# Europeiska unionens C 387/25 o

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 387 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 61 årgången25 oktober 2018 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 387

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

61 årgången25 oktober 2018

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden |
| | YTTRANDEN |
| | Regionkommittén |
| | ReK:s 130:e plenarsession 4.7.2018–5.7.2018 |
| 2018/C 387/01 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Det östliga partnerskapets mål för 2020: lokala och regionala myndigheters bidrag | 1 |
| 2018/C 387/02 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Handlingsplan till stöd för skyddet av offentliga platser | 5 |
| 2018/C 387/03 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Bedömning av genomförandet av EU-agendan för städer | 8 |
| 2018/C 387/04 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Att stärka tillväxt och sammanhållning i EU:s gränsområden | 14 |
| 2018/C 387/05 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Lokala och regionala incitament för att främja en sund och hållbar kosthållning | 21 |
| 2018/C 387/06 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Förslag till reform av Ekonomiska och monetära unionen (december 2017) | 27 |
| 2018/C 387/07 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Paketet om offentlig upphandling | 37 |
| 2018/C 387/08 | Förberedande yttrande från Europeiska regionkommittén – Klimatstyrning efter 2020 – ett europeiskt och globalt perspektiv – ett bidrag till UNFCCC COP24 | 42 |

Innehållsförteckning

Sida

I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden

YTTRANDEN

Regionkommittén

ReK:s 130:e plenarsession 4.7.2018–5.7.2018

2018/C 387/01

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Det östliga partnerskapets mål för 2020: lokala och regionala myndigheters bidrag

1

2018/C 387/02

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Handlingsplan till stöd för skyddet av offentliga platser

5

2018/C 387/03

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Bedömning av genomförandet av EU-agendan för städer

8

2018/C 387/04

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Att stärka tillväxt och sammanhållning i EU:s gränsområden

14

2018/C 387/05

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Lokala och regionala incitament för att främja en sund och hållbar kosthållning

21

2018/C 387/06

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Förslag till reform av Ekonomiska och monetära unionen (december 2017)

27

2018/C 387/07

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Paketet om offentlig upphandling

37

2018/C 387/08

Förberedande yttrande från Europeiska regionkommittén – Klimatstyrning efter 2020 – ett europeiskt och globalt perspektiv – ett bidrag till UNFCCC COP24

42

---

| | III   Förberedande akter |
| --- | --- |
| | REVISIONSRÄTTEN |
| | ReK:s 130:e plenarsession 4.7.2018–5.7.2018 |
| 2018/C 387/09 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Otillbörliga handelsmetoder i livsmedelskedjan | 48 |
| 2018/C 387/10 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen | 53 |
| 2018/C 387/11 | Yttrande från Europeiska regionkommittén – Resultat för utsläppssnål rörlighet | 70 |

III   Förberedande akter

REVISIONSRÄTTEN

ReK:s 130:e plenarsession 4.7.2018–5.7.2018

2018/C 387/09

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Otillbörliga handelsmetoder i livsmedelskedjan

48

2018/C 387/10

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen

53

2018/C 387/11

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Resultat för utsläppssnål rörlighet

70

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Resolutioner, rekommendationer och yttranden

YTTRANDEN

Regionkommittén

ReK:s 130:e plenarsession 4.7.2018–5.7.2018

| 25.10.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 387/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 387/1

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Det östliga partnerskapets mål för 2020: lokala och regionala myndigheters bidrag

(2018/C 387/01)

| Föredragande: | Sören HERBST (DE–EPP), ledamot, stadsfullmäktige, delstatshuvudstaden Magdeburg |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Gemensam förklaring från toppmötet inom det östliga partnerskapet den 24 november 2017, bilaga 1 ”20 Deliverables for 2020” |

Föredragande:

Sören HERBST (DE–EPP), ledamot, stadsfullmäktige, delstatshuvudstaden Magdeburg

Referensdokument:

Gemensam förklaring från toppmötet inom det östliga partnerskapet den 24 november 2017, bilaga 1 ”20 Deliverables for 2020”

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Allmänna kommentarer

| 1. | Europeiska regionkommittén välkomnar överenskommelsen om de 20 målen för 2020 i den gemensamma förklaringen från toppmötet inom det östliga partnerskapet i Bryssel den 24 november 2017, samt det faktum att de lokala och regionala myndigheterna, genom sitt deltagande i konferensen för regionala och lokala myndigheter i länderna inom det östliga partnerskapet (Corleap), i förklaringen framhålls som aktiva understödjare av det östliga partnerskapets mål. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kommittén välkomnar den nya institutionella struktur för att genomföra dessa ”20 mål för 2020” som inrättades den 12 mars 2018 och som är utformad för att skapa en starkare ekonomi, en starkare styrning, starkare förbindelser och ett starkare samhälle i dessa länder, utöver vissa övergripande frågor. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ett differentierat samarbete mellan EU och de enskilda länderna inom det östliga partnerskapet har en avgörande betydelse för den demokratiska, ekonomiska och civilsamhälleliga utvecklingen i dessa länder, eftersom de sex länderna inom det östliga partnerskapet uppvisar både många likheter och delvis väsentliga skillnader på alla områden inom politik, ekonomi och samhälle. |
| --- | --- |

3.

| 4. | De lokala och regionala myndigheterna spelar tack vare sin närhet till medborgarna och reformen av det kommunala självstyret i länderna inom det östliga partnerskapet en betydande roll för att de 20 målen för 2020 ska kunna genomföras framgångsrikt. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Rysslands olagliga annektering av Krim och det av Ryssland stödda kriget i Donetsk- och Luhanskregionerna i Ukraina har fått allvarliga sociala konsekvenser för den ukrainska befolkningen och staten som helhet, vilka enbart kan hanteras med stöd från EU och partnerna i väst. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Tyvärr är Ukraina inte det enda land inom det östliga partnerskapet som befinner sig i konflikt med andra länder inom det östliga partnerskapet eller med ett tredjeland. Kommittén framhåller därför på nytt EU:s stöd för alla partnerländers självständighet, suveränitet och territoriella integritet och dess fulla respekt för alla principer, syften och åtaganden i Helsingforsslutakten från 1975, Parisstadgan från 1990 och FN-stadgan. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Kommittén efterlyser förnyade ansträngningar för att främja en fredlig lösning av olösta konflikter i regionen med utgångspunkt i den internationella rättens principer och normer. Konfliktlösning, förtroendeskapande och goda grannförbindelser är grundläggande för ekonomisk och social utveckling och samarbete. |
| --- | --- |

7.

Stärkta institutioner och god samhällsstyrning

| 8. | Reformen av det kommunala självstyret, som ska leda till stärkta offentliga institutioner och god samhällsstyrning, utgör en prioritering i länderna inom det östliga partnerskapet. Den europeiska konventionen om kommunal självstyrelse har redan undertecknats av Moldavien och Ukraina (1997), Armenien och Azerbajdzjan (2002) och Georgien (2004). Vitryssland inte är medlem av Europarådet och har inte undertecknat konventionen. |
| --- | --- |

8.

| 9. | ReK efterlyser effektiva decentraliseringsreformer som åtföljs av effektiva åtgärder mot korruption på alla styresnivåer, i syfte att se till att en starkare och tillförlitlig styrning har en positiv inverkan på medborgarnas dagliga liv. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Kommittén välkomnar att man uttryckligen hänvisar till genomförandet av reformen av den offentliga förvaltningen (”Public Administration Reform”) i de 20 målen för 2020, och anser att officiell statistik som tas fram på lokal och regional nivå och som ska tillhandahålla statistiska uppgifter av hög kvalitet bör ställas till förfogande som öppna data på lokal och regional nivå i länderna inom det östliga partnerskapet. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Officiell statistik av god kvalitet bidrar till en bättre förståelse av samhälleliga, ekonomiska och miljömässiga sammanhang och möjliggör ett faktabaserat beslutsfattande inom politik och ekonomi samt främjande av medborgarnas delaktighet i politiska processer. Kommittén efterlyser i detta sammanhang konkret stöd i form av hållbara projekt för att övervinna de rådande svårigheterna när det gäller att ta fram officiell statistik, särskilt när det gäller nivån under den nationella, och fäster uppmärksamheten på webbplatsen om befogenhetsfördelning, som Europeiska regionkommittén hyser och har utvecklat. Den ger en översikt över nivåerna av institutionell och skattemässig decentralisering i EU och grannländerna. |
| --- | --- |

11.

| 12. | ReK påpekar i detta sammanhang att insamling, behandling och tillhandahållande av officiella statistiska uppgifter från de offentliga myndigheternas sida innebär en stor ekonomisk potential inom ramen för reformen av det kommunala självstyret, genom att det inte bara gör att de lokala och regionala självstyrande områdena på ett ändamålsenligt sätt kan bedöma sina områdens ekonomiska potential, utan också ger små och medelstora företag möjlighet att hitta sin nisch på marknaden och bidra till hållbar ekonomisk tillväxt på lokal och regional nivå. Genom högkvalitativa och tillförlitliga uppgifter bidrar det också till att förebygga korruption och utveckla mekanismer för effektiv korruptionsbekämpning. De insamlade uppgifterna ligger dessutom till grund för många av de analyser som görs av vetenskapliga organ, vilket i sin tur stärker forskningen i länderna inom det östliga partnerskapet. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Kommittén anser att frågan om en effektiv och ändamålsenlig förvaltning av lokala offentliga budgetar bör sättas på dagordningen och att krav på intern och extern revision av lokala budgetar bör fastställas, i syfte att se till att offentliga medel används på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. Medborgarnas deltagande i den oberoende revisionen bör stärka de lokala myndigheterna i deras förmåga att bedöma sina resultat och program och kvaliteten på tjänsterna och anpassa dem till det som medborgarna efterfrågar. |
| --- | --- |

13.

| 14. | ReK rekommenderar att man ska stödja främjandet av medborgarnas deltagande i de lokala och regionala myndigheternas offentliga budget i form av en medborgarbudget, för att ge medborgarna möjlighet att engagera sig och delta i förvaltningen av offentliga medel samt ge uttryck för sina preferenser beträffande de offentliga utgifterna. |
| --- | --- |

14.

Rörlighet och kontakter mellan människor

| 15. | Kommittén välkomnar att länderna inom det östliga partnerskapet kan delta i program såsom Erasmus+, Kreativa Europa, Cosme, och Horisont 2020, vilka erbjuder större möjligheter till utbyte för universitet, förvaltningar, företag och forskare, och anser att fler upplysningsprojekt om dessa program på lokal och regional nivå bör stödjas, särskilt med tanke på att de internationella stödprogrammen i vissa länder inom det östliga partnerskapet är den enda plattformen för utbyte och att några av dem har en relativt låg andel framgångsrika ansökningar. |
| --- | --- |

15.

| 16. | ReK anser att man inte enbart inom naturvetenskaplig grundforskning utan även inom humaniora bör stödja (utbytes)projekt som bidrar till en bättre förståelse av den politiska, sociala och kulturella utvecklingen i länderna inom det östliga partnerskapet och möjliggör utbyte av erfarenheter beträffande forskningsmetoder och integration av forskare i europeiska forskningsstrukturer. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Kommittén uttrycker oro över uttalandet i de 20 målen för 2020 att nätverken för universitet i länderna inom det östliga partnerskapet enbart ska inrikta sig på undervisning (”teaching”). |
| --- | --- |

17.

| 18. | I detta sammanhang rekommenderar ReK med eftertryck att man inte bara ska förbättra undervisningen vid universiteten i länderna inom det östliga partnerskapet, utan även ska stödja forskningen genom att tillhandahålla exempel på bästa praxis för forskningsmetoder och vetenskapligt skrivande inom ramen för konkreta projekt. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Kommittén påpekar i detta sammanhang att ett utbyte mellan sådana nyckelaktörer som universitet, forskningsinstitut, civilsamhällesorganisationer såsom tankesmedjor samt små och medelstora företag skulle kunna bidra till att utveckla positiva synergier, vilket i sin tur skulle gynna hela forsknings- och innovationsområdet. |
| --- | --- |

19.

| 20. | ReK instämmer i att reformen av den kommunala förvaltningen och decentraliseringen inverkar positivt på de lokala och regionala budgetarna och hyser en enorm potential att främja forskning och innovation på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Projekt för företagande bör inte bara avse ungdomar, utan även vuxna, särskilt kvinnor. |
| --- | --- |

21.

| 22. | ReK efterlyser i detta sammanhang konkreta åtgärder för att utveckla socialt företagande som en form av icke-formell utbildning bland ungdomar och vuxna på lokal och regional nivå, vilket skulle lösa lokala problem, generera intäkter, skapa arbetstillfällen och främja social innovation lokalt. |
| --- | --- |

22.

| 23. | Man bör även främja utbytet inte bara mellan länderna inom det östliga partnerskapet och med EU utan även inom de enskilda länderna inom det östliga partnerskapet, eftersom dessa länder kännetecknas av en relativt passiv rörlighet, vilket gör att fördomar och stereotyper befästs inom länderna och skapar utrymme för desinformation. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Sådana inåtriktade mellanregionala utbytesprojekt måste i synnerhet stödjas i Ukraina, eftersom landet utsätts för ihållande militär aggression och ständig desinformation från Rysslands sida. |
| --- | --- |

24.

Ekonomisk utveckling och marknadsmöjligheter

| 25. | Kommittén välkomnar att länderna inom det östliga partnerskapet kan delta i Cosme-programmet för små och medelstora företag. |
| --- | --- |

25.

| 26. | ReK betonar i detta sammanhang att Armenien, Azerbajdzjan och Georgien hittills inte har deltagit i programmet och att antalet projekt i Ukraina, Moldavien och Vitryssland är relativt lågt (mellan 1 och 8 projekt) och till stor del är koncentrerade till huvudstäderna. |
| --- | --- |

26.

| 27. | Det är kommitténs bestämda uppfattning att detta program bör byggas ut ytterligare och inriktas på regionala och lokala små och medelstora företag, även långt från huvudstäderna, i länderna inom det östliga partnerskapet. Sådana program skulle stödja små och medelstora företag och bidra till hållbar tillväxt på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

27.

| 28. | Kommittén framhåller vikten av att näringslivsorganisationer och yrkesorganisationer samt regionala och lokala kamrar (industri- och handelskamrar, ingenjörskamrar osv.) får stöd från de lokala och regionala myndigheterna i EU, eftersom dessa organ underlättar integrationen i europeiska strukturer och bidrar till en kultur av rättvis konkurrens, vilket även skulle bidra till kampen mot korruption. |
| --- | --- |

28.

| 29. | ReK påpekar på nytt att socialt företagande bör främjas, eftersom det förbättrar den ekonomiska utvecklingen på lokal och regional nivå och skapar nya arbetstillfällen. |
| --- | --- |

29.

| 30. | Det är viktigt att främja små och medelstora företag på innovationsområdet och stödja synergier mellan företagande och forskning. |
| --- | --- |

30.

| 31. | Det är inte tillräckligt att enbart stödja de lokala och regionala myndigheterna vid genomförandet av strategier för ekonomisk utveckling – såsom fastställs i de 20 målen för 2020 – utan man måste ge tekniskt stöd redan när strategierna utarbetas. |
| --- | --- |

31.

Övergripande resultat

| 32. | Såsom anges i målen förväntar sig kommittén att de berörda länderna ska anstränga sig mer för att stärka rättsstaten och rättsväsendet, trygga grundläggande rättigheter, friheter och säkerhet samt befästa skyddet för minoriteter och jämställdhet, bland annat genom att bekämpa våld i hemmet. |
| --- | --- |

32.

| 33. | Kommittén understryker sin ståndpunkt att det civila samhället i länderna inom det östliga partnerskapet spelar en avgörande roll för en demokratisk samhällsutveckling och att regeringarna bör ta dem på allvar och betrakta dem som viktiga partner. |
| --- | --- |

33.

| 34. | Nya demokratiska krafter och ledare spelar mot bakgrund av det lokala kommunala självstyret och decentraliseringsreformen en viktig roll i de demokratiska processerna och bör stödjas genom riktade åtgärder. |
| --- | --- |

34.

| 35. | ReK betonar att kvaliteten på förvaltningsåtgärderna måste förbättras, och efterlyser i detta sammanhang ett auskultationsprogram för förvaltningspersonal vid regionala och lokala myndigheter för att bättre förmedla de europeiska standarderna inom förvaltningspraxis. |
| --- | --- |

35.

| 36. | ReK uppmanar i detta sammanhang kommissionen att återinföra en ändrad version av programmet för kommunal förvaltning (LAF), i enlighet med vad som anges i ReK:s yttrande om ”Översyn av den europeiska grannskapspolitiken” från oktober 2016 (1). |
| --- | --- |

36.

| 37. | Kommittén rekommenderar starkt att man ska främja forskningsarbetet inom civilsamhällesorgan, såsom tankesmedjor och forskningsinstitut, som med sina analyser bidrar till den politiska dialogen och underlättar beslutsfattandet hos nyckelaktörer inom politik och ekonomi genom konkreta förslag i de enskilda länderna inom det östliga partnerskapet. |
| --- | --- |

37.

| 38. | ReK betonar den särskilda betydelsen av skyddet av minoriteter i alla länderna inom det östliga partnerskapet som ett utmärkande drag för de enskilda människornas identifiering med sin region med alla dess egna kulturella, sociala och samhälleliga särdrag. |
| --- | --- |

38.

| 39. | Kommittén anser att man bör stödja både uppbyggnaden och bevarandet av icke-kommersiella lokala och regionala medier samt allmännyttig radio och tv i syfte att främja en mångstämmig debatt, trygga oberoende information till medborgarna i länderna inom det östliga partnerskapet, stödja kvalitetsjournalistik och därmed effektivt motverka desinformation. |
| --- | --- |

39.

| 40. | ReK uppmärksammar den särskilda situationen för invånarna i Donbass, som analogt enbart kan motta sändare som kontrolleras av Ryssland med för det mesta propagandistiskt innehåll, och efterlyser därför en teknisk EU-stödfond för ukrainska icke-kommersiella lokalradiostationer, som från de icke-ockuperade områdena kan ge invånarna i Donbass oberoende information. |
| --- | --- |

40.

Avslutande kommentarer

| 41. | Kommittén understryker den särskilda roll som spelas av de lokala och regionala myndigheterna, som kan agera inom alla områden, och anser att det är särskilt viktigt att stödja utbytet mellan de lokala och regionala myndigheterna i EU och i länderna inom det östliga partnerskapet i form av partnerskap mellan städer och regioner samt mellan enskilda lokala och regionala myndigheter inom länderna inom det östliga partnerskapet. |
| --- | --- |

41.

| 42. | ReK efterlyser i detta sammanhang ett program för obyråkratiskt inrättande av sådana partnerskap mellan lokala och regionala myndigheter i EU och i länderna inom det östliga partnerskapet. Det kommer samtidigt att skapa större möjligheter att genomföra programmets mål i praktiken, genom att ekonomiskt stöd tillhandahålls som gör det möjligt att stärka partnerskapen. |
| --- | --- |

42.

| 43. | Kommittén är oroad över att man i den föreslagna fleråriga budgetramen för 2021–2027 inte anslår större ekonomiska resurser till det nya externa instrumentet – som bland annat skulle ersätta det europeiska grannskapsinstrumentet – vilket behövs för att ta itu med de mål som fastställts för länderna i det östliga partnerskapet, även om den totala budgeten för EU:s insatser i världen ökas. |
| --- | --- |

43.

| 44. | Det är viktigt att inte begränsa rollen för konferensen för regionala och lokala myndigheter i länderna inom det östliga partnerskapet (Corleap) till enbart en utbytesplattform, utan att konkret stödja territoriellt samarbete genom aktiviteter som sträcker sig från effektiv kontaktförmedling till tillhandahållande av synlighet för konkreta projekt. Kommittén är också fast besluten att uppfylla och leva upp till det anseende som Corleap har bland sina partner genom att visa upp det territoriella samarbetets framgångar och potential och genom att öka förståelsen av och synligheten för den östliga partnerskapspolitikens fördelar för medborgarna. |
| --- | --- |

44.

Bryssel den 4 juli 2018.

Karl-Heinz LAMBERTZ

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  COR-2016-00982-00-00-AC-TRA.

1

---

| 25.10.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 387/5 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 387/5

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Handlingsplan till stöd för skyddet av offentliga platser

(2018/C 387/02)

| Föredragande: | Jean-François BARNIER (FR–ALDE), borgmästare, Chambon-Feugerolles |
| --- | --- |
| Referensdokument: | COM(2017) 612 final |

Föredragande:

Jean-François BARNIER (FR–ALDE), borgmästare, Chambon-Feugerolles

Referensdokument:

COM(2017) 612 final

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Kommentarer

| 1. | Regionkommittén konstaterar att de senaste årens attacker som utförts i en rad europeiska städer på allmänna platser eller privata platser som allmänheten har tillgång till har resulterat i hundratals dödsoffer. Aldrig tidigare har vi sett så många och så allvarliga attacker i EU. De har varit mer eller mindre välorganiserade (antalet gärningsmän och medhjälpare samt deras profiler, bakgrund och nationalitet, enskilda, samtidiga eller på varandra följande attacker, som varit planerade eller spontana), haft skilda tillvägagångssätt (sprängladdningar, skjutvapen, knivar, improviserade vapen, särskilt fordon) och genomförts på olika platser, ofta de mest oväntade eller symboliska. Samtliga attacker riktade sig mot platser där människor rör sig i sin vardag och som är helt eller till stor del öppna och gemensamma med mycket folk i omlopp och därigenom särskilt utsatta för kriminella handlingar: kort sagt mjuka mål. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kommittén välkomnar mobiliseringen och engagemanget från säkerhetsstyrkor och försvarsmakt, rättsliga myndigheter, räddningstjänster, folkvalda och det civila samhället mot terrorismen, och noterar att den nationella säkerheten är medlemsstaternas ansvar, men understryker även att samarbete med partner inom och utanför EU är av avgörande betydelse. Vi vill i detta sammanhang framhålla vikten av att lokala förtroendevalda engagerar sig för att öka medvetenheten bland allmänheten och för att försöka förebygga terrorism genom social integration och återuppbyggnad av samhällen efter terroristattacker. |
| --- | --- |

2.

| 3. | ReK anser att kommissionens handlingsplan till stöd för skyddet av offentliga platser ligger väl i linje med den europeiska säkerhetsagendan (och kommissionens meddelande från 2016 om dess genomförande för att bekämpa ”terrorism och bana väg för en säkerhetsunion”) och med den strategi för inre säkerhet som antagits för perioden 2015–2020 samt EU:s strategi för kampen mot terrorism. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Insatserna för att bekämpa terrorism, hantera den lagliga migrationen och förhindra våldsam radikalisering faller fortfarande i allt väsentligt inom medlemsstaternas behörighetsområde, men det är även mycket viktigt med lokalt, europeiskt och internationellt samarbete för ett ändamålsenligt tillvägagångssätt (1). Kommittén efterlyser därför ett bättre utbyte av information och bästa praxis inom EU. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Kommittén påminner om att vissa ”hårda mål” i energi- och transportsektorn togs upp i det europeiska programmet för skydd av kritisk infrastruktur från 2006 och direktivet från 2008 om identifiering av, och klassificering som, europeisk kritisk infrastruktur och bedömning av behovet att stärka skyddet av denna. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Planen innehåller en förteckning över finansieringsmöjligheter och de mekanismer för utbyte av bästa praxis och erfarenheter som redan finns och presenterar nya som i större eller mindre utsträckning involverar såväl de lokala som de nationella myndigheterna i medlemsstaterna. Vi välkomnar att planen främjar en förståelse för det mervärde som samarbetet på EU-nivå innebär när det gäller skydd av medborgare och kritisk infrastruktur. |
| --- | --- |

6.

Prioriteringar

| 7. | Europeiska regionkommittén framhåller på nytt EU:s mål enligt artikel 3.2 i EU-fördraget om att unionen ska erbjuda sina medborgare ett område med frihet, säkerhet och rättvisa utan inre gränser, där den fria rörligheten för personer garanteras samtidigt som lämpliga åtgärder vidtas avseende kontroller vid yttre gränser, asyl, invandring samt förebyggande och bekämpande av brottslighet. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Kommittén påminner om ordalydelsen och andan i solidaritetsklausulen i artikel 222 i EUF-fördraget, enligt vilken unionen ska mobilisera alla instrument som står till dess förfogande, även de militära resurser som medlemsstaterna tillhandahåller, för att förhindra terroristhot på medlemsstaternas territorier, skydda de demokratiska institutionerna och civilbefolkningen mot en eventuell terroristattack samt bistå en medlemsstat på dess territorium på begäran av dess politiska myndigheter vid en terroristattack. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Vi betonar att de operativa åtgärder, samordningsåtgärder och riktlinjer som tas upp i handlingsplanen är oskiljaktiga från EU:s politik, åtgärder och instrument, i synnerhet när det gäller straffrättsligt samarbete, polissamarbete, civilskydd, krishantering och förebyggande av radikalisering. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Det är viktigt att behålla balansen mellan bevarandet av det fria utövandet av individuella och kollektiva friheter, inbegripet skyddet av personuppgifter och målet att bibehålla öppna samhällen och tillgängliga offentliga platser, å ena sidan, och å andra sidan en eventuell nödvändig, laglig och proportionerlig inskränkning av dem som är avpassad till omständigheterna, gradvis, reversibel och begränsad i tid och rum. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Vi uppmanar EU-institutionerna att bygga upp en motståndskraft mot terrorism på både individuell och kollektiv nivå, på institutionell nivå och medborgarnivå, på europeisk, nationell och lokal nivå samt ur ett psykologiskt och materiellt perspektiv för att föregripa, förebygga, skydda, hantera, reagera och övervinna terroristerna. |
| --- | --- |

11.

| 12. | ReK rekommenderar att alla partnerskap med den privata sektorn samt alla initiativ och allt deltagande från medborgarnas sida på säkerhetsområdet ska övervakas och kontrolleras av en offentlig myndighet på nationell, regional eller lokal nivå. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Vi uppmanar kommissionen att förenkla och utvidga tillgången till EU-medel för icke-statliga aktörer och ge både stora och små lokala och regionala myndigheter tillgång till dessa medel samt säkerställa att de används effektivt och samordnas på ett lämpligt sätt med nationell, regional och lokal finansiering på säkerhetsområdet. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Kommittén ställer sig bakom planens målsättning att uppmuntra, upplysa, underlätta och bidra till ett effektivt skydd av offentliga platser i samband med planering, utformning, anläggning, ombyggnad och renovering, oavsett deras funktion, utformning eller användning. Detsamma gäller alla lämpliga former av kontroll eller blockering av personer, föremål eller fordon, isolering eller evakuering av offer eller främjande av hjälpinsatser och utredningar. |
| --- | --- |

14.

Skyddet av offentliga platser

| 15. | ReK välkomnar den nya finansieringen av Fonden för inre säkerhet (polisen) på sammanlagt 18,5 miljoner euro till gränsöverskridande projekt som ska förbättra skyddet av offentliga platser och samarbetsprojekt. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Vi uppmanar kommissionen att fortsätta denna finansiering och ägna särskild uppmärksamhet åt projekt som genomförs av lokala och regionala myndigheter samt ge företräde åt innovativa projekt som kan spridas till andra områden. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Kommittén delar också uppfattningen att det är mycket viktigt att göra lokala myndigheter medvetna om hur sårbara offentliga platser är och ställer sig bakom uppmaningen till medlemsstaterna, regionerna och städerna om att bättre integrera skyddet av offentliga platser i investeringar i infrastruktur inom ramen för Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Sammanhållningsfonden. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Vi uppmanar EU-institutionerna att främja och stödja lokala ”smart/safe city”-projekt. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Kommittén välkomnar den nya finansieringen inom ramen för Erufs initiativ ”innovativa åtgärder i städerna” på sammanlagt 100 miljoner euro, som kommer att lanseras av kommissionen i oktober 2018. |
| --- | --- |

19.

| 20. | ReK påminner om att EU-agendan för städer eller ”Amsterdampakten” av den 30 maj 2016 syftar till att involvera myndigheter i städer i utformningen och genomförandet av EU:s politik och att stärka den urbana dimensionen i denna politik. Den bidrar till genomförandet av FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling, särskilt mål 11 om att ”städer och bosättningar ska vara inkluderande, säkra, motståndskraftiga och hållbara” samt till den nya agendan för städer inom ramen för Habitat III. |
| --- | --- |

20.

Tillämpad forskning när det gäller skyddet av offentliga platser

| 21. | ReK påminner om att samarbetsdelen i det sjunde ramprogrammet för forskning omfattade tio prioriterade områden, bland annat säkerhet, och att det i Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation fastställs tre huvudprioriteringar: vetenskaplig spetskompetens, industriellt ledarskap och samhällsutmaningar. Enligt den sistnämnda prioriteringen ska forskning och innovation syfta till att ta itu med de stora samhällsutmaningar som Europa står inför, snarare än att bara inriktas på vetenskapliga discipliner och tekniksektorer. Dessa utmaningar omfattar bland annat ”säkra samhällen: att skydda Europas frihet, säkerhet och medborgare”. Hittills har 48 forskningsprojekt som rör säkerhet och skydd av offentliga platser finansierats med sammanlagt 195 miljoner euro. |
| --- | --- |

21.

Forum för utbyte av sakkunskap och bästa praxis

| 22. | Kommittén stöder inrättandet av en arbetsgrupp om skydd av mjuka mål, i syfte att stärka samarbetet och samordningen mellan medlemsstaterna kring följande två arbetsområden:






  — | Forumet för sakkunniga (yrkesverksamma inom brottsbekämpningen i medlemsstaterna och i brottsbekämpningsnätverk som inrättats av EU såsom Airpol, Atlas, Enlets och Railpol) som kompletteras av ett nätverk för skyddet av offentliga platser som är utsatta för hög risk. Detta kommer att tillhandahålla en plattform för gemensam utbildning och gemensamma övningar. |
| --- | --- | --- |

22.

—

Forumet för sakkunniga (yrkesverksamma inom brottsbekämpningen i medlemsstaterna och i brottsbekämpningsnätverk som inrättats av EU såsom Airpol, Atlas, Enlets och Railpol) som kompletteras av ett nätverk för skyddet av offentliga platser som är utsatta för hög risk. Detta kommer att tillhandahålla en plattform för gemensam utbildning och gemensamma övningar.

| — | ”Forumet för aktörer” och dess tematiska grupper (idrotts- och kulturevenemang etc.) sammanför privata aktörer som bedriver verksamhet på offentliga platser eller privata evenemangsorganisatörer, t.ex. transportföretag och aktörer som driver sport- eller rekreationsanläggningar eller köpcentrum. |
| --- | --- |

—

”Forumet för aktörer” och dess tematiska grupper (idrotts- och kulturevenemang etc.) sammanför privata aktörer som bedriver verksamhet på offentliga platser eller privata evenemangsorganisatörer, t.ex. transportföretag och aktörer som driver sport- eller rekreationsanläggningar eller köpcentrum.

Kommittén anser att företrädare för lokala och regionala myndigheter, som står i främsta ledet när det gäller att förebygga attacker, bör delta i denna arbetsgrupp.

| 23. | ReK ser positivt på att man den 8 mars 2018 anordnade en konferens i Bryssel för EU:s borgmästare, bland annat för dem som undertecknat Niceförklaringen, på temat ”Att bygga försvar i städerna mot terrorism: lärdomar från den senaste tidens attacker”. |
| --- | --- |

23.

| 24. | ReK uppmuntrar utvecklingen och tillämpningen av en ”verktygslåda för god praxis när det gäller säkerheten för den kommersiella vägtransportsektorn”, ett ”EU-verktyg för bedömning av sårbara mål på plats”, som håller på att testas, samt det pågående arbetet med EU-regler för att garantera skyddet av och säkerheten för den civila användningen av obemannade luftfartygssystem. |
| --- | --- |

24.

| 25. | Kommittén stöder slutligen planens strategi med nätverk mellan nationella och lokala yrkesverksamma och beslutsfattare, utbyte av god praxis genom riktad finansiering, vägledningar samt deltagande av lokala intressenter och den privata sektorn. |
| --- | --- |

25.

Bryssel den 4 juli 2018.

Karl-Heinz LAMBERTZ

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  ReK:s yttrande om ”Bekämpning av radikalisering och våldsam extremism: Förebyggande mekanismer på lokal och regional nivå” (CdR 6329/2015), juni 2016.

1

---

| 25.10.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 387/8 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 387/8

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Bedömning av genomförandet av EU-agendan för städer

(2018/C 387/03)

| Föredragande: | Kieran McCARTHY (IE–EA), Cork City Council |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Rapport från kommissionen till rådet om EU-agendan för städer
  COM(2017) 657 final |

Föredragande:

Kieran McCARTHY (IE–EA), Cork City Council

Referensdokument:

Rapport från kommissionen till rådet om EU-agendan för städer

COM(2017) 657 final

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Erkännande av utfört arbete

| 1. | ReK bekräftar sitt åtagande att förnya sin inledande uppföljningsstrategi för genomförandet av EU-agendan för städer och att fastställa sitt planerade bidrag på politisk nivå till genomförandet av de tillhörande åtgärderna. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Vi erkänner EU-institutionernas insatser att erkänna de europeiska städernas allt större roll och inflytande som centrala aktörer för att uppnå EU:s strategiska mål och säkerställa ett Europa som är inkluderande, ambitiöst när det gäller att genomföra målen för hållbar utveckling samt konkurrenskraftigt på global nivå. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Vi noterar att ett centralt mål för EU-agendan för städer är att utnyttja erfarenheterna och sakkunskapen hos stadsförvaltningarna och göra det möjligt för dem att bidra till utvecklingen och genomförandet av EU:s politiska processer och instrument som har störst inverkan på städerna. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Vi stöder uppfattningen att processen kring EU-agendan för städer har lett till en viss grad av förnyat intresse i några medlemsstater att utveckla eller stärka den nationella stadspolitiken. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Vi välkomnar de banbrytande arbetsmetoder som används i partnerskapen för EU-agendan för städer som är inriktade på att för första gången direkt involvera stadsförvaltningarna i EU:s beslutsprocess och främjar en nedifrån-och-upp-metod. Vi betraktar detta tillvägagångssätt som starkt kopplat till debatten om EU:s framtid genom att det banar väg för ett lokalt och decentraliserat deltagande av medborgarna. |
| --- | --- |

5.

| 6. | ReK anser att det inom processen för EU:s framtid är nödvändigt att få till stånd ett bättre utbyte av kunskap och samarbete mellan städerna, för att främja utbyte av bästa praxis i fråga om städernas funktionssätt, minimera den administrativa bördan i samband med EU-frågor, finna mer kostnadseffektiva sätt att genomföra politiken och undvika dubbelarbete, särskilt när det gäller en lämplig utformning av EU:s finansieringsinstrument och politiska initiativ. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Kommittén är medveten om att arbetet med agendan för städer fortfarande är under utveckling. Kommittén noterar att kommissionens rapport från november 2017 uttrycker en generell tillfredsställelse – men påpekar dock att denna bedömning är helt och hållet baserad på återkoppling från deltagarna. ReK välkomnar därför ett samråd om denna bedömning. |
| --- | --- |

7.

| 8. | ReK ser positivt på att strategin för agendan för städer bygger på en arbetsmetod med flernivåstyre inom ramen för 12 omfattande prioriterade politiska teman, såsom fastställs i Amsterdampakten, samt behovet av att ompröva metoderna för utformningen av befintliga regler och föreskrifter, så att man förbättrar användarvänligheten hos de olika stadsinriktade finansieringskällor som finns tillgängliga, och förbättrar kunskapsutbytet och samarbetet i stadsfrågor mellan olika intressenter. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Kommittén betonar att partnerskapsmetoden tillhandahåller en plattform för att integrera de värdefulla perspektiv som tillhandahålls av experter på ett antal frågor av hög prioritet för EU och att införliva deras praktiska erfarenheter av hur EU-politiken påverkar det dagliga livet i städerna och för deras invånare. |
| --- | --- |

9.

