom „Vzpostavitev enotnega območja DDV v EU: čas za odločitev“.

(31)  Glej poglavje V o vlogi, statusu in pooblastilih nadzornega odbora in njegovega sekretariata.

(32)  Zadevna preiskava OF/2012/0617 je bila izvedena v skladu z Navodili urada o preiskovalnih postopkih, v katerih je bila v številnih vidikih predvidena vsebina reforme uredbe o uradu OLAF. Glej Prilogo 3 k Poročilu nadzornega odbora o dejavnostih za obdobje 2012–2013 in Mnenje nadzornega odbora št. 2/2012 z naslovom „Analiza zadeve OF/2012/0617“.

(33)  Glej sodno prakso iz združenih zadev F-5/05 in F-7/07, Violetti in drugi proti Komisiji. Zadeva T-48/05, Yves Franchet in Daniel Byk proti Komisiji. Glej člen 13(5) poslovnika nadzornega odbora urada OLAF (UL L 308, 24.11.2011, str. 114), „Ukrepi, ki jih je treba sprejeti glede informacij, ki jih predloži generalni direktor“, zlasti glede mehanizma, ki je bil vzpostavljen v dogovoru z uradom OLAF, da bi se zagotovilo spoštovanje temeljnih pravic in procesnih jamstev v „[p]rimeri[h], za katere je bilo treba poslati informacije sodnim organom države članice“.

(34)  Člen 23c Uredbe (EU) št. 513/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 1060/2009 o bonitetnih agencijah in člen 62 Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov.

(35)  Člen 3(3) Uredbe (EU) št. 883/2013.

(36)  Glej Mnenje nadzornega odbora št. 4/2011 o spremenjenem predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1073/1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), in razveljavitvi Uredbe (Euratom) št. 1074/1999 ter Mnenje Evropskega računskega sodišča št. 6/2011.

(37)  Glej informacije, ki jih je urad OLAF v obdobju 2012–2016 poslal nadzornemu odboru o 142 zadevah, ki so se zaključile s sodnimi priporočili, in o priporočilih urada OLAF, ki jih sodni organi držav članic niso upoštevali.

(38)  Glej člen 11(7) Uredbe št. 1073/1999, v katerem je navedeno: „direktor obvesti nadzorni odbor o razlogih, zaradi katerih še ni bilo mogoče končati preiskave, in o pričakovanem roku njenega zaključka“.

(39)  Glej Prilogo 40 k vzorčnim obrazcem urada OLAF, sprejetim po Mnenju nadzornega odbora št. 2/2009 z naslovom „Poročila urada OLAF o preiskavah, ki trajajo več kot devet mesecev“, in „Obvestilo o spremljanju preiskovalne funkcije urada OLAF, ki ga je izvajal nadzorni odbor, za obdobje 1999–2012“.

(40)  Nadzorni odbor je proučil 218 poročil o preiskavah, izvedenih v 12-mesečnem obdobju, ki jih je generalni direktor poslal med januarjem in aprilom 2017, pri čemer ta poročila niso vsebovala ustreznih informacij, da bi lahko nadzorni odbor uresničil svoje pristojnosti.

(41)  Glej člena 12 in 21 „smernic o preiskovalnih postopkih za osebje urada OLAF“ z dne 1. oktobra 2013 o preskusu zakonitosti in končnem pregledu.

(42)  Glej točko 10 dokumenta „Pravni instrumenti, ki so na voljo uradu OLAF“.

(43)  Zlasti v Mnenju št. 5/2010 z naslovom „Spoštovanje temeljnih pravic in procesnih jamstev v preiskavah Evropskega urada za boj proti goljufijam“, Mnenju št. 3/2010 o dokumentu za razmislek o reformi urada OLAF, Mnenju št. 2/2011 z naslovom „Pooblastila Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) za neodvisno izvajanje notranjih preiskav v institucijah EU“, Mnenju št. 2/2013 z naslovom „Oblikovanje notranjega pritožbenega postopka v uradu OLAF“ ter Poročilu št. 2/2014 o izvajanju priporočil nadzornega odbora v uradu OLAF.