Övergripande överväganden och synergier

| 10. | ReK förespråkar en EU-agenda för städer som beaktar alla stadsområden, inklusive funktionella områden som ofta är landsbygdsområden, i syfte att uppnå en mer heltäckande och holistisk strategi för EU:s politik och lagstiftning, uppnå ett närmare samarbete med städerna i alla skeden av utarbetandet av politiken på dessa områden och beakta behovet av att bredda deltagandet i största möjliga utsträckning så att man verkligen involverar alla stadsområden. |
| --- | --- |

10.

| 11. | ReK påpekar att många av partnerskapens teman är nära knutna till andra teman och att dessa, i en anda av integrerat tänkande, inte bör behandlas separat. Vi insisterar på att det är nödvändigt med en mycket bättre samordning av handlingsplanerna eftersom deras verksamhet kan ha en betydande inverkan på varandra, t.ex. i) partnerskapen om hållbar markanvändning och naturbaserade lösningar, bostäder och klimatanpassning, ii) partnerskapen om klimatanpassning, energiomställningen och luftkvalitet, iii) partnerskapen om fattigdom i städer, bostäder och inkludering av migranter och flyktingar. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Kommittén välkomnar att de tillgängliga uppgifterna om stadsfrågor sammantaget har förbättrats under de senaste åren, men anser att det fortfarande behövs en bättre bild av den subnationella, lokala och regionala nivån, för att möjliggöra en evidensbaserad utveckling av politiken. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Kommittén betonar med hänvisning till punkt 12.6 i Amsterdampakten att EU-agendan för städer även måste bidra till rättvisa mellan könen och jämställdhet. Lämpliga verktyg för detta är metoder för könsspecifik konsekvensbedömning, en databas där genus beaktas samt en jämställdhetsanalys av program och projekt. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Vi stöder uppmaningen om att de andra övergripande övervägandena inom agendan för städer även bör beaktas i partnerskapens verksamhet: stadsförvaltning och stadsplanering, kopplingar mellan stad och landsbygd, hantering av effekter beträffande samhälleliga förändringar, små och medelstora städers utmaningar och möjligheter, stadsförnyelse, demografiska förändringar, offentliga tjänster av allmänt intresse och kopplingarna till FN:s nya agenda för städer. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Kommittén betonar att många problem som har identifierats av partnerskapen har kopplingar till ReK:s yttranden och resolutioner, i sådan grad att ReK:s arbete om frågor med en tydlig stadsdimension på ett effektivt sätt bör fungera som en verktygslåda för handlingsplanerna. De resultat som uppnås inom agendan för städer skulle också kunna spridas som bästa praxis genom ReK:s medvetandehöjande evenemang och publikationer. ReK betonar att många ReK-ledamöters lokala myndigheter är representerade i stadspartnerskapen, och kommittén önskar att hållas uppdaterad om partnerskapens aktiviteter. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Kommittén påpekar att en stor del av stadsverksamheten både direkt och indirekt har koppling till eller är beroende av samarbetet mellan städerna och de närliggande lokala och regionala myndigheterna (de omgivande områdena). Därför bör denna verksamhet beaktas på lämpligt sätt vid genomförandet och utvärderingen av EU-agendan för städer. |
| --- | --- |

16.

| 17. | ReK erinrar om sitt yttrande om förnyelse av hamnstäder och hamnområden och behovet av att undersöka deras specifika utmaningar, som kräver en integrerad strategi för hållbar stadsutveckling och stadsplanering. |
| --- | --- |

17.

| 18. | ReK konstaterar att ytterligare målinriktade synergier kan skapas med organisationer som är representerade i flera partnerskap, såsom Europeiska samarbetsorganisationen för kommunala och regionala myndigheter (CEMR) och Eurocities-nätverken, Urbact 3-programmet för hållbar stadsutveckling och det europeiska nätverket för kunskap om städerna. |
| --- | --- |

18.

Säkerställa resurser för agendan för städer

| 19. | ReK lovordar partnerskapen för att de avsatt sina egna medel (eftersom deltagandekostnaderna inte ersätts) och kommissionen för de ansträngningar den gjort för att underlätta genomförandet av agendan för städer. |
| --- | --- |

19.

| 20. | EU-agendan för städer har genomförts i nästan två år och hittills har de största problemen varit förknippade med bristen på resurser, särskilt för att täcka kostnaderna för deltagandet av de städer som är medlemmar i partnerskapen (särskilt små och medelstora städer). |
| --- | --- |

20.

| 21. | Större städer har i regel resurser som kan användas för engagemang i EU-frågor – för tillgång till information, utnyttjande av finansieringsmöjligheter och till och med till att försöka påverka beslutsprocessen – vilket inte är fallet för mindre myndigheter. Vi betonar att EU-agendan för städer på ett tillfredsställande sätt bör tillgodose behoven hos mindre lokala stadsförvaltningar, som spelar en viktig roll i sina respektive bredare regionala ekonomier, för att bättre stödja deras hållbara stadsutveckling. |
| --- | --- |

21.

| 22. | ReK manar till diskussion om möjligheten att inrätta en särskild finansiell mekanism för mindre städer med syftet att stödja samarbete om agendan för städer, där målet är att stimulera ökat erfarenhetsutbyte. Det är särskilt viktigt att stärka samarbetets utbildningsroll (spridning av information från erfarna aktörer – främst medelstora och stora städer – till mindre städer och kommuner) för att man ska kunna uppnå stordriftsfördelar och ökad socioekonomisk tillväxt. |
| --- | --- |

22.

| 23. | Kommittén är oroad över den påtagliga risken för en bristande känsla av egenansvar som uppstår till följd av partnerskapens nuvarande utformning och verksamhet, framför allt den övergripande styrningsstrukturens frivilliga karaktär, vissa medlemsstaters passivitet och vissa interna organisatoriska problem som uppkommer på grund av avsaknaden av regler om fördelningen av uppgifter och ansvar mellan medlemmarna. Vi betonar att dessa problem måste hanteras när agendan för städer går framåt. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Vi välkomnar stödet från det tekniska sekretariatet för att hjälpa partnerskapen, och efterlyser samtidigt ett större fokus på expertis och resultatinriktade strategier, så att det tekniska stödet inte bara är av administrativ karaktär. I detta sammanhang behövs också mer öppenhet och insyn samt ökat egenansvar för partnerskapen för att de på lämpligt sätt ska kunna dra nytta av teknisk input, bland annat genom anlitande av experter. |
| --- | --- |

24.

| 25. | Vi betonar att för att uppnå trovärdiga och välplanerade resultat genom partnerskapen är det uppenbart att processen med agendan för städer måste kunna förlita sig på en stabil flerårig budgetering. |
| --- | --- |

25.

| 26. | Vi välkomnar initiativet att skapa den interaktiva webbplatsen ”Futurium”, som har inrättats för att samla alla partnerskapsbidrag på en plats och ge den bredare intressentgruppen uppdateringar och möjligheter att diskutera och kommentera arbetet. Vi varnar dock för att en enda kontaktpunkt online inte i sig bör betraktas som ett universalmedel för att uppnå målen för agendan för städer, särskilt som detta instrument har för liten spridning inom den potentiella målgruppen. |
| --- | --- |

26.

Bättre lagstiftning och beaktande av den urbana dimensionen

| 27. | ReK inser att man för att förverkliga agendan för städer måste inrätta nya rättsliga mekanismer mellan EU-institutionerna, medlemsstaterna, städerna och intressenterna för att stödja genomförandet av åtgärder som riktar sig till dem och som faller inom deras behörighetsområde. |
| --- | --- |

27.

| 28. | Kommittén upprepar sin begäran om att genomförandet ska göras bindande som ett ansvarsområde under kommissionen, där alla berörda generaldirektorat mobiliseras för att bidra i detta skede på samma sätt som de för närvarande gör för att bidra till partnerskapen. Vi anser också att medlemsstaternas deltagande bör ske på relevant ministernivå i stället för att automatiskt höra till det ministerium som ansvarar för stadsutveckling. |
| --- | --- |

28.

| 29. | Vi betonar att en av de viktigaste aspekterna av Amsterdampakten var att skapa en koppling till EU:s agenda för bättre lagstiftning. Vi rekommenderar därför att man skapar direkta kopplingar mellan arbetet i partnerskapen och Refit-plattformens medlemmar, samt att man lägger större tonvikt på att förbättra EU:s regelverk inom det berörda politikområdet under mötena inom partnerskapen. |
| --- | --- |

29.

| 30. | ReK anser att det vore värdefullt att närmare koppla arbetet inom partnerskapen för EU-agendan för städer till arbetet inom kommissionens nämnd för lagstiftningskontroll. |
| --- | --- |

30.

| 31. | Vi påminner om ReK:s insatser i fråga om genomförandet av agendan när det gäller aspekten ”bättre lagstiftning” genom att kommittén under de senaste åren lanserat (territoriella) konsekvensbedömningar för städer som syftar till att förse föredragandena med en analys av de potentiella effekterna av specifika lagstiftningsförslag på fältet inom ett urval stadssammanhang. |
| --- | --- |

31.

| 32. | Kommittén anser att beaktandet av den urbana dimensionen bör utgöra ett centralt inslag i utformningen av EU:s politik. Vi betonar att man skulle kunna göra en mer systematisk bedömning av effekterna av planerade EU-åtgärder på städer (på olika nivåer) för att säkerställa att det lokala perspektivet på ett lämpligt sätt återspeglas i den slutliga politiken eller lagstiftningen. |
| --- | --- |

32.

| 33. | Vi välkomnar att GD Regional- och stadspolitik erkänner vikten av att genomföra territoriella konsekvensbedömningar när man diskuterar nya lagförslag och uppmuntrar kommissionen att använda dem mer inom alla politikområden. |
| --- | --- |

33.

| 34. | Vi uppmanar städer och stadsområden att bidra till EU-prioriteringar som är anpassade till deras särskilda utvecklingsbehov, och betonar att ”lokal utveckling” bör fortsätta att vara en del av EU:s bredare strategi för ”territoriell utveckling” och bör definieras bättre som ett holistiskt koncept. |
| --- | --- |

34.

Framtida ramar för agendan för städer för tiden efter 2020

| 35. | Resultaten av samarbetet mellan de första partnerskapen visar att EU-agendan för städer kan fungera som en solid kunskapsbas för att stödja och till och med påverka inriktningen på det framtida europeiska samarbetet både vad gäller ESI-fonderna och delar av kommissionens centralt förvaltade program för perioden efter 2020. |
| --- | --- |

35.

| 36. | ReK begär att det framtida förslaget till flerårig budgetram och sammanhållningspolitiken efter 2020 återspeglar städernas och stadsområdenas roll och förbättrar de integrerade verktygen och mekanismerna för att stärka städerna och regionerna och tillhandahålla direkt stöd till dem. Kommittén betonar att det är nödvändigt för sammanhållningspolitiken att man arbetar för att uppnå mervärdet i den integrerade territoriella strategin och att den, tillsammans med sitt starka landsbygdsstöd, också har en tydlig urban dimension samt att städerna och stadsområdena själva tar ansvar för stadspolitiken. |
| --- | --- |

36.

| 37. | ReK påpekar att man i vissa länder, trots att de lägsta förvaltningsnivåerna (t.ex. kommuner) har fått en ökad betydelse i förhållande till den centrala förvaltningsnivån i EU, går mot en återcentralisering av styrningsmekanismerna till priset av att städerna och regionerna förlorar medel som de hittills har haft tillgång till och som gjort det möjligt för dem att själva fatta beslut. Detta är en farlig tendens som omöjliggör en polycentrisk tillväxt baserad på lokala utvecklingsfaktorer och lokala omständigheter. |
| --- | --- |

37.

| 38. | Kommittén håller med om att nya integrerade verktyg måste göras mer flexibla och mer proportionella och att det behövs mer skräddarsydd vägledning för att säkerställa en bättre förståelse av dessa verktyg och större säkerhet för dem som vill använda dem. |
| --- | --- |

38.

| 39. | ReK anser att EU-agendan för städer som prioritet bör göra den mycket fragmenterade finansieringen mer tillgänglig för städer av alla storlekar, t.ex. genom att arbeta med viktiga berörda parter, bland annat EU-omfattande nätverk för lokala och regionala myndigheter och ReK för att utveckla skräddarsytt informationsmaterial som omfattar alla finansieringsmöjligheter som finns för städer i fråga om samtliga 12 teman. |
| --- | --- |

39.

| 40. | Prioritet måste ges till att utveckla starkt medvetandehöjande åtgärder om befintliga finansieringsinitiativ (skräddarsydda lån från Urbis och EIB) inriktade på de lokala och regionala myndigheterna samt att rationalisera den nuvarande rådgivningen och finansieringen som till en viss grad bör anpassas till städernas behov. |
| --- | --- |

40.

| 41. | Kommittén är medveten om behovet av att rationalisera finansieringsramen för investeringar i städer och att anpassa tjänster kopplade till EIB-lån till enskilda städers behov. Vi erkänner den roll som spelas av den nya särskilda rådgivningsplattformen för investeringar i städer, Urbis, när det gäller att förse stadsförvaltningarna med ekonomisk och teknisk vägledning under de viktigaste faserna av utarbetandet och genomförandet av integrerade stadsprojekt, inbegripet utarbetande av investeringsstrategier, utveckling av projektplaner och utforskning av innovativa finansieringsinstrument (t.ex. att kombinera de europeiska struktur- och investeringsfonderna med Europeiska fonden för strategiska investeringar). |
| --- | --- |

41.

| 42. | ReK framhåller den fortsatt stora betydelsen av europeiskt territoriellt samarbete för städer och lokala myndigheter, eftersom det ger dem ett europeiskt perspektiv som kan ligga till grund för deras utveckling. Mer än en tredjedel av EU-medborgarna bor och arbetar i Europas gränsstäder och gränsregioner, som står för två tredjedelar av EU:s BNP. Kommittén påpekar att gränsöverskridande och transnationella Interreg-projekt har uppnått många konkreta resultat för EU-medborgarna på områden av betydelse för agendan för städer, inklusive rörlighet, klimatanpassning, energiomställning, utbildning och skapande av arbetstillfällen. |
| --- | --- |

42.

| 43. | ReK begär att agendan för städer på ett genomgripande sätt integrerar målen och genomförandemekanismerna för nästa generation av EU-program som inte är inriktade på sammanhållning och som har en stadskomponent, såsom det nionde ramprogrammet för forskning och innovation, samt politiska initiativ såsom borgmästaravtalet för klimat och energi. |
| --- | --- |

43.

| 44. | Vi betonar att agendan för städer bör ha en framträdande roll i kommissionens kommande årliga arbetsprogram. Vi uppmanar rådets roterande ordförandeskap att förnya sitt politiska engagemang på hög nivå för processen, ge medlemsstaterna möjligheter att bidra och också formellt rapportera om utvecklingen av partnerskapen. |
| --- | --- |

44.

| 45. | Städer och regioner bör få tillgång till Europeiska rådets och Europaparlamentets arbetsgrupper om stadsfrågor och till trepartsmöten genom deras institutionella företrädare, ReK, så att de kan följa och på ett bättre sätt bidra till rådets arbete på områden som påverkar dem och deras behörighetsområden. |
| --- | --- |

45.

| 46. | Kommittén betonar att de föreslagna handlingsplanerna måste ha en kompletterande färdplan som fastställer realistiska mål, tidsfrister, indikatorer och delmål för att uppnå de särskilda målen, och som återspeglar det faktum att partnerskapen består av flera olika aktörer och har utvecklats i samarbete med olika förvaltningsnivåer, den privata sektorn och det civila samhället. |
| --- | --- |

46.

| 47. | Vi föreslår att man när handlingsplanerna har slutförts anordnar en rad informationskampanjer med lämpliga mekanismer för feedback via nationella ministerier och/eller andra opinionsbildare inklusive Brysselbaserade kommunala/regionala kontor. |
| --- | --- |

47.

| 48. | ReK förväntar sig att den utvärdering som kommissionen ska genomföra 2019 kommer att beskriva hur partnerskapen har bidragit till agendan för bättre lagstiftning, en bättre tillgång till finansiering och ett bättre utbyte av kunskap och bästa praxis. |
| --- | --- |

48.

| 49. | Vi uppmanar partnerskapen att genomföra egna bedömningar och ge återkoppling om huruvida deras egna förväntningar uppfylldes av processen samt föreslå möjliga förbättringar. |
| --- | --- |

49.

| 50. | Vi stöder förslaget om att inrätta en styrkommitté för att diskutera den framtida utvecklingen av agendan för städer, t.ex. viktiga budskap från partnerskapen som underlag för framtida politiskt beslutsfattande och programplanering, eventuella nya tematiska partnerskap, beaktande av övergripande frågor och spridning av resultaten av diskussionerna. Kommittén håller med om att det är lämpligt att överväga ytterligare områden, såsom säkerhet, kulturarv, demografi, urbana knutpunkter och TEN-T. |
| --- | --- |

50.

| 51. | Vi insisterar dock på att man korrekt bedömer resultaten samt strukturen och genomförandeåtgärderna för de nuvarande partnerskapen innan nya inleds. |
| --- | --- |

51.

| 52. | Vi föreslår att ReK involveras i organisationen av det årliga samordningsmötet för att tillhandahålla information, föreslå åtgärder, anordna möten och särskilt för att undvika överlappning med andra eventuella evenemang och diskussioner. |
| --- | --- |

52.

Slutsatser

| 53. | ReK uppmanar EU-institutionerna att bekräfta sitt åtagande för EU-agendan för städer och att formalisera processen. Agendan för städer har för mycket potential att förbättra våra städers framtida funktion för att begränsas till att enbart utveckla nätverk. I stället måste den erkännas som ett bindande politiskt åtagande att utarbeta och genomföra lagstiftningen och EU:s och medlemsstaternas finansieringsprogram. |
| --- | --- |

53.

| 54. | Vi betonar att Amsterdampakten föreskriver en starkare institutionell roll för ReK, eftersom den bjuder in kommittén, som unionens rådgivande organ och formella representant för regioner och kommuner på EU-nivå, att bidra till ytterligare utveckling av EU-agendan för städer. |
| --- | --- |

54.

| 55. | Vi föreslår att de kommande ordförandeskapen för Europeiska unionens råd främjar samverkanseffekter mellan diskussionerna om bedömningen av genomförandet av EU-agendan för städer och den förnyade territoriella agendan efter 2020, i syfte att främja en mer integrerad strategi för fysisk planering och ett territoriellt styre, där lokala och regionala myndigheter och fysiska planerare deltar utifrån ett nedifrån och upp-orienterat och evidensbaserat tillvägagångssätt. |
| --- | --- |

55.

| 56. | ReK erkänner vikten av städerna i uppnåendet av målen för hållbar utveckling för 2030. Vi efterlyser starka synergier mellan FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling och fastställandet av EU:s politiska prioriteringar för perioden efter 2020. |
| --- | --- |

56.

| 57. | ReK anser att en ordentlig integrering av målen för hållbar utveckling i EU:s politik kommer att främja en mer integrerad vision om framtiden för våra städer och regioner i hela unionen. Kommittén anser att stadsdimensionen i målen för hållbar utveckling kräver ett omfattande, integrerat och effektivt tillvägagångssätt och efterlyser därför ett nära samarbete med partnerna och andra berörda parter samt de lokala och regionala myndigheterna så att man kan stimulera insatser där flera aktörer samverkar. |
| --- | --- |

57.

| 58. | ReK uppmanar de europeiska och nationella statistikmyndigheterna att utveckla och förbättra data, indikatorer, verktyg och metoder för att mäta och övervaka EU-politikens bidrag till de stadsrelaterade målen i Agenda 2030 och öka utbudet av indikatorer uppdelade på Nuts 2-, Nuts 3-, och FUA-nivå. |
| --- | --- |

58.

| 59. | Kommittén understryker att FN:s nya agenda för städer under de närmaste 20 åren kommer att vägleda ett brett spektrum av aktörer vad gäller deras åtgärder för hållbar utveckling av stadsmiljön. ReK uppmanar alla styresnivåer i EU att samarbeta för att utnyttja den nya agendan för städer som ett verktyg för att åstadkomma en inkluderande och hållbar stadsutveckling. |
| --- | --- |

59.

Bryssel den 4 juli 2018.

Karl-Heinz LAMBERTZ

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

| 25.10.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 387/14 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 387/14

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Att stärka tillväxt och sammanhållning i EU:s gränsområden

(2018/C 387/04)

| Föredragande: | János Ádám KARÁCSONY (HU–EPP), Ledamot, kommunfullmäktige, Tahitótfalu |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – Att stärka tillväxt och sammanhållning i EU:s gränsområden
  COM(2017) 534 final |

Föredragande:

János Ádám KARÁCSONY (HU–EPP), Ledamot, kommunfullmäktige, Tahitótfalu

Referensdokument:

Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – Att stärka tillväxt och sammanhållning i EU:s gränsområden

COM(2017) 534 final

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Allmänna kommentarer

| 1. | Europeiska regionkommittén välkomnar kommissionens meddelande om att stärka tillväxt och sammanhållning i EU:s gränsområden. ReK noterar med tillfredsställelse att kommissionens olika avdelningar inom generaldirektoraten har samarbetat effektivt så att detta dokument speglar den övergripande karaktär som kännetecknar samarbetet i EU:s gränsområden. ReK stöder också inrättandet av en ”gränsöverskridande kontaktpunkt” för att säkerställa genomförandet av insatser och åtgärder, men hyser oro för att kontaktpunkten kan vara underbemannad med tanke på den mängd uppgifter som kommissionen tänker sig. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kommittén välkomnar särskilt det förberedande arbete som lett fram till detta meddelande. Det har varit exemplariskt i fråga om effektivt deltagarinriktat samarbete på flera nivåer. Som en del av den så kallade översynen av det gränsöverskridande samarbetet har kommissionen fungerat som drivande kraft och gett de berörda parterna möjlighet att utbyta idéer och praxis. Ett antal inventeringar, ståndpunktsdokument och studier har dessutom skapat en situation där beslutsfattarna kan bygga på ett omfattande underlag rörande hinder för samarbetet i gränsöverskridande områden. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Vi understryker att det finns rättsliga, administrativa, fysiska och kulturella hinder som behöver åtgärdas om man vill förstärka samarbetet i EU:s gränsregioner. I detta avseende är stödet för initiativ inom det europeiska territoriella samarbetet fortfarande av största vikt. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Kommittén anser att EU:s finansiella stöd till initiativ inom det europeiska territoriella samarbetet bör ökas avsevärt i nästa fleråriga budgetram och att det är oacceptabelt att beloppen i stället sänks i det aktuella förslaget. ReK konstaterar att EU-budgeten står inför stora påfrestningar till följd av Förenade kungarikets beslut att lämna EU och de fortsatt höga offentliga skuldnivåerna i EU:s medlemsstater. Stöd till initiativ inom det europeiska territoriella samarbetet ger dock ett mycket stort europeiskt mervärde eftersom det stimulerar den ekonomiska tillväxten och sammanhållningen och utvecklar ett bättre EU för medborgarna. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Nyttan med det europeiska territoriella samarbetet är inte bara själva projekten utan även det faktum att olika enheter på regional och lokal nivå, inklusive offentliga myndigheter, arbetar tillsammans i gemensamma program och projekt. |
| --- | --- |

5.

| 6. | ReK uppmanar medlemsstaterna att sörja för att så många gränsöverskridande medborgarsamråd som möjligt organiseras i syfte att ge en nystart åt Europa och kopplingen mellan medborgarna och EU-projektet och skapa ett genuint europeiskt offentligt rum genom att ta reda på vilka utmaningar medborgarna vill att EU tar itu med. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Samarbete i EU:s gränsregioner omfattar inre och yttre gränser samt land- och sjögränser med eller utan fast förbindelse över havet. När det gäller sjögränser bör man stryka gränsen på 150 km, som minskar öregionernas möjligheter att delta. Insatser för att förbättra samarbetet och undanröja hinder får inte begränsas till EU:s medlemsstater utan bör omfatta även angränsande länder och regioner, särskilt när EU:s yttersta randområden är deltagare i samarbetet. |
| --- | --- |

7.

Kommentarer till de tio förslagen i kommissionens meddelande

Fördjupat samarbete och utbyte

| 8. | ReK välkomnar inrättandet av ett EU-omfattande yrkesnätverk (Futurium) och den öppna inbjudan att lämna förslag till pilotprojekt om hur man ska lösa rättsliga och administrativa hinder. Det är viktigt att kommissionen fortsätter att driva arbetet och samordna för att förbättra samarbete och utbyte. |
| --- | --- |

8.

| 9. | ReK understryker vikten av att upprätta territoriella strategier för att styra investeringar på ett integrerat och samordnat sätt. ”Integrerat” innebär att alla förvaltningsnivåer från lokal till europeisk nivå arbetar tillsammans för att uppnå målen inom ett visst territorium. ”Samordnat” innebär att olika finansieringskällor bidrar till samma överenskomna territoriella mål på ett komplementärt sätt. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Kommittén betonar de makroregionala strategiernas roll som ”ett etablerat nedifrån och upp-riktat och platsbaserat instrument för ett effektivare utnyttjande av makroregionernas gemensamma potential genom att bättre genomföra och samordna de politiska svaren”, och hänvisar till ReK:s yttrande i frågan (1). |
| --- | --- |

10.

| 11. | Kommittén framhåller i detta sammanhang vikten av såväl transnationella som gränsöverskridande och mellanregionala samarbetsprogram, vars europeiska mervärde är större än finansiering eftersom de sammanför människor i gemensamma projekt som skapar varaktiga partnerskap, förtroende och ömsesidigt fördelaktiga samarbetsstrukturer. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Kommittén har tagit del av förordningsförslaget till de nya gränsöverskridande programmen och vill påminna om att EU:s inre gränser omfattar sjögränser, och anser att dessa precis som under nuvarande programperiod bör anses vara likvärdiga med landgränser. Detta då samarbeten mellan gränsregioner inom EU med sjögräns annars riskeras, liksom den lokala anpassning som dessa program möjliggör för det gränsöverskridande samarbetet. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Kommittén betonar vikten och nyttan av programmen Interact, Interreg Europa, Urbact och Espon när det gäller att stärka samarbetet i Europa och att förbättra genomförandet av sammanhållningspolitiken. Mot bakgrund av de aktuella förslagen betonar ReK att en fortsättning av Interreg Europa och Urbact är avgörande för det mellanregionala samarbetet i Europa, och uppmanar kommissionen, Europaparlamentet och rådet att inte bara klargöra, utan garantera, framtiden för Interreg Europa och Urbact. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Brittiska lokala och regionala myndigheter bör bjudas in och uppmuntras att fortsätta att delta i program för europeiskt territoriellt samarbete och projekt för territoriellt samarbete under den kommande programperioden. Deras tillgång till makroregionala strategier, havsstrategier och europeiska grupperingar för territoriellt samarbete bör säkerställas. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Nationella statistikmyndigheter för i många fall inte statistik över rörelser över gränser såsom kunskap om arbetspendling över nationsgränser inom EU. Kunskap och statistik om denna typ av fakta saknas, varför ReK anser att kommissionen eller andra organ, t.ex. Eurostat, bör få en utökad roll att samla in och bearbeta denna typ av information. |
| --- | --- |

15.

Förbättra lagstiftningsprocessen

| 16. | ReK konstaterar att fullständig harmonisering och konvergens i fråga om regler och lagstiftning varken är realistiskt eller önskvärt. Det är därför ännu viktigare att förstå effekten av europeiska och nationella lagar och regler i EU:s gränsområden. ReK har länge argumenterat för att kommissionen bör utföra territoriella konsekvensbedömningar av all viktig EU-lagstiftning som kan ha territoriell inverkan. Kommittén välkomnar därför kommissionens strävan att införa gränsöverskridande säkring av EU:s lagstiftning för att identifiera potentiella gränsöverskridande effekter av lagstiftningen i ett tidigt skede av lagstiftningsprocessen och hjälpa medlemsstaterna att tillämpa metoder för territoriell konsekvensbedömning på nationell nivå. Detta förefaller än mer brådskande, eftersom det genom ändringar inom viktiga nationella politikområden – miljö-, konsument- och arbetstagarskydd – uppstår hinder för ömsesidigt marknadstillträde för ekonomiska aktörer som är verksamma över gränserna och den inre marknadens friheter inte kan utnyttjas till fullo. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Medlagstiftarna, Europaparlamentet och rådet, bör bli mer medvetna om de gränsöverskridande effekterna av ny lagstiftning. I detta hänseende bör de systematiskt beakta de territoriella konsekvenserna i sina förhandlingar om lagstiftningsförslag. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Kommittén ställer sig bakom planen på en permanent tvärpolitisk grupp om territoriellt samarbete vid Europaparlamentet och förklarar sig beredd att stödja denna. |
| --- | --- |

18.

| 19. | ReK efterlyser också bättre samordning mellan medlemsstaterna vid införlivandet av EU-lagstiftningen i den nationella lagstiftningen, för att undvika nya hinder och ytterligare bördor för gränsöverskridande och transnationellt samarbete och eventuella hinder på den inre marknaden. ReK föreslår att kommissionen tar på sig rollen som samordnande organ i syfte att säkerställa enhetlighet och största möjliga effektivitet i genomförandet av EU-lagstiftningen. |
| --- | --- |

19.

Möjliggöra offentlig förvaltning över gränserna

| 20. | Kommittén understryker betydelsen av interoperabilitet mellan offentliga tjänster för gränsöverskridande samarbete. |
| --- | --- |

20.

| 21. | ReK framhåller i detta sammanhang de insatser som görs på området digitala offentliga förvaltningar. ReK understryker dock att interoperabilitet över gränserna måste säkerställas. ReK stöder också ökat utbyte av tjänstemän mellan offentliga myndigheter i olika medlemsstater för att därigenom utveckla en förståelse för administrativa kulturer i andra länder. Kommissionen bör vara djärv när det gäller att utvidga sitt stöd på detta område. Den kan låta sig inspireras av programmet Taiex Regio Peer 2 Peer, som drivs inom sammanhållningspolitiken och som ger genomförandeexperter från ett land möjlighet att stödja genomförandeprocesserna i ett annat. I gränsregioner har gränsöverskridande projekt för kontakter mellan människor visat sig effektiva när det gäller att underlätta sådant samarbete och sådana utbyten mellan lokala och regionala myndigheter. |
| --- | --- |

21.

Ge tillförlitlig och begriplig information och assistans

| 22. | ReK anser att en gemensam digital ingång har potential att förbättra det gränsöverskridande samarbetet väsentligt. ReK föreslår att kommissionen aktivt främjar den nya ingången och Solvit-verktyget inom gränsområden genom riktade offentliga utbildningstillfällen. |
| --- | --- |

22.

| 23. | ReK fäster uppmärksamheten på sitt yttrande om ”Erasmus för lokala och regionala förtroendevalda”, där man efterlyser ”införandet av utbildningsprogram och utbyte av erfarenheter och bästa praxis för lokala och regionala förtroendevalda”. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Det är också är viktigt att medborgarna och företagen kan förlita sig på fysiskt närvarande stödtjänster och inte vara helt utlämnade åt elektroniska tjänster. I detta avseende är det viktigt att regionala och lokala stödtjänster såsom arbetsförmedlingar och stödstrukturer för företag har den kapacitet och expertis som krävs för att informera medborgare och företag om gränsöverskridande frågor. |
| --- | --- |

24.

Stödja sysselsättning över gränserna

| 25. | ReK inser de svårigheter som kommissionen står inför inom politikområden där EU har delade eller stödjande befogenheter, såsom sysselsättningspolitik eller hälsopolitik. Kommissionen bör ändå vara djärv när det gäller att identifiera oförenliga nationella politiska åtgärder och föreslå lösningar för att göra dem kompatibla med varandra. |
| --- | --- |

25.

| 26. | ReK understryker de möjligheter som erbjuds genom de sammanhållningspolitiska programmen när det gäller att bygga upp och stärka arbetskraftens rörlighet över gränserna. |
| --- | --- |

26.

| 27. | Kommittén anser att den nuvarande ordningen inte är tillräckligt bra. I synnerhet måste ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis, examensbevis och yrkesutbildning stärkas. Kommissionen bör vara djärvare när det gäller att lägga fram konkreta förslag på detta område. |
| --- | --- |

27.

| 28. | Kommittén välkomnar kommissionens förslag om att inrätta en europeisk arbetsmyndighet som en del av den europeiska pelaren för sociala rättigheter (2). Detta organ skulle arbeta för att underlätta enskildas och arbetsgivares tillgång till information om deras rättigheter och skyldigheter, främja samarbete mellan länderna i fråga om gränsöverskridande verkställighet av relevant unionslagstiftning och medla och underlätta en lösning i fall av gränsöverskridande tvister mellan nationella myndigheter eller störningar på arbetsmarknaden. ReK uppmanar kommissionen att ägna särskild uppmärksamhet åt gränsarbetare, som är de som möter de största hindren i vardagen. |
| --- | --- |

28.

Främja flerspråkighet vid gränserna

| 29. | Språkbarriärer är fortfarande ett stort hinder för gränsöverskridande samarbete, framför allt i gränsområden utan en lång tradition av samarbete. Även om utbildning är en nationell befogenhet, kan EU ha en betydande inverkan genom sina program för europeiskt territoriellt samarbete. Det är därför särskilt viktigt att lämna tillräckligt med utrymme för gränsöverskridande program att finansiera utbildnings- och kulturaktiviteter samt andra aktiviteter som sammanför människor i gränsregioner. ReK beklagar att detta tyvärr inte alltid är fallet på grund av målen om tematisk koncentration och inriktningen på ekonomisk tillväxt och innovation, vilket gör att man underskattar den inverkan som samarbete där medborgarna deltar kan ha på genomförandet av det europeiska projektet. ReK anser att genomförandemyndigheterna för program för europeiskt territoriellt samarbete måste få frihet att besluta om sina investeringsprioriteringar, i enlighet med de egna regionala utvecklingsstrategierna, utan begränsningar i form av tematisk koncentration som kanske inte passar det särskilda gränsöverskridande sammanhanget. |
| --- | --- |

29.

| 30. | Kommittén understryker gränsområdenas särskilda intresse av tvåspråkighet. Förstärkta åtgärder för att främja ömsesidiga kunskaper i språket i angränsande regioner skulle underlätta samarbetet inom alla områden. |
| --- | --- |

30.

| 31. | Projekt för kontakter mellan människor och småskaliga projekt har en viktig roll inom gränsöverskridande samarbetsprogram. I sitt yttrande (3) i frågan rekommenderar ReK att ”projekt för kontakter mellan människor och småskaliga projekt ska förankras i de förordningar som reglerar EU:s stöd till gränsöverskridande samarbete som ett legitimt instrument inom program för gränsöverskridande samarbete”. För att projekten ska vara nära medborgarna är det viktigt att de är lokalt tillgängliga och så enkla som möjligt. |
| --- | --- |

31.

Underlätta tillgänglighet över gränserna

| 32. | Kommittén hänvisar till sitt yttrande om ”Felande transportlänkar i gränsregioner” (4) eftersom felande, otillräckliga eller lågkvalitativa transporttjänster fortfarande är en realitet i många gränsområden till följd av motstridiga prioriteringar och/eller infrastrukturstandarder, budgetbegränsningar eller olika rättsliga, förfarandemässiga och organisatoriska tillvägagångssätt. |
| --- | --- |

32.

| 33. | Kommittén uppmanar kommissionen att följa upp studien om felande transportlänkar och tillhandahålla ytterligare finansiering för identifierade felande länkar, vilket möjliggör ett mer effektivt gränsöverskridande samarbete, bl.a. när det rör sig om havsregioner med hamn- och logistikområden. |
| --- | --- |

33.

| 34. | ReK välkomnar den senaste tidens framsteg inom telekommunikationsområdet, med sänkta roamingavgifter i ett antal situationer. För att underlätta gränsöverskridande utbyten och tillgänglighet anser ReK dock att utgående samtal till angränsande gränsregioner bör debiteras som inhemska och inte internationella samtal, vilket dessvärre är fallet i dag. |
| --- | --- |

34.

| 35. | Kommittén anser att när det rör sig om de yttersta randområdena är förbättrad tillgänglighet en avgörande fråga eftersom de inte bara ligger på öar och/eller i ögrupper och är isolerade, utan även utgör EU:s allra yttersta gränser. |
| --- | --- |

35.

Främja mer gemensamt utnyttjade av vårdinrättningar

| 36. | ReK beklagar att praktiska svårigheter kvarstår när det gäller att tillhandahålla gränsöverskridande hälso- och sjukvård, trots direktivet om hälso- och sjukvård. Den föreslagna kartläggningen av gränsöverskridande samarbete inom hälso- och sjukvårdsområdet är välkommen, men den bör kompletteras med förslag till lösningar på de kvarstående skillnaderna när det gäller hälso- och sjukvårdstjänsternas täckning (erkännande och ersättning) mellan medlemsstaterna, inklusive för patienter med ett europeiskt sjukförsäkringskort. Vi beklagar även det otillräckliga regelverket för gränsöverskridande sjuktransporter (primära och sekundära). |
| --- | --- |

36.

| 37. | Förbättringar i fråga om arbetstagarnas rörlighet och förbättringar när det gäller administrativ interoperabilitet skulle också väsentligt förbättra gränsöverskridande hälso- och sjukvårdstjänster. |
| --- | --- |

37.

Överväga den rättsliga och finansiella ramen för gränsöverskridande samarbete

| 38. | Kommittén understryker värdet av EGTS-instrumentet (europeiska grupperingar för territoriellt samarbete) och andra strukturer för territoriellt samarbete, såsom arbetsgemenskaperna, för genomförandet av viktiga gränsöverskridande projekt. ReK uppmanar kommissionen att se till att alla medlemsstater antar nödvändiga nationella bestämmelser i enlighet med vad som anges i EGTS-förordningen och vid behov inleda överträdelseförfaranden. I vissa fall skiljer sig de nationella bestämmelserna om EGTS fortfarande åt från en medlemsstat till en annan på grund av medlemsstaternas bristande intresse av att anta de uppdaterade bestämmelserna eller på grund av att tidigare antagna bestämmelser anses vara tillräckliga. Detta leder till svårigheter i EGTS-grupperingarnas dagliga verksamhet och när det gäller att inrätta nya grupperingar. |
| --- | --- |

38.

| 39. | ReK uppmanar kommissionen att se till att EGTS-grupperingarna är bidragsberättigade inom ramen för alla EU-finansierade projekt, eftersom detta är ett av huvudsyftena med detta verktyg. Som en konkret åtgärd bör kommissionen mer aktivt informera om hur EGTS kan användas, och tydligt ange att EGTS-grupperingar är juridiska personer som kan komma i fråga för alla EU-finansierade projekt i kommande lagstiftningsförslag. ReK understryker vidare att de nationella godkännandemyndigheterna bör samarbeta för att underlätta en smidig tillämpning av EGTS. |
| --- | --- |

39.

| 40. | Kommittén välkomnar kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om en mekanism för lösning av rättsliga och administrativa problem i ett gränsöverskridande sammanhang, ett rättsligt instrument som bygger på nedifrån-och-upp-principen och är ett komplement till EGTS-grupperingar. Den skulle effektivt kunna stödja gränsöverskridande samarbetsprojekt genom att tillåta de lokala och regionala myndigheterna att tillämpa en medlemsstats föreskrifter på en annan angränsande medlemsstats territorium – inom ett på förhand fastställt område och projekt och under en bestämd tid. Förordningen skulle kunna leda till betydligt effektivare gränsöverskridande samarbete, särskilt när det gäller gränsöverskridande investeringar, och samtidigt minska de administrativa och ekonomiska bördorna. |
| --- | --- |

40.

| 41. | Vederbörlig uppmärksamhet bör ägnas åt samstämmigheten i EU:s rättsakter. I samband med europeiskt territoriellt samarbete medför bristande överensstämmelse svårigheter, onödiga förseningar och i vissa fall att projekt fullständigt överges. Bättre samordning mellan kommissionens generaldirektorat behövs när lagstiftning ändras eller utarbetas. |
| --- | --- |

41.

| 42. | Programmen för europeiskt territoriellt samarbete bör undantas från bestämmelserna om statligt stöd eftersom de är gränsöverskridande, och – eftersom projekt för europeiskt territoriellt samarbete är av allmänt intresse för unionen – bidrar till att bygga upp den inre marknaden snarare än snedvrider den. ReK förstår att kommissionen anser att ett fullständigt undantag inte är möjligt eftersom det skulle kräva en ändring av fördragen. ReK understryker dock att omedelbara förenklingar är nödvändiga och uppmanar kommissionen att ompröva sin framtida strategi i förhållande till statligt stöd. |
| --- | --- |

42.

| 43. | Det europeiska territoriella samarbetet faller inom ramen för EU:s sammanhållningspolitik. Programmen för territoriellt samarbete medför dock ytterligare en internationell dimension, vilket leder till ännu ett lager av potentiell komplexitet. Dessutom är programmen för europeiskt territoriellt samarbete ofta mindre till storleken, vilket innebär att den administrativa bördan i proportion till det ekonomiska stödet är tyngre jämfört med traditionella program inom sammanhållningspolitiken. Finansieringsbehoven och projekttyperna skiljer sig också från de traditionella programmens. Sammanhållningspolitikens förordning om gemensamma bestämmelser och den befintliga specifika förordningen om europeiskt territoriellt samarbete tar dock inte tillräcklig hänsyn till särarten i det europeiska territoriella samarbetet. |
| --- | --- |

43.

| 44. | De territoriella särdragen i programmen för europeiskt territoriellt samarbete bör beaktas i större utsträckning under den kommande programperioden, i synnerhet när de gäller de yttersta randområdena, med tanke på deras särskilda situation. ReK uppmanar därför kommissionen att inkludera ett antal särskilda förslag, som återfinns i slutet av detta dokument, i lagstiftningsförslagen för den nya programperioden. |
| --- | --- |

44.

Ta fram belägg för gränsöverskridande interaktion som underlag för beslutsfattande

| 45. | Hantering av gränsöverskridande hinder kräver relevanta territoriella uppgifter och data. Tyvärr hämmas det gränsöverskridande samarbetet av en brist på tillgängliga uppgifter och problem med jämförbarheten i de nuvarande uppgifterna på grund av olika metoder för uppgiftsinsamling och skillnader i vilken lagstiftning som tillämpas. |
| --- | --- |

45.

| 46. | Kommittén välkomnar insatserna för att öka samarbetet mellan statistikorganen och ser fram emot resultaten av kommande Espon-forskning om metoder för utveckling av territoriella indikatorer. Tillgången till uppgifter är ett ännu större problem för det gränsöverskridande samarbetet med länder utanför EU. Kommissionen bör se till att insatserna för harmonisering omfattar länder utanför EU. |
| --- | --- |

46.

| 47. | Kommittén beklagar att många av det europeiska territoriella samarbetets fördelar och framgångar inte har kommit fram i ljuset eftersom utvärderingssystemen i och utanför sammanhållningspolitiken är alltför begränsade, och i huvudsak inriktar sig på finansiella indikatorer och effekter på kort sikt. Fördelarna med europeiskt territoriellt samarbete är dock extremt svåra att kvantifiera och är ofta av mjuk karaktär, indirekta och långsiktiga. De omfattar skapande av förtroende, nya bestående strukturer för samarbete, förbättrad livskvalitet och praktisk förenkling och nya möjligheter för medborgarna. ReK uppmanar därför de politiska beslutsfattarna, i synnerhet finansavdelningar och budgetmyndigheter, att titta på den kvalitativa beskrivningen av projekt för europeiskt territoriellt samarbete för att förstå deras verkliga fördelar. |
| --- | --- |

47.

Förslag och rekommendationer för att förenkla genomförandet av program för europeiskt territoriellt samarbete

| 48. | Kommittén hyser oro för att potentiella stödmottagare, t.ex. ansvariga för småskaliga projekt och små föreningar och icke-statliga organisationer, på grund av det nuvarande systemets komplexitet inte ansöker om stöd trots utmärkta projektförslag. |
| --- | --- |

48.

| 49. | ReK stöder de förenklingsåtgärder som lagts fram av Interactprogrammet i diskussionsunderlaget om Interreg efter 2020 (5) och understryker att följande åtgärder är särskilt viktiga när det gäller att förenkla och förbättra genomförandet av och tillgängligheten till programmen för europeiskt territoriellt samarbete: |
| --- | --- |

49.

| 50. | Utseende av myndigheter bör inte längre krävas eller begränsas till en beskrivning av genomförandemyndigheternas roller inom ramen för de operativa programmen. Det nuvarande förfarandet för att utse myndigheter har lett till förseningar och administrativa bördor eftersom revisorerna har krävt stora mängder dokument och uppgifter som en följd av de checklistor som utfärdats av kommissionen. Detta gav upphov till administrativa bördor utan att förbättra genomförandet av programmen. |
| --- | --- |

50.

| 51. | Revisionerna bör koncentreras på förebyggande arbete och samarbete. I praktiken bör revisionerna inte bara peka på fel utan också onödiga regler och förfaranden, samt föreslå lämpliga lösningar för att undvika extra administrativa krav. Ett sådant tillvägagångssätt skulle även bidra till att stärka principen om samordnad granskning, som måste bygga på förvaltningskontroller för att stödmottagarna inte ska behöva tillhandahålla styrkande handlingar mer än en gång. Kontroller, övervakning och revisioner måste inriktas mer på innehållet och resultaten och inte enbart på processerna. |
| --- | --- |

51.

| 52. | Kraven enligt förordningen om gemensamma bestämmelser om statistiskt och icke-statistiskt revisionsurval skapar svårigheter i program för europeiskt territoriellt samarbete som en följd av deras gränsöverskridande natur och den begränsade storleken på anslagen. Täckningsgraden (5 % av verksamheten, 10 % av utgifterna) bör minskas eller helt överlämnas till revisionsmyndigheternas bedömning med hänsyn till programmens särdrag. Fel bör inte extrapoleras till hela samarbetsprogrammet i de fall då felet endast rör en projektpartner. Väsentlighetsnivån bör ökas till 5 % för att uppmuntra experiment och ge även en projektledare som ansvarar för sitt första projekt, och alltså är mer benägen att begå fel, möjlighet att ansöka om stöd. |
| --- | --- |

52.

| 53. | Ett stort problem vid genomförandet av program för europeiskt territoriellt samarbete gäller reglerna för stödberättigande och framför allt personalkostnaderna. För att åstadkomma verklig förenkling måste beslutsfattarna göra det möjligt att övergå från återbetalning av faktiska kostnader till att i stället betala för det resultat som åstadkommits och, där så är möjligt, de mål som uppnåtts. En förvaltande myndighet bör inte vara skyldig att kontrollera eller beräkna stödmottagarnas personalkostnader. Ett första steg skulle vara att stärka användningen av förenklade kostnadsalternativ ytterligare, skapa fler standardalternativ samt höja specifika tröskelvärden. |
| --- | --- |

53.

| 54. | Den årliga avslutningen av räkenskaperna bör ses över och förenklas avsevärt så att den inte medför en orimlig börda för myndigheter och stödmottagare och inte har någon negativ inverkan på ersättningarna. |
| --- | --- |

54.

| 55. | Proportionalitetsprincipen bör stärkas och dess tillämpningsområde noga definieras i förordningen, så att ytterligare vägledning inte behövs. I nuvarande lagstiftning används tyvärr ordet ”proportionerlig” på ett vagt sätt, utan att dess konsekvenser för genomförandet fastställs. Detta skapar rättslig osäkerhet och ett behov av ytterligare vägledande dokument som bidrar till den administrativa bördan. |
| --- | --- |

55.

| 56. | Kraven på tematisk koncentration bör inte gälla för programmen för europeiskt territoriellt samarbete. Investeringsområden bör diskuteras som en del av förhandlingarna om varje program för europeiskt territoriellt samarbete eftersom behoven i EU:s gränsregioner och i de transnationella områdena är mycket olika. Vissa av de gränsöverskridande regionerna har en lång historia av samarbete och skulle kunna vara redo att fokusera på att främja ekonomisk tillväxt och innovation. De flesta kräver dock fortfarande initiativ för att bygga upp ett ömsesidigt förtroende, vilket utgör själva grunden för det gränsöverskridande samarbetet. Sådana initiativ omfattar kultur- och idrottsevenemang och alla andra typer av projekt som riktar sig direkt till medborgarna. Investeringsområdena bör dock överensstämma med de tematiska prioriteringarna i de makroregionala strategierna och havsstrategierna, när dessa omfattar ett eller flera gränsöverskridande eller transnationella samarbetsprogram. På grund av skillnaderna i de territoriella utmaningarna behöver det transnationella samarbetet också större flexibilitet vid fastställandet av utvecklingspolitiska prioriteringar och strategier. |
| --- | --- |

56.

| 57. | Genomförandet av artikel 20 i förordningen om europeiskt territoriellt samarbete om åtgärder utanför programområdets unionsdel måste förenklas. |
| --- | --- |

57.

| 58. | För att främja konvergensen mellan de regionala och, i förekommande fall, multiregionala programmen och de gränsöverskridande, transnationella och europeiska samarbetsprogrammen skulle man kunna ändra artikel 70.2 i den allmänna förordningen om ESI-fonderna för att göra det obligatoriskt att använda en liten andel (som ska fastställas) av de Eruf-medel som anslagits till regionala program till europeiska samarbetsåtgärder som gynnar ursprungsregionen. Detta skulle ytterligare stärka sammanhållningspolitikens mervärde i framtiden, och skulle avsevärt utveckla samarbetsinsatserna i Europa. |
| --- | --- |

58.

| 59. | En harmonisering av genomförandebestämmelser mellan de fonder som förvaltas centralt av EU på EU-nivå och mellan olika program för europeiskt territoriellt samarbete behövs eftersom genomförandemyndigheter och stödmottagare ofta deltar i mer än ett program och tillämpningen av det betydligt mer komplexa regelverket för ESI-fonderna är svårt att förmedla och minskar deras attraktionskraft. Identiska bestämmelser bör därför gälla för de olika ESI-fonderna och de fonder som förvaltas centralt. |
| --- | --- |

59.

| 60. | Lokalt ledd utveckling måste innefatta särskilda arrangemang så att detta instrument kan användas över gränserna. Mer allmänt bör användningen av verktyg för integrerad territoriell utveckling, däribland lokalt ledd utveckling men även integrerade territoriella investeringar, uppmuntras inom ramen för det gränsöverskridande samarbetet. |
| --- | --- |

60.

Bryssel den 4 juli 2018.

Karl-Heinz LAMBERTZ

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  Genomförandet av de makroregionala strategierna, föredragande: Raffaele Cattaneo (IT–EPP), COTER-VI/029.

1

(2)  http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1226&langId=sv

2

(3)  Projekt för kontakter mellan människor och småskaliga projekt inom gränsöverskridande samarbetsprogram, föredragande: Pavel Branda (CZ–ECR), COTER-VI-023.

3

(4)  Felande transportlänkar i gränsregioner, föredragande: Michiel Scheffer (NL–ALDE), COTER-VI-016.

4

(5)  http://interact-eu.net/#o=news/interreg-post-2020-reflection-paper

5

---

| 25.10.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 387/21 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 387/21

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Lokala och regionala incitament för att främja en sund och hållbar kosthållning

(2018/C 387/05)

| Föredragande: | Nikolaos CHIOTAKIS (EL–EPP), ledamot, kommunfullmäktige, Kifissia |
| --- | --- |

Föredragande:

Nikolaos CHIOTAKIS (EL–EPP), ledamot, kommunfullmäktige, Kifissia

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Allmänna kommentarer

| 1. | ReK betonar betydelsen av att främja en sund och aktiv livsstil på EU-nivå för att komplettera den nationella politiken och för att genomföra Agenda 2030 för en globalt hållbar utveckling. Lokala och regionala myndigheter måste anta och genomföra lämpliga åtgärder – vid behov med stöd av gemensamma EU-program – som på ett konsekvent sätt återspeglar befolkningens behov. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kommittén konstaterar i linje med artiklarna 168 och 169 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt att EU har en central roll när det gäller hälsofrågor och konsumentskydd, genom att stödja medlemsstaternas politik och samordna den för att främja sunda och hållbara livsmedelsval och ta itu med otillbörliga affärsmetoder såsom att lämna felaktig information till konsumenter, i enlighet med mål 2 i Agenda 2030. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ohälsa kopplad till ohälsosamma matvanor och för lite fysisk aktivitet är omfattande och dyrt för samhället. Det är mer kostnadseffektivt att främja sunda och hållbara kostvanor, t.ex. Medelhavskosten, än att behandla sjukdom. Kommittén anser att det är mycket viktigt att försöka hitta incitament för att främja sunda och samtidigt hållbara val i linje med WHO:s rekommendationer (1), med tanke på att det enligt de senaste uppgifterna under de senaste årtiondena har skett en ökning av konsumtionen av kaloririka livsmedel med hög halt av mättat fett, vid sidan av bearbetade livsmedel med höga halter av socker, transfetter och salt (2). |
| --- | --- |

3.

| 4. | Skillnader i hälsa mellan olika grupper ökar. Ohälsa, till exempel förekomst av fetma, är mer omfattande hos personer med kort utbildning. Men ohälsa går att förebygga och den socioekonomiska aspekten är viktig i utformandet av åtgärder utifrån olika gruppers behov och förutsättningar. Systematiska och långsiktiga åtgärder, där många aktörer arbetar gemensamt och samordnat, skapar förutsättningar för en sund och hållbar kosthållning hos hela befolkningen. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Kommittén anser att offentlig styrning behöver användas för att främja hälsosamma matvanor. Offentliga styrmedel bör ses i ett brett perspektiv – det kan handla om skatter, subventioner och lagar, men också om samhällsplanering och infrastruktur, märkning och ändrad sammansättning. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Kommittén påminner om att målet om en hållbar konsumtion och produktion är en integrerad och odelbar del av Agenda 2030-arbetet som balanserar människors hälsa och välbefinnande för alla samt de tre dimensionerna av hållbar utveckling: den ekonomiska, den sociala och den miljömässiga. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt kvaliteten på livsmedelsprodukter och livsmedelstjänster i alla etapper, från produktion till konsumtion (exempelvis jordbruksproduktion, fiskeri, animalieproduktion, livsmedelsindustri, handel och en strategi för marknadsföring av produkter till slutanvändarna – konsumenterna), och man bör främja hållbara produktionsmetoder och hälsosamma konsumtionsmönster, helt i överensstämmelse med mål 12 i Agenda 2030 om hållbara konsumtions- och produktionsmönster. |
| --- | --- |

7.

| 8. | De lokala och regionala myndigheterna utgör en länk mellan alla berörda parter (nationella, regionala och lokala producenter, återförsäljare, konsumenter, företag och utbildningsanstalter – skolor, universitet osv.) och befinner sig samtidigt närmast medborgarna, som ofta begär information från dem om sina rättigheter som konsumenter. |
| --- | --- |

8.

| 9. | ReK noterar att rådet vid upprepade tillfällen har uppmanat kommissionen att vidta åtgärder på området för hälsa, fysisk aktivitet och kosthållning. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Vi uppmanar kommissionen att i enlighet med mål 2 i Agenda 2030 föreslå standarder som har tillämpats av regioner för att minska livsmedelssvinnet, med tanke på att en stor del av de livsmedel som produceras i Europa inte används, och framhåller vikten av forskningsprogram som syftar till att bedöma livsmedelspolitik i studier som offentliggjorts på detta område (3). |
| --- | --- |

10.

| 11. | Kommittén betonar att lokal livsmedelsproduktion kan bidra till regional ekonomisk och social utveckling, förhindra utflyttning från landsbygden och överdrivet befolkningstryck på stadsområden. Lokala och regionala myndigheter kan spela en betydande roll i fråga om att öka hållbarheten genom att främja korta leveranskedjor, planera effektiva program för att förebygga livsmedelssvinn, genomföra riktade offentliga informationskampanjer för att öka medvetenheten och även involvera den storskaliga detaljhandeln. |
| --- | --- |

11.

| 12. | ReK uppmanar de lokala och regionala myndigheterna att samordna lokala och regionala åtgärder för att främja en sund och hållbar kosthållning genom att införa effektiva handlingsplaner för kost och fysisk aktivitet, som bygger på partnerskap mellan berörda myndighetsnivåer och aktörer. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Kommittén anser att strategierna endast kommer att vara effektiva om de stöds av lokala åtgärder och initiativ, och anser därför att det vore lämpligt att regionala och lokala organ är delaktiga i EU:s verksamhet, eftersom de befinner sig närmast EU-medborgarna. |
| --- | --- |

13.

Kostutbildning för barn samt föreskole- och skolmåltider

| 14. | ReK uppmanar eftertryckligen till att främja lokal utbildning och kompetensutveckling för dem som är i kontakt med barn (förskollärare, lärare, skolmåltidsinspektörer, barnläkare och även organ som spelar en viktig roll i kostutbildningen för barn) för att främja en sund kosthållning från det att barnen börjar få tilläggskost och framåt, samtidigt som man möjliggör en skolmiljö och upphandlingsåtgärder som är hälsofrämjande, i syfte att bidra till målen 4.7 och 12.8 i Agenda 2030. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Det är mycket viktigt att införa obligatoriska kostutbildningsprogram i skolan på alla nivåer, med särskilt fokus på förskolan samt låg- och mellanstadiet, där kostvanorna grundläggs. Programmen bör omfatta lektioner om teori, utbildningsworkshoppar och studiebesök i en rad olika frågor (t.ex. matlagnings- och livsmedelshanteringsworkshoppar samt besök på platser där livsmedel produceras, bearbetas och förpackas). Syftet med programmen ska vara att främja sunda kostvanor och samtidigt vägleda den yngre generationen mot mer hållbara kostval i form av obearbetade färska, lokala och säsongsbetonade produkter av vegetabiliskt ursprung. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Det är nödvändigt att tillhandahålla produkter av hög kvalitet, som certifierats enligt kvalitetsstandarder, i förskolorna och skolorna (matsalar, måltider från restauranger med självservering, kafeterior samt försäljningsautomater) så att hälsosamma, näringsriktiga livsmedel finns tillgängliga. |
| --- | --- |

16.

| 17. | ReK anser att de lokala och regionala myndigheterna, på grund av den direkta tillsyn som de utövar över utbildningsanstalterna, kan påverka kosthållningen inom dessa institutioner och därigenom förbättra hälsan för EU:s yngsta medborgare. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Kommittén välkomnar offentliggörandet av ”Public Procurement of Food for Health – technical report on the school setting” (offentlig upphandling av hälsosamma livsmedel – teknisk rapport om skolmiljön), och uppmanar kommissionen att översätta rapporten till övriga officiella EU-språk så att alla lokala och regionala myndigheter som köper in livsmedel och livsmedelsrelaterade tjänster till skolor kan använda detta dokument för att garantera att specifikationerna vid offentlig upphandling av livsmedel efterlevs. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Vi välkomnar kommissionens åtgärder för barn genom program för att erbjuda EU-subventionerad mjölk, frukt och grönsaker i förskolor och skolor. |
| --- | --- |

19.

| 20. | De behöriga offentliga myndigheterna i de olika EU-medlemsstaterna bör erkänna och behandla livsmedel och en sund och hållbar kosthållning som en del av utbildningsuppdraget. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Kommittén stöder en ändring av direktivet om audiovisuella medietjänster för att skärpa reglerna om marknadsföring av och reklam för livsmedels- och läskedrycksprodukter med hög fett-, salt- eller sockerhalt som når barn och unga och inte enbart program där barn och unga är målgruppen, i syfte att minska framtida vuxna medborgares exponering för denna typ av marknadsföring, i linje med WHO:s uppmaning (4). |
| --- | --- |

21.

Information och utbildning för vuxna

| 22. | För att uppnå mål 12.8 i Agenda 2030 är det viktigt att det genomförs regelbundna offentliga informationskampanjer om den positiva inverkan på hälsan av färsk frukt och färska grönsaker som odlas med hållbara metoder samt av att minska konsumtionen av livsmedel med höga halter av mättade fetter och transfetter, salt och socker, särskilt bearbetade produkter med höga halter av dessa ingredienser. Sådana kampanjer främjar en sund kosthållning, förebygger sjukdomar och bidrar till en bättre folkhälsa. ReK uppmanar i detta sammanhang kommissionen att lägga fram förslag till lagstiftning om införande av ett obligatoriskt system för trafikljusklassificering eller ett annat färgmärkningssystem för fett, mättade fetter, socker och salt, som de lokala och regionala myndigheterna sedan skulle informera allmänheten om för att klargöra hur konsumenterna ska använda livsmedelsmärkningen. |
| --- | --- |

22.

| 23. | Eftersom arbetsmiljön erbjuder lämpliga möjligheter att främja hälsosamma och hållbara kostvanor är det ytterst viktigt att enbart produkter av hög kvalitet och med högt näringsvärde erbjuds (på menyer, i matsalar, kafeterior och försäljningsautomater), åtminstone när det gäller offentliga tjänsteinrättningar där anställda vid lokala och regionala myndigheter arbetar, men även om möjligt i alla offentliga eller privata företag, för att säkerställa sundare och näringsrikare kost för de anställda. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Det är mycket viktigt att skydda konsumenterna mot vilseledande reklambudskap. I detta syfte bör lokala och regionala myndigheter organisera informationskampanjer om livsmedelsmärkning och kost- och näringspåståenden och utbilda konsumenterna för att de0 ska göra mer hållbara val genom att främja sunda kostvanor, t.ex. Medelhavsdieten. |
| --- | --- |

24.

| 25. | Kommittén uppmanar eftertryckligen rådet, Europaparlamentet och kommissionen att utnyttja möjligheten att ändra direktivet om audiovisuella medietjänster för att stärka reglerna om marknadsföring av och reklam för livsmedel med hög fett-, salt- eller sockerhalt samt alkoholhaltiga drycker, och framhåller det akuta behovet av att ta itu med de nya utmaningarna när det gäller marknadsföring och reklam genom onlineplattformar och digitala medier, där det är svårare att övervaka budskapen. |
| --- | --- |

25.

Initiativ för att bygga upp de lokala myndigheternas kapacitet

| 26. | Det är nödvändigt att samarbeta med WHO för att se till att övervakningssystemet är uppdaterat när det gäller nutrition, inför antagandet av nästa åtgärdsprogram på hälsoområdet. |
| --- | --- |

26.

| 27. | ReK konstaterar att vissa subventionerade åtgärder, t.ex. för identifiering av alternativa proteinkällor (5), kan vara effektiva i fråga om att ändra kostvanorna, men det krävs ytterligare studier av deras kostnadseffektivitet och långsiktiga inverkan när det gäller att förändra konsumenternas val. |
| --- | --- |

27.

| 28. | Kommittén uppmanar kommissionen att före utgången av 2018 lägga fram rapporten om effekterna av innovativa system för livsmedelsmärkning med en analys av exempel på befintliga märkningssystem. |
| --- | --- |

28.

| 29. | Vi uppmanar kommissionen att, efter att ha undersökt befintliga livsmedelsmärkningssystem, föreslå ett obligatoriskt, gemensamt europeiskt färgmärkningssystem, där färger skulle appliceras på grundval av enheter på 100 g på framsidan av livsmedelsförpackningar i hela EU, för att ge konsumenterna tydlig information om socker-, salt- och fetthalt och uppmuntra sundare matvanor. ReK föreslår att näringsvärdesmärkningen även ska göras tillgänglig online, i linje med moderna tekniska krav. |
| --- | --- |

29.

| 30. | Särskilda standarder bör införas för produkter med närings- och hälsopåståenden på märkningen avseende socker-, salt- och fetthalt. Dessa specifikationer bör vara en förutsättning för att ett sådant påstående ska kunna göras om en produkt. |
| --- | --- |

30.

| 31. | Det är viktigt att fastställa specifika, betydande och ändamålsenliga mål för att minska socker, transfetter och salt för många kategorier av livsmedel och drycker, i kombination med nationella strategier för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

31.

| 32. | ReK framhåller för de lokala myndigheterna att de, genom offentlig upphandling i livsmedelssektorn för alla offentliga organ (däribland sjukhus, vårdhem, äldreboenden, förskolor, skolor, fängelser och deras matsalar), bör prioritera arbetet med att fungera som förebilder genom att sälja och erbjuda hälsosamma, lokala och säsongsbundna livsmedel som garanterar hållbarhet och ge sitt bidrag till mål 12.7 i Agenda 2030 om hållbar offentlig upphandling. Kommittén rekommenderar i detta syfte att man ska ge företräde åt lokala producenter vid offentlig upphandling för att främja sunda kostvanor och den lokala ekonomins utveckling. |
| --- | --- |

32.

| 33. | Vi understryker behovet av att införa riktlinjer som avspeglar exempel på effektiva strategier i vissa länder för sundare matvanor. Arbetet för fri tillgång till dricksvatten bör gå vidare. I Andalusien håller man t.ex. på att utarbeta lagstiftningsåtgärder på detta område som innebär att företag som i utbildningsanstalter och på offentliga lekplatser ansvarar för installation eller underhåll av varuautomater med färdigförpackade livsmedel och drycker, i förekommande fall, ska installera en funktionsduglig dricksvattenfontän med gratis tillgång, antingen integrerad i varuautomaten eller på ett avstånd på högst två meter från denna. Ett annat exempel är Grekland, där man för att till ett konkurrenskraftigt pris kunna tillhandahålla en grundläggande nyttighet som vatten samt några andra basvaror, snarare än andra drycker och livsmedel, fastställer maximipriser – t.ex. en halv euro för en halv liter buteljerat vatten – för stående kunder vid vissa försäljningsställen (i matsalar, snackbarer, barer, restauranger och andra inrättningar som serverar mat och dryck, samt i automater osv.) där konkurrens inte är möjlig (flygplatser, idrottsanläggningar, passagerarfartyg, sjukhus, utbildningsanstalter, järnvägsstationer, museer, rekreationsområden osv.). |
| --- | --- |

33.

| 34. | ReK uppmanar kommissionen att fastställa särskilda näringsprofiler och villkor, inbegripet undantag, som livsmedel eller vissa kategorier av livsmedel måste uppfylla för att näringspåståenden eller hälsopåståenden ska få användas. |
| --- | --- |

34.

| 35. | Vi vill återigen uppmärksamma EU-institutionerna på behovet av ett krav på att ange ingredienser och näringsinformation, inklusive antalet kalorier, som alkoholhaltiga produkter innehåller. Hälsovarningar för alkoholprodukter och energidrycker bör också inbegripas. Vi uppmanar kommissionen, rådet och Europaparlamentet att häva undantaget för alkoholhaltiga drycker inom ramen för förordning (EU) nr 1169/2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, så att konsumenterna kan göra ett informerat val. |
| --- | --- |

35.

| 36. | Det behövs samarbete mellan EU-institutionerna och de europeiska och nationella organisationer som är verksamma inom nutritions- och livsmedelsfrågor, tillsammans med nationella offentliga organ, i syfte att intensifiera privata initiativ för att främja sund och hållbar kosthållning. |
| --- | --- |

36.

Under produktionsprocessen

| 37. | ReK inser vikten av att säkerställa frisk och näringsrik mark som en grundläggande faktor för att garantera livsmedelstrygghet och förespråkar därför ekologiska jordbruksmetoder och användning av organiska gödselmedel och jordförbättringsmedel för att främja förekomsten av organiskt material i marken och samtidigt förbättra dess struktur och vatteninfiltrationskapacitet. |
| --- | --- |

37.

| 38. | Kommittén erinrar om behovet av att lokala aktörer stöder unga jordbrukare så att det är lönsamt att utveckla jordbruk och bevara en levande landsbygd, och att de inför system såsom andelsjordbruk. |
| --- | --- |

38.

| 39. | ReK efterlyser åtgärder för att främja förvärvandet av tekniska och förvaltningsmässiga färdigheter och kunskaper och spridningen av innovation inom olika branscher i syfte att förbättra den hållbara förvaltningen av produktion och vidare bearbetning för att erbjuda äkta produkter med en spårbar leveranskedja. |
| --- | --- |

39.

| 40. | Vi rekommenderar stöd genom berörda EU-politikområden för att stimulera utvecklingen och främja produktionen av hälsosamma livsmedel. |
| --- | --- |

40.

| 41. | Vi uppmanar till att främja rådgivningstjänster för att förbättra företagens konkurrenskraft genom en hållbar och kvalitetsinriktad förvaltning. |
| --- | --- |

41.

| 42. | Kommittén efterlyser samarbete mellan lokala myndigheter, utbildningscentrum och nationella universitet för att stimulera forskning om hållbara livsmedelsval inom varje steg av produktionen för att göra det möjligt att tillverka produkter som är igenkännbara för sin kvalitet och bidrar till en hälsosam kost. Man bör särskilt använda produktionsprotokoll som anger användningen av mindre kemiska gödselmedel, antibiotika och bekämpningsmedel. |
| --- | --- |

42.

| 43. | Vi framhåller behovet av att stimulera och stödja utvecklingen av en livsmedelsproduktion som respekterar miljön, minskar förpacknings- och livsmedelsavfallet i syfte att helt eliminera detta, begränsar koldioxidutsläppen och stöder hållbara produktionsmetoder. |
| --- | --- |

43.

| 44. | Vi anser att man bör ge stöd till jordbrukare som arbetar med jordbruksprodukter och livsmedelsprodukter av hög kvalitet, och genomföra satsningar på information om och marknadsföring av dessa produkter i samarbete med de berörda lokala myndigheterna. |
| --- | --- |

44.

| 45. | ReK understryker behovet av att investera i innovation med hjälp av miljövänlig och produktinriktad teknik. |
| --- | --- |

45.

| 46. | Kommittén föreslår att man undersöker lokala möjligheter att främja ett frivilligt engagemang för sunda kostvanor, t.ex. genom frivilligt deltagande i livsmedelsproduktion på odlingslotter m.m. |
| --- | --- |

46.

| 47. | ReK efterlyser en diversifiering av jordbruksföretagens verksamhet genom att utveckla turismen och sociala aktiviteter så att det blir möjligt att utvidga utbudet av lokala produkter, stärka den lokala produktionen med korta leveranskedjor och främja konsumtionen av genuina, lokala produkter. |
| --- | --- |

47.

Under bearbetningen av livsmedel

| 48. | ReK uppmanar livsmedelsindustrin att investera i omarbetning av befintliga livsmedel med höga halter av mättade fetter, salt och socker, samt forskning om och utveckling av innovativa, hälsosamma och välsmakande livsmedel och specialprodukter (t.ex. glutenfria och laktosfria produkter) som tillverkats med hjälp av modern teknik till överkomliga priser, för att främja god hälsa och hållbara val. |
| --- | --- |

48.

| 49. | Kommittén uppmuntrar företag att i enlighet med mål 12.6 i Agenda 2030 införa hållbara metoder och ta med detta i sin rapportering. |
| --- | --- |

49.

| 50. | Vi stöder färskhetsbevarande förpackning av färskvaror och korta leveranskedjor för att skydda saluföringen av lokala och hälsosamma produkter. |
| --- | --- |

50.

| 51. | ReK efterlyser investeringar i livsmedelsbearbetning. Sådana investeringar måste användas till att minska inverkan på produkten och rationalisera användningen av förpackningar för att producera mindre avfall och skydda produkten. |
| --- | --- |

51.

| 52. | Kommittén fäster vikt vid samarbetet mellan alla berörda parter i upprättandet av en omfattande, obligatorisk och lättigenkännlig europeisk livsmedelsmärkning för alla produkter, även de som för närvarande är undantagna genom lagstiftning, och att utvidga innehållet i näringsdeklarationen, så att konsumenterna kan göra medvetna val om det som de konsumerar. |
| --- | --- |

52.

| 53. | Kommittén föreslår att man ska särskilja produkter från bergsområden med hjälp av en särskild grafisk symbol, som kommer att lyfta fram deras särdrag såsom kvaliteten på mark, luft eller vatten samt produktionsvolymen. |
| --- | --- |

53.

| 54. | Kommittén är mycket positiv till införandet av ett gemensamt europeiskt system för att fastställa storleken på portioner, för att möjliggöra jämförelser mellan olika länders respektive produkter. |
| --- | --- |

54.

| 55. | Vi uppmanar eftertryckligen branschen att samarbeta med de lokala och regionala myndigheterna för att vidta åtgärder på nationell och lokal nivå samt samhällsnivå för att främja sund kosthållning som en del av åtagandet när det gäller företagens sociala ansvar. |
| --- | --- |

55.

Lokala producenter, bondemarknader och gatuförsäljare

| 56. | ReK välkomnar de lokala myndigheternas ansträngningar för att stödja alternativa livsmedelsnätverk, såsom ekologiska bondemarknader som erbjuder sunda och hållbara livsmedelsval. |
| --- | --- |

56.

| 57. | Kommittén välkomnar de lokala och regionala myndigheternas insatser för att hjälpa till att inrätta studiegrupper, där producenter och bearbetningsföretag kan utbyta praktiska erfarenheter av ekologiskt jordbruk. Det arbete som utförs av sådana studiegrupper kan komplettera traditionella jordbruksprogram som tillhandahålls av utbildningscentrum, skolor och universitet. |
| --- | --- |

57.

| 58. | ReK efterlyser åtgärder för att stödja införandet av grundläggande lokala tjänster och nätverk för att konsolidera marknaden för lokala produkter, landsbygdsturismen och skyddet och förnyelsen av landsbygdsområden för att främja handeln med hälsosamma och traditionella livsmedel. |
| --- | --- |

58.

| 59. | Kommittén välkomnar privata initiativ av lokala icke-statliga organisationer som vägleder konsumenterna i riktning mot sunda livsstilsval, eftersom detta kompletterar offentlig politik och lagstiftningsinitiativ på EU-nivå och nationell nivå. |
| --- | --- |

59.

| 60. | Vi uppmanar lokala medier (tv, radio, internet, press och sociala medier) att delta i utbildningskampanjer för livsmedel och att respektera rättsliga restriktioner vad avser reklam för ohälsosamma livsmedel och drycker, i linje med Världshälsoorganisationens uppmaning. |
| --- | --- |

60.

| 61. | Kommittén förespråkar utvecklingen av livsmedelsnätverk, däribland bondemarknader, där lokala producenter erbjuder hälsosamma livsmedel av hög kvalitet direkt till konsumenterna till rimliga priser. Dessutom bevarar de den lokala matkulturen och bidrar till att skydda den biologiska mångfalden. |
| --- | --- |

61.

| 62. | Vi vill fästa uppmärksamheten på att strategisk planering och samarbete på alla myndighetsnivåer med deltagande av berörda aktörer är avgörande för att främja sunda och hållbara val. |
| --- | --- |

62.

| 63. | Kommittén delar den gemensamma övertygelsen att stabila partnerskap med lokala myndigheter är en förutsättning för att hitta hållbara lösningar. |
| --- | --- |

63.

Bryssel den 4 juli 2018.

Karl-Heinz LAMBERTZ

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  ”Healthy diet”, faktablad nr 394, uppdaterat i september 2015.