(44)  To vprašanje je bilo stalnica v mnenjih v zvezi s spoštovanjem temeljnih pravic in procesnih jamstev v preiskavah, o dokumentu za razmislek o reformi urada OLAF (2010), pooblastilih Urada za izvajanje notranjih preiskav v institucijah EU (2011) in pritožbenem postopku (2013) ter poročilu o nadaljnjem ukrepanju na podlagi priporočil nadzornega odbora (2014).

(45)  Kot načina za krepitev procesnih jamstev se lahko razumeta tudi možnost imenovanja uradne osebe za varstvo podatkov v skladu s členom 24 Uredbe (ES) št. 45/2001 in obveznost izvajanja notranjih preskusov zakonitosti preiskovalnih ukrepov urada OLAF (člen 17(7)).

(46)  Sodišče Evropske unije je na primer v sodbi v zadevi Kadi z dne 18. julija 2013 navedlo pravice v točkah od 11 do 132.

(47)  Uredba Sveta o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva („EJT“) z dne 30. junija 2017 (dokument št. 9941/17).

(48)  In sicer:

| — | Direktivi 2010/64/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih (UL L 280, 26.10.2010, str. 1); |
| --- | --- |

—

Direktivi 2010/64/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih (UL L 280, 26.10.2010, str. 1);

| — | Direktivi 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (UL L 142, 1.6.2012, str. 1); |
| --- | --- |

—

Direktivi 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (UL L 142, 1.6.2012, str. 1);

| — | Direktivi 2013/48/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku in v postopkih na podlagi evropskega naloga za prijetje ter pravici do obvestitve tretje osebe ob odvzemu prostosti in do komunikacije s tretjimi osebami in konzularnimi organi med odvzemom prostosti (UL L 294, 6.11.2013, str. 1); |
| --- | --- |

—

Direktivi 2013/48/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku in v postopkih na podlagi evropskega naloga za prijetje ter pravici do obvestitve tretje osebe ob odvzemu prostosti in do komunikacije s tretjimi osebami in konzularnimi organi med odvzemom prostosti (UL L 294, 6.11.2013, str. 1);

| — | Direktivi (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL L 65, 11.3.2016, str. 1); |
| --- | --- |

—

Direktivi (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL L 65, 11.3.2016, str. 1);

| — | Direktivi (EU) 2016/1919 Evropskega parlamenta in Sveta o brezplačni pravni pomoči za osumljene in obdolžene osebe v kazenskem postopku ter za zahtevane osebe v postopku na podlagi evropskega naloga za prijetje (UL L 132, 21.5.2016, str. 1). |
| --- | --- |

—

Direktivi (EU) 2016/1919 Evropskega parlamenta in Sveta o brezplačni pravni pomoči za osumljene in obdolžene osebe v kazenskem postopku ter za zahtevane osebe v postopku na podlagi evropskega naloga za prijetje (UL L 132, 21.5.2016, str. 1).

(49)  Po mnenju nadzornega odbora je poenotenje standardov zlasti pomembno v čezmejnih primerih goljufij/nepravilnosti na področju DDV.

(50)  Glej zadevo C-269/90, Technische Universität München, Recueil 1991, str. I-5469, točka 14, zadevo C-525/04 P, Španija proti Lenzing, ZOdl 2007, str. I-9947, točka 58, in M., točka 88.

(51)  Nadzorni odbor se je za rešitev zavzel že leta 2000 (glej poročilo nadzornega odbora o napredku iz leta 2000); glej tudi drugo poročilo (1999) odbora neodvisnih strokovnjakov, zvezek II, str. 178, točka 5.12.8, in str. 185, točka 5.14.4.

(52)  Glej peti amandma k ustavi ZDA, opomba 12.