1

(2)  http://ec.europa.eu/eurostat/documents/2995521/7694616/3-14102016-BP-EN.pdf

2

(3)  https://ec.europa.eu/jrc/sites/jrcsh/files/public-procurement-food-health-technical-report.pdf

3

(4)  http://www.hse.ie/eng/about/Who/healthwellbeing/Our-Priority-Programmes/HEAL/HEAL-docs/tackling-food-marketing-to-children-in-a-digital-world-trans-disciplinary-perspectives-WHO-2016.pdf

4

(5)  http://eur-lex.europa.eu/eli/dec_impl/2014/424/oj

5

---

| 25.10.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 387/27 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 387/27

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Förslag till reform av Ekonomiska och monetära unionen (december 2017)

(2018/C 387/06)

| Föredragande: | Christophe ROUILLON (FR–PES), borgmästare, Coulaines |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Förslag till rådets direktiv om fastställande av bestämmelser för att stärka det finanspolitiska ansvarstagandet och den medelfristiga budgetpolitiska inriktningen i medlemsstaterna
  COM(2017) 824 final
  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet och Europeiska centralbanken om en europeisk ekonomi- och finansminister
  COM(2017) 823 final
  Förslag till rådets förordning om inrättande av Europeiska valutafonden
  COM(2017) 827 final
  För kännedom:
  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet och Europeiska centralbanken – Ytterligare steg mot fullbordandet av Ekonomiska och monetära unionen: en färdplan
  COM(2017) 821 final |

Föredragande:

Christophe ROUILLON (FR–PES), borgmästare, Coulaines

Referensdokument:

Förslag till rådets direktiv om fastställande av bestämmelser för att stärka det finanspolitiska ansvarstagandet och den medelfristiga budgetpolitiska inriktningen i medlemsstaterna

COM(2017) 824 final

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet och Europeiska centralbanken om en europeisk ekonomi- och finansminister

COM(2017) 823 final

Förslag till rådets förordning om inrättande av Europeiska valutafonden

COM(2017) 827 final

För kännedom:

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet och Europeiska centralbanken – Ytterligare steg mot fullbordandet av Ekonomiska och monetära unionen: en färdplan

COM(2017) 821 final

I.   ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER

Förslag till rådets direktiv om fastställande av bestämmelser för att stärka det finanspolitiska ansvarstagandet och den medelfristiga budgetpolitiska inriktningen i medlemsstaterna

(COM(2017) 824 final)

Ändringsrekommendation 1

Skäl 7

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Eftersom ett antal medlemsstater har hög skuldsättning
  efter den ekonomiska och finansiella krisen
  är det viktigt med en ram av numeriska finanspolitiska regler som är specifika för varje medlemsstat och som syftar till att stärka en ansvarsfull finanspolitik och samtidigt effektivt främja efterlevnaden av de finanspolitiska skyldigheterna enligt EUF-fördraget för att den offentliga skuldsättningen ska konvergera till rimliga nivåer. En sådan ram bör särskilt fungera genom att det sätts upp medelfristiga mål för det strukturella saldot som är bindande för de nationella budgetmyndigheterna och deras årliga beslut. Medelfristiga mål för de offentliga finanserna gör det möjligt att ta hänsyn till olika värden på kvoten mellan offentlig skuld och BNP och risker för de offentliga finansernas hållbarhet i medlemsstaterna, vilket binder skuldutvecklingen till referensvärdet i artikel 1 i protokoll nr 12 om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. | Eftersom ett antal medlemsstater
  både
  har hög skuldsättning
  och eftersatta offentliga investeringar
  är det viktigt med en ram av numeriska finanspolitiska regler som är specifika för varje medlemsstat och som syftar till att stärka en ansvarsfull finanspolitik och samtidigt effektivt främja efterlevnaden av de finanspolitiska skyldigheterna enligt EUF-fördraget för att den offentliga skuldsättningen ska konvergera till rimliga nivåer. En sådan ram bör särskilt fungera genom att det
  efter ett öppet och demokratiskt förfarande på nationell nivå
  sätts upp medelfristiga mål för det strukturella saldot som är bindande för de nationella budgetmyndigheterna och deras årliga beslut. Medelfristiga mål för de offentliga finanserna gör det möjligt att ta hänsyn till olika värden på kvoten mellan offentlig skuld och BNP och risker för de offentliga finansernas hållbarhet i medlemsstaterna
  och att ta hänsyn till genomförandet på medlemsstatsnivå av strukturella reformer som har europeiskt mervärde på områden med delade eller stödjande EU-befogenheter och som kan ha en betydande socioekonomisk inverkan
  , vilket binder skuldutvecklingen till referensvärdet i artikel 1 i protokoll nr 12 om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Eftersom ett antal medlemsstater har hög skuldsättning
  efter den ekonomiska och finansiella krisen
  är det viktigt med en ram av numeriska finanspolitiska regler som är specifika för varje medlemsstat och som syftar till att stärka en ansvarsfull finanspolitik och samtidigt effektivt främja efterlevnaden av de finanspolitiska skyldigheterna enligt EUF-fördraget för att den offentliga skuldsättningen ska konvergera till rimliga nivåer. En sådan ram bör särskilt fungera genom att det sätts upp medelfristiga mål för det strukturella saldot som är bindande för de nationella budgetmyndigheterna och deras årliga beslut. Medelfristiga mål för de offentliga finanserna gör det möjligt att ta hänsyn till olika värden på kvoten mellan offentlig skuld och BNP och risker för de offentliga finansernas hållbarhet i medlemsstaterna, vilket binder skuldutvecklingen till referensvärdet i artikel 1 i protokoll nr 12 om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Eftersom ett antal medlemsstater
  både
  har hög skuldsättning
  och eftersatta offentliga investeringar
  är det viktigt med en ram av numeriska finanspolitiska regler som är specifika för varje medlemsstat och som syftar till att stärka en ansvarsfull finanspolitik och samtidigt effektivt främja efterlevnaden av de finanspolitiska skyldigheterna enligt EUF-fördraget för att den offentliga skuldsättningen ska konvergera till rimliga nivåer. En sådan ram bör särskilt fungera genom att det
  efter ett öppet och demokratiskt förfarande på nationell nivå
  sätts upp medelfristiga mål för det strukturella saldot som är bindande för de nationella budgetmyndigheterna och deras årliga beslut. Medelfristiga mål för de offentliga finanserna gör det möjligt att ta hänsyn till olika värden på kvoten mellan offentlig skuld och BNP och risker för de offentliga finansernas hållbarhet i medlemsstaterna
  och att ta hänsyn till genomförandet på medlemsstatsnivå av strukturella reformer som har europeiskt mervärde på områden med delade eller stödjande EU-befogenheter och som kan ha en betydande socioekonomisk inverkan
  , vilket binder skuldutvecklingen till referensvärdet i artikel 1 i protokoll nr 12 om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Motivering

Självförklarande.

Ändringsrekommendation 2

Skäl 8

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| För att nå och hålla det strukturella medelfristiga målet behöver medlemsstaterna ange en konsekvent anpassningsbana som baseras på variabler under budgetmyndighetens kontroll. En nationell finanspolitisk planering som grundar sig på en bana för de offentliga utgifterna, justerad för effekterna av diskretionära åtgärder på inkomstsidan, främjar effektivitet, transparens och redovisningsskyldighet i samband med övervakningen av de offentliga finansernas utveckling. För att knyta planerna till de övergripande finanspolitiska resultaten på medellång sikt
  och stärka känslan av nationellt egenansvar för finanspolitiken,
  bör tillväxtbanan för de offentliga utgifterna
  efter diskretionära åtgärder på inkomstsidan
  fastställas för hela den lagstiftande församlingens mandatperiod enligt den konstitutionella rättsordningen i varje medlemsstat.
  Banan bör fastställas så snart som en ny regering tillträder, och de
  årliga budgetarna bör följa den för att nå
  tydlig
  konvergens mot det medelfristiga målet. | För att nå och hålla det strukturella medelfristiga målet behöver medlemsstaterna ange en konsekvent anpassningsbana som baseras på variabler under budgetmyndighetens kontroll. En nationell finanspolitisk planering som grundar sig på en bana för de offentliga utgifterna, justerad för effekterna av diskretionära åtgärder på inkomstsidan, främjar effektivitet, transparens och redovisningsskyldighet i samband med övervakningen av de offentliga finansernas utveckling. För att knyta planerna till de övergripande finanspolitiska resultaten på medellång sikt
  samt med iakttagande av medlemsstaternas befogenheter på skatteområdet och artiklarna 110–113 i EUF-fördraget
  bör tillväxtbanan för de offentliga utgifterna fastställas för hela den lagstiftande församlingens mandatperiod enligt den konstitutionella rättsordningen i varje medlemsstat
  efter ett öppet och demokratiskt förfarande där de lokala och regionala myndigheterna samt näringslivets och arbetsmarknadens parter involveras i enlighet med principerna om partnerskap och flernivåstyre och som därigenom möjliggör en stärkt känsla av nationellt egenansvar för finanspolitiken
  .
  De
  årliga budgetarna bör följa den
  banan
  för att nå
  stegvis
  konvergens mot det medelfristiga målet. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

För att nå och hålla det strukturella medelfristiga målet behöver medlemsstaterna ange en konsekvent anpassningsbana som baseras på variabler under budgetmyndighetens kontroll. En nationell finanspolitisk planering som grundar sig på en bana för de offentliga utgifterna, justerad för effekterna av diskretionära åtgärder på inkomstsidan, främjar effektivitet, transparens och redovisningsskyldighet i samband med övervakningen av de offentliga finansernas utveckling. För att knyta planerna till de övergripande finanspolitiska resultaten på medellång sikt
  och stärka känslan av nationellt egenansvar för finanspolitiken,
  bör tillväxtbanan för de offentliga utgifterna
  efter diskretionära åtgärder på inkomstsidan
  fastställas för hela den lagstiftande församlingens mandatperiod enligt den konstitutionella rättsordningen i varje medlemsstat.
  Banan bör fastställas så snart som en ny regering tillträder, och de
  årliga budgetarna bör följa den för att nå
  tydlig
  konvergens mot det medelfristiga målet.

För att nå och hålla det strukturella medelfristiga målet behöver medlemsstaterna ange en konsekvent anpassningsbana som baseras på variabler under budgetmyndighetens kontroll. En nationell finanspolitisk planering som grundar sig på en bana för de offentliga utgifterna, justerad för effekterna av diskretionära åtgärder på inkomstsidan, främjar effektivitet, transparens och redovisningsskyldighet i samband med övervakningen av de offentliga finansernas utveckling. För att knyta planerna till de övergripande finanspolitiska resultaten på medellång sikt
  samt med iakttagande av medlemsstaternas befogenheter på skatteområdet och artiklarna 110–113 i EUF-fördraget
  bör tillväxtbanan för de offentliga utgifterna fastställas för hela den lagstiftande församlingens mandatperiod enligt den konstitutionella rättsordningen i varje medlemsstat
  efter ett öppet och demokratiskt förfarande där de lokala och regionala myndigheterna samt näringslivets och arbetsmarknadens parter involveras i enlighet med principerna om partnerskap och flernivåstyre och som därigenom möjliggör en stärkt känsla av nationellt egenansvar för finanspolitiken
  .
  De
  årliga budgetarna bör följa den
  banan
  för att nå
  stegvis
  konvergens mot det medelfristiga målet.

Motivering

| — | ”Tillväxtbanan för de offentliga utgifterna” stärker inte i sig ”känslan av nationellt egenansvar för finanspolitiken”. |
| --- | --- |

—

”Tillväxtbanan för de offentliga utgifterna” stärker inte i sig ”känslan av nationellt egenansvar för finanspolitiken”.

| — | Banan kan inte fastställas för både den lagstiftande församlingens hela mandatperiod och när regeringar tillträder. |
| --- | --- |

—

Banan kan inte fastställas för både den lagstiftande församlingens hela mandatperiod och när regeringar tillträder.

Ändringsrekommendation 3

Skäl 9

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| På grund av deras positiva effekter i framtiden kan g
  enomförandet av större strukturreformer som främjar långsiktig hållbarhet motivera ändringar av anpassningsbanan mot det medelfristiga målet, förutsatt att de har en verifierbar positiv inverkan på budgeten som bekräftas av bedömningen enligt stabilitets- och tillväxtpaktens formkrav. För att underlätta ekonomisk stabilisering bör exceptionella omständigheter – i form av allvarliga konjunkturnedgångar för euroområdet eller unionen som helhet eller ovanliga händelser utanför den berörda medlemsstatens kontroll som har stor inverkan på budgeten – medge en tillfällig avvikelse från det medelfristiga målet eller anpassningsbanan mot detta mål, förutsatt att en sådan avvikelse inte äventyrar den finanspolitiska hållbarheten på medellång sikt. | Genomförandet av större strukturreformer
  som har ett europeiskt mervärde och som är förknippade med EU:s befogenheter eller genomförandet av offentliga investeringar och
  som främjar långsiktig hållbarhet
  kan
  motivera ändringar av anpassningsbanan mot det medelfristiga målet, förutsatt att de har en verifierbar positiv inverkan på budgeten som bekräftas av bedömningen enligt stabilitets- och tillväxtpaktens formkrav. För att underlätta ekonomisk stabilisering bör exceptionella omständigheter – i form av allvarliga konjunkturnedgångar för
  en eller flera medlemsstater,
  euroområdet eller unionen som helhet eller ovanliga händelser utanför den berörda medlemsstatens kontroll som har stor inverkan på budgeten – medge en tillfällig avvikelse från det medelfristiga målet eller anpassningsbanan mot detta mål, förutsatt att en sådan avvikelse inte äventyrar den finanspolitiska hållbarheten på medellång sikt. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

På grund av deras positiva effekter i framtiden kan g
  enomförandet av större strukturreformer som främjar långsiktig hållbarhet motivera ändringar av anpassningsbanan mot det medelfristiga målet, förutsatt att de har en verifierbar positiv inverkan på budgeten som bekräftas av bedömningen enligt stabilitets- och tillväxtpaktens formkrav. För att underlätta ekonomisk stabilisering bör exceptionella omständigheter – i form av allvarliga konjunkturnedgångar för euroområdet eller unionen som helhet eller ovanliga händelser utanför den berörda medlemsstatens kontroll som har stor inverkan på budgeten – medge en tillfällig avvikelse från det medelfristiga målet eller anpassningsbanan mot detta mål, förutsatt att en sådan avvikelse inte äventyrar den finanspolitiska hållbarheten på medellång sikt.

Genomförandet av större strukturreformer
  som har ett europeiskt mervärde och som är förknippade med EU:s befogenheter eller genomförandet av offentliga investeringar och
  som främjar långsiktig hållbarhet
  kan
  motivera ändringar av anpassningsbanan mot det medelfristiga målet, förutsatt att de har en verifierbar positiv inverkan på budgeten som bekräftas av bedömningen enligt stabilitets- och tillväxtpaktens formkrav. För att underlätta ekonomisk stabilisering bör exceptionella omständigheter – i form av allvarliga konjunkturnedgångar för
  en eller flera medlemsstater,
  euroområdet eller unionen som helhet eller ovanliga händelser utanför den berörda medlemsstatens kontroll som har stor inverkan på budgeten – medge en tillfällig avvikelse från det medelfristiga målet eller anpassningsbanan mot detta mål, förutsatt att en sådan avvikelse inte äventyrar den finanspolitiska hållbarheten på medellång sikt.

Motivering

| — | Vissa offentliga investeringar som har positiva, direkta och verifierbara långsiktiga budgeteffekter på tillväxten och de offentliga finansernas hållbarhet bedöms vara likvärdiga med större strukturreformer inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten. ”Investeringsklausulen” i stabilitets- och tillväxtpakten bör även beaktas i utformningen av nationella finanspolitiska regler. |
| --- | --- |

—

Vissa offentliga investeringar som har positiva, direkta och verifierbara långsiktiga budgeteffekter på tillväxten och de offentliga finansernas hållbarhet bedöms vara likvärdiga med större strukturreformer inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten. ”Investeringsklausulen” i stabilitets- och tillväxtpakten bör även beaktas i utformningen av nationella finanspolitiska regler.

| — | Vad gäller inrättandet av en ram av finanspolitiska regler på nationell nivå är det nödvändigt att ta hänsyn till eventuella exceptionella omständigheter som påverkar en eller flera medlemsstater, dock utan att leda till en konjunkturnedgång i hela euroområdet eller i unionen. |
| --- | --- |

—

Vad gäller inrättandet av en ram av finanspolitiska regler på nationell nivå är det nödvändigt att ta hänsyn till eventuella exceptionella omständigheter som påverkar en eller flera medlemsstater, dock utan att leda till en konjunkturnedgång i hela euroområdet eller i unionen.

Ändringsrekommendation 4

Skäl 17

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| I artikel 13 i SSS-fördraget fastställs att budgetpolitik och andra frågor som omfattas av det fördraget kommer att diskuteras under interparlamentariska möten som hålls av Europaparlamentet och de fördragsslutande parternas nationella parlament enligt avdelning II i protokoll (nr 1) om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen som är fogat till fördragen. Detta direktiv
  bör tillämpas utan att det påverkar
  tillämpningen av denna praxis, eftersom en sådan dialog bidrar till att öka den demokratiska redovisningsskyldigheten inom ramen för unionens ekonomiska styrning. | I artikel 13 i SSS-fördraget fastställs att budgetpolitik och andra frågor som omfattas av det fördraget kommer att diskuteras under interparlamentariska möten som hålls av Europaparlamentet och de fördragsslutande parternas nationella parlament enligt avdelning II i protokoll (nr 1) om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen som är fogat till fördragen.
  Europeiska regionkommittén och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén ska delta i dessa möten.
  Detta direktiv
  bekräftar
  tillämpningen av denna praxis, eftersom en sådan dialog bidrar till att öka den demokratiska redovisningsskyldigheten inom ramen för unionens ekonomiska styrning. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

I artikel 13 i SSS-fördraget fastställs att budgetpolitik och andra frågor som omfattas av det fördraget kommer att diskuteras under interparlamentariska möten som hålls av Europaparlamentet och de fördragsslutande parternas nationella parlament enligt avdelning II i protokoll (nr 1) om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen som är fogat till fördragen. Detta direktiv
  bör tillämpas utan att det påverkar
  tillämpningen av denna praxis, eftersom en sådan dialog bidrar till att öka den demokratiska redovisningsskyldigheten inom ramen för unionens ekonomiska styrning.

I artikel 13 i SSS-fördraget fastställs att budgetpolitik och andra frågor som omfattas av det fördraget kommer att diskuteras under interparlamentariska möten som hålls av Europaparlamentet och de fördragsslutande parternas nationella parlament enligt avdelning II i protokoll (nr 1) om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen som är fogat till fördragen.
  Europeiska regionkommittén och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén ska delta i dessa möten.
  Detta direktiv
  bekräftar
  tillämpningen av denna praxis, eftersom en sådan dialog bidrar till att öka den demokratiska redovisningsskyldigheten inom ramen för unionens ekonomiska styrning.

Motivering

Praxis med interparlamentariska möten bidrar till att stärka den demokratiska ansvarsskyldigheten inom ramen för den ekonomiska styrningen av unionen och bör därför bekräftas. Dessutom bör ReK:s effektiva deltagande i dessa möten erkännas.

Ändringsrekommendation 5

Artikel 2 a

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Artikel 2


  Definitioner | Artikel 2


  Definitioner |
| (...) | (...) |
| Dessutom gäller följande definitioner:






  (a) | exceptionella omständigheter: en ovanlig händelse utanför den berörda medlemsstatens kontroll som har stor inverkan på den offentliga sektorns finansiella ställning, eller en allvarlig ekonomisk nedgång i euroområdet eller i unionen som helhet. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Artikel 2

Definitioner

Artikel 2

Definitioner

(...)

(...)

Dessutom gäller följande definitioner:

(a)

exceptionella omständigheter: en ovanlig händelse utanför den berörda medlemsstatens kontroll som har stor inverkan på den offentliga sektorns finansiella ställning, eller en allvarlig ekonomisk nedgång i euroområdet eller i unionen som helhet.

Dessutom gäller följande definitioner:

| (a) | exceptionella omständigheter: en ovanlig händelse utanför den berörda medlemsstatens kontroll som har stor inverkan på den offentliga sektorns finansiella ställning, eller en allvarlig ekonomisk nedgång
  i en eller flera medlemsstater,
  i euroområdet eller i unionen som helhet. |
| --- | --- |

(a)

exceptionella omständigheter: en ovanlig händelse utanför den berörda medlemsstatens kontroll som har stor inverkan på den offentliga sektorns finansiella ställning, eller en allvarlig ekonomisk nedgång
  i en eller flera medlemsstater,
  i euroområdet eller i unionen som helhet.

Motivering

Se ändringsrekommendationen till skäl 9.

Ändringsrekommendation 6

Artikel 3.2 a

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Artikel 3


  Finanspolitiskt ansvarstagande och medelfristig finanspolitisk inriktning | Artikel 3


  Finanspolitiskt ansvarstagande och medelfristig finanspolitisk inriktning |
| (...) | (...) |
| (a) | De årliga budgetarna ska säkerställa efterlevnad av det medelfristiga mål som avses i punkt 1 a eller konvergens mot det, särskilt genom att säkerställa en sådana bana för de offentliga utgifterna som avses i punkt 1 b. Vid fastställandet av anpassningsbanan mot det medelfristiga målet får medlemsstaterna, under iakttagande av unionsrättens formkrav, beakta genomförandet av större strukturreformer som har direkta långsiktiga positiva budgeteffekter, bland annat genom att öka den potentiella hållbara tillväxten, och därigenom ger en verifierbar effekt på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Artikel 3

Finanspolitiskt ansvarstagande och medelfristig finanspolitisk inriktning

Artikel 3

Finanspolitiskt ansvarstagande och medelfristig finanspolitisk inriktning

(...)

(...)

(a)

De årliga budgetarna ska säkerställa efterlevnad av det medelfristiga mål som avses i punkt 1 a eller konvergens mot det, särskilt genom att säkerställa en sådana bana för de offentliga utgifterna som avses i punkt 1 b. Vid fastställandet av anpassningsbanan mot det medelfristiga målet får medlemsstaterna, under iakttagande av unionsrättens formkrav, beakta genomförandet av större strukturreformer som har direkta långsiktiga positiva budgeteffekter, bland annat genom att öka den potentiella hållbara tillväxten, och därigenom ger en verifierbar effekt på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

| (a) | De årliga budgetarna ska säkerställa efterlevnad av det medelfristiga mål som avses i punkt 1 a eller konvergens mot det, särskilt genom att säkerställa en sådana bana för de offentliga utgifterna som avses i punkt 1 b. Vid fastställandet av anpassningsbanan mot det medelfristiga målet får medlemsstaterna, under iakttagande av unionsrättens formkrav, beakta genomförandet av större strukturreformer
  med europeiskt mervärde på områden med delade eller stödjande EU-befogenheter och som kan ha betydande socioekonomisk inverkan, genomförandet av offentliga investeringar eller samfinansieringen från de europeiska struktur- och investeringsfonderna eller Europeiska fonden för strategiska investeringar
  som har direkta långsiktiga positiva budgeteffekter, bland annat genom att öka den potentiella hållbara tillväxten, och därigenom ger en verifierbar effekt på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. |
| --- | --- |

(a)

De årliga budgetarna ska säkerställa efterlevnad av det medelfristiga mål som avses i punkt 1 a eller konvergens mot det, särskilt genom att säkerställa en sådana bana för de offentliga utgifterna som avses i punkt 1 b. Vid fastställandet av anpassningsbanan mot det medelfristiga målet får medlemsstaterna, under iakttagande av unionsrättens formkrav, beakta genomförandet av större strukturreformer
  med europeiskt mervärde på områden med delade eller stödjande EU-befogenheter och som kan ha betydande socioekonomisk inverkan, genomförandet av offentliga investeringar eller samfinansieringen från de europeiska struktur- och investeringsfonderna eller Europeiska fonden för strategiska investeringar
  som har direkta långsiktiga positiva budgeteffekter, bland annat genom att öka den potentiella hållbara tillväxten, och därigenom ger en verifierbar effekt på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

Motivering

Vissa offentliga investeringar som har positiva, direkta och verifierbara långsiktiga budgeteffekter på tillväxten och de offentliga finansernas hållbarhet bedöms vara likvärdiga med större strukturreformer inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten. ”Investeringsklausulen” i stabilitets- och tillväxtpakten bör även beaktas i utformningen av nationella finanspolitiska regler.

Ändringsrekommendation 7

Artikel 3.4

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Artikel 3


  Finanspolitiskt ansvarstagande och medelfristig finanspolitisk inriktning




  4.
     
  Medlemsstaterna ska utse oberoende organ för övervakning av efterlevnaden av bestämmelserna i punkterna 1 och 2. De oberoende organen ska tillhandahålla offentliga bedömningar när det gäller följande:










  (a) | Lämpligheten av det medelfristiga målet enligt punkt 1 a och banan för de offentliga utgifterna enligt punkt 1 b. Denna bedömning ska i synnerhet ta hänsyn till rimligheten i de underliggande makroekonomiska prognosen, detaljgraden i de beräknade offentliga utgifterna och inkomsterna samt de potentiella direkta långsiktiga positiva budgeteffekterna av större strukturreformer. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Artikel 3

Finanspolitiskt ansvarstagande och medelfristig finanspolitisk inriktning

4.
     
  Medlemsstaterna ska utse oberoende organ för övervakning av efterlevnaden av bestämmelserna i punkterna 1 och 2. De oberoende organen ska tillhandahålla offentliga bedömningar när det gäller följande:

(a)

Lämpligheten av det medelfristiga målet enligt punkt 1 a och banan för de offentliga utgifterna enligt punkt 1 b. Denna bedömning ska i synnerhet ta hänsyn till rimligheten i de underliggande makroekonomiska prognosen, detaljgraden i de beräknade offentliga utgifterna och inkomsterna samt de potentiella direkta långsiktiga positiva budgeteffekterna av större strukturreformer.

| (b) | Uppfyllelsen av det medelfristiga målet och banan för de offentliga utgifterna, inbegripet förekomsten av allvarliga risker för en betydande avvikelse från det medelfristiga målet eller anpassningsbanan mot detta mål. |
| --- | --- |

(b)

Uppfyllelsen av det medelfristiga målet och banan för de offentliga utgifterna, inbegripet förekomsten av allvarliga risker för en betydande avvikelse från det medelfristiga målet eller anpassningsbanan mot detta mål.

| (c) | Alla förekomster eller upphöranden av sådana exceptionella omständigheter som avses i punkt 3. |
| --- | --- |

(c)

Alla förekomster eller upphöranden av sådana exceptionella omständigheter som avses i punkt 3.

Motivering

Motivering

Alla medlemsstater har redan offentliga institutioner med förmåga att göra självständiga bedömningar av offentliga inkomster och utgifter. Det är inte nödvändigt att skapa nya organ, vars legitimitet är vag, och som riskerar att äventyra det nationella egenansvaret för finanspolitiken.

Ändringsrekommendation 8

Ändringsrekommendation 8

Lägg till en ny artikel efter artikel 5

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| | Ny artikel




  Interparlamentariska konferenser




  I enlighet med avdelning II i protokoll (nr 1) om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen, som är fogat till EU-fördragen, ska Europaparlamentet och medlemsstaternas nationella parlament tillsammans besluta om anordnandet och främjandet av en konferens med företrädare för de relevanta utskotten i Europaparlamentet och de nationella parlamenten i syfte att diskutera budgetpolitiken och unionens ekonomiska styrning. EU:s rådgivande organ – Europeiska regionkommittén och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén – ska delta i dessa konferenser. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Ny artikel

Ny artikel

Interparlamentariska konferenser

Interparlamentariska konferenser

I enlighet med avdelning II i protokoll (nr 1) om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen, som är fogat till EU-fördragen, ska Europaparlamentet och medlemsstaternas nationella parlament tillsammans besluta om anordnandet och främjandet av en konferens med företrädare för de relevanta utskotten i Europaparlamentet och de nationella parlamenten i syfte att diskutera budgetpolitiken och unionens ekonomiska styrning. EU:s rådgivande organ – Europeiska regionkommittén och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén – ska delta i dessa konferenser.

I enlighet med avdelning II i protokoll (nr 1) om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen, som är fogat till EU-fördragen, ska Europaparlamentet och medlemsstaternas nationella parlament tillsammans besluta om anordnandet och främjandet av en konferens med företrädare för de relevanta utskotten i Europaparlamentet och de nationella parlamenten i syfte att diskutera budgetpolitiken och unionens ekonomiska styrning. EU:s rådgivande organ – Europeiska regionkommittén och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén – ska delta i dessa konferenser.

Motivering

Motivering

Se ändringsrekommendation 4 till skäl 17.

II.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| 1. | ReK välkomnar kommissionens vilja att reformera och fördjupa den ekonomiska och monetära unionen (EMU) så snart som möjligt, samtidigt som EU:s ekonomi relativt sett håller på att återhämta sig, och se till att stödja konvergensen mellan de medlemsstater som hör till euroområdet och de som inte gör det. Sedan 2008 har krisen avslöjat svagheterna i euroområdets institutionella ram, och de åtgärder som har vidtagits är inte tillräckliga för att säkerställa euroområdets stabilitet och välstånd i ljuset av potentiella nya ekonomiska och finansiella chocker. ReK betonar att bristen på konvergens och sammanhållning inom EU och den ekonomiska sårbarheten samt bankernas sårbarhet får särskilt stora konsekvenser för de lokala och regionala myndigheterna, inte minst mot bakgrund av de ökade sociala utgifterna pga. krisen och deras begränsade investeringskapacitet samt kravet på att bibehålla en tillfredsställande nivå i fråga om offentliga tjänster (1). |
| --- | --- |

1.

ReK välkomnar kommissionens vilja att reformera och fördjupa den ekonomiska och monetära unionen (EMU) så snart som möjligt, samtidigt som EU:s ekonomi relativt sett håller på att återhämta sig, och se till att stödja konvergensen mellan de medlemsstater som hör till euroområdet och de som inte gör det. Sedan 2008 har krisen avslöjat svagheterna i euroområdets institutionella ram, och de åtgärder som har vidtagits är inte tillräckliga för att säkerställa euroområdets stabilitet och välstånd i ljuset av potentiella nya ekonomiska och finansiella chocker. ReK betonar att bristen på konvergens och sammanhållning inom EU och den ekonomiska sårbarheten samt bankernas sårbarhet får särskilt stora konsekvenser för de lokala och regionala myndigheterna, inte minst mot bakgrund av de ökade sociala utgifterna pga. krisen och deras begränsade investeringskapacitet samt kravet på att bibehålla en tillfredsställande nivå i fråga om offentliga tjänster (1

| 2. | Vi stöder principen om införandet av en budgetkapacitet som syftar till att stärka euroområdets motståndskraft och förbereda konvergensen med framtida medlemmar i euroområdet. Denna budgetkapacitet måste dock finansieras med egna medel åtskilda från dem som är avsedda för finansieringen av EU:s budget för att undvika att denna kapacitet inkräktar på de EU-program som är tillgängliga för EU-27. Denna kapacitet bör dessutom redovisas utanför taket för egna medel i EU:s budget. |
| --- | --- |

2.

Vi stöder principen om införandet av en budgetkapacitet som syftar till att stärka euroområdets motståndskraft och förbereda konvergensen med framtida medlemmar i euroområdet. Denna budgetkapacitet måste dock finansieras med egna medel åtskilda från dem som är avsedda för finansieringen av EU:s budget för att undvika att denna kapacitet inkräktar på de EU-program som är tillgängliga för EU-27. Denna kapacitet bör dessutom redovisas utanför taket för egna medel i EU:s budget.

| 3. | Vi beklagar emellertid att kommissionen i sitt förslag av den 31 maj 2018 fördelar denna kapacitet på åtgärder för strukturreformer som inte nödvändigtvis är kopplade till konvergensen i euroområdet och på en europeisk investeringsstabiliseringsfunktion i form av lån på upp till relativt blygsamma 30 miljarder euro och bara avsätter 2,16 miljarder euro för den egentliga konvergensmekanismen. |
| --- | --- |

3.

Vi beklagar emellertid att kommissionen i sitt förslag av den 31 maj 2018 fördelar denna kapacitet på åtgärder för strukturreformer som inte nödvändigtvis är kopplade till konvergensen i euroområdet och på en europeisk investeringsstabiliseringsfunktion i form av lån på upp till relativt blygsamma 30 miljarder euro och bara avsätter 2,16 miljarder euro för den egentliga konvergensmekanismen.

| 4. | Vi stöder en eventuell EU-samfinansiering för strukturella reformer på nationell nivå om dessa i enlighet med subsidiaritetsprincipen görs på områden där EU har behörighet, med fokus på åtgärder med ett europeiskt mervärde och en betydande positiv ekonomisk inverkan. Förslaget till förordning av den 31 maj 2018 om inrättande av reformstödsprogrammet med en total budget på 25 miljarder euro kommer att bli föremål för ett separat ReK-yttrande. |
| --- | --- |

4.

Vi stöder en eventuell EU-samfinansiering för strukturella reformer på nationell nivå om dessa i enlighet med subsidiaritetsprincipen görs på områden där EU har behörighet, med fokus på åtgärder med ett europeiskt mervärde och en betydande positiv ekonomisk inverkan. Förslaget till förordning av den 31 maj 2018 om inrättande av reformstödsprogrammet med en total budget på 25 miljarder euro kommer att bli föremål för ett separat ReK-yttrande.

| 5. | ReK anser dock att dessa nya finansiella instrument inte kan finansieras på bekostnad av sammanhållningspolitiken (2) (3). |
| --- | --- |

5.

ReK anser dock att dessa nya finansiella instrument inte kan finansieras på bekostnad av sammanhållningspolitiken (2

3

| 6. | Vi upprepar vår begäran om en bättre samordning av den ekonomiska politiken, men också den sociala politiken, inom ramen för den europeiska planeringsterminen, och yrkar på att de lokala och regionala myndigheterna i högre grad ska involveras med hjälp av en ”uppförandekod” (4). |
| --- | --- |

6.

Vi upprepar vår begäran om en bättre samordning av den ekonomiska politiken, men också den sociala politiken, inom ramen för den europeiska planeringsterminen, och yrkar på att de lokala och regionala myndigheterna i högre grad ska involveras med hjälp av en ”uppförandekod” (4

| 7. | ReK betonar att de befintliga reglerna och förfarandena för kontroll av de nationella budgetarna på EU-nivå inte på ett effektivt sätt kan förhindra obalanser och sårbarheter och saknar demokratisk legitimitet. |
| --- | --- |

7.

ReK betonar att de befintliga reglerna och förfarandena för kontroll av de nationella budgetarna på EU-nivå inte på ett effektivt sätt kan förhindra obalanser och sårbarheter och saknar demokratisk legitimitet.

| 8. | Kommittén noterar kommissionens förslag om värdepapper med statsobligationer som säkerhet (”sovereign bond-backed securities” – SBBS), som syftar till att stärka integreringen och diversifieringen inom den europeiska finanssektorn. ReK erkänner att SBBS i princip inte skulle innebära något delat ansvar för risker och förluster mellan euroländerna och att sådana värdepapper skulle bidra till att försvaga kopplingen mellan banker och statliga låntagare och till att statsobligationer gynnas mindre. ReK ställer sig dock fortfarande frågan om hur ”omvandlingen” av statsobligationer till värdepapperiserade produkter skulle minska risken snarare än omfördela den till oreglerade finansiella aktörer (5). |
| --- | --- |

8.

Kommittén noterar kommissionens förslag om värdepapper med statsobligationer som säkerhet (”sovereign bond-backed securities” – SBBS), som syftar till att stärka integreringen och diversifieringen inom den europeiska finanssektorn. ReK erkänner att SBBS i princip inte skulle innebära något delat ansvar för risker och förluster mellan euroländerna och att sådana värdepapper skulle bidra till att försvaga kopplingen mellan banker och statliga låntagare och till att statsobligationer gynnas mindre. ReK ställer sig dock fortfarande frågan om hur ”omvandlingen” av statsobligationer till värdepapperiserade produkter skulle minska risken snarare än omfördela den till oreglerade finansiella aktörer (5

| 9. | Kommittén betonar det brådskande behovet av att fullborda bankunionen och beklagar att Europeiska rådet skjutit upp antagandet av färdplanen för dess slutförande till juni 2018. ReK stöder för sin del parallella insatser för att minska mängden osäkra fordringar och nödlidande lån som innehas av banker, samtidigt som man stegvis inför ett europeiskt insättningsgarantisystem. |
| --- | --- |

9.

Kommittén betonar det brådskande behovet av att fullborda bankunionen och beklagar att Europeiska rådet skjutit upp antagandet av färdplanen för dess slutförande till juni 2018. ReK stöder för sin del parallella insatser för att minska mängden osäkra fordringar och nödlidande lån som innehas av banker, samtidigt som man stegvis inför ett europeiskt insättningsgarantisystem.

Förslag till rådets direktiv om fastställande av bestämmelser för att stärka det finanspolitiska ansvarstagandet och den medelfristiga budgetpolitiska inriktningen i medlemsstaterna

Förslag till rådets direktiv om fastställande av bestämmelser för att stärka det finanspolitiska ansvarstagandet och den medelfristiga budgetpolitiska inriktningen i medlemsstaterna

| 10. | ReK noterar kommissionens förslag om att införliva innehållet i fördraget om stabilitet, samordning och styrning (SSS-fördraget) i EU:s rättsliga ram, vilket fastställs i artikel 16 i SSS-fördraget. Vi ifrågasätter dock hur lämpligt det är ur juridisk, politisk och demokratisk synvinkel att man lagt fram ett förslag till direktiv (baserat på artikel 126.14 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, EUF-fördraget), enligt vilket Europaparlamentet endast ska höras och som därmed inte garanterar ett öppet och demokratiskt beslutsfattande, vilket är nödvändigt med tanke på vad som står på spel. |
| --- | --- |

10.

ReK noterar kommissionens förslag om att införliva innehållet i fördraget om stabilitet, samordning och styrning (SSS-fördraget) i EU:s rättsliga ram, vilket fastställs i artikel 16 i SSS-fördraget. Vi ifrågasätter dock hur lämpligt det är ur juridisk, politisk och demokratisk synvinkel att man lagt fram ett förslag till direktiv (baserat på artikel 126.14 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, EUF-fördraget), enligt vilket Europaparlamentet endast ska höras och som därmed inte garanterar ett öppet och demokratiskt beslutsfattande, vilket är nödvändigt med tanke på vad som står på spel.

| 11. | Vi betonar dock att detta införlivande enligt SSS-fördraget ska ske ”på grundval av en utvärdering av erfarenheterna från dess genomförande”, något som inte verkar ha genomförts på ett övergripande sätt eller offentliggjorts av kommissionen. En sådan utvärdering borde ha visat på den oroande situationen för de offentliga investeringarna i EU. Enligt Eurostat gick de totala offentliga investeringarna i EU ner från 3,4 % av BNP 2008 till 2,7 % 2016. Samtidigt gick också de lokala myndigheternas investeringar ner från 1,5 % av BNP 2008 till 1,1 % 2016, med en ännu allvarligare situation i vissa medlemsstater (6). Vi beklagar därför att de offentliga investeringarna ofta påverkas mest av budgetkonsolideringspolitiken, även på lokal och regional nivå, trots att de lokala och regionala myndigheterna ansvarar för mer än hälften av de offentliga investeringarna i EU och deras investeringar har en direkt inverkan på de lokala ekonomierna och på de europeiska medborgarnas vardag. I detta sammanhang är vi dessutom bekymrade över den ökade centraliseringen av de offentliga investeringarna – andelen investeringar som genomförs av lokala och regionala myndigheter har minskat betydligt i förhållande till nivån 1990, som var 60 % (7). Utvärderingen borde dessutom ha erinrat om den inverkan som krisen och konsolideringspolitiken har haft på de sociala utgifterna och välfärdsstatens tjänster i många länder och regioner. |
| --- | --- |

11.

Vi betonar dock att detta införlivande enligt SSS-fördraget ska ske ”på grundval av en utvärdering av erfarenheterna från dess genomförande”, något som inte verkar ha genomförts på ett övergripande sätt eller offentliggjorts av kommissionen. En sådan utvärdering borde ha visat på den oroande situationen för de offentliga investeringarna i EU. Enligt Eurostat gick de totala offentliga investeringarna i EU ner från 3,4 % av BNP 2008 till 2,7 % 2016. Samtidigt gick också de lokala myndigheternas investeringar ner från 1,5 % av BNP 2008 till 1,1 % 2016, med en ännu allvarligare situation i vissa medlemsstater (6

7

| 12. | Kommittén är därför bekymrad över att offentliga investeringar inte nämns i kommissionens förslag, särskilt eftersom den nödvändiga flexibiliteten i samband med investeringar har erkänts tidigare, bland annat i kommissionens meddelande från januari 2015 om denna fråga (8), och eftersom vissa offentliga investeringar har långsiktiga positiva och verifierbara effekter på tillväxten, och följaktligen på de offentliga finansernas hållbarhet. Kommittén påpekar också i detta sammanhang att artikel 126.3 i EUF-fördraget fastställer att den rapport som ska avges innan ett förfarande vid alltför stora underskott inleds ”även [ska] beakta huruvida den offentliga sektorns underskott överstiger utgifterna för de offentliga investeringarna samt alla övriga faktorer av betydelse”. |
| --- | --- |

12.

Kommittén är därför bekymrad över att offentliga investeringar inte nämns i kommissionens förslag, särskilt eftersom den nödvändiga flexibiliteten i samband med investeringar har erkänts tidigare, bland annat i kommissionens meddelande från januari 2015 om denna fråga (8

| 13. | Kommittén påminner vidare om att ReK har ifrågasatt den rättsliga säkerhet som ett tolkningsmeddelande från kommissionen erbjuder och konstaterat att det skulle vara nödvändigt att beakta omfattningen av underinvesteringarna på nationell eller regional nivå för att ge en reell effekt på de lokala och regionala myndigheternas investeringsförmåga (9). Kommittén känner sig stärkt i denna analys av meddelandet av den 23 maj 2018 om översyn av flexibiliteten inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten (10), eftersom bara fyra medlemsstater har ansökt om att få tillämpa klausulerna för strukturreformer och/eller investeringar sedan 2015, trots att nästan hälften av medlemsstaterna skulle ha varit berättigade till att ansöka om att få tillämpa strukturreformsklausulen. Det villkor enligt vilket en medlemsstat måste befinna sig i dåliga ekonomiska tider för att omfattas av investeringsklausulen har avsevärt begränsat tillämpningen av denna. Kravet på att hålla sig inom säkerhetsmarginalen för underskottstaket på 3 % i tre år har också visat sig hämma vissa medlemsstater. Kommissionen medger själv att ”det är svårt att bedöma effekterna [av tolkningsmeddelandet] på volymen av offentliga investeringar”. Således tycks det vara nödvändigt att utvidga meddelandets räckvidd för att påverka investeringsnivån. |
| --- | --- |

13.

Kommittén påminner vidare om att ReK har ifrågasatt den rättsliga säkerhet som ett tolkningsmeddelande från kommissionen erbjuder och konstaterat att det skulle vara nödvändigt att beakta omfattningen av underinvesteringarna på nationell eller regional nivå för att ge en reell effekt på de lokala och regionala myndigheternas investeringsförmåga (9

10

| 14. | Kommittén upprepar sin begäran om att medlemsstaternas och de lokala och regionala myndigheternas offentliga utgifter för medfinansiering av de europeiska struktur- och investeringsfonderna, transeuropeiska nät och Fonden för ett sammanlänkat Europa inte ska räknas in bland de strukturella och offentliga utgifterna eller liknande utgifterna enligt definitionen i stabilitets- och tillväxtpakten, utan andra villkor, eftersom dessa investeringar per definition är investeringar av hög kvalitet och europeiska till sin natur. |
| --- | --- |

14.

Kommittén upprepar sin begäran om att medlemsstaternas och de lokala och regionala myndigheternas offentliga utgifter för medfinansiering av de europeiska struktur- och investeringsfonderna, transeuropeiska nät och Fonden för ett sammanlänkat Europa inte ska räknas in bland de strukturella och offentliga utgifterna eller liknande utgifterna enligt definitionen i stabilitets- och tillväxtpakten, utan andra villkor, eftersom dessa investeringar per definition är investeringar av hög kvalitet och europeiska till sin natur.

| 15. | ReK påpekar att i enlighet med protokoll nr 12 i EUF-fördraget är medlemsstaterna ansvariga för underskotten i den offentliga sektorn, vilket inbegriper alla offentliga myndighetsnivåer. Effekterna av EU:s finanspolitiska regler på de europeiska lokala och regionala myndigheterna varierar samtidigt mycket. Deras inverkan beror på a) det sätt på vilket medlemsstaterna har införlivat EU:s budgetregler i den nationella lagstiftningen, b) graden av skattemässig decentralisering i en medlemsstat, c) omfattningen av de lokala och regionala myndigheternas befogenheter och d) dessa myndigheters ekonomiska situation, som kan variera avsevärt även inom en medlemsstat. |
| --- | --- |

15.

ReK påpekar att i enlighet med protokoll nr 12 i EUF-fördraget är medlemsstaterna ansvariga för underskotten i den offentliga sektorn, vilket inbegriper alla offentliga myndighetsnivåer. Effekterna av EU:s finanspolitiska regler på de europeiska lokala och regionala myndigheterna varierar samtidigt mycket. Deras inverkan beror på a) det sätt på vilket medlemsstaterna har införlivat EU:s budgetregler i den nationella lagstiftningen, b) graden av skattemässig decentralisering i en medlemsstat, c) omfattningen av de lokala och regionala myndigheternas befogenheter och d) dessa myndigheters ekonomiska situation, som kan variera avsevärt även inom en medlemsstat.

| 16. | Vi uppmanar på nytt kommissionen att lägga fram en vitbok som fastställer en typologi på EU-nivå för offentliga investeringars kvalitet i de offentliga utgiftsredovisningarna i förhållande till deras långsiktiga effekter (11). |
| --- | --- |

16.

Vi uppmanar på nytt kommissionen att lägga fram en vitbok som fastställer en typologi på EU-nivå för offentliga investeringars kvalitet i de offentliga utgiftsredovisningarna i förhållande till deras långsiktiga effekter (11

| 17. | Kommittén anser att direktivet om inrättande av en ram av finanspolitiska regler på nationell nivå bör ta hänsyn till alla exceptionella omständigheter som påverkar en eller flera medlemsstater, dock utan att leda till en konjunkturnedgång i hela euroområdet eller i unionen. |
| --- | --- |

17.

Kommittén anser att direktivet om inrättande av en ram av finanspolitiska regler på nationell nivå bör ta hänsyn till alla exceptionella omständigheter som påverkar en eller flera medlemsstater, dock utan att leda till en konjunkturnedgång i hela euroområdet eller i unionen.

| 18. | Vi upprepar vår oro avseende Eurostats redovisningsnorm ENS 2010, som tillämpas sedan september 2014 och där man inte gör någon åtskillnad mellan utgifter och investeringar. I vissa medlemsstater innebär införlivandet av dessa normer i nationell lagstiftning att de lokala och regionala myndigheterna måste tillämpa ett högsta investeringstak per år och per invånare för offentliga investeringar. Dessa tak hindrar i synnerhet de lokala och regionala myndigheterna från att tillhandahålla den medfinansiering som krävs för projekt inom ramen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna. Dessa tak hindrar också de lokala och regionala myndigheter som har finansiella medel i reserv från att inleda betydande investeringsprojekt som inte berör de europeiska struktur- och investeringsfonderna. Vi uppmanar därför kommissionen att lägga fram en rapport om genomförandet av ENS 2010. |
| --- | --- |

18.

Vi upprepar vår oro avseende Eurostats redovisningsnorm ENS 2010, som tillämpas sedan september 2014 och där man inte gör någon åtskillnad mellan utgifter och investeringar. I vissa medlemsstater innebär införlivandet av dessa normer i nationell lagstiftning att de lokala och regionala myndigheterna måste tillämpa ett högsta investeringstak per år och per invånare för offentliga investeringar. Dessa tak hindrar i synnerhet de lokala och regionala myndigheterna från att tillhandahålla den medfinansiering som krävs för projekt inom ramen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna. Dessa tak hindrar också de lokala och regionala myndigheter som har finansiella medel i reserv från att inleda betydande investeringsprojekt som inte berör de europeiska struktur- och investeringsfonderna. Vi uppmanar därför kommissionen att lägga fram en rapport om genomförandet av ENS 2010.

| 19. | Ett sunt sätt att hantera tillväxt- och stabilitetspaktens regler utan att öppna upp för redovisningstekniska bravader är att göra om avskrivningsreglerna för offentliga investeringar och inte räkna hela investeringskostnaden som en kostnad år ett utan att – precis som privata företag – skriva av kostnaden över den förväntade livslängden av investeringen. |
| --- | --- |

19.

Ett sunt sätt att hantera tillväxt- och stabilitetspaktens regler utan att öppna upp för redovisningstekniska bravader är att göra om avskrivningsreglerna för offentliga investeringar och inte räkna hela investeringskostnaden som en kostnad år ett utan att – precis som privata företag – skriva av kostnaden över den förväntade livslängden av investeringen.

| 20. | Kommittén anser att praxis med interparlamentariska möten, i enlighet med artikel 13 i SSS-fördraget, bidrar till att stärka den demokratiska ansvarsskyldigheten inom ramen för den ekonomiska styrningen av unionen och därför bör bekräftas i detta förslag till direktiv, men begär att ReK:s deltagande i dessa sammanträden formaliseras i syfte att erkänna behovet av att engagera de lokala och regionala myndigheterna i den ekonomiska styrningen. |
| --- | --- |

20.

Kommittén anser att praxis med interparlamentariska möten, i enlighet med artikel 13 i SSS-fördraget, bidrar till att stärka den demokratiska ansvarsskyldigheten inom ramen för den ekonomiska styrningen av unionen och därför bör bekräftas i detta förslag till direktiv, men begär att ReK:s deltagande i dessa sammanträden formaliseras i syfte att erkänna behovet av att engagera de lokala och regionala myndigheterna i den ekonomiska styrningen.

Förslag till rådets förordning om inrättande av Europeiska valutafonden

Förslag till rådets förordning om inrättande av Europeiska valutafonden

| 21. | ReK anser att den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF) och dess efterträdare Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM) har varit väsentliga verktyg för att hantera den ekonomiska och finansiella krisen på kort sikt. Kommittén noterar dock att beslut som fattats inom ESM saknar insyn, att den enhällighet som krävs är en potentiell källa till hinder och att dessa instrument faller utanför EU:s rättsliga ram. |
| --- | --- |

21.

ReK anser att den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF) och dess efterträdare Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM) har varit väsentliga verktyg för att hantera den ekonomiska och finansiella krisen på kort sikt. Kommittén noterar dock att beslut som fattats inom ESM saknar insyn, att den enhällighet som krävs är en potentiell källa till hinder och att dessa instrument faller utanför EU:s rättsliga ram.

| 22. | Kommittén ställer sig därför positiv till att kommissionens förslag innebär att ESM införlivas i unionens primärrätt och utan att detta påverkar medlemsstaterna utanför euroområdet görs ansvarig inför Europaparlamentet och åläggs att offentliggöra årliga rapporter och räkenskaper samt att följa regler för tillgång till handlingar samt underställs Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och Europeiska ombudsmannen. |
| --- | --- |

22.

Kommittén ställer sig därför positiv till att kommissionens förslag innebär att ESM införlivas i unionens primärrätt och utan att detta påverkar medlemsstaterna utanför euroområdet görs ansvarig inför Europaparlamentet och åläggs att offentliggöra årliga rapporter och räkenskaper samt att följa regler för tillgång till handlingar samt underställs Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och Europeiska ombudsmannen.

| 23. | ReK stöder också kommissionens förslag om att viktiga beslut om bland annat beviljande av finansiellt stöd ska fattas med viktad majoritet på 85 % enligt det kapital som ställts till förfogande, och inte längre med enhällighet, vilket bör underlätta beslutsfattandet. |
| --- | --- |

23.

ReK stöder också kommissionens förslag om att viktiga beslut om bland annat beviljande av finansiellt stöd ska fattas med viktad majoritet på 85 % enligt det kapital som ställts till förfogande, och inte längre med enhällighet, vilket bör underlätta beslutsfattandet.

| 24. | Kommittén stöder även användningen av Europeiska valutafonden som en säkerhetsmekanism för den gemensamma resolutionsfonden (SRF), som är en viktig del av bankunionen, om resurserna inte räcker till för att underlätta en ordnad resolution av stora banker i svårigheter. |
| --- | --- |

24.

Kommittén stöder även användningen av Europeiska valutafonden som en säkerhetsmekanism för den gemensamma resolutionsfonden (SRF), som är en viktig del av bankunionen, om resurserna inte räcker till för att underlätta en ordnad resolution av stora banker i svårigheter.

| 25. | Vi föreslår dock att namnet på fonden ändras för att göra det mer förståeligt och tydligt för medborgarna. I enlighet med artikel 127 i EUF-fördraget fastställs och genomförs penningpolitiken av Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna inom Europeiska centralbankssystemet (ECBS). Eftersom den fond som föreslås i förordningen i fråga inte skulle delta i detta system bör dess namn inte innehålla termen ”valuta”. Vi anser att benämningen ”Europeiska räddningsfonden” eller ”Europeiska stabiliseringsfonden” skulle vara lämpligare. |
| --- | --- |

25.

Vi föreslår dock att namnet på fonden ändras för att göra det mer förståeligt och tydligt för medborgarna. I enlighet med artikel 127 i EUF-fördraget fastställs och genomförs penningpolitiken av Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna inom Europeiska centralbankssystemet (ECBS). Eftersom den fond som föreslås i förordningen i fråga inte skulle delta i detta system bör dess namn inte innehålla termen ”valuta”. Vi anser att benämningen ”Europeiska räddningsfonden” eller ”Europeiska stabiliseringsfonden” skulle vara lämpligare.

Meddelande: En europeisk ekonomi- och finansminister

Meddelande: En europeisk ekonomi- och finansminister

| 26. | Vi välkomnar kommissionens meddelande om en europeisk ekonomi- och finansminister som skulle vara både vice ordförande för kommissionen och ordförande för Eurogruppen och därmed skulle ha en dubbel legitimitet och förkroppsliga ett större demokratiskt ansvar och en större tydlighet i styrningen av EMU. Villkoren för utövandet av denna befattning bör dock preciseras, så att den inte leder till en ökad centralisering av beslutsfattandet på budgetområdet. |
| --- | --- |

26.

Vi välkomnar kommissionens meddelande om en europeisk ekonomi- och finansminister som skulle vara både vice ordförande för kommissionen och ordförande för Eurogruppen och därmed skulle ha en dubbel legitimitet och förkroppsliga ett större demokratiskt ansvar och en större tydlighet i styrningen av EMU. Villkoren för utövandet av denna befattning bör dock preciseras, så att den inte leder till en ökad centralisering av beslutsfattandet på budgetområdet.

| 27. | Vi upprepar vårt stöd för en sammanslagning av funktionerna för Eurogruppens ordförande och kommissionsledamoten med ansvar för ekonomiska och monetära frågor, som syftar till att euroområdets allmänna intresse ska företrädas inom Eurogruppen och att denna ska göras ansvarig inför Europaparlamentet, vilket för närvarande inte är fallet. |
| --- | --- |

27.

Vi upprepar vårt stöd för en sammanslagning av funktionerna för Eurogruppens ordförande och kommissionsledamoten med ansvar för ekonomiska och monetära frågor, som syftar till att euroområdets allmänna intresse ska företrädas inom Eurogruppen och att denna ska göras ansvarig inför Europaparlamentet, vilket för närvarande inte är fallet.

| 28. | ReK konstaterar att de kombinerade rättsliga grunderna i artikel 2 i protokoll nr 14 om Eurogruppen och artikel 17 i EU-fördraget skulle kunna tillämpas vid valet av den europeiska ekonomi- och finansministern. |
| --- | --- |

28.

ReK konstaterar att de kombinerade rättsliga grunderna i artikel 2 i protokoll nr 14 om Eurogruppen och artikel 17 i EU-fördraget skulle kunna tillämpas vid valet av den europeiska ekonomi- och finansministern.

| 29. | Vi anser dock att detta måste åtföljas av en genomgripande reform av själva Eurogruppen, vars status måste bli mer formaliserad och som till exempel bör offentliggöra detaljerade protokoll, så att viktiga beslut vid dessa möten fattas på ett transparent sätt. |
| --- | --- |

29.

Vi anser dock att detta måste åtföljas av en genomgripande reform av själva Eurogruppen, vars status måste bli mer formaliserad och som till exempel bör offentliggöra detaljerade protokoll, så att viktiga beslut vid dessa möten fattas på ett transparent sätt.

| 30. | Kommittén framhåller på nytt sin övertygelse att EMU:s demokratiska underskott bara kan lösas om Europas medborgare är övertygade om att EMU också stöder principen om sociala framsteg och att sysselsättning, löneutveckling och sociala normer inte betraktas som underordnade i förhållande till makroekonomiska och budgetmässiga hänsyn. |
| --- | --- |

30.

Kommittén framhåller på nytt sin övertygelse att EMU:s demokratiska underskott bara kan lösas om Europas medborgare är övertygade om att EMU också stöder principen om sociala framsteg och att sysselsättning, löneutveckling och sociala normer inte betraktas som underordnade i förhållande till makroekonomiska och budgetmässiga hänsyn.

| 31. | Fördjupningen av EMU och samordningen av finanspolitiken är oerhört viktig, framför allt genom att man genomför Bank- och kapitalmarknadsunionen och EMF. Samtidigt måste man vara lyhörd inför det politiska läget och den allmänna opinionen. |
| --- | --- |

31.

Fördjupningen av EMU och samordningen av finanspolitiken är oerhört viktig, framför allt genom att man genomför Bank- och kapitalmarknadsunionen och EMF. Samtidigt måste man vara lyhörd inför det politiska läget och den allmänna opinionen.

Bryssel den 5 juli 2018.

Karl-Heinz LAMBERTZ

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  ReK:s yttrande om ”Diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union fram till 2025”. Antaget den 30 november 2017. Föredragande: Christophe Rouillon (FR–PES): http://webapi.cor.europa.eu/documentsanonymous/cor-2017-03197-00-01-ac-tra-sv.doc

1

(2)  ReK:s resolution om ”Ändring av förordningen om gemensamma bestämmelser för de europeiska struktur- och investeringsfonderna till stöd för strukturreformer”. Antagen den 1 februari 2018: http://webapi.cor.europa.eu/documentsanonymous/cor-2017-06173-00-00-ac-tra-sv.doc.

2

(3)  ReK:s yttrande om ”Det ändrade stödprogrammet för strukturreformer och nya budgetinstrument för euroområdet”. Föredragande: Olga Zrihen (BE–PES). Antaget den 22 mars 2018. http://webapi.cor.europa.eu/documentsanonymous/cor-2018-00502-00-00-ac-tra-sv.docx

3

(4)  ReK:s yttrande om ”Förbättra styrningen av den europeiska planeringsterminen: en uppförandekod för de lokala och regionala myndigheternas deltagande”. Föredragande: Rob Jonkman (NL–ECR). Antaget den 11 maj 2017. EUT C 306, 15.9.2017, s. 24.

4

(5)  Se punkt 22 i ReK:s yttrande av den 30 november 2017 om ”Diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union fram till 2025”.

5

(6)  Eurostat: General government gross fixed capital formation. Kod: tec00022. Preliminära uppgifter för 2016. http://ec.europa.eu/eurostat/tgm/refreshTableAction.do?tab=table&plugin=1&pcode=tec00022&language=en.

6

(7)  Europeiska kommissionen, Sjunde lägesrapporten om ekonomisk, social och territoriell sammanhållning. September 2017, s. 168 http://ec.europa.eu/regional_policy/en/information/cohesion-report/

7

(8)  Meddelande från kommissionen: Att på bästa sätt utnyttja flexibiliteten inom stabilitets- och tillväxtpaktens befintliga regler. 13 januari 2015. Referens: COM(2015) 12: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0012&from=SV

8

(9)  ReK:s yttrande om ”Att på bästa sätt utnyttja flexibiliteten inom stabilitets- och tillväxtpaktens befintliga regler”. Antaget den 9 juli 2015. Föredragande: Olga Zrihen (BE–PES). EUT C 313, 22.9.2015, s. 22.

9

(10)  COM(2018) 335 final.

10

(11)  ReK:s yttrande om ”Främjande av kvaliteten på de offentliga utgifterna i frågor som omfattas av EU-åtgärder”. Antaget den 3 december 2014. Föredragande: Catiuscia Marini (IT–PES) EUT C 19, 21.1.2015, s. 4.

11

---

| 25.10.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 387/37 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 387/37

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Paketet om offentlig upphandling

(2018/C 387/07)

| Föredragande: | Adrian Ovidiu TEBAN (RO–EPP), borgmästare, Cugir |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Effektiv offentlig upphandling i och för EU,
  COM(2017) 572 final
  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Främja investeringar genom en frivillig förhandsbedömning av upphandlingsaspekterna av stora infrastrukturprojekt,
  COM(2017) 573 final
  Kommissionens rekommendation om professionalisering av den offentliga upphandlingen: Skapa en struktur för professionalisering av den offentliga upphandlingen,
  C(2017) 6654 final |

Föredragande:

Adrian Ovidiu TEBAN (RO–EPP), borgmästare, Cugir

Referensdokument:

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Effektiv offentlig upphandling i och för EU,

COM(2017) 572 final

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Främja investeringar genom en frivillig förhandsbedömning av upphandlingsaspekterna av stora infrastrukturprojekt,

COM(2017) 573 final

Kommissionens rekommendation om professionalisering av den offentliga upphandlingen: Skapa en struktur för professionalisering av den offentliga upphandlingen,

C(2017) 6654 final

I.   ALLMÄNNA ANMÄRKNINGAR

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| 1. | ReK noterar att många medlemsstater nyligen har införlivat direktiven från 2014 om offentlig upphandling, och myndigheterna och de ekonomiska aktörerna håller fortfarande på att anpassa sig till dem genom utbildnings- och rådgivningsprocesser. Kommittén konstaterar emellertid att ytterligare framsteg behöver göras i fråga om digital offentlig upphandling. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kommittén uppmanar kommissionen att inom tre år från dagen för införlivandet i alla medlemsstater genomföra en grundlig bedömning av hur EU:s regler för offentlig upphandling har införlivats i den nationella lagstiftningen och hur de tillämpas, och rekommenderar en flernivåstrategi. Bedömningen av tillämpningen av reglerna bör fokusera på hur de genomförs på lokal och regional nivå, med tanke på de lokala och regionala myndigheternas betydelse inom den offentliga upphandlingen som centrala partner i genomförandefasen, och på i vilken grad de nya reglerna har förenklat eller komplicerat regleringen på detta område genom ett korrekt införlivande av direktiven, underlättat de små och medelstora företagens tillträde till upphandlingar, minskat byråkratiska hinder och ökat användningen av strategisk upphandling. Man bör också bedöma huruvida, och i vilken grad, de har bidragit till att effektivisera de offentliga utgifterna samt till att öka sysselsättningen. Som en uppföljning av diskussionerna i arbetsgruppen för subsidiaritet är ReK redo att samarbeta med övriga EU-institutioner för att ge bättre feedback om genomförandet av EU-politiken på lokal och regional nivå i syfte att få EU:s lagstiftning att fungera bättre för medborgarna. |
| --- | --- |

2.

| 3. | ReK anser att strategisk upphandling, som infördes genom 2014 års reform, gör förfarandena för offentlig upphandling mer komplexa och att de som ansvarar för den offentliga upphandlingen skulle kunna behöva fortbildning för att undvika osäkerhet kring lagligheten i att lägga till ytterligare kriterier i syfte att främja mål som rör innovation, sociala aspekter och miljö. Alla nya initiativ från kommissionen avseende offentlig upphandling bör utvärderas noga för att ta hänsyn till lokala förhållanden och säkerställa att de inte leder till ökade administrativa bördor för de upphandlande myndigheterna. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Kommittén beklagar att reglerna om statligt stöd liksom EU:s regler om räkenskaper, såsom regelverket ENS 2010, och kommissionens praxis i praktiken utgör en påtryckning för att använda offentlig upphandling som ett ”enklare” sätt att följa EU:s konkurrensregler och undvika utmaningar i samband med ”överkompensation”. Medlemsstaternas frihet att organisera sina offentliga tjänster, särskilt på det sociala området, blir därmed begränsad och oförenlig med bestämmelserna i artikel 14 i EUF-fördraget. Vi erinrar dessutom om att det i fråga om statligt stöd inte finns någon motsvarighet till det så kallade ”in-house-undantag” som föreskrivs i reglerna om offentlig upphandling, vilket leder till ytterligare påfrestningar, osäkerhet, snedvriden förvaltning och, i slutändan, ett sämre budgetgenomförande. |
| --- | --- |

4.

| 5. | ReK uttrycker sin oro över att det i dokumentet Quality of Public Administration: A Toolbox for Practitioners (2017 års utgåva) (1), som utarbetats av kommissionen, framstår som om offentliga förvaltningar mer eller mindre är
  skyldiga
  att delta i strategisk upphandling för att uppnå bättre samhälleliga resultat, bl.a. vad gäller hållbarhet och innovation, och att det ingår i de offentliga förvaltningarnas uppdrag att interagera med uppdragstagarna. |
| --- | --- |

5.

| 6. | I detta avseende vill kommittén påpeka att det beaktande av miljömässiga, sociala och innovationsrelaterade kriterier som följer av 2014 års reform bör överlåtas till de berörda offentliga myndigheterna i enlighet med principen om lokalt självstyre vid organisationen av offentliga tjänster, samt att man bland annat bör fästa vikt vid lämplighetskriterier och en balanserad konsekvensanalys avseende kostnader och resultaten av investeringar. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Kommittén betonar att europeiska myndigheter, genom att använda sin köpkraft i syfte att välja miljövänliga varor, tjänster och entreprenadarbeten, kan bidra på ett väsentligt sätt till hållbar konsumtion och produktion, en mer resurssnål ekonomi och således till genomförandet av målen för hållbar utveckling, tack vare det frivilliga instrumentet för miljöanpassad offentlig upphandling. Kommittén välkomnar i detta avseende kommissionens faktablad om offentlig upphandling för en cirkulär ekonomi (2), som offentliggjordes i oktober 2017. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Kommittén betonar att offentliga myndigheters rätt att direkt tillhandahålla och organisera sina tjänster antogs, och att begreppen ”in-house” och ”samarbete mellan offentliga myndigheter” definierades, genom 2014 års reform. Den offentliga upphandlingen är således endast ett bland många möjliga sätt att tillhandahålla offentliga tjänster, och får inte avgöra förvaltningsformen. |
| --- | --- |

8.

| 9. | ReK uppmanar kommissionen att snabbt slutföra projektet rörande innovationsvänliga offentliga upphandlingsförfaranden och handledningen för socialt ansvarsfull offentlig upphandling, i syfte att underlätta genomförandet av tillhörande rättsliga bestämmelser i medlemsstaterna och i synnerhet användningen av kriteriet om det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet som första tilldelningskriterium. Kommittén uppmanar i detta avseende kommissionen att klargöra att detta inte motsvarar lägsta pris. |
| --- | --- |

9.

II.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

Beträffande meddelandet om Effektiv offentlig upphandling i och för EU

| 10. | ReK stöder idén om att en effektiv styrning av den offentliga upphandlingen är en integrerad del av den offentliga förvaltningens kvalitet i hela EU, eftersom det handlar om en verkligt övergripande styrningsfunktion som, i praktiken, rör alla offentliga organ, från federala ministerier till lokala offentliga tjänster (3), och den offentliga upphandlingen bör i detta syfte integreras i EU:s agenda för bättre lagstiftning. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Kommittén konstaterar att paketet diskuteras innan tidsfristerna för ett successivt införande av de nya upphandlingsreglerna för användning av digitala verktyg löper ut i oktober 2018. Det återstår därför att se om de nya reglerna för e-upphandling kommer att leda till att de avsedda målen uppnås och huruvida ytterligare justeringar av reglerna kommer att krävas. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Kommittén anser att den nuvarande lagstiftningen om offentlig upphandling lägger så stark tonvikt vid upphandlingens öppenhet och strategiska användning att det riskerar att undergräva förfarandenas effektivitet. Detta är skälet till att i synnerhet mindre lokala och regionala myndigheter har mycket svårt att hantera offentlig upphandling, eftersom de är rädda att begå procedurfel eller ställer sig motvilliga till förändringen av de traditionella mönstren för offentlig upphandling eller till utvecklingen av en innovativ offentlig upphandling, och därför bör standardiserade upphandlingsdokument tas fram. |
| --- | --- |

12.

| 13. | De komplicerade förfarandena och bristen på standardiserade dokument har lett till att de administrativa kostnaderna för offentlig upphandling har ökat, för såväl köpare som säljare, och den relativa lätthet med vilken beslut om upphandling kan överklagas har lett till ett stort antal rättsfall och ett flertal tvister. Lagstiftningen i medlemsstaterna får, med hänsyn till direktivens syfte, inte leda till att regleringen blir mer komplex eller till att den breddas linjärt under tröskelvärdena, såsom har skett i vissa av dem. Det ökande antal rättsliga åtgärder som inleds av anbudsgivare med hänvisning till rättsmedelsdirektivet visar att kommissionen och medlemsstaterna måste vidta beslutsamma åtgärder för att hindra anbudsgivare från att missbruka sina rättigheter enligt detta direktiv. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Vi konstaterar också att innovationsupphandling leder till ytterligare problem när det gäller styrning och samstämmighet i fråga om den offentliga upphandlingens primära mål och dess mål som innovationspolitiskt instrument. Innovationsupphandling innebär också att det finns ett behov av större teoretisk, operativ och administrativ kompetens samt standardiserade dokument för att hantera de multilaterala förhandlingar som de komplicerade projekten medför. |
| --- | --- |

14.

| 15. | I detta sammanhang noterar vi att ReK:s analyser av den europeiska planeringsterminen visar att offentlig upphandling ofta är ett hinder för investeringar (4). ReK:s studie om hinder för investeringar på lokal och regional nivå visar att reglerna om offentlig upphandling har varit en stor utmaning för städer och regioner på investeringsområdet, särskilt på grund av komplexiteten, de konkreta bestämmelsernas mångfald och den offentliga upphandlingens ineffektivitet, den alltför stora tidsåtgången och osäkerheten kring de rättsliga förfarandena (5). |
| --- | --- |

15.

| 16. | Påståendet i meddelandet om att kontrakten fortfarande tilldelas utifrån lägsta pris i 55 % av upphandlingsförfarandena är missvisande, eftersom 2014 års reform avsevärt har ökat möjligheten att ta hänsyn till strategiska kriterier i upphandlingen och eftersom den nya rättsliga ramen införlivades i nationell lagstiftning först 2016, vilket innebär att det ännu inte har varit möjligt att genomföra en fullständig utvärdering av dess inverkan. Vi vill tillägga att tilldelningen av ett kontrakt enbart på grundval av lägsta pris inte innebär att inte också de sociala eller miljömässiga målen har beaktats i ett givet upphandlingsförfarande: specifikationerna i det specifika förfarandet kan i praktiken också innehålla strategiska kriterier, t.ex. genom att man fullt ut beaktar vissa kriterier som avser miljö och energi. I sådana fall kommer kontraktet att ha tilldelats på grundval av det lägsta priset, samtidigt som alla strategiska kriterier beaktas fullt ut i enlighet med EU:s regler. |
| --- | --- |

16.

| 17. | I detta sammanhang hänvisar vi till en studie som beställts av GD Inre marknaden, industri, entreprenörskap samt små och medelstora företag om strategisk användning av offentlig upphandling för att främja miljöfrågor, sociala frågor och innovationsrelaterade frågor (6), där det betonas att de lokala och regionala myndigheterna tillämpar ett antal strategiska upphandlingsförfaranden, t.ex. i Spanien, och att de används av offentligrättsliga organ, t.ex. sjukhus, universitet och skolor. |
| --- | --- |

17.

| 18. | När de nya direktiven om offentlig upphandling antogs lyftes främjandet av små och medelstora företag fram som en av de fem viktigaste punkterna i reformen av offentlig upphandling. Den studie som vinnarna av ReK:s utmärkelse ”Europeiska entreprenörsregioner” genomförde 2016 visar dock att förenklingen ännu inte är tillräcklig för att öka de små och medelstora företagens tillträde till offentliga kontrakt (7). Offentlig upphandling är mycket viktigt för små och medelstora företag, och deras intressen bör stå i centrum för politiken för offentlig upphandling och genomförandet av denna. |
| --- | --- |

18.

| 19. | När det gäller upphandling över gränserna understryker vi att kommissionen i sitt meddelande med titeln ”Att stärka tillväxt och sammanhållning i EU:s gränsområden” (8), som antogs den 20 september 2017, visar att huvudorsaken till många av svårigheterna vid gränsen är att reglerna skiljer sig åt mellan de olika nationella rättsliga och administrativa systemen. De normer som fastställs i unionens lagstiftning tillämpas ofta med olika grad av stränghet i de olika medlemsstaterna. När två olika system möts längs de inre gränserna kan det följaktligen uppstå komplikationer – och ibland rättslig osäkerhet – som ger upphov till ytterligare kostnader. |
| --- | --- |

19.

| 20. | ReK upprepar därför sin fasta övertygelse om att kommissionen i detta skede främst måste vara inriktad på tillämpningen av 2014 års direktiv, eftersom medlemsstaterna, även om det finns en europeisk rättslig ram, har ett visst mått av flexibilitet och handlingsfrihet i hur de införlivar EU-lagstiftningen i sina nationella system och detta skulle t.ex. kunna begränsa små och medelstora företags tillträde till offentliga kontrakt eller förhindra gränsöverskridande upphandlingar. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Kommittén anser att initiativet om ”Ökad öppenhet, integritet och bättre data” och särskilt det närliggande initiativet ”Främja upprättandet av offentligt tillgängliga kontraktregister” är viktiga. Icke desto mindre bör kommissionen hjälpa de offentliga myndigheterna, inte bara genom att sprida praktiska exempel och bästa praxis utan framför allt genom att anta standardiserade dokument, formulär och mallar, såsom man redan har gjort i samband med antagandet av det europeiska enhetliga upphandlingsdokumentet, som bidrar till att kraven på öppenhet efterlevs, dock utan att underlätta otillåten samverkan genom att sprida information utöver de lagstadgade kraven. |
| --- | --- |

21.

| 22. | ReK stöder likaså kommissionens närliggande initiativ ”Ge riktlinjer för praktisk tillämpning av nya integritetsbestämmelser och för kriterier för uteslutning på grund av otillåten samverkan. Upprätta en databas över oriktigheter” som ett steg i rätt riktning, och anser att regeringarna bör prioritera att öka den allmänna medvetenheten hos tjänstemän som är verksamma inom offentlig upphandling genom att erbjuda dem anpassad fortbildning och utrusta dem med verktyg för att förhindra, upptäcka och bekämpa brott som begås företag, såsom korruption, otillåten samverkan och penningtvätt. |
| --- | --- |

22.

| 23. | Kommittén anser att kommissionens förslag om att, som en del av ansträngningarna att forma ett brett partnerskap på grundval av samarbete, anordna frivilliga strukturerade dialoger om offentlig upphandling, som i förekommande fall skulle behöva anpassas fullt ut till den europeiska planeringsterminen, är ett steg i rätt riktning, men på vissa villkor. Eftersom det förväntas att de partner som deltar i partnerskapet gör frivilliga åtaganden, bör det redan från första början klargöras att dessa partner måste ges legitimitet. Direktiven om offentlig upphandling från 2014 har samtidigt gett de lokala myndigheterna frihet att besluta om vilka hänsyn som ska tas till miljömässiga, sociala och innovationsrelaterade kriterier och detta måste upprätthållas, och det måste även säkerställas att arbetsmarknadens parter företräds på ett lämpligt sätt i detta partnerskap. |
| --- | --- |

23.

| 24. | ReK konstaterar att, såsom kommissionen har påpekat, myndigheterna på alla nivåer och intressenterna är bäst lämpade att bestämma innehållet i och nivån på sina åtaganden. Det är dock oklart huruvida de lokala och regionala myndigheterna kommer att involveras, så som de borde, i de föreslagna strukturerade dialogerna eller om Europaparlamentet och rådet kommer att vara kommissionens enda partner i detta arbete. |
| --- | --- |

24.