(53)  Sodbi v zadevah T-215/02 z dne 18. decembra 2003, Gomez-Reino proti Komisiji, Recueil, str. 345, točke 50–56, in C-471/02 P z dne 8. aprila 2003, Gomez-Reino proti Komisiji, Recueil, str. I-3207. Kar zadeva nepreiskovanje dejanj, je bila ničnostna tožba v zvezi z dostopom do informacij, ki jih je imel urad OLAF, razglašena za dopustno (združeni zadevi T-391/03 in T-70/04, Franchet in Byk proti Komisiji).

(54)  Sodba v zadevi T-193/04 z dne 4. oktobra 2006, Tillack proti Komisiji, ZOdl., str. II-3995.

(55)  Glej zadevo Société Canal Plus in drugi proti Franciji, št. 29408/08, Evropsko sodišče za človekove pravice, 2010.

(56)  Vključno z (a) možnostjo, da uradniki EU vložijo tožbo pred Sodiščem (po upravnem postopku na podlagi členov 90 in 91 Kadrovskih predpisov);

(b) možnostjo, da se zahteva, naj nacionalna sodišča pošljejo predlog za sprejetje predhodne odločbe Sodišču, ki je edino pristojno za razglasitev ničnosti aktov EU;

(c) možnostjo, da se vloži tožba za nadomestilo škode.

(57)  J. F. H. Inghelram, Legal and Institutional Aspects of the European Anti-Fraud Office (OLAF) – An Analysis with a Look Forward to a European Public Prosecutor’s Office (Pravni in institucionalni vidiki Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) – analiza s pogledom na prihajajoče Evropsko javno tožilstvo), Europa Law Publishing, 2011, str. 200, 216, 230–233.

(58)  Nadzorni odbor se zaveda različnih mnenj o tem, ali so spremembe PDEU osnovni pogoj za vzpostavitev take pristojnosti.

(59)  Postopek pred Sodiščem v povprečju traja več kot 12 mesecev (za več podrobnosti glej Letno poročilo (2016) Sodišča EU, str. 15).

(60)  Glej člen 3(3) Uredbe št. 883/2013.

(61)  Glej sklep z dne 19. aprila 2005 v zadevi C-521/04 P(R), Tillack proti Komisiji, ECLI:EU:C:2005:240, točki 38 in 39.

(62)  COM(2014) 340 final z dne 11. junija 2014; predlog je še v obravnavi v Evropskem parlamentu.

(63)  Obvestilo nadzornega odbora generalnemu direktoratu urada OLAF, Bruselj, 27. maj 2014, JD/ICL/aw D (2014-OSC-0081).

(64)  Sporočilo o izboljšanju upravljanja urada OLAF in krepitvi procesnih jamstev v preiskavah (COM(2013) 533 final z dne 17. julija 2013).

(65)  Člen 15 Uredbe št. 883/2013.

(66)  Člen 15(2) in člen 16 Uredbe št. 883/2013.

(67)  Sodba Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 8. julija 2008 v zadevi T-48/05, Yves Franchet in Daniel Byk proti Komisiji Evropskih skupnosti.

(68)  Člen 7(8) in člen 15(1) Uredbe št. 883/2013.

(69)  Člen 4(6) Uredbe št. 883/2013.

(70)  Člen 15(1) Uredbe št. 883/2013.

(71)  Člen 17(5) Uredbe št. 883/2013.

(72)  Člen 17(8) Uredbe št. 883/2013.

(73)  Člen 15(1), člen 7(8) in člen 16(7) Uredbe št. 883/2013.

(74)  Uredba (EU, Euratom) 2016/2030 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. oktobra 2016 o spremembi Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 glede sekretariata nadzornega odbora Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF).

(75)  Glej tudi skupno mnenje pravnih služb zadevnih treh institucij.