Beträffande kommissionens rekommendation om professionalisering av den offentliga upphandlingen

| 25. | ReK välkomnar kommissionens rekommendation, eftersom det förväntas att de offentliga förvaltningarna kommer att göra den offentliga upphandlingen mer effektiv och tillgänglig och att de kommer att utnyttja den för att stimulera innovation och digitalisering. Vi uppmanar medlemsstaterna att sträva efter en snabb digital omvandling av förfaranden och ett införande av e-processer för alla viktiga skeden, det vill säga från meddelande om upphandling, upphandlingsåtkomst och inlämning till utvärdering, kontraktstilldelning, beställning, fakturering och betalning. |
| --- | --- |

25.

| 26. | Kommittén anser att regleringen, kommissionens initiativ på detta område och den administrativa börda som dessa leder till för offentliga myndigheter bör stå i proportion till den andel som den offentliga upphandling som överskrider EU:s tröskelvärden utgör av all offentlig upphandling i alla medlemsstater, inklusive offentlig upphandling som ligger under EU:s tröskelvärden. Dessutom bör kommissionen vara uppmärksam på att säkerställa denna proportionalitet. |
| --- | --- |

26.

| 27. | Kommittén motsätter sig varje form av bindande riktlinjer för fortbildning och utbildning av administrativ personal, eftersom dessa regler skulle kunna inkräkta på medlemsstaternas, regionernas och de lokala myndigheternas suveränitet, när det gäller de berörda förvaltningarnas organisation. |
| --- | --- |

27.

| 28. | Vi hänvisar till arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om mervärdet av förhandsvillkor i de europeiska struktur- och investeringsfonderna, som offentliggjordes den 31 mars 2017 (9), där det anges att förhandsvillkoren har bidragit till införlivandet och tillämpningen av EU:s lagstiftning på området, till att undanröja hinder för investeringar i EU och till att uppnå EU:s politiska mål samt att de har gett impulser till politiska reformer och utarbetande av relevanta landsspecifika rekommendationer. |
| --- | --- |

28.

| 29. | Dessa initiativ från kommissionen är avgörande för ett framgångsrikt genomförande av EU:s regelverk på området offentlig upphandling, men effektiviteten i alla dessa instrument och initiativ bör utvärderas i detalj, deras synergieffekter och komplementaritet lyftas fram och de kompletterande åtgärderna till fullo motiveras, för att undvika onödiga administrativa bördor för de lokala och regionala myndigheterna. |
| --- | --- |

29.

| 30. | ReK beklagar att det inte i tillräcklig utsträckning nämns att det, inom ramen för den övergripande politiska strategin och politiken för att främja en social och miljövänlig upphandling och för att mer allmänt säkerställa att de offentliga medlen används korrekt, bör ske en professionalisering. Vi anser att professionaliseringen av upphandlarna inte bör anses vara skild från god samhällsstyrning/professionalisering i allmänhet vid utnyttjande och tillhandahållande av adekvata lokala tjänster. |
| --- | --- |

30.

| 31. | På samma sätt betonar vi att det, vad gäller offentliga tjänster, i många fall skulle vara bättre att behålla interna tjänster eller att använda alternativ till offentlig upphandling. |
| --- | --- |

31.

| 32. | Kommittén välkomnar att kommissionens förslag av den 7 juni 2018 till en förordning om inrättande av programmet för den inre marknaden fastställer möjligheten att ”stödja åtgärder för att säkerställa en mer utbredd användning av strategisk offentlig upphandling, professionalisering av offentliga upphandlare, förbättrad tillgång till offentlig upphandling för små och medelstora företag, ökad öppenhet, integritet och bättre data, stimulering av upphandlingens digitalisering och främjande av gemensamma upphandlingar, via stärkt samarbete med medlemsstaterna, förbättrad insamling av uppgifter och analys av data inklusive framtagning av specialiserade it-verktyg, stöd till utbyte av erfarenheter och god praxis, givande av vägledning, ingående av förmånliga handelsavtal och stärkt samarbete mellan nationella myndigheter samt lansering av pilotprojekt” (10). |
| --- | --- |

32.

| 33. | Det behövs mer vägledning om e-formulär och förfaranden för e-upphandling för att undvika att nationella strategier strider mot EU:s strategi och att lokala och regionala myndigheter blir osäkra på när och hur olika formulär och förfaranden ska användas. Kommittén framhåller den positiva roll som kunskapscentrum kan spela när det gäller att främja ett korrekt genomförande och en korrekt tolkning av EU-lagstiftningen genom kostnadsfri information och rådgivning till lokala och regionala myndigheter och deras sammanslutningar. |
| --- | --- |

33.

| 34. | Kommittén delar Housing Europes uppfattning, nämligen att utarbetandet av en europeisk katalog över lösningar, som tar sig uttryck i standardiserade dokument, avseende förslag på allt från tekniska lösningar för att uppfylla klimat- och energirelaterade krav till innovativa lösningar på sociala utmaningar, är mycket viktigt för professionaliseringen och innovationen inom den offentliga upphandlingen. Denna alleuropeiska katalog, utarbetad under ledning av kommissionens generaldirektorat för inre marknaden, industri, entreprenörskap samt små och medelstora företag (GD GROW), bör bygga på sakkunskap och praxis som sammanställs av de europeiska sammanslutningarna. Den skulle möjliggöra en standardisering av förfarandena och leda till en minskning av antalet rättsliga åtgärder. (11) |
| --- | --- |

34.

Beträffande meddelandet ”Främja investeringar genom en frivillig förhandsbedömning av upphandlingsaspekterna av stora infrastrukturprojekt”

| 35. | ReK är nöjd med förhandsmekanismens frivilliga karaktär och anser att den kommer att bli särskilt viktig för koncessioner, som – för första gången – omfattas av ett harmoniserat EU-system. |
| --- | --- |

35.

| 36. | Vi är också övertygade om att förhandsmekanismen kommer att spela en viktig roll för att minska risken för förseningar och kostnadsöverskridanden, som orsakas av svårigheter i upphandlingsprocessen för storskaliga gränsöverskridande projekt. |
| --- | --- |

36.

| 37. | Kommittén uppmanar kommissionen att, när den offentliggör information på webbplatsen för förhandsmekanismen och gör uppgifter tillgängliga genom anmälningsmekanismen och mekanismen för informationsutbyte, säkerställa skyddet för affärshemligheter och sekretessen för sådan information som berörda leverantörer skulle kunna använda för att snedvrida konkurrensen. |
| --- | --- |

37.

| 38. | Man skulle ha förväntat sig större tydlighet i fråga om kommissionens svar på förfrågningar via helpdesken, som borde vara medveten om svarens konsekvenser, och om anmälningsmekanismen när det gäller eventuella senare rättsliga åtgärder i samband med offentlig upphandling. Vi uppmanar kommissionen att klargöra hur man genom förhandsmekanismen skulle kunna hantera några av de problem som orsakas av ökningen av antalet rättsliga åtgärder som vidtagits med hänvisning till rättsmedelsdirektivet. |
| --- | --- |

38.

Bryssel den 5 juli 2018.

Karl-Heinz LAMBERTZ

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  Kan hämtas här.

1

(2)  http://ec.europa.eu/environment/gpp/pubs_en.htm

2

(3)  Kommissionen, 2015 – Quality of Public Administration – A Toolbox for Practitioners. 2017 års utgåva, kan hämtas här.

3

Quality of Public Administration – A Toolbox for Practitioners

(4)  Europeiska regionkommittén, 2017 European Semester. ReK, Territorial Analysis of the Country Reports and accompanying Communication, rapport från styrgruppen för övervakningsplattformen för Europa 2020-strategin, kan hämtas här.

4

2017 European Semester

Territorial Analysis of the Country Reports and accompanying Communication,

(5)  Europeiska regionkommittén, Obstacles to investments at local and regional level, studie, 2016, kan hämtas här.

5

Obstacles to investments at local and regional level

(6)  Strategic use of public procurement in promoting green, social and innovation policies, studie beställd av GD Inre marknaden, industri, entreprenörskap samt små och medelstora företag, offentliggjord den 15 juni 2016, kan hämtas här.

6

Strategic use of public procurement in promoting green, social and innovation policies

(7)  Europeiska regionkommittén, Report on the Survey of EER Regions: How to make life easier for SMEs?, 2016, Bryssel, s. 4–5.

7

Report on the Survey of EER Regions: How to make life easier for SMEs?

(8)  Kan hämtas här.

8

(9)  Kan hämtas här. Kompletterande information kan hämtas här.

9

(10)  COM(2018) 441 final.

10

(11)  Offentliggjort här.

11

---

| 25.10.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 387/42 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 387/42

---

Förberedande yttrande från Europeiska regionkommittén – Klimatstyrning efter 2020 – ett europeiskt och globalt perspektiv – ett bidrag till UNFCCC COP24

(2018/C 387/08)

| Föredragande: | Andrew Varah COOPER (UK–EA), ledamot, Kirklees Council |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Förberedande yttrande |

Föredragande:

Andrew Varah COOPER (UK–EA), ledamot, Kirklees Council

Referensdokument:

Förberedande yttrande

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Europeisk styrning för att uppnå målen för klimatförändringar och energi senast 2030

| 1. | Kommittén betonar de lokala och regionala myndigheternas viktiga roll när det gäller att ge strategisk vägledning på den nivå som ligger närmast medborgarna, styra den decentraliserade produktionen av energi genom egenförbrukning, distribuerad produktion och intelligenta nät, främja adekvata investeringsvillkor samt koppla samman energi- och klimatpolitiken med bostadspolitiken, politiken mot energifattigdom, politiken för transporter och hållbar rörlighet, politiken för ekonomisk utveckling samt politiken på områdena markanvändning och fysisk planering. Lokala och regionala myndigheter har också en stark samhällsledande roll och kan fungera som förespråkare för klimatåtgärder i sina lokalsamhällen, till företag och till ett bredare civilsamhälle genom att stärka de enskilda konsumenternas delaktighet och se till att de ställer sig bakom energipolitiken. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kommittén betonar att målen för en motståndskraftig energiunion med en ambitiös klimatpolitik kan uppnås bäst genom samordnade åtgärder på unionsnivå, nationell, regional och lokal nivå, och genom främjande av forskning, informationsinsatser, lokala energieffektiva lösningar och försörjningssystem, och att detta är nödvändigt för att få EU samt dess medlemsstater och deras lokala och regionala myndigheter att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

2.

| 3. | ReK noterar att de nya målen på 32 % förnybar energi i EU:s energimix, energieffektivitetsmålet på 32,5 % och förordningen om styrning av energiunionen är ett steg i riktning mot Europas hållbara energiomställning och ökat deltagande av lokala och regionala myndigheter. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Kommittén upprepar att medlemsstaterna uttryckligen bör ta hänsyn till de åtaganden som gjorts på lokal och regional nivå och de resultat som uppnåtts inom ramen för initiativ som t.ex. borgmästaravtalet. Medlemsstaterna bör också utveckla förfaranden för att ta till sig bidrag från alla relevanta offentliga och administrativa nivåer inom sina integrerade nationella energi- och klimatplaner. De bör också låta lokala och regionala myndigheter delta i planering och övervakning enligt sina respektive planer, i enlighet med de konstitutionella och politiska bestämmelserna i varje medlemsstat (1). |
| --- | --- |

4.

| 5. | Kommittén upprepar sin uppmaning till medlemsstaterna och Europeiska kommissionen att snabbt gå vidare till inrättandet av en permanent plattform för energidialog på flera nivåer för att stödja aktivt engagemang från lokala och regionala myndigheter, civilsamhällets organisationer, näringslivet och andra berörda aktörer i hanteringen av energiövergången (2). |
| --- | --- |

5.

| 6. | Mot bakgrund av kommissionens förslag att 25 % av EU:s utgifter ska gå till klimatåtgärder i alla EU:s program för perioden 2021–2027, vilket utgör en god utgångspunkt, anser kommittén att den fleråriga budgetramen efter 2020 bör utformas för att bättre uppnå EU:s energi- och klimatmål, särskilt när det gäller minskning av utsläppen av växthusgaser, energieffektivitet, ren rörlighet, produktion av förnybar energi och genom kolsänkor. ReK anser att lämplig lättillgänglig EU-finansiering bör ställas till förfogande för program och projekt som uppfyller dessa mål i enlighet med medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatplaner mot bakgrund av de långsiktiga målen i Parisavtalet. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Kommittén anser att rättsliga och administrativa hinder bör undanröjas och att förenklade förfaranden för lagring och självförbrukning av och handel med el, inom ramen för EU:s regelverk för förnybar energi och utformningen av elmarknaden, bör fastställas för att lokala och regionala marknadsaktörer, t.ex. energisamhällen, ska få full tillgång till marknaden. Vid utformningen av stödsystem för förnybar energi ska medlemsstaterna samarbeta med de lokala och regionala myndigheterna och ta hänsyn till särdrag hos lokala och regionala energisamhällen som satsar på förnybar energi för att de ska kunna fungera i energisystemet och för att underlätta deras marknadsintegration. |
| --- | --- |

7.

De lokala och regionala insatsernas relevans för genomförandet av Parisavtalet

| 8. | ReK påminner om att man i Parisavtalet erkänner den viktiga roll som flernivåstyre spelar i klimatpolitiken och behovet av att samarbeta med regioner, städer och aktörer som inte är avtalsparter. |
| --- | --- |

8.

| 9. | De lokala och regionala myndigheterna är den förvaltningsnivå som befinner sig närmast medborgarna, och många beslut inom politikområden som omfattas av Parisavtalet fattas av dessa myndigheter. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Deras inverkan när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser hänger till stor del samman med deras förmåga och vilja att genomföra relevanta åtgärder. ReK anser därför att de lokala och regionala myndigheterna måste göras delaktiga och samordnas noga i arbetet med att omsätta politiska åtaganden i offentlig politik, investeringar och genomförandeåtgärder. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Samtidigt som det är beklagligt att Förenta staterna meddelat att landet tänker dra sig ur Parisavtalet har detta skapat nya incitament för lokala och regionala myndigheter i EU, Förenta staterna och på andra håll att agera för att hantera de globala klimatutmaningarna och sålunda visa medborgarnas och deras närmaste myndighetsnivås engagemang. Kommittén är redo att förstärka sitt partnerskap med den amerikanska borgmästarkonferensen och att samarbeta globalt med sammanslutningar av städer och regioner när det gäller klimatåtgärder. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Kommittén är övertygad om att lokalt och regionalt valda representanter och deras myndigheter och nätverk, i samarbete med berörda näringslivsaktörer och det civila samhället, kan spela en avgörande roll för att hjälpa de nationella regeringarna i deras arbete med att utarbeta och genomföra klimatrelaterade åtgärder när de sistnämnda saknar ambition. ReK betonar i detta sammanhang den stödjande roll som initiativ som borgmästaravtalet har när det gäller att främja utveckling och spridning av verktyg och metoder för genomförande av kapacitetsuppbyggande åtgärder. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Att politiskt relevanta och demokratiskt valda aktörer som inte är avtalsparter, såsom lokala och regionala myndigheter, tar större del i den globala klimatstyrningen är en tendens som man inte får bortse från, och det är därför viktigt att UNFCCC:s regelverk tar hänsyn till denna form av nedifrån och upp-riktad styrning genom att formellt erkänna dess roll i beslutsprocessen. |
| --- | --- |

13.

| 14. | ReK konstaterar att hjälporganet för konventionens genomförande vid den extra partskonferensen i maj 2017 och maj 2018 möjliggjorde framsteg i intressenternas engagemang i UNFCCC-processen och erkände behovet av att ytterligare förbättra den faktiska medverkan av aktörer som inte är avtalsparter i den globala klimatstyrningen. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Kommittén välkomnar Europaparlamentets betänkande om rollen för EU:s regioner och städer i genomförandet av Parisavtalet om klimatförändringar (3) och noterar särskilt konstaterandet att de lokala myndigheterna är ansvariga för genomförandet av de flesta av åtgärderna för begränsning av och anpassning till klimatförändringar samt av merparten av EU:s lagstiftning på området. |
| --- | --- |

15.

Formellt deltagande av lokala och regionala myndigheter i den globala klimatstyrningen

| 16. | ReK ser positivt på att Talanoa-dialogen inte är begränsad till diskussioner mellan nationella regeringar, utan även gör det möjligt för en rad aktörer som inte är avtalsparter, bland annat regioner och städer och deras folkvalda företrädare, att framföra viktiga frågor som rör klimatåtgärder till nationella och globala beslutsfattare. ReK tillkännager sitt stöd och engagemang för Talanoa-dialogen för städer och regioner, som ett omedelbart globalt och proaktivt svar på denna process och efterlyser en ökning av antalet dialoger som ska hållas i Europa. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Dialogen bör inte begränsas till eller domineras av ett tillvägagångssätt med historieberättande. I en anda av dialog är återkoppling om svaren från aktörer som inte är avtalsparter på de tre nyckelfrågorna – ”Var är vi? Vart vill vi komma? Hur når vi dit?” – avgörande för att stärka förtroendet för och engagemanget i processen. Vi uppmanar därför COP-ordförandeskapen, FN:s sekretariat för klimatförändringar och UNFCCC:s parter att klargöra hur resultaten av dialogen kommer att behandlas och integreras i de förhandlingstexter som ska antas vid COP24. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Kommittén föreslår att Talanoa-dialogen ska fortsätta efter COP24 och omvandlas till en halvtidsöversyn under de globala översynerna som ska hållas regelbundet med två och ett halvt års mellanrum. Under den processen föreslår ReK, för att stärka den globala förståelsen för framstegen i syfte att uppnå målen i Parisavtalet och för att inpränta en känsla av att det är brådskande, att en fjärde fråga, ”senast när?”, läggs till Talanoa-dialogramen. |
| --- | --- |

18.

| 19. | ReK uppmanar UNFCCC:s ordförandeskap att utvärdera resultaten av dialogen 2019 och lägga fram förslag till en mer strukturerad process som är relevant för förhandlingarna i framtiden. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Vi uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utnyttja Talanoa-dialogen för att samarbeta med lokala och regionala myndigheter och andra berörda parter inför utarbetandet av EU:s förhandlingspositioner och bidrag till COP24. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Vi rekommenderar att städer och regioner utarbetar bidrag till Talanoa-dialogens portal och utnyttjar möjligheten att göra sina ambitioner, ståndpunkter och avsikter hörda inom den globala klimatförhandlingsprocessen. |
| --- | --- |

21.

| 22. | Kommittén välkomnar Nazca-plattformen som ett användbart verktyg för att involvera aktörer som inte är parter i UNFCCC:s beslutsprocess. ReK uppmanar UNFCCC att lägga fram förslag om hur regionernas och städernas roll i de internationella förvaltningssystemen kan definieras på ett bättre sätt vid sidan av det civila samhällets och den privata sektorns roll. |
| --- | --- |

22.

| 23. | ReK påminner om Bonn–Fiji-åtagandet, som antogs av lokala och regionala ledare vid COP23, och dess uppmaning om att öka den aktiva roll som grupperingen för lokala och andra kommunala myndigheter spelar inom officiella globala klimatorgan och parter, i enlighet med det faktum att Bonn–Fiji-åtagandet också välkomnades av EU:s utrikesråd i mars 2018. Vi föreslår att Europeiska regionkommittén utvecklar ett strukturerat samarbete med FN:s sekretariat för klimatförändringar, COP-ordförandeskapen och deras ”High Level Champions” samt relevanta UNFCCC-förhandlingsorgan och i det föreslagna förbättrade ”Friends of Cities” i UNFCCC. |
| --- | --- |

23.

Nationellt, regionalt och lokalt fastställda bidrag

| 24. | ReK framhåller behovet av systematiska decentraliserade samråd med lokala och regionala myndigheter under arbetet med att utforma och se över de nationellt fastställda bidragen med deltagande av aktörer från viktiga sektorer, och därigenom bygga upp en deltagarorienterad metod. |
| --- | --- |

24.

| 25. | De nationellt fastställda bidragen bör omfatta en sammanställning av regionalt och lokalt fastställda bidrag som ett erkännande av den roll som de lokala och regionala myndigheterna spelar i genomförandet av internationella klimatåtaganden. |
| --- | --- |

25.

| 26. | För att denna process ska vara effektiv på EU-nivå bör bestämmelser fastställas i förordningen om styrningen av energiunionen, i synnerhet när det gäller de lokala och regionala myndigheternas deltagande i utarbetandet av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna. |
| --- | --- |

26.

| 27. | Dessa bestämmelser skulle utgöra en starkare politisk och metodisk grund för ReK:s förslag om inrättande av regionalt och lokalt fastställda bidrag (4), där den bakomliggande tanken är att göra det möjligt för lokala och regionala myndigheter att fastställa sina begränsnings- och anpassningsåtaganden, såsom avtalsparterna har gjort genom sina nationellt fastställda bidrag, för att tillhandahålla stabila och transparenta bidrag som bygger på tillförlitliga förfaranden för övervakning, rapportering och verifiering. |
| --- | --- |

27.

| 28. | Vi uppmanar kommissionen att, i samråd med ReK, lägga fram ett förslag utan lagstiftningskaraktär avseende en övervaknings- och utvärderingsmetod för att mäta städernas framsteg mot deras respektive visioner för 2050 och strategier för 2030, som skulle kunna bygga vidare på borgmästaravtalets befintliga övervaknings- och utvärderingsram. |
| --- | --- |

28.

| 29. | Vi uppmanar också kommissionen att förenkla borgmästaravtalets rapporteringsförfarande och övervakningssystemet i samråd med lokala/regionala myndigheter samt att förkorta den tid som krävs för utvärdering av handlingsplaner för hållbar energi i syfte att påskynda erkännandet av fler åtaganden, säkerställa överensstämmelse i övervaknings- och utvärderingsramarna och minimera rapporteringsbördorna för städer och regioner. |
| --- | --- |

29.

| 30. | Mot bakgrund av ReK:s yttrande om klimatfinansiering (5) uppmanar kommittén kommissionen att föreslå en tydlig och bindande definition av ”klimatfinansiering” och därtill hörande kategorier av investeringar, i överensstämmelse med UNFCCC:s befintliga definition, och föreslår att medlemsstaterna utarbetar förslag till klimatrelaterade investeringsplaner som möjliggör i) kartläggning av vilken nivå och typ av stöd som behövs för att åtgärda befintliga luckor i finansieringen, ii) bedömning av potentialen för ytterligare inhemskt finanspolitiskt stöd för alla klimatrelaterade åtgärder, iii) samordning av klimatåtgärder, kapacitetsuppbyggnad och ytterligare engagemang från intressenternas sida i syfte att uppdatera deras respektive nationellt fastställda bidrag, iv) indikationer på nationella medel för att bedöma och hantera klimatrisken för investerare. |
| --- | --- |

30.

Riktlinjer för genomförandet av Parisavtalet

| 31. | Europeiska regionkommittén betonar det potentiella positiva bidraget från regionalt och lokalt fastställda bidrag när det gäller att uppnå Parisavtalets mål och uppmanar UNFCCC-parterna att fastställa riktlinjerna för de nationellt fastställda bidragen och att i samband med detta ta hänsyn till deras eventuella samspel med ett flexibelt system för regionalt och lokalt fastställda bidrag. |
| --- | --- |

31.

| 32. | ReK anser att ramen för insyn, i de nationella inventeringsrapporter som ska lämnas som en del av detta arbete, bör innehålla ett särskilt avsnitt om de begränsningsåtgärder som vidtas av lokala och regionala myndigheter som ett sätt att bevaka framstegen mot att nå de nationellt (samt regionalt och lokalt) fastställda bidragen. |
| --- | --- |

32.

Global översyn

| 33. | Vi uppmanar UNFCCC-parterna och kommissionen att i de framtida bestämmelserna om den globala översynen inkludera en skyldighet för parterna att samråda med och involvera de lokala och regionala myndigheterna i samband med utformningen av deras bidrag. |
| --- | --- |

33.

| 34. | Den globala översynen bör omfatta mer än en ren bedömning av de samlade åtgärder som parterna rapporterat (genom nationellt fastställda bidrag och andra nationella rapporter), och den bör innehålla uppgifter om de framsteg som gjorts av alla relevanta intressenter, i synnerhet lokala och regionala myndigheter, för att få en heltäckande bild av de övergripande framstegen mot de långsiktiga målen i Parisavtalet i enlighet med artiklarna 2.1, 4.1 och 7.1. |
| --- | --- |

34.

| 35. | ReK betonar att kommittén, som en part i grupperingen för lokala och andra kommunala myndigheter inom UNFCCC och som den institution som företräder de lokala och regionala myndigheterna i EU, är redo att intensifiera sitt engagemang i diskussioner med UNFCCC och dess parter i syfte att framföra synpunkter från städer och regioner när det gäller en öppen, inkluderande och transparent bedömning av de kollektiva insatserna inom ramen för den globala översynen. |
| --- | --- |

35.

| 36. | ReK anser att UNFCCC:s godkända organisationer liksom aktörer som inte är avtalsparter bör kunna ställa frågor till parterna om deras bidrag under de olika etapperna av den globala översynen så att man i processen kan dra nytta av ett större antal bidrag från fältet. Allmänheten bör få tillgång till metoder och data i syfte att främja fullständig insyn och ansvarsskyldighet. |
| --- | --- |

36.

| 37. | Kommittén noterar med oro att den globala översynen eventuellt inte kommer att nå upp till Parisavtalets mål och betonar att ytterligare lokala och regionala bidrag skulle kunna bidra till att höja ambitionsnivån i riktning mot ett fullständigt genomförande (6). |
| --- | --- |

37.

Anpassning

| 38. | ReK föreslår att EU ska leda de internationella insatserna för anpassning till klimatförändringarna genom att främja en sådan anpassning på alla nivåer och att man ska arbeta parallellt med de internationella framstegen i syfte att påskynda utvecklingen på regional och lokal nivå. Därför föreslår kommittén att det ska inrättas en bindande rättslig ram för antagande av anpassningsåtgärder och antagande av kvantifierbara åtaganden för att man ska kunna mäta framstegen i fråga om anpassning. |
| --- | --- |

38.

| 39. | Utöver den finansiering som tillhandahålls genom mekanismen för en ren utveckling och den som kommer från utvecklade länder anser kommittén att lokala och regionala myndigheter också bör uppmanas i sina respektive nationella sammanhang att bidra med finansiella resurser till anpassningsfonden. |
| --- | --- |

39.

| 40. | ReK understryker att fonden måste förenkla förfarandena för enskilda lokala och regionala myndigheternas finansiella bidrag. |
| --- | --- |

40.

| 41. | ReK anser att lokala och regionala myndigheter med särskilt stor sakkunskap när det gäller anpassning bör ges rätt att knytas till anpassningsfondens genomförandeorgan i tredjeländer i syfte att bidra till genomförandet av program och projekt samt utformningen av politik och strategier för anpassning på regional/lokal nivå. |
| --- | --- |

41.

| 42. | En företrädare för grupperingen för lokala och andra kommunala myndigheter bör få observatörsstatus i anpassningsfondens styrelse. |
| --- | --- |

42.

| 43. | ReK föreslår att det ska finnas särskilda instrument inriktade på regionala och lokala myndigheter som ger dessa enklare tillgång till de finansiella instrument som finns tillgängliga inom EU, och att det ska inrättas en portal där all information om EU:s olika klimatfinansieringsfonder finns samlad. |
| --- | --- |

43.

| 44. | Kommittén uppmanar kommissionen att samarbeta med andra avtalsparter för att påskynda finansieringen av planer för riskminskning, återhämtningsförmåga och anpassning som är anpassade till prioriteringarna i de lokalsamhällen och lokala och regionala myndigheter som de är avsedda för. |
| --- | --- |

44.

Jordbrukssektorn och markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF)

| 45. | ReK erkänner att intensiteten och frekvensen av naturkatastrofer har ökat betydligt under det senaste decenniet och att frågan om naturkatastrofer utgör en integrerad del av åtgärder som syftar till att hantera effekterna av klimatförändringar, och att båda områdena bör prövas tillsammans (7). ReK understryker behovet av större synergieffekter mellan de nätverk, projekt och avtal som syftar till att ta itu med klimatförändringarna och dem som gäller motståndskraft mot katastrofer, såsom Sendai Framework for Disaster Risk Reduction 2015–2030, i syfte att bidra till att stärka städers och regioners kapacitet att hantera katastrofer (8). |
| --- | --- |

45.

| 46. | ReK uppmanar kommissionen att erkänna och dra nytta av de lokala och regionala myndigheterna för att hantera klimat- och energiutmaningarna i jordbruks- och LULUCF-sektorerna. I vissa regioner och städer finns det redan klimat- och energistrategier till stöd för en utfasning av fossila bränslen i dessa sektorer. ReK betonar därför den roll som klimat- och energistrategier på regional och lokal nivå spelar för att stödja en utfasning av fossila bränslen i jordbruks- och markanvändningssektorerna. |
| --- | --- |

46.

Förluster och skador

| 47. | Vi välkomnar dialogen mellan experter i april 2018 där man undersökte alternativ för att mobilisera sakkunskap, teknik och stöd till offren för klimatförändringarna. Frågor som rör förluster och skador måste införlivas i relevanta nationella förfaranden och UNFCCC-förfaranden, t.ex. kapacitetsuppbyggnad, tekniköverföring och ekonomiskt stöd. |
| --- | --- |

47.

| 48. | Kommittén framhåller att lokala och regionala myndigheter från både utvecklade länder och utvecklingsländer, i samarbete med nationella regeringar och inom ramen för UNFCCC, måste ta fram och tillämpa alternativa sätt att hantera förluster och skador. För detta ändamål bör begreppet klimatrisk tas med i territoriella och sektoriella riskbedömningar. |
| --- | --- |

48.

Övriga frågor

| 49. | ReK uppmanar de lokala myndigheterna att fortsätta att stödja varandra med hjälp av mekanismer för ”peer-to-peer”-baserat stöd och erkänner deras roll när det gäller kapacitetsuppbyggnad. Kommittén erkänner det arbete som utförts av borgmästaravtalet och verktyget Taiex Regio Peer 2 Peer i detta avseende. |
| --- | --- |

49.

| 50. | ReK ser fram emot publiceringen av resultaten från den internationella konferensen om forskning kring städer och klimatförändringar med Mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC) som medsponsor, och uppmanar UNFCCC att beakta dessa resultat som en del av det pågående genomförandet av Parisavtalet. |
| --- | --- |

50.

| 51. | Kommittén betonar vikten av politik för att stödja lokal produktion och små och medelstora företags verksamhet inom ramen för insatserna för att mildra de negativa effekterna av klimatförändringarna, och rekommenderar därför en anpassning av stödprogrammen för landsbygdsutveckling till målen i strategin för att bekämpa klimatförändringarna. |
| --- | --- |

51.

Bryssel den 5 juli 2018.

Karl-Heinz LAMBERTZ

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  ReK:s yttrande om styrningen av energiunionen och ren energi (CDR 830/2017) – föredragande: Bruno Hranić (HR–EPP).

1

(2)  Ibid.

2

Ibid.

(3)  Europaparlamentets utskott för regional utveckling, Betänkande om rollen för EU:s regioner och städer i genomförandet av Parisavtalet om klimatförändringar (2017/2006(INI)).

3

(4)  ReK:s yttrande om ”Klimatfinansiering: ett grundläggande instrument för genomförandet av Parisavtalet” (CDR 2108/2017). Föredragande: Marco Dus (IT–PES).

4

(5)  Ibid.

5

Ibid.

(6)  Se exempelvis ”Advancing climate ambition: cities as partner in global climate action”, en rapport till FN:s generalsekreterare från FN:s generalsekreterares särskilda sändebud för städer och klimatförändringar, i partnerskap med C40-Cities Climate Leadership Group (C40-nätverket).

6

(7)  NAT-VI/015.

7

(8)  NAT-VI/029.

8

---

III Förberedande akter

REVISIONSRÄTTEN

ReK:s 130:e plenarsession 4.7.2018–5.7.2018

| 25.10.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 387/48 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 387/48

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Otillbörliga handelsmetoder i livsmedelskedjan

(2018/C 387/09)

| Föredragande: | Jacques BLANC (FR–EPP), borgmästare, La Canourgue |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om otillbörliga handelsmetoder mellan företag i livsmedelskedjan
  COM(2018) 173 final |

Föredragande:

Jacques BLANC (FR–EPP), borgmästare, La Canourgue

Referensdokument:

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om otillbörliga handelsmetoder mellan företag i livsmedelskedjan

COM(2018) 173 final

I.   ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER

Ändringsrekommendation 1

Artikel 1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Syfte och tillämpningsområde | Syfte och tillämpningsområde |
| 1.   Genom detta direktiv inrättas en minimiförteckning över förbjudna otillbörliga handelsmetoder mellan köpare och leverantörer i livsmedelskedjan och minimiregler fastställs för genomförandet av förbuden och för samordningen mellan tillsynsmyndigheterna. | 1.   Genom detta direktiv inrättas en minimiförteckning över förbjudna otillbörliga handelsmetoder mellan köpare och leverantörer i livsmedelskedjan och minimiregler fastställs för genomförandet av förbuden och för samordningen mellan tillsynsmyndigheterna. |
| 2.   Direktivet är tillämpligt på
  vissa
  otillbörliga handelsmetoder som förekommer när en leverantör
  som är ett litet eller medelstort företag
  säljer livsmedelsprodukter till en köpare som inte är ett litet eller medelstort företag. | 2.   Direktivet är tillämpligt på otillbörliga handelsmetoder som förekommer när en leverantör säljer livsmedelsprodukter till en köpare som inte är ett litet eller medelstort företag. |
| 3.   Direktivet ska tillämpas på leveransavtal som ingås efter det datum då de införlivandebestämmelser som avses i artikel 12.1 andra stycket börjar tillämpas. | 3.   Direktivet ska tillämpas på leveransavtal som ingås efter det datum då de införlivandebestämmelser som avses i artikel 12.1 andra stycket börjar tillämpas. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Syfte och tillämpningsområde

Syfte och tillämpningsområde

1.   Genom detta direktiv inrättas en minimiförteckning över förbjudna otillbörliga handelsmetoder mellan köpare och leverantörer i livsmedelskedjan och minimiregler fastställs för genomförandet av förbuden och för samordningen mellan tillsynsmyndigheterna.

1.   Genom detta direktiv inrättas en minimiförteckning över förbjudna otillbörliga handelsmetoder mellan köpare och leverantörer i livsmedelskedjan och minimiregler fastställs för genomförandet av förbuden och för samordningen mellan tillsynsmyndigheterna.

2.   Direktivet är tillämpligt på
  vissa
  otillbörliga handelsmetoder som förekommer när en leverantör
  som är ett litet eller medelstort företag
  säljer livsmedelsprodukter till en köpare som inte är ett litet eller medelstort företag.

2.   Direktivet är tillämpligt på otillbörliga handelsmetoder som förekommer när en leverantör säljer livsmedelsprodukter till en köpare som inte är ett litet eller medelstort företag.

3.   Direktivet ska tillämpas på leveransavtal som ingås efter det datum då de införlivandebestämmelser som avses i artikel 12.1 andra stycket börjar tillämpas.

3.   Direktivet ska tillämpas på leveransavtal som ingås efter det datum då de införlivandebestämmelser som avses i artikel 12.1 andra stycket börjar tillämpas.

Motivering

Motivering

Att begränsa tillämpningsområdet för direktivet skulle få negativ inverkan på stora kooperativ eller producentorganisationer som inte uppfyller kriterierna för små och medelstora företag, och som därmed inte skulle skyddas mot otillbörliga affärsmetoder. Dessa producentorganisationer eller kooperativ har emellertid inte alls samma förhandlingsposition som sina köpare med tanke på koncentrationen i senare led i livsmedelskedjan. Denna situation skulle stå i skarp kontrast till de långsiktiga insatser som görs av kommissionen för att koncentrera utbudet genom tillämpning av den gemensamma organisationen av marknaden och missgynnar indirekt de producentorganisationer som inte uppfyller definitionen för små och medelstora företag. De otillbörliga handelsmetoder som en distributör skulle kunna utsätta en industriell leverantör för, t.ex. ett medelstort företag som säljer produkter som till stor del härstammar från jordbruket, skulle inte heller omfattas av förbudet mot otillbörliga handelsmetoder. Detta är dock inte ändamålsenligt ur ekonomisk synvinkel med tanke på det nödvändiga skyddet av de mest utsatta delarna i kedjan.

Ändringsrekommendation 2

Ändringsrekommendation 2

Artikel 2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Definitioner | Definitioner |
| I detta direktiv gäller följande definitioner: | I detta direktiv gäller följande definitioner: |
| köpare: varje fysisk eller juridisk person
  som är etablerad i unionen och
  som köper livsmedelsprodukter genom handel. Termen ”köpare” kan även omfatta en grupp av sådana fysiska eller juridiska personer. [...] | a) | köpare: varje fysisk eller juridisk person
  , oavsett etableringsort,
  som köper livsmedelsprodukter genom handel. Termen ”köpare” kan även omfatta en grupp av sådana fysiska eller juridiska personer. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Definitioner

Definitioner

Definitioner

Definitioner

I detta direktiv gäller följande definitioner:

I detta direktiv gäller följande definitioner:

köpare: varje fysisk eller juridisk person
  som är etablerad i unionen och
  som köper livsmedelsprodukter genom handel. Termen ”köpare” kan även omfatta en grupp av sådana fysiska eller juridiska personer. [...]

köpare

som är etablerad i unionen och

a)

köpare: varje fysisk eller juridisk person
  , oavsett etableringsort,
  som köper livsmedelsprodukter genom handel. Termen ”köpare” kan även omfatta en grupp av sådana fysiska eller juridiska personer.

köpare

, oavsett etableringsort,

| b) | otillbörlig handelsmetod: åtgärder som medför skyldigheter eller utgör försök att införa skyldigheter för en handelspartner så att obalans skapas mellan parternas rättigheter och skyldigheter. [...] |
| --- | --- |

b)

b)

otillbörlig handelsmetod: åtgärder som medför skyldigheter eller utgör försök att införa skyldigheter för en handelspartner så att obalans skapas mellan parternas rättigheter och skyldigheter. [...]

otillbörlig handelsmetod: åtgärder som medför skyldigheter eller utgör försök att införa skyldigheter för en handelspartner så att obalans skapas mellan parternas rättigheter och skyldigheter. [...]

Motivering

Motivering

| a) | Syftet med direktivet är också att förhindra att utlokalisering av inköp utan några som helst regler tillämpas. Köpare i och utanför EU bör därför i konsekvensens namn behandlas på samma sätt. |
| --- | --- |

a)

Syftet med direktivet är också att förhindra att utlokalisering av inköp utan några som helst regler tillämpas. Köpare i och utanför EU bör därför i konsekvensens namn behandlas på samma sätt.

| b) | Det tycks därför viktigt att i direktivet definiera (på ett tillräckligt öppet sätt) vad en otillbörlig handelsmetod är. |
| --- | --- |

b)

Det tycks därför viktigt att i direktivet definiera (på ett tillräckligt öppet sätt) vad en otillbörlig handelsmetod är.

Ändringsrekommendation 3

Ändringsrekommendation 3

Artikel 3.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Förbud mot otillbörliga handelsmetoder


  1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att följande handelsmetoder förbjuds: | Förbud mot otillbörliga handelsmetoder

  1)   Medlemsstaterna ska säkerställa att
  åtminstone
  följande handelsmetoder förbjuds: |
| a) | En köpare betalar en leverantör för
  färskvaror
  senare än 30 kalenderdagar efter att ha fått leverantörens faktura eller senare än 30 kalenderdagar efter att ha tagit emot
  färskvarorna
  , beroende på vilket som inträffar sist. Förbudet ska inte påverka |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Förbud mot otillbörliga handelsmetoder

Förbud mot otillbörliga handelsmetoder

1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att följande handelsmetoder förbjuds:

Förbud mot otillbörliga handelsmetoder

1)   Medlemsstaterna ska säkerställa att
  åtminstone
  följande handelsmetoder förbjuds:

a)

En köpare betalar en leverantör för
  färskvaror
  senare än 30 kalenderdagar efter att ha fått leverantörens faktura eller senare än 30 kalenderdagar efter att ha tagit emot
  färskvarorna
  , beroende på vilket som inträffar sist. Förbudet ska inte påverka

färskvaror

färskvarorna

| a) | En köpare betalar en leverantör för
  livsmedelsprodukter
  senare än 30 kalenderdagar efter att ha fått leverantörens faktura eller senare än 30 kalenderdagar efter att ha tagit emot
  livsmedelsprodukterna
  , beroende på vilket som inträffar sist. Förbudet ska inte påverka |
| --- | --- |

a)

En köpare betalar en leverantör för
  livsmedelsprodukter
  senare än 30 kalenderdagar efter att ha fått leverantörens faktura eller senare än 30 kalenderdagar efter att ha tagit emot
  livsmedelsprodukterna
  , beroende på vilket som inträffar sist. Förbudet ska inte påverka

livsmedelsprodukter

livsmedelsprodukterna

| | — | följderna av sena betalningar och påföljderna enligt vad som fastställs i direktiv 2011/7/EU, |
| --- | --- | --- |

—

följderna av sena betalningar och påföljderna enligt vad som fastställs i direktiv 2011/7/EU,

| | — | följderna av sena betalningar och påföljderna enligt vad som fastställs i direktiv 2011/7/EU, |
| --- | --- | --- |

—

följderna av sena betalningar och påföljderna enligt vad som fastställs i direktiv 2011/7/EU,

| | — | möjligheten för en köpare och en leverantör att komma överens om en värdefördelningsklausul i den mening som avses i artikel 172 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013. |
| --- | --- | --- |

—

möjligheten för en köpare och en leverantör att komma överens om en värdefördelningsklausul i den mening som avses i artikel 172 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013.

| | — | möjligheten för en köpare och en leverantör att komma överens om en värdefördelningsklausul i den mening som avses i artikel 172 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013, |
| --- | --- | --- |

—

möjligheten för en köpare och en leverantör att komma överens om en värdefördelningsklausul i den mening som avses i artikel 172 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013,

| | — | avtal som slutits av branschorganisationer som erkänns i artikel 172 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013. |
| --- | --- | --- |

—

avtal som slutits av branschorganisationer som erkänns i artikel 172 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013.

avtal som slutits av branschorganisationer som erkänns i artikel 172 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013.

| b) | En köpare annullerar sina order av färskvaror med så kort varsel att leverantören inte rimligen kan förväntas hitta något annat sätt att få avsättning för sina varor. |
| --- | --- |

b)

En köpare annullerar sina order av färskvaror med så kort varsel att leverantören inte rimligen kan förväntas hitta något annat sätt att få avsättning för sina varor.

| b) | En köpare annullerar sina order av färskvaror med så kort varsel att leverantören inte rimligen kan förväntas hitta något annat sätt att få avsättning för sina varor. |
| --- | --- |

b)

En köpare annullerar sina order av färskvaror med så kort varsel att leverantören inte rimligen kan förväntas hitta något annat sätt att få avsättning för sina varor.

| c) | En köpare ändrar ensidigt och retroaktivt avtalsvillkoren i fråga om leveransintervall, leveranstid, leveransvolym, kvalitetskrav eller pris. |
| --- | --- |

c)

En köpare ändrar ensidigt och retroaktivt avtalsvillkoren i fråga om leveransintervall, leveranstid, leveransvolym, kvalitetskrav eller pris.

| c) | En köpare ändrar ensidigt och retroaktivt avtalsvillkoren i fråga om leveransintervall, leveranstid, leveransvolym, kvalitetskrav eller pris. |
| --- | --- |

c)

En köpare ändrar ensidigt och retroaktivt avtalsvillkoren i fråga om leveransintervall, leveranstid, leveransvolym, kvalitetskrav eller pris.

| d) | En leverantör betalar för det svinn som äger rum i köparens lokaler och som inte beror på leverantörens försumlighet eller fel. |
| --- | --- |

d)

En leverantör betalar för det svinn som äger rum i köparens lokaler och som inte beror på leverantörens försumlighet eller fel.

| d) | En leverantör betalar för det svinn som äger rum i köparens lokaler och som inte beror på leverantörens försumlighet eller fel. |
| --- | --- |

d)

En leverantör betalar för det svinn som äger rum i köparens lokaler och som inte beror på leverantörens försumlighet eller fel.

| e) | En köpare återförsäljer en produkt i befintligt skick till ett pris som understiger dess faktiska inköpspris, inklusive skatter och transportkostnader. |
| --- | --- |

e)

e)

En köpare återförsäljer en produkt i befintligt skick till ett pris som understiger dess faktiska inköpspris, inklusive skatter och transportkostnader.

En köpare återförsäljer en produkt i befintligt skick till ett pris som understiger dess faktiska inköpspris, inklusive skatter och transportkostnader.

| f) | En köpare tillämpar inköpspriser på livsmedelsprodukter som är oskäligt låga med tanke på leverantörens produktionskostnader. |
| --- | --- |

f)

f)

En köpare tillämpar inköpspriser på livsmedelsprodukter som är oskäligt låga med tanke på leverantörens produktionskostnader.

En köpare tillämpar inköpspriser på livsmedelsprodukter som är oskäligt låga med tanke på leverantörens produktionskostnader.

| g) | En köpare fakturerar för en tjänst som inte faktiskt tillhandahållits eller vars kostnad är uppenbart oproportionerlig i förhållande till den tillhandahållna tjänstens värde. |
| --- | --- |

g)

g)

En köpare fakturerar för en tjänst som inte faktiskt tillhandahållits eller vars kostnad är uppenbart oproportionerlig i förhållande till den tillhandahållna tjänstens värde.

En köpare fakturerar för en tjänst som inte faktiskt tillhandahållits eller vars kostnad är uppenbart oproportionerlig i förhållande till den tillhandahållna tjänstens värde.

| h) | Den ena avtalsparten fastställer kriterier och villkor avseende priset som innebär att det inte har fastställts och inte kan fastställas. |
| --- | --- |

h)

h)

Den ena avtalsparten fastställer kriterier och villkor avseende priset som innebär att det inte har fastställts och inte kan fastställas.

Den ena avtalsparten fastställer kriterier och villkor avseende priset som innebär att det inte har fastställts och inte kan fastställas.

Motivering

Motivering

Otillbörliga handelsmetoder berör och skadar leverantörer av både färskvaror och andra livsmedel. Direktivets tillämpningsområde bör därför utvidgas.

Branschavtal som antagits enhälligt av medlemmarna kan innehålla andra bestämmelser än förslaget till direktivet, bl.a. i fråga om betalningsfrister.

| e) | Det är lämpligt att förbjuda återförsäljning med förlust för att stoppa värdeförstörelse i varje länk i livsmedelskedjan. Det handlar i själva verket om att undvika priskrig där den storskaliga detaljhandeln tar ut överdrivet stora marginaler för vissa produkter, särskilt jordbruksprodukter, som kompensation för priskriget på vissa populära produkter. |
| --- | --- |

e)

Det är lämpligt att förbjuda återförsäljning med förlust för att stoppa värdeförstörelse i varje länk i livsmedelskedjan. Det handlar i själva verket om att undvika priskrig där den storskaliga detaljhandeln tar ut överdrivet stora marginaler för vissa produkter, särskilt jordbruksprodukter, som kompensation för priskriget på vissa populära produkter.

| f) | På samma sätt bör inte det pris som betalas till producenterna vara orimligt lågt i förhållande till produktionskostnaderna. Jordbrukarna måste kunna leva på sin verksamhet och ska inte behöva sälja med förlust. Det är därför viktigt att införa påföljder för köpare som köper till orimligt låga priser eller som får sina leverantörer att köpa jordbruksråvaror till orimligt låga priser. En exakt definition av ett orimligt lågt försäljningspris ska fastställas med hänsyn till sektor och region. |
| --- | --- |

f)

På samma sätt bör inte det pris som betalas till producenterna vara orimligt lågt i förhållande till produktionskostnaderna. Jordbrukarna måste kunna leva på sin verksamhet och ska inte behöva sälja med förlust. Det är därför viktigt att införa påföljder för köpare som köper till orimligt låga priser eller som får sina leverantörer att köpa jordbruksråvaror till orimligt låga priser. En exakt definition av ett orimligt lågt försäljningspris ska fastställas med hänsyn till sektor och region.

| g) | Syftet är att införa påföljder för varje betalning till leverantören som inte motsvaras av någon levererad tjänst eller som inte står i proportion till den levererade tjänsten. En utmaning är att en betalning till en europeisk inköpscentral måste vara motiverad. |
| --- | --- |

g)

Syftet är att införa påföljder för varje betalning till leverantören som inte motsvaras av någon levererad tjänst eller som inte står i proportion till den levererade tjänsten. En utmaning är att en betalning till en europeisk inköpscentral måste vara motiverad.

| h) | Det pris som anges i ett avtal ska kunna fastställas eller vara fastställt, dvs. att de båda parterna under kontraktets hela löptid ska kunna ta reda på vilket pris som ska betalas. |
| --- | --- |

h)

Det pris som anges i ett avtal ska kunna fastställas eller vara fastställt, dvs. att de båda parterna under kontraktets hela löptid ska kunna ta reda på vilket pris som ska betalas.

Ändringsrekommendation 4

Ändringsrekommendation 4

Artikel 3.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Om köparen
  tar betalt
  för de situationer som beskrivs under punkt 2 b, c och d ska köparen
  , på leverantörens begäran,
  förse leverantören med en beräkning av betalningen per enhet eller sammanlagt, beroende på vad som är lämpligt, och när det gäller situationer som beskrivs i punkt 2 b och d även en kostnadsberäkning och underlaget för beräkningen. | Om köparen
  kräver betalning strikt kopplad till den tjänst som tillhandahållits
  för de situationer som beskrivs under punkt 2 b, c och d ska köparen förse leverantören med en beräkning av betalningen per enhet eller sammanlagt, beroende på vad som är lämpligt, och när det gäller situationer som beskrivs i punkt 2 b och d även en kostnadsberäkning och underlaget för beräkningen. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Om köparen
  tar betalt
  för de situationer som beskrivs under punkt 2 b, c och d ska köparen
  , på leverantörens begäran,
  förse leverantören med en beräkning av betalningen per enhet eller sammanlagt, beroende på vad som är lämpligt, och när det gäller situationer som beskrivs i punkt 2 b och d även en kostnadsberäkning och underlaget för beräkningen.

tar betalt

, på leverantörens begäran,

Om köparen
  kräver betalning strikt kopplad till den tjänst som tillhandahållits
  för de situationer som beskrivs under punkt 2 b, c och d ska köparen förse leverantören med en beräkning av betalningen per enhet eller sammanlagt, beroende på vad som är lämpligt, och när det gäller situationer som beskrivs i punkt 2 b och d även en kostnadsberäkning och underlaget för beräkningen.

kräver betalning strikt kopplad till den tjänst som tillhandahållits

Motivering

Motivering

De betalningar som begärs av leverantörer måste regleras strikt och motiveras systematiskt.

II.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| 1. | De marknadsbaserade mekanismerna för att trygga jordbrukarnas inkomster måste stärkas avsevärt för att minska de negativa följderna av de starka prissvängningarna på jordbruksprodukter i syfte att behålla jordbruket i alla regioner, öka dess konkurrenskraft och bevara landsbygdssamhällena. |
| --- | --- |

1.

De marknadsbaserade mekanismerna för att trygga jordbrukarnas inkomster måste stärkas avsevärt för att minska de negativa följderna av de starka prissvängningarna på jordbruksprodukter i syfte att behålla jordbruket i alla regioner, öka dess konkurrenskraft och bevara landsbygdssamhällena.

| 2. | Regleringen av prissvängningarna på jordbruksprodukter och kampen mot otillbörliga affärsmetoder i livsmedelskedjan är nära knutna till varandra, eftersom marknadssvängningarna förvärrar maktförhållandena för fördelning av mervärdet inom kedjorna och de resulterande avvägningarna oftast är ogynnsamma för producenterna, vars förhandlingsstyrka begränsas bl.a. på grund av den ökande koncentrationen i livsmedelsindustrin och i synnerhet den storskaliga detaljhandeln. |
| --- | --- |

2.

Regleringen av prissvängningarna på jordbruksprodukter och kampen mot otillbörliga affärsmetoder i livsmedelskedjan är nära knutna till varandra, eftersom marknadssvängningarna förvärrar maktförhållandena för fördelning av mervärdet inom kedjorna och de resulterande avvägningarna oftast är ogynnsamma för producenterna, vars förhandlingsstyrka begränsas bl.a. på grund av den ökande koncentrationen i livsmedelsindustrin och i synnerhet den storskaliga detaljhandeln.

| 3. | ReK välkomnar kommissionens initiativ till europeisk lagstiftning mot otillbörliga handelsmetoder, som kommittén efterlyste i sitt yttrande om reglering av prissvängningarna på jordbruksprodukter, där kommittén rekommenderade inrättande av ett särskilt EU-regelverk mot otillbörliga affärsmetoder i livsmedelskedjan, såsom föreslås i Europaparlamentets resolution av den 7 juni 2016 [2015/2065(INI)], eftersom avtal medför en viss riskdelning men inte i grunden avhjälper ojämlikheten mellan parterna, antimonopolbestämmelserna inte räcker till för att avhjälpa otillbörliga affärsmetoder och de skillnader i maktförhållanden som kännetecknar de jordbruksbaserade livsmedelskedjorna och mekanismerna för självreglering för aktörerna i kedjorna inte alltid är effektiva när det gäller att säkerställa hederligt agerande på marknaden, bl.a. eftersom jordbrukarna och bearbetningsföretagen ofta inte vågar lämna in klagomål av rädsla för att uteslutas från marknaden. Ramlagstiftning på EU-nivå behövs för att harmonisera konkurrensvillkoren och se till att de europeiska jordbrukarna och konsumenterna åtnjuter rättvisa försäljnings- och inköpsvillkor. |
| --- | --- |

3.

ReK välkomnar kommissionens initiativ till europeisk lagstiftning mot otillbörliga handelsmetoder, som kommittén efterlyste i sitt yttrande om reglering av prissvängningarna på jordbruksprodukter, där kommittén rekommenderade inrättande av ett särskilt EU-regelverk mot otillbörliga affärsmetoder i livsmedelskedjan, såsom föreslås i Europaparlamentets resolution av den 7 juni 2016 [2015/2065(INI)], eftersom avtal medför en viss riskdelning men inte i grunden avhjälper ojämlikheten mellan parterna, antimonopolbestämmelserna inte räcker till för att avhjälpa otillbörliga affärsmetoder och de skillnader i maktförhållanden som kännetecknar de jordbruksbaserade livsmedelskedjorna och mekanismerna för självreglering för aktörerna i kedjorna inte alltid är effektiva när det gäller att säkerställa hederligt agerande på marknaden, bl.a. eftersom jordbrukarna och bearbetningsföretagen ofta inte vågar lämna in klagomål av rädsla för att uteslutas från marknaden. Ramlagstiftning på EU-nivå behövs för att harmonisera konkurrensvillkoren och se till att de europeiska jordbrukarna och konsumenterna åtnjuter rättvisa försäljnings- och inköpsvillkor.

| 4. | Detta förslag utgör ett bra arbetsunderlag, men det är nödvändigt att gå ett steg längre för att skydda jordbrukarna ytterligare. Jordbrukarnas inkomster är för närvarande 40 % lägre än genomsnittslönen. Värdet på jordbruksprodukter fördelas för närvarande på följande sätt: Jordbrukaren får i genomsnitt 21 %, bearbetningsföretaget får 28 % och distributören får 51 %. Åtgärder krävs för att sörja för en bättre balans i affärsförbindelserna och öka den andel av hushållens utgifter för livsmedel som går till jordbruket, i enlighet med rekommendationerna i ReK:s yttrande om den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2020. |
| --- | --- |

4.

Detta förslag utgör ett bra arbetsunderlag, men det är nödvändigt att gå ett steg längre för att skydda jordbrukarna ytterligare. Jordbrukarnas inkomster är för närvarande 40 % lägre än genomsnittslönen. Värdet på jordbruksprodukter fördelas för närvarande på följande sätt: Jordbrukaren får i genomsnitt 21 %, bearbetningsföretaget får 28 % och distributören får 51 %. Åtgärder krävs för att sörja för en bättre balans i affärsförbindelserna och öka den andel av hushållens utgifter för livsmedel som går till jordbruket, i enlighet med rekommendationerna i ReK:s yttrande om den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2020.

| 5. | Kommittén anser att detta förslag till direktiv måste innehålla ett förbud mot otillbörliga handelsmetoder, i enlighet med rekommendationerna i konsekvensbedömningen. Det skulle kunna förebygga eventuella framtida otillbörliga metoder. |
| --- | --- |

5.

Kommittén anser att detta förslag till direktiv måste innehålla ett förbud mot otillbörliga handelsmetoder, i enlighet med rekommendationerna i konsekvensbedömningen. Det skulle kunna förebygga eventuella framtida otillbörliga metoder.

| 6. | ReK håller visserligen med kommissionen om att små och medelstora företag är mest sårbara för otillbörliga affärsmetoder, men anser att förslagets räckvidd bör utvidgas så att det omfattar inte bara små och medelstora företag och jordbrukare som är leverantörer, utan samtliga aktörer i livsmedelskedjan, oavsett etableringsort. |
| --- | --- |

6.

ReK håller visserligen med kommissionen om att små och medelstora företag är mest sårbara för otillbörliga affärsmetoder, men anser att förslagets räckvidd bör utvidgas så att det omfattar inte bara små och medelstora företag och jordbrukare som är leverantörer, utan samtliga aktörer i livsmedelskedjan, oavsett etableringsort.

| 7. | Förbudet mot betalningsförseningar bör utvidgas till att omfatta också produkter som inte är färskvaror. |
| --- | --- |

7.

Förbudet mot betalningsförseningar bör utvidgas till att omfatta också produkter som inte är färskvaror.

| 8. | Förteckningen över otillbörliga handelsmetoder bör utvidgas till att omfatta återförsäljning med förlust och sanktioner för köp till priser som är lägre än produktionskostnaderna. |
| --- | --- |

8.

Förteckningen över otillbörliga handelsmetoder bör utvidgas till att omfatta återförsäljning med förlust och sanktioner för köp till priser som är lägre än produktionskostnaderna.

| 9. | Elektroniska auktioner som är diskriminerande eller inte transparenta bör förbjudas. |
| --- | --- |

9.

Elektroniska auktioner som är diskriminerande eller inte transparenta bör förbjudas.

| 10. | Det är nödvändigt att förtydliga kriterierna och villkoren för fastställande av priset. Dessa villkor bör fastställas i avtalen med jordbrukarna så att dessa kan beräkna de pris de kan förvänta sig när de så önskar. |
| --- | --- |

10.

Det är nödvändigt att förtydliga kriterierna och villkoren för fastställande av priset. Dessa villkor bör fastställas i avtalen med jordbrukarna så att dessa kan beräkna de pris de kan förvänta sig när de så önskar.

| 11. | Kommittén anser att man som komplement till de nationella kontrollsystemen och med vederbörligt beaktande av nationella förhållanden, åtgärder och beprövade metoder bör fastställa en europeisk mekanism för att undvika att gränsöverskridande otillbörliga handelsmetoder inte omfattas. |
| --- | --- |

11.

Kommittén anser att man som komplement till de nationella kontrollsystemen och med vederbörligt beaktande av nationella förhållanden, åtgärder och beprövade metoder bör fastställa en europeisk mekanism för att undvika att gränsöverskridande otillbörliga handelsmetoder inte omfattas.

| 12. | Mot bakgrund av internationaliseringen av företagen, särskilt inom jordbrukssektorn, rekommenderar ReK att även transaktioner som omfattar leverantörer/köpare som har sitt säte i tredje land ska omfattas för att undvika att uppmuntra små och medelstora företag att köpa utanför EU och garantera skydd för EU-företag som säljer till utländska köpare. |
| --- | --- |

12.

Mot bakgrund av internationaliseringen av företagen, särskilt inom jordbrukssektorn, rekommenderar ReK att även transaktioner som omfattar leverantörer/köpare som har sitt säte i tredje land ska omfattas för att undvika att uppmuntra små och medelstora företag att köpa utanför EU och garantera skydd för EU-företag som säljer till utländska köpare.

| 13. | Kommittén anser för övrigt att detta direktiv inte kommer att vara tillräckligt för att förbättra jordbrukarnas situation om man inte förbättrar de allmänna ramvillkoren. |
| --- | --- |

13.

Kommittén anser för övrigt att detta direktiv inte kommer att vara tillräckligt för att förbättra jordbrukarnas situation om man inte förbättrar de allmänna ramvillkoren.

| 14. | Som ett komplement till detta direktiv bör man därför






  a. | göra avtalssystemet attraktivt för producenterna med avtal där priset ska fastställas med beaktande av produktionskostnaderna inom jordbruket, |
| --- | --- | --- |

14.

Som ett komplement till detta direktiv bör man därför

a.

göra avtalssystemet attraktivt för producenterna med avtal där priset ska fastställas med beaktande av produktionskostnaderna inom jordbruket,

| b. | fastställa kompletterande åtgärder i fråga om tydlig prisinformation, |
| --- | --- |

b.

fastställa kompletterande åtgärder i fråga om tydlig prisinformation,

| c. | bekämpa överdriven koncentration inom sektorerna distribution, jordbruksbaserade livsmedel och insatsvaror för jordbruk, |
| --- | --- |

c.

bekämpa överdriven koncentration inom sektorerna distribution, jordbruksbaserade livsmedel och insatsvaror för jordbruk,

| d. | utveckla rättvisare internationella handelsförbindelser på jordbruksområdet, vilket kommittén förespråkar i sitt yttrande om den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2020. |
| --- | --- |

d.

utveckla rättvisare internationella handelsförbindelser på jordbruksområdet, vilket kommittén förespråkar i sitt yttrande om den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2020.

Bryssel den 4 juli 2018.

Karl-Heinz LAMBERTZ

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

| 25.10.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 387/53 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 387/53

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen

(2018/C 387/10)

| Föredragande: | Isolde RIES (DE–PES), förste vice talman, Saarlands delstatsparlament |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen
  COM(2017) 797 final |

Föredragande:

Isolde RIES (DE–PES), förste vice talman, Saarlands delstatsparlament

Referensdokument:

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen

COM(2017) 797 final

I.   ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER

Ändringsrekommendation 1

Kapitel I – artikel 1.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Syftet med detta direktiv är att förbättra arbetsvillkoren genom att främja tryggare och mer förutsägbara anställningar
  och samtidigt säkerställa flexibiliteten på arbetsmarknaden
  . | Syftet med detta direktiv är att förbättra arbetsvillkoren genom att främja tryggare och mer förutsägbara anställningar. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Syftet med detta direktiv är att förbättra arbetsvillkoren genom att främja tryggare och mer förutsägbara anställningar
  och samtidigt säkerställa flexibiliteten på arbetsmarknaden
  .

Syftet med detta direktiv är att förbättra arbetsvillkoren genom att främja tryggare och mer förutsägbara anställningar.

Motivering

I analysdokumentet (C(2017) 2621 av den 21.9.2017) av den andra fasen av samrådet med arbetsmarknadens parter kommenteras nackdelarna i fråga om arbetsvillkor vid flexibla arbetsformer. Dessutom har direktivets inriktning på att säkerställa flexibiliteten på arbetsmarknaden ingen täckning i den rättsliga grunden i artikel 153 i EUF-fördraget.

Ändringsrekommendation 2

Kapitel I – artikel 1.4

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Punkt 3 ska inte tillämpas på ett anställningsförhållande där ingen garanterad mängd avlönat arbete är bestämd innan anställningen börjar. | |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Punkt 3 ska inte tillämpas på ett anställningsförhållande där ingen garanterad mängd avlönat arbete är bestämd innan anställningen börjar.

Motivering

Genom punkt 4, enligt vilken undantaget enligt punkt 3 inte ska tillämpas om ingen garanterad mängd avlönat arbete bestämts, skulle man uttryckligen erkänna att anställningsavtal utan ett garanterat antal timmar avlönat arbete – s.k. nolltimmarsavtal – kan vara möjliga och tillåtna.

Ändringsrekommendation 3

Kapitel I – artikel 1.5

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna får avgöra vilka personer som är ansvariga för verkställandet av de arbetsgivarskyldigheter som föreskrivs i detta direktiv, förutsatt att alla sådana skyldigheter är uppfyllda. De får också besluta att samtliga eller vissa av dessa skyldigheter ska anförtros en fysisk eller juridisk person som inte är part i anställningsförhållandet. Denna punkt ska inte påverka tillämpningen av direktiv 2008/104/EG. | Medlemsstaterna får avgöra vilka personer som är ansvariga för verkställandet av de arbetsgivarskyldigheter som föreskrivs i detta direktiv, förutsatt att alla sådana skyldigheter är uppfyllda. De får också besluta att samtliga eller vissa av dessa skyldigheter ska anförtros en fysisk eller juridisk person som inte är part i anställningsförhållandet.
  Arbetsgivarna ska dock förbli ansvariga för att de ålagda skyldigheterna fullgörs korrekt och i sin helhet.
  Denna punkt ska inte påverka tillämpningen av direktiv 2008/104/EG. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna får avgöra vilka personer som är ansvariga för verkställandet av de arbetsgivarskyldigheter som föreskrivs i detta direktiv, förutsatt att alla sådana skyldigheter är uppfyllda. De får också besluta att samtliga eller vissa av dessa skyldigheter ska anförtros en fysisk eller juridisk person som inte är part i anställningsförhållandet. Denna punkt ska inte påverka tillämpningen av direktiv 2008/104/EG.

Medlemsstaterna får avgöra vilka personer som är ansvariga för verkställandet av de arbetsgivarskyldigheter som föreskrivs i detta direktiv, förutsatt att alla sådana skyldigheter är uppfyllda. De får också besluta att samtliga eller vissa av dessa skyldigheter ska anförtros en fysisk eller juridisk person som inte är part i anställningsförhållandet.
  Arbetsgivarna ska dock förbli ansvariga för att de ålagda skyldigheterna fullgörs korrekt och i sin helhet.
  Denna punkt ska inte påverka tillämpningen av direktiv 2008/104/EG.

Motivering

En sådan överföring kan enbart godtas under förutsättning att arbetsgivarna förblir ansvariga för korrekt och fullständig information och är solidariskt ansvariga. Annars finns det en risk för att de undandrar sig sina skyldigheter genom att överföra dem till tredje part och att skyddsbestämmelserna i direktivet urholkas. Möjligheten till överföring till den berörda arbetstagaren själv måste uteslutas.

Ändringsrekommendation 4

Kapitel I – artikel 1.6

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa de skyldigheter som anges i artiklarna 10 och 11 och artikel 14 a på fysiska personer som ingår i ett hushåll där arbetet utförs för detta hushåll. | |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa de skyldigheter som anges i artiklarna 10 och 11 och artikel 14 a på fysiska personer som ingår i ett hushåll där arbetet utförs för detta hushåll.

Motivering

Det är oklart om undantaget i punkt 6 är begränsat till familjemedlemmar eller även omfattar ”hushållsanställda”. ”Personer som ingår i ett hushåll” är familjemedlemmar. Dessa utför i regel inget ”arbete för hushållet” i meningen arbete som berättigar till ersättning, och enbart sådant arbete kan omfattas av detta direktiv. Om man menar hushållsanställda skulle det innebära en omotiverad särbehandling av denna grupp som skulle strida mot ILO-konvention nr 189 om anständiga arbetsvillkor för hushållsarbetare.

Ändringsrekommendation 5

Kapitel I – artikel 2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Definitioner | Arbetstagare, arbetsgivare och anställningsförhållande regleras genom eller omfattas av gällande lagstiftning i en medlemsstat. |
| 1.
     
  I detta direktiv gäller följande definitioner: | |
| (a) | arbetstagare: en fysisk person som under en viss tid utför tjänster för och under ledning av en annan person i utbyte mot ersättning. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Definitioner

Arbetstagare, arbetsgivare och anställningsförhållande regleras genom eller omfattas av gällande lagstiftning i en medlemsstat.

1.
     
  I detta direktiv gäller följande definitioner:

(a)

(a)

arbetstagare: en fysisk person som under en viss tid utför tjänster för och under ledning av en annan person i utbyte mot ersättning.

arbetstagare: en fysisk person som under en viss tid utför tjänster för och under ledning av en annan person i utbyte mot ersättning.

| (b) | arbetsgivare: en eller flera fysiska eller juridiska personer som direkt eller indirekt är part i ett anställningsförhållande med en arbetstagare. |
| --- | --- |

(b)

(b)

arbetsgivare: en eller flera fysiska eller juridiska personer som direkt eller indirekt är part i ett anställningsförhållande med en arbetstagare.

arbetsgivare: en eller flera fysiska eller juridiska personer som direkt eller indirekt är part i ett anställningsförhållande med en arbetstagare.

| (c) | anställningsförhållande: det yrkesmässiga förhållandet mellan arbetstagare och arbetsgivare enligt definitionen ovan. |
| --- | --- |

(c)

(c)

anställningsförhållande: det yrkesmässiga förhållandet mellan arbetstagare och arbetsgivare enligt definitionen ovan.

anställningsförhållande: det yrkesmässiga förhållandet mellan arbetstagare och arbetsgivare enligt definitionen ovan.

| (d) | arbetsschema: ett schema där det anges vilka klockslag och dagar arbetet börjar och slutar. |
| --- | --- |

(d)

(d)

arbetsschema: ett schema där det anges vilka klockslag och dagar arbetet börjar och slutar.

arbetsschema: ett schema där det anges vilka klockslag och dagar arbetet börjar och slutar.

| (e) | referenstimmar och referensdagar: tidsintervall under angivna dagar då arbetet kan äga rum på begäran av arbetsgivaren. |
| --- | --- |

(e)

(e)

referenstimmar och referensdagar: tidsintervall under angivna dagar då arbetet kan äga rum på begäran av arbetsgivaren.

referenstimmar och referensdagar: tidsintervall under angivna dagar då arbetet kan äga rum på begäran av arbetsgivaren.

2.
     
  I detta direktiv menas med mikroföretag, små företag och medelstora företag samma sak som i kommissionens rekommendation av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag eller i varje efterföljande rättsakt som ersätter denna rekommendation.

Motivering

Motivering

De föreslagna definitionerna är förvirrande och leder till en rad juridiska frågor och förutses vara tvistedrivande. Arbetsrätten samt socialförsäkrings- och skatterätt, som är medlemsstaternas ansvarsområden, berörs av dessa definitioner som därför främst ska fastställas på nationell nivå.

Ändringsrekommendation 6

Ändringsrekommendation 6

Kapitel II – artikel 3.2 i

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Regler, inbegripet längd, för de uppsägningstider som arbetsgivare och arbetstagare måste iaktta om de vill att anställningsförhållandet ska upphöra, eller om uppsägningstiden inte kan anges vid den tidpunkt då informationen lämnas, de regler som gäller för att bestämma uppsägningstiden. | Regler, inbegripet längd, för de uppsägningstider som arbetsgivare och arbetstagare måste iaktta om de vill att anställningsförhållandet ska upphöra, eller om uppsägningstiden inte kan anges vid den tidpunkt då informationen lämnas, de regler som gäller för att bestämma uppsägningstiden
  , samt formkrav på meddelandet om uppsägning och tidsfristen för att väcka talan mot uppsägningen
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Regler, inbegripet längd, för de uppsägningstider som arbetsgivare och arbetstagare måste iaktta om de vill att anställningsförhållandet ska upphöra, eller om uppsägningstiden inte kan anges vid den tidpunkt då informationen lämnas, de regler som gäller för att bestämma uppsägningstiden.

Regler, inbegripet längd, för de uppsägningstider som arbetsgivare och arbetstagare måste iaktta om de vill att anställningsförhållandet ska upphöra, eller om uppsägningstiden inte kan anges vid den tidpunkt då informationen lämnas, de regler som gäller för att bestämma uppsägningstiden
  , samt formkrav på meddelandet om uppsägning och tidsfristen för att väcka talan mot uppsägningen
  .

, samt formkrav på meddelandet om uppsägning och tidsfristen för att väcka talan mot uppsägningen

Motivering

Motivering

I fråga om informationen om de regler som ska iakttas bör man klargöra att informationen åtminstone även omfattar formkrav på meddelandet om uppsägning samt den eventuella tidsfristen för att väcka talan mot uppsägningen.

Ändringsrekommendation 7

Ändringsrekommendation 7

Kapitel II – artikel 3.2 m

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Alla kollektivavtal som reglerar arbetstagarens arbetsvillkor. Vid kollektivavtal slutna av särskilda gemensamma organ eller institutioner utanför företaget, namnet på det behöriga organ eller den behöriga institution med vilket kollektivavtal slutits. | Alla kollektivavtal som reglerar arbetstagarens arbetsvillkor
  samt de preklusionsfrister som fastställs i kollektivavtalen för anspråk på rättigheter enligt dem
  . Vid kollektivavtal slutna av särskilda gemensamma organ eller institutioner utanför företaget, namnet på det behöriga organ eller den behöriga institution med vilket kollektivavtal slutits. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Alla kollektivavtal som reglerar arbetstagarens arbetsvillkor. Vid kollektivavtal slutna av särskilda gemensamma organ eller institutioner utanför företaget, namnet på det behöriga organ eller den behöriga institution med vilket kollektivavtal slutits.

Alla kollektivavtal som reglerar arbetstagarens arbetsvillkor
  samt de preklusionsfrister som fastställs i kollektivavtalen för anspråk på rättigheter enligt dem
  . Vid kollektivavtal slutna av särskilda gemensamma organ eller institutioner utanför företaget, namnet på det behöriga organ eller den behöriga institution med vilket kollektivavtal slutits.

samt de preklusionsfrister som fastställs i kollektivavtalen för anspråk på rättigheter enligt dem

Motivering

Motivering

Denna skyldighet måste kompletteras med skyldigheten att ge information om de eventuella preklusionsfrister som fastställs i kollektivavtalen för anspråk på rättigheter enligt dem. Denna uppgift är viktig av praktiska skäl för att undvika att arbetstagare pga. att de inte känner till dessa ibland tämligen korta frister inte lyckas göra anspråk på sina rättigheter.

Ändringsrekommendation 8

Ändringsrekommendation 8

Kapitel II – artikel 4.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Den information som avses i artikel 3.2 ska tillhandahållas individuellt till arbetstagaren i form av ett dokument senast den första dagen av anställningsförhållandet. Detta dokument
  får
  tillhandahållas och översändas elektroniskt, förutsatt att det är lättillgängligt för arbetstagaren och kan lagras och skrivas ut. | Den information som avses i artikel 3.2 ska tillhandahållas individuellt till arbetstagaren i form av ett dokument senast den första dagen av anställningsförhållandet. Detta dokument
  ska överlämnas till arbetstagaren i pappersform eller
  tillhandahållas och översändas elektroniskt, förutsatt att det är lättillgängligt för arbetstagaren och kan lagras och skrivas ut
  och mottagningsbevis lämnas
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Den information som avses i artikel 3.2 ska tillhandahållas individuellt till arbetstagaren i form av ett dokument senast den första dagen av anställningsförhållandet. Detta dokument
  får
  tillhandahållas och översändas elektroniskt, förutsatt att det är lättillgängligt för arbetstagaren och kan lagras och skrivas ut.

får

Den information som avses i artikel 3.2 ska tillhandahållas individuellt till arbetstagaren i form av ett dokument senast den första dagen av anställningsförhållandet. Detta dokument
  ska överlämnas till arbetstagaren i pappersform eller
  tillhandahållas och översändas elektroniskt, förutsatt att det är lättillgängligt för arbetstagaren och kan lagras och skrivas ut
  och mottagningsbevis lämnas
  .

ska överlämnas till arbetstagaren i pappersform eller

och mottagningsbevis lämnas

Motivering

Motivering

Enligt punkt 1 andra meningen får informationsdokumentet tillhandahållas eller översändas elektroniskt till arbetstagaren om det är lättillgängligt. Detta kan vara otillräckligt i vissa fall. Därför bör varje arbetstagare ha rätt att välja mellan en pappersversion eller elektronisk version. Detta område bör inte undantas från de ansträngningar som görs för att uppnå en papperslös miljö.