(76)  Glej „Obvestilo o spremljanju preiskovalne funkcije urada OLAF, ki ga je izvajal nadzorni odbor, za obdobje 1999–2012“ za praktični pristop glede dostopa nadzornega odbora do informacij, povezanih z delom urada OLAF v zvezi s primeri.

(77)  Na primer v poročilu nadzornega odbora št. 1/2014 z naslovom Varovanje neodvisnosti urada OLAF in poročilih nadzornega odbora o dejavnostih iz let 2014 in 2015.

(78)  Med številnimi drugimi dokumenti na primer Mnenje št. 4/2011 o spremenjenem predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1073/1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), in razveljavitvi Uredbe (Euratom) št. 1074/1999.

(79)  Na primer, iz prvega stavka člena 15(1) in (5) bi bilo treba črtati besede „v ustrezno utemeljenih primerih“.

(80)  Člen 17(5) in (8) Uredbe (EU) št. 883/2013 ter člen 6(2) Sklepa Komisije z dne 28. aprila 1999 o ustanovitvi Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) (1999/352/ES, ESPJ, Euratom).

(81)  Člen 15(1) in člen 17(3) Uredbe št. 883/2013.

(82)  Člen 4(6) Uredbe št. 883/2013.

(83)  Izid zasedanja Sveta, 3546. zasedanje Sveta (PNZ), Luxembourg, 8. in 9. junij 2017, 10136/17, PR CO 33.

(84)  Glej na primer obrazložitveni memorandum (proračunske posledice) k predlogu Komisije za uredbo Sveta o ustanovitvi Evropskega javnega tožilstva, COM(2013) 534 final z dne 17. julija 2013.

(85)  Člen 4 osnutka uredbe o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva – konsolidirano besedilo z dne 30. junija 2017, skupaj s členom 2(3), v skladu s katerim „finančni interesi Unije“ pomenijo „vse prihodke, odhodke in sredstva, ki so zajeti v proračunu Unije in proračunih institucij, organov, uradov in agencij, ustanovljenih na podlagi Pogodb, ter proračunih, ki jih te institucije, organi, uradi in agencije upravljajo in spremljajo, ali vse prihodke, odhodke in sredstva, ki so z navedenimi proračuni pridobljeni ali jim dolgovani“.

(86)  Člen 101 osnutka uredbe o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva – konsolidirano besedilo z dne 30. junija 2017.

(87)  V smislu člena 22(1) osnutka uredbe o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva – konsolidirano besedilo z dne 30. junija 2017.

(88)  Prav tam, člen 25(2), z izjemami v točkah (a) in (b).

(89)  Uvodne izjave (100), (103) in (105) osnutka uredbe o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva – konsolidirano besedilo z dne 30. junija 2017.

(90)  Prav tam, člen 101(2).

(91)  Dolžnost urada OLAF, da ukrepa na zahtevo, ni določena. Nadzorni odbor meni, da se uradu OLAF ne bi smelo prepustiti odločanje o tem, ali izpolniti zahtevo Evropskega javnega tožilstva ali ne.

(92)  Člen 101(3)(c) osnutka uredbe o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva – konsolidirano besedilo z dne 30. junija 2017.

(93)  Prav tam – v smislu člena 42.

(94)  Primerjaj: Evropsko sodišče za človekove pravice, Camillieri proti Malti, št. 42931/10, 22. januar 2013.

(95)  Primerjaj: npr. Sodišče Evropske unije, združene zadeve T-289/11, T-290/11 in T-521/11, Deutsche Bahn in drugi proti Komisiji, 6. september 2013; Evropsko sodišče za človekove pravice, Stratégies et Communications et Dumoulin proti Belgiji, št. 37370/97, 15. julij 2002.

(96)  Člen 2(5) osnutka uredbe o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva (kot je določeno v dokumentu Sveta 9941/17 z dne 30. junija 2017).

(97)  Pri tem se sklicuje tudi na poglavja tega mnenja, v katerih je obravnavana razširitev pristojnosti urada OLAF.

---