Ändringsrekommendation 9

Ändringsrekommendation 9

Kapitel II – artikel 5

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska se till att varje ändring av de aspekter av anställningsförhållandet som avses i artikel 3.2 och den ytterligare information till arbetstagare som utstationeras eller skickas utomlands enligt artikel 6
  tillhandahålls
  i form av ett dokument från arbetsgivaren till arbetstagaren snarast möjligt och senast den dag då ändringen träder i kraft. | Medlemsstaterna ska se till att varje ändring av de aspekter av anställningsförhållandet som avses i artikel 3.2 och den ytterligare information till arbetstagare som utstationeras eller skickas utomlands enligt artikel 6
  översänds
  i form av ett dokument från arbetsgivaren till arbetstagaren snarast möjligt och senast den dag då ändringen träder i kraft. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska se till att varje ändring av de aspekter av anställningsförhållandet som avses i artikel 3.2 och den ytterligare information till arbetstagare som utstationeras eller skickas utomlands enligt artikel 6
  tillhandahålls
  i form av ett dokument från arbetsgivaren till arbetstagaren snarast möjligt och senast den dag då ändringen träder i kraft.

tillhandahålls

Medlemsstaterna ska se till att varje ändring av de aspekter av anställningsförhållandet som avses i artikel 3.2 och den ytterligare information till arbetstagare som utstationeras eller skickas utomlands enligt artikel 6
  översänds
  i form av ett dokument från arbetsgivaren till arbetstagaren snarast möjligt och senast den dag då ändringen träder i kraft.

översänds

Motivering

Motivering

Enligt punkt 1 andra meningen får informationsdokumentet tillhandahållas eller översändas elektroniskt till arbetstagaren om det är lättillgängligt. Detta kan vara otillräckligt i vissa fall. Därför bör varje arbetstagare ha rätt att välja mellan en pappersversion eller elektronisk version. Detta område bör inte undantas från de ansträngningar som görs för att uppnå en papperslös miljö.

Ändringsrekommendation 10

Ändringsrekommendation 10

Kapitel II – artikel 6.2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska se till att arbetstagaren som sänds utomlands, om han eller hon är en utstationerad arbetstagare som omfattas av direktiv 96/71/EG, dessutom informeras om följande: | Medlemsstaterna ska se till att arbetstagaren som sänds utomlands, om han eller hon är en utstationerad arbetstagare som omfattas av direktiv 96/71/EG,
  utöver informationen enligt punkt 1 samt artikel 3.2,
  dessutom informeras om följande
  genom överlämnande av ett dokument i pappersform eller elektronisk form
  : |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska se till att arbetstagaren som sänds utomlands, om han eller hon är en utstationerad arbetstagare som omfattas av direktiv 96/71/EG, dessutom informeras om följande:

Medlemsstaterna ska se till att arbetstagaren som sänds utomlands, om han eller hon är en utstationerad arbetstagare som omfattas av direktiv 96/71/EG,
  utöver informationen enligt punkt 1 samt artikel 3.2,
  dessutom informeras om följande
  genom överlämnande av ett dokument i pappersform eller elektronisk form
  :

utöver informationen enligt punkt 1 samt artikel 3.2,

genom överlämnande av ett dokument i pappersform eller elektronisk form

Motivering

Motivering

Självförklarande.

Ändringsrekommendation 11

Ändringsrekommendation 11

Kapitel II – artikel 6.2 b

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| En
  länk till värdmedlemsstatens eller värdmedlemsstaternas officiella nationella webbplatser i enlighet med artikel 5.2 i direktiv 2014/67/EU. | Relevant information till de utstationerade arbetstagarna på deras eget språk eller, om översättningens kvalitet inte kan garanteras, en
  länk till värdmedlemsstatens eller värdmedlemsstaternas officiella nationella webbplatser i enlighet med artikel 5.2 i direktiv 2014/67/EU. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

En
  länk till värdmedlemsstatens eller värdmedlemsstaternas officiella nationella webbplatser i enlighet med artikel 5.2 i direktiv 2014/67/EU.

En

Relevant information till de utstationerade arbetstagarna på deras eget språk eller, om översättningens kvalitet inte kan garanteras, en
  länk till värdmedlemsstatens eller värdmedlemsstaternas officiella nationella webbplatser i enlighet med artikel 5.2 i direktiv 2014/67/EU.

Relevant information till de utstationerade arbetstagarna på deras eget språk eller, om översättningens kvalitet inte kan garanteras, en

Motivering

Motivering

En hänvisning till den webbplats som enligt artikel 5.2 a i genomförandedirektiv 2014/67/EU ska upprättas i varje medlemsstat uppfyller inte kraven på information. En sådan hänvisning förutsätter nämligen att varje medlemsstat har fullgjort sin skyldighet. Det kan dock anses vara ett alternativ i de fall där man inte kan garantera kvaliteten på den översatta informationen.

Ändringsrekommendation 12

Ändringsrekommendation 12

Kapitel II – artikel 6.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Den information som avses i punkt 1 b och 2 a
  får i förekommande fall lämnas i form
  av
  hänvisningar till
  de
  lagar, andra författningar eller kollektivavtal som reglerar dessa frågor
  . | Den information som avses i punkt 1 b och 2 a
  ska tillhandahållas på ett språk som kan förstås
  av de
  utstationerade arbetstagarna
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Den information som avses i punkt 1 b och 2 a
  får i förekommande fall lämnas i form
  av
  hänvisningar till
  de
  lagar, andra författningar eller kollektivavtal som reglerar dessa frågor
  .

får i förekommande fall lämnas i form

hänvisningar till

lagar, andra författningar eller kollektivavtal som reglerar dessa frågor

Den information som avses i punkt 1 b och 2 a
  ska tillhandahållas på ett språk som kan förstås
  av de
  utstationerade arbetstagarna
  .

ska tillhandahållas på ett språk som kan förstås

utstationerade arbetstagarna

Motivering

Motivering

Att fullgöra skyldigheten att lämna information genom hänvisningar till de tillämpliga bestämmelserna uppfyller inte kraven på tillräcklig information till utländska arbetstagare, om bestämmelserna inte är tillgängliga på ett språk som de kan förstå. Särskilt när det gäller den förväntade lönen i utlandet behöver utländska anställda direkt och tydlig information och bör inte informeras genom hänvisningar till bestämmelser som de inte förstår.

Ändringsrekommendation 13

Ändringsrekommendation 13

Kapitel II – artikel 6.4

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Om inte medlemsstaterna bestämmer annat ska punkterna 1 och 2 inte gälla om varaktigheten av varje arbetsperiod utanför den medlemsstat där arbetstagaren vanligen arbetar är
  en månad
  eller mindre. | Om inte medlemsstaterna bestämmer annat ska punkterna 1 och 2 inte gälla om varaktigheten av varje arbetsperiod utanför den medlemsstat där arbetstagaren vanligen arbetar är
  två veckor
  eller mindre. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Om inte medlemsstaterna bestämmer annat ska punkterna 1 och 2 inte gälla om varaktigheten av varje arbetsperiod utanför den medlemsstat där arbetstagaren vanligen arbetar är
  en månad
  eller mindre.

en månad

Om inte medlemsstaterna bestämmer annat ska punkterna 1 och 2 inte gälla om varaktigheten av varje arbetsperiod utanför den medlemsstat där arbetstagaren vanligen arbetar är
  två veckor
  eller mindre.

två veckor

Motivering

Motivering

Det föreslagna undantaget från skyldigheten att lämna information vid arbetsperioder i utlandet som inte överskrider en månad bör avvisas. Detta skapar ett kryphål för att kringgå informationskraven. Värdlandets tvingande bestämmelser gäller trots allt från och med arbetsperiodens första dag. ReK rekommenderar därför att perioden för undantaget ska förkortas till sammanlagt högst två veckor.

Ändringsrekommendation 14

Ändringsrekommendation 14

Kapitel III – artikel 7.2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna får föreskriva längre provanställningsperioder om det är motiverat med hänsyn till anställningens karaktär eller om det ligger i arbetstagarens intresse. | Medlemsstaterna får föreskriva längre provanställningsperioder om det är motiverat med hänsyn till anställningens karaktär eller om det ligger i arbetstagarens intresse
  eller, vid tillfällig arbetsoförmåga, under en längre tidsperiod
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna får föreskriva längre provanställningsperioder om det är motiverat med hänsyn till anställningens karaktär eller om det ligger i arbetstagarens intresse.

Medlemsstaterna får föreskriva längre provanställningsperioder om det är motiverat med hänsyn till anställningens karaktär eller om det ligger i arbetstagarens intresse
  eller, vid tillfällig arbetsoförmåga, under en längre tidsperiod
  .

eller, vid tillfällig arbetsoförmåga, under en längre tidsperiod

Motivering

Motivering

Självförklarande.

Ändringsrekommendation 15

Ändringsrekommendation 15

Kapitel III – artikel 8.2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Arbetsgivarna får emellertid fastställa villkor för när sådana restriktioner är motiverade av legitima skäl såsom skydd av företagshemligheter eller undvikande av intressekonflikter. | |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Arbetsgivarna får emellertid fastställa villkor för när sådana restriktioner är motiverade av legitima skäl såsom skydd av företagshemligheter eller undvikande av intressekonflikter.

Arbetsgivarna får emellertid fastställa villkor för när sådana restriktioner är motiverade av legitima skäl såsom skydd av företagshemligheter eller undvikande av intressekonflikter.

Motivering

Motivering

I medlemsstaterna är det lagstiftarna och domstolarna, inte arbetsgivarna själva, som har befogenhet att göra en avvägning mellan de motstridiga intressen som parterna i anställningsavtalet har, såsom arbetstagares yrkesfrihet och arbetsgivarens företagsintressen. Med hänsyn till den nya definitionen av företagshemlighet enligt direktiv (EU) 2016/943 (som medlemsstaterna ska införliva senast i juni 2018) skulle arbetsgivarna dessutom till stor del själva kunna bestämma vilken information som de vill skydda. Detsamma gäller för begreppet ”undvikande av intressekonflikter”, som skulle behöva tolkas. Det behövs därför ingen en enhetlig europeisk reglering av denna rättsliga fråga. Detta har inte heller någon täckning i den rättsliga grunden i artikel 153.2 b i EUF-fördraget.

Ändringsrekommendation 16

Ändringsrekommendation 16

Kapitel III – artikel 10.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska se till att arbetstagare med minst sex månaders anställningstid hos samma arbetsgivare kan
  begära
  en anställningsform med mer förutsägbara och trygga arbetsvillkor, om tillgängligt. | Medlemsstaterna ska se till att arbetstagare med minst sex månaders anställningstid hos samma arbetsgivare kan
  ansöka om
  en anställningsform med mer förutsägbara och trygga arbetsvillkor, om tillgängligt
  , på samma villkor som andra sökande
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska se till att arbetstagare med minst sex månaders anställningstid hos samma arbetsgivare kan
  begära
  en anställningsform med mer förutsägbara och trygga arbetsvillkor, om tillgängligt.

begära

Medlemsstaterna ska se till att arbetstagare med minst sex månaders anställningstid hos samma arbetsgivare kan
  ansöka om
  en anställningsform med mer förutsägbara och trygga arbetsvillkor, om tillgängligt
  , på samma villkor som andra sökande
  .

ansöka om

, på samma villkor som andra sökande

Motivering

Motivering

Arbetstagare med minst sex månaders tjänstgöring hos samma arbetsgivare har inget företräde framför externa sökande när de ansöker om en mer permanent tjänst eller om någon annan sökande är bättre kvalificerad för tjänsten.

Ändringsrekommendation 17

Ändringsrekommendation 17

Kapitel III – artikel 10.2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Arbetsgivaren ska lämna ett skriftligt svar inom en månad efter en sådan
  begäran
  .
  När det gäller fysiska personer som är arbetsgivare samt mikroföretag och små och medelstora företag, får medlemsstaterna föreskriva att denna tidsfrist förlängs till högst tre månader och medge ett muntligt svar på varje liknande begäran av samma arbetstagare, om motiveringen för svaret när det gäller arbetstagarens situation förblir oförändrad. | Arbetsgivaren ska lämna ett skriftligt svar inom en månad efter en sådan
  ansökan
  .
  Om ansökan avslås ska motiveringens riktighet kunna kontrolleras. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Arbetsgivaren ska lämna ett skriftligt svar inom en månad efter en sådan
  begäran
  .
  När det gäller fysiska personer som är arbetsgivare samt mikroföretag och små och medelstora företag, får medlemsstaterna föreskriva att denna tidsfrist förlängs till högst tre månader och medge ett muntligt svar på varje liknande begäran av samma arbetstagare, om motiveringen för svaret när det gäller arbetstagarens situation förblir oförändrad.

begäran

När det gäller fysiska personer som är arbetsgivare samt mikroföretag och små och medelstora företag, får medlemsstaterna föreskriva att denna tidsfrist förlängs till högst tre månader och medge ett muntligt svar på varje liknande begäran av samma arbetstagare, om motiveringen för svaret när det gäller arbetstagarens situation förblir oförändrad.

Arbetsgivaren ska lämna ett skriftligt svar inom en månad efter en sådan
  ansökan
  .
  Om ansökan avslås ska motiveringens riktighet kunna kontrolleras.

ansökan

Om ansökan avslås ska motiveringens riktighet kunna kontrolleras.

Motivering

Motivering

Rättsföljden om skyldigheten att svara åsidosätts måste uttryckligen regleras, dvs. att om ansökan avslås måste motiveringens riktighet kunna kontrolleras. Detta är det enda sättet att se till att arbetsgivarna verkligen tar itu med arbetstagarnas önskemål i stället för att bara fullgöra formaliteterna genom ett godtyckligt svar.

Undantaget i punkt 2 andra meningen, enligt vilket mikroföretag och små och medelstora företag får ge svar muntligen och inom tre månader, bör avvisas. Detta undantag skulle omfatta alla företag med upp till 249 anställda och en årlig omsättning på upp till 50 miljoner euro, vilket motsvarar 99 % av alla företag i EU, och ställningen för de anställda i dessa företag, ca 65 miljoner människor i EU, skulle försvagas avsevärt. Förutom svårigheten att fastställa om en ”liknande begäran” redan lagts fram, går det inte att styrka ett muntligt svar på förfrågan, vilket gör att det inte kan användas för att göra anspråk på rättigheter. Därför avvisas undantaget för små och medelstora företag, eftersom bestämmelserna i artikel 10 annars skulle sakna rättsföljd.

Ändringsrekommendation 18

Ändringsrekommendation 18

Kapitel IV – artikel 12

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna
  får
  tillåta arbetsmarknadens parter att ingå kollektivavtal i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis, som, samtidigt som det övergripande skyddet av arbetstagare iakttas, fastställa regler om anställningsvillkoren för arbetstagare som är andra än dem som avses i artiklarna 7–11. | Medlemsstaterna
  ska
  tillåta arbetsmarknadens parter att
  bibehålla och
  ingå kollektivavtal i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis, som, samtidigt som det övergripande skyddet av arbetstagare iakttas
  och miniminormerna enligt direktivet inte underskrids
  , fastställa regler om anställningsvillkoren för arbetstagare som är andra än dem som avses i artiklarna 7–11. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna
  får
  tillåta arbetsmarknadens parter att ingå kollektivavtal i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis, som, samtidigt som det övergripande skyddet av arbetstagare iakttas, fastställa regler om anställningsvillkoren för arbetstagare som är andra än dem som avses i artiklarna 7–11.

får

Medlemsstaterna
  ska
  tillåta arbetsmarknadens parter att
  bibehålla och
  ingå kollektivavtal i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis, som, samtidigt som det övergripande skyddet av arbetstagare iakttas
  och miniminormerna enligt direktivet inte underskrids
  , fastställa regler om anställningsvillkoren för arbetstagare som är andra än dem som avses i artiklarna 7–11.

ska

bibehålla och

och miniminormerna enligt direktivet inte underskrids

Motivering

Motivering

Enligt artikel 12 ska miniminormerna enligt artiklarna 7–11 kunna ändras genom kollektivavtal så länge som det övergripande skyddet av arbetstagarna iakttas. Denna flexibilitet är nödvändig med tanke på de olika arbetsmarknader, nationella regler och anställningsformer vi har i det offentliga i medlemsstaterna, bl.a. tjänstemän. Avvikelser från lagen genom kollektivavtal är emellertid enbart oproblematiska om de omfattar en ekvivalent för samtliga regleringsmål och inte hänför sig till andra regleringsfrågor.

Ändringsrekommendation 19

Ändringsrekommendation 19

Kapitel IV – artikel 13

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Överensstämmelse




  Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att bestämmelser som strider mot detta direktiv i individuella avtal, kollektivavtal, interna företagsregler eller alla andra åtgärder ska förklaras ogiltiga eller ändras i syfte att få dem att överensstämma med bestämmelserna i detta direktiv. | |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Överensstämmelse

Överensstämmelse

Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att bestämmelser som strider mot detta direktiv i individuella avtal, kollektivavtal, interna företagsregler eller alla andra åtgärder ska förklaras ogiltiga eller ändras i syfte att få dem att överensstämma med bestämmelserna i detta direktiv.

Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att bestämmelser som strider mot detta direktiv i individuella avtal, kollektivavtal, interna företagsregler eller alla andra åtgärder ska förklaras ogiltiga eller ändras i syfte att få dem att överensstämma med bestämmelserna i detta direktiv.

Motivering

Motivering

Artikel 13 är överflödig eftersom artikel 15 om rätt till prövning är tillräcklig.

Ändringsrekommendation 20

Ändringsrekommendation 20

Kapitel V – artikel 14.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska se till att, när en arbetstagare inte i rätt tid fått alla eller vissa av de dokument som avses i artikel 4.1, artikel 5 eller artikel 6 och arbetsgivaren har underlåtit att korrigera denna underlåtenhet inom 15 dagar efter underrättelse därom,
  något av
  följande ska gälla: | Medlemsstaterna ska se till att, när en arbetstagare inte i rätt tid fått alla eller vissa av de dokument som avses i artikel 4.1, artikel 5 eller artikel 6 och arbetsgivaren har underlåtit att korrigera denna underlåtenhet inom 15 dagar efter underrättelse därom,
  de båda
  följande
  bestämmelserna
  ska gälla: |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska se till att, när en arbetstagare inte i rätt tid fått alla eller vissa av de dokument som avses i artikel 4.1, artikel 5 eller artikel 6 och arbetsgivaren har underlåtit att korrigera denna underlåtenhet inom 15 dagar efter underrättelse därom,
  något av
  följande ska gälla:

något av

Medlemsstaterna ska se till att, när en arbetstagare inte i rätt tid fått alla eller vissa av de dokument som avses i artikel 4.1, artikel 5 eller artikel 6 och arbetsgivaren har underlåtit att korrigera denna underlåtenhet inom 15 dagar efter underrättelse därom,
  de båda
  följande
  bestämmelserna
  ska gälla:

de båda

bestämmelserna

Motivering

Motivering

I denna föreslagna bestämmelse förslag införs instrument för att bestraffa åsidosättande av informationskraven. Dessa instrument får dock verkan först när arbetstagaren märker att informationen är ofullständig och uppmärksammar arbetsgivaren på detta, varefter denne har 15 dagar på sig för att fullgöra sin skyldighet att lämna information. Förutsättningen är alltså att den anställda själv vidtar åtgärder. Det är inte rimligt, eftersom ansvaret för att fullständig information lämnas överförs till den person som ska informeras. Denna torde dock i regel, särskilt i början av anställningsförhållandet, dra sig för en konflikt med arbetsgivaren. Rättsföljden bör rätteligen gälla utan att den anställda aktivt påpekat att ett fel har begåtts.

Ändringsrekommendation 21

Ändringsrekommendation 21

Kapitel V – artikel 14.1 a

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Arbetstagaren ska åtnjuta en gynnsam presumtion som fastställs av medlemsstaten. Om den information som lämnats inte omfattar den information som avses i artikel 3.2 e, f, k eller l ska
  den gynnsamma presumtionen omfatta en presumtion att
  arbetstagaren
  har ett stadigvarande anställningsförhållande, att det inte finns någon provanställningsperiod eller att arbetstagaren har en heltidstjänst
  . Arbetsgivarna ska ha möjlighet att motbevisa dessa presumtioner. | Arbetstagaren ska åtnjuta en gynnsam presumtion som
  obligatoriskt
  fastställs av medlemsstaten. Om den information som lämnats inte omfattar den information som avses i artikel 3.2 e, f, k eller l ska
  de arbetsvillkor som
  arbetstagaren
  uppgett anses vara överenskomna
  . Arbetsgivarna ska ha möjlighet att motbevisa dessa presumtioner. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Arbetstagaren ska åtnjuta en gynnsam presumtion som fastställs av medlemsstaten. Om den information som lämnats inte omfattar den information som avses i artikel 3.2 e, f, k eller l ska
  den gynnsamma presumtionen omfatta en presumtion att
  arbetstagaren
  har ett stadigvarande anställningsförhållande, att det inte finns någon provanställningsperiod eller att arbetstagaren har en heltidstjänst
  . Arbetsgivarna ska ha möjlighet att motbevisa dessa presumtioner.

den gynnsamma presumtionen omfatta en presumtion att

har ett stadigvarande anställningsförhållande, att det inte finns någon provanställningsperiod eller att arbetstagaren har en heltidstjänst

Arbetstagaren ska åtnjuta en gynnsam presumtion som
  obligatoriskt
  fastställs av medlemsstaten. Om den information som lämnats inte omfattar den information som avses i artikel 3.2 e, f, k eller l ska
  de arbetsvillkor som
  arbetstagaren
  uppgett anses vara överenskomna
  . Arbetsgivarna ska ha möjlighet att motbevisa dessa presumtioner.

obligatoriskt

de arbetsvillkor som

uppgett anses vara överenskomna

Motivering

Motivering

Presumtionsregeln i led a bör obligatoriskt införas av medlemsstaterna. Förslaget till bestämmelse om att medlemsstaterna ska fastställa gynnsammare presumtioner är dock alltför vagt. Här måste det konkret fastställas att om informationskraven åsidosätts ska i grunden de arbetsvillkor som den anställda uppgett anses vara överenskomna och den motbevisbara presumtion om ett stadigvarande anställningsförhållande på heltid som nämns i bestämmelserna gälla.

Ändringsrekommendation 22

Ändringsrekommendation 22

Kapitel V – artikel 14.1 b

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Arbetstagaren ska ha möjlighet att lämna in ett klagomål till en behörig myndighet i god tid. Om den behöriga myndighetenen finner att klagomålet är motiverat, ska den ålägga den eller de berörda arbetsgivarna att lämna den information som saknas. Om arbetsgivaren inte lämnar den information som saknas inom 15 dagar efter mottagandet av åläggandet, ska myndigheten kunna påföra en skälig administrativ påföljd, även om anställningsförhållandet har upphört. Arbetsgivarna ska ha möjlighet att inge ett administrativt överklagande mot beslutet om påföljder. Medlemsstaterna får utse befintliga organ till behöriga myndigheter. | Arbetstagaren ska
  dessutom
  ha möjlighet att lämna in ett klagomål till en behörig myndighet i god tid. Om den behöriga myndighetenen finner att klagomålet är motiverat, ska den ålägga den eller de berörda arbetsgivarna att lämna den information som saknas. Om arbetsgivaren inte lämnar den information som saknas inom 15 dagar efter mottagandet av åläggandet, ska myndigheten kunna påföra en skälig administrativ påföljd, även om anställningsförhållandet har upphört. Arbetsgivarna ska ha möjlighet att inge ett administrativt överklagande mot beslutet om påföljder. Medlemsstaterna får utse befintliga organ till behöriga myndigheter. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Arbetstagaren ska ha möjlighet att lämna in ett klagomål till en behörig myndighet i god tid. Om den behöriga myndighetenen finner att klagomålet är motiverat, ska den ålägga den eller de berörda arbetsgivarna att lämna den information som saknas. Om arbetsgivaren inte lämnar den information som saknas inom 15 dagar efter mottagandet av åläggandet, ska myndigheten kunna påföra en skälig administrativ påföljd, även om anställningsförhållandet har upphört. Arbetsgivarna ska ha möjlighet att inge ett administrativt överklagande mot beslutet om påföljder. Medlemsstaterna får utse befintliga organ till behöriga myndigheter.

Arbetstagaren ska
  dessutom
  ha möjlighet att lämna in ett klagomål till en behörig myndighet i god tid. Om den behöriga myndighetenen finner att klagomålet är motiverat, ska den ålägga den eller de berörda arbetsgivarna att lämna den information som saknas. Om arbetsgivaren inte lämnar den information som saknas inom 15 dagar efter mottagandet av åläggandet, ska myndigheten kunna påföra en skälig administrativ påföljd, även om anställningsförhållandet har upphört. Arbetsgivarna ska ha möjlighet att inge ett administrativt överklagande mot beslutet om påföljder. Medlemsstaterna får utse befintliga organ till behöriga myndigheter.

dessutom

Motivering

Motivering

Alternativet med ett klagomålsförfarande inför den behöriga myndigheten (led b) medför ingen gynnsam rättsföljd för de anställda och får därför inte erbjudas medlemsstaterna som ett alternativ, utan kan enbart användas som ett komplement till den bestämmelse som föreslås i led a. När det gäller det andra alternativet är nämligen en anställd vars arbetsgivare inte har fullgjort sin skyldighet hänvisad till ett administrativt förfarande vars längd och resultat i hög grad beror på myndigheten och som i slutändan i bästa fall leder till en administrativ påföljd. Detta alternativ förhindrar inte heller att informationskraven kringgås.

Ändringsrekommendation 23

Ändringsrekommendation 23

Kapitel V – artikel 17.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att förbjuda uppsägning eller motsvarande och alla förberedelser för uppsägning av arbetstagare på grund av att de utövat de rättigheter som föreskrivs i detta direktiv. | Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att förbjuda uppsägning eller motsvarande och alla förberedelser för uppsägning av arbetstagare på grund av att de utövat de rättigheter som föreskrivs i detta direktiv
  och förklara dem sakna rättslig verkan
  . |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att förbjuda uppsägning eller motsvarande och alla förberedelser för uppsägning av arbetstagare på grund av att de utövat de rättigheter som föreskrivs i detta direktiv.

Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att förbjuda uppsägning eller motsvarande och alla förberedelser för uppsägning av arbetstagare på grund av att de utövat de rättigheter som föreskrivs i detta direktiv
  och förklara dem sakna rättslig verkan
  .

och förklara dem sakna rättslig verkan

Motivering

Motivering

Enligt punkt 1 ska medlemsstaterna förbjuda uppsägning och förberedelser för uppsägning på grund av att rättigheterna enligt detta direktiv utövats. I samband med punkt 2, enligt vilken arbetstagare som anser sig ha sagts upp på grund av att de har utövat rättigheterna enligt detta direktiv får begära en skriftlig motivering och redogörelse, utgör detta inte ett tillräckligt skyddsinstrument vid utövandet av rättigheterna enligt detta direktiv. För att skyddet verkligen ska bli effektivt måste det finnas en uttrycklig rättsföljdbestämmelse om att uppsägning eller förberedelser för uppsägning på grund av att rättigheterna enligt detta direktiv utövats ska sakna rättslig verkan.

Ändringsrekommendation 24

Ändringsrekommendation 24

Kapitel V – artikel 17.2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Arbetstagare som anser sig ha sagts upp, eller varit föremål för en åtgärd med motsvarande verkan, på grund av att de har utövat de rättigheter som föreskrivs i detta direktiv får begära att arbetsgivaren vederbörligen motiverar uppsägningen eller den motsvarande åtgärden. Arbetsgivaren ska skriftligen ange motiveringen. | Arbetstagare som anser sig ha sagts upp, eller varit föremål för en åtgärd med motsvarande verkan, på grund av att de har utövat de rättigheter som föreskrivs i detta direktiv får begära att arbetsgivaren vederbörligen motiverar uppsägningen eller den motsvarande åtgärden. Arbetsgivaren ska skriftligen ange motiveringen.
  Medlemsstaterna ska dessutom vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att tidsfristen för talan mot uppsägningen inte börjar löpa förrän arbetstagaren har fått den skriftliga motiveringen från arbetsgivaren. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Arbetstagare som anser sig ha sagts upp, eller varit föremål för en åtgärd med motsvarande verkan, på grund av att de har utövat de rättigheter som föreskrivs i detta direktiv får begära att arbetsgivaren vederbörligen motiverar uppsägningen eller den motsvarande åtgärden. Arbetsgivaren ska skriftligen ange motiveringen.

Arbetstagare som anser sig ha sagts upp, eller varit föremål för en åtgärd med motsvarande verkan, på grund av att de har utövat de rättigheter som föreskrivs i detta direktiv får begära att arbetsgivaren vederbörligen motiverar uppsägningen eller den motsvarande åtgärden. Arbetsgivaren ska skriftligen ange motiveringen.
  Medlemsstaterna ska dessutom vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att tidsfristen för talan mot uppsägningen inte börjar löpa förrän arbetstagaren har fått den skriftliga motiveringen från arbetsgivaren.

Medlemsstaterna ska dessutom vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att tidsfristen för talan mot uppsägningen inte börjar löpa förrän arbetstagaren har fått den skriftliga motiveringen från arbetsgivaren.

Motivering

Motivering

Av praktiska skäl är det nödvändigt att tidsfristen för talan mot uppsägningen inte börjar löpa förrän arbetstagaren har fått den skriftliga motiveringen från arbetsgivaren. Annars finns det en risk för att denna bestämmelse blir till nackdel för anställda som i väntan på den rättsligt föreskrivna motiveringen missar fristen för att väcka talan.

Ändringsrekommendation 25

Ändringsrekommendation 25

Kapitel V – artikel 17.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att när de arbetstagare som avses i punkt 2, för en domstol eller annan behörig myndighet lägger fram
  uppgifter
  av vilka man kan dra slutsatsen att en uppsägning eller motsvarande åtgärd på sådana grunder har ägt rum, ska det åligga svaranden att bevisa att arbetstagaren blev uppsagd på andra grunder än dem som avses i punkt 1. | Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att när de arbetstagare som avses i punkt 2, för en domstol eller annan behörig myndighet lägger fram
  indicier
  av vilka man kan dra slutsatsen att en uppsägning eller motsvarande åtgärd på sådana grunder har ägt rum, ska det åligga svaranden att bevisa att arbetstagaren blev uppsagd på andra grunder än dem som avses i punkt 1. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att när de arbetstagare som avses i punkt 2, för en domstol eller annan behörig myndighet lägger fram
  uppgifter
  av vilka man kan dra slutsatsen att en uppsägning eller motsvarande åtgärd på sådana grunder har ägt rum, ska det åligga svaranden att bevisa att arbetstagaren blev uppsagd på andra grunder än dem som avses i punkt 1.

uppgifter

Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att när de arbetstagare som avses i punkt 2, för en domstol eller annan behörig myndighet lägger fram
  indicier
  av vilka man kan dra slutsatsen att en uppsägning eller motsvarande åtgärd på sådana grunder har ägt rum, ska det åligga svaranden att bevisa att arbetstagaren blev uppsagd på andra grunder än dem som avses i punkt 1.

indicier

Motivering

Motivering

Det är otydligt hur konkreta respektive underbyggda de uppgifter som arbetstagaren ska lägga fram ska vara. Här bör det räcka med indicier om en sådan bestraffning. Ordet ”uppgifter” bör följaktligen ersättas med ”indicier”.

Ändringsrekommendation 26

Ändringsrekommendation 26

Kapitel V – artikel 18

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelser mot de rättigheter i nationella bestämmelser som antagits enligt detta direktiv eller mot relevanta bestämmelser som redan är i kraft vad gäller de rättigheter som omfattas av detta direktivs tillämpningsområde. Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna ska vara ändamålsenliga, proportionerliga och avskräckande. Det kan vara sanktioner i form av böter. Det
  kan
  också handla om betalning av ersättningar. | Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelser mot de rättigheter i nationella bestämmelser som antagits enligt detta direktiv eller mot relevanta bestämmelser som redan är i kraft vad gäller de rättigheter som omfattas av detta direktivs tillämpningsområde. Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna ska vara ändamålsenliga, proportionerliga och avskräckande. Det kan vara sanktioner i form av böter. Det
  måste
  också handla om betalning av
  skäliga
  ersättningar. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelser mot de rättigheter i nationella bestämmelser som antagits enligt detta direktiv eller mot relevanta bestämmelser som redan är i kraft vad gäller de rättigheter som omfattas av detta direktivs tillämpningsområde. Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna ska vara ändamålsenliga, proportionerliga och avskräckande. Det kan vara sanktioner i form av böter. Det
  kan
  också handla om betalning av ersättningar.

kan

Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelser mot de rättigheter i nationella bestämmelser som antagits enligt detta direktiv eller mot relevanta bestämmelser som redan är i kraft vad gäller de rättigheter som omfattas av detta direktivs tillämpningsområde. Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna ska vara ändamålsenliga, proportionerliga och avskräckande. Det kan vara sanktioner i form av böter. Det
  måste
  också handla om betalning av
  skäliga
  ersättningar.

måste

skäliga

Motivering

Motivering

Enbart böter räcker inte för att på ett verkningsfullt sätt bestraffa överträdelser. Beroende på medlemsstat och förhållandena inom de behöriga myndigheterna där utdöms de med olika effektivitet. Dessutom medför utdömandet av böter ingen fördel för de anställda vars rättigheter har kränkts.

Ändringsrekommendation 27

Ändringsrekommendation 27

Kapitel VI – artikel 19.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Detta direktiv ska inte utgöra ett giltigt skäl för att sänka den allmänna skyddsnivå som arbetstagare i medlemsstaterna redan åtnjuter. | Detta direktiv ska inte utgöra ett giltigt skäl för att sänka den allmänna skyddsnivå som arbetstagare i medlemsstaterna redan åtnjuter.
  Genomförandet av detta direktiv ska inte heller utgöra ett tillräckligt skäl för att försämra den nuvarande situationen i medlemsstaterna i fråga om arbetstagarnas allmänna skyddsnivå och på de områden som omfattas av direktivet. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Detta direktiv ska inte utgöra ett giltigt skäl för att sänka den allmänna skyddsnivå som arbetstagare i medlemsstaterna redan åtnjuter.

Detta direktiv ska inte utgöra ett giltigt skäl för att sänka den allmänna skyddsnivå som arbetstagare i medlemsstaterna redan åtnjuter.
  Genomförandet av detta direktiv ska inte heller utgöra ett tillräckligt skäl för att försämra den nuvarande situationen i medlemsstaterna i fråga om arbetstagarnas allmänna skyddsnivå och på de områden som omfattas av direktivet.

Genomförandet av detta direktiv ska inte heller utgöra ett tillräckligt skäl för att försämra den nuvarande situationen i medlemsstaterna i fråga om arbetstagarnas allmänna skyddsnivå och på de områden som omfattas av direktivet.

Motivering

Motivering

Punkt 1 måste kompletteras för att se till att den allmänna skyddsnivån inte kan försämras och att inga försämringar tillåts beträffande de regleringsfrågor som omfattas av detta direktiv med anledning av dess genomförande inom de områden som regleras i det. Ett sådant konkret förbud mot försämringar är vanligt i socialpolitiska direktiv och erkänns av EU-domstolen, t.ex. i artikel 8.3 i bilagan till direktivet om visstidsarbete 1999/70/EG (arbetsmarknadsparternas avtal som bilaga till ramdirektivet) och i artikel 9.4 i ramdirektivet om information till och samråd med arbetstagare 2002/14/EG.

Ändringsrekommendation 28

Ändringsrekommendation 28

Kapitel VI – artikel 21

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| De rättigheter och skyldigheter som fastställs i detta direktiv ska tillämpas på befintliga anställningsförhållanden från och med den [dag för ikraftträdande + 2 år].
  Arbetsgivarna ska dock tillhandahålla eller komplettera de dokument som avses i artikel 4.1, artikel 5 och artikel 6 endast på begäran av en arbetstagare. Om ingen sådan begäran görs ska det inte medföra att arbetstagare utesluts från de minsta rättigheter som fastställs i detta direktiv. | De rättigheter och skyldigheter som fastställs i detta direktiv ska tillämpas på befintliga anställningsförhållanden från och med den [dag för ikraftträdande + 2 år]. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

De rättigheter och skyldigheter som fastställs i detta direktiv ska tillämpas på befintliga anställningsförhållanden från och med den [dag för ikraftträdande + 2 år].
  Arbetsgivarna ska dock tillhandahålla eller komplettera de dokument som avses i artikel 4.1, artikel 5 och artikel 6 endast på begäran av en arbetstagare. Om ingen sådan begäran görs ska det inte medföra att arbetstagare utesluts från de minsta rättigheter som fastställs i detta direktiv.

Arbetsgivarna ska dock tillhandahålla eller komplettera de dokument som avses i artikel 4.1, artikel 5 och artikel 6 endast på begäran av en arbetstagare. Om ingen sådan begäran görs ska det inte medföra att arbetstagare utesluts från de minsta rättigheter som fastställs i detta direktiv.

De rättigheter och skyldigheter som fastställs i detta direktiv ska tillämpas på befintliga anställningsförhållanden från och med den [dag för ikraftträdande + 2 år].

Motivering

Motivering

Det välkomnas att rättigheterna och skyldigheterna enligt detta direktiv även ska tillämpas på befintliga anställningsförhållanden. Det är emellertid oklart hur den andra och därmed även den tredje meningen förhåller sig till detta. Om direktivet ska vara tillämpligt på befintliga anställningsförhållanden, är dessa meningar inte nödvändiga. Skyldigheten att lämna information måste – även vid befintliga anställningsförhållanden – gälla oberoende av en begäran. Arbetsgivarna måste i egenskap av adressater för arbetsrättsliga bestämmelser trots allt beakta ändringar i rättsläget och fullgöra sina skyldigheter enligt dessa krav, utan att arbetstagarna ska behöva uppmana dem att följa lagstiftningen.

II.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Europeiska arbetsmarknader i förändring

Europeiska arbetsmarknader i förändring

| 1. | Europeiska regionkommittén välkomnar att arbetslösheten har minskat stadigt sedan den ekonomiska och finansiella krisen 2008–2013 och för närvarande uppgår till 7,3 % (EU) respektive 8,6 % (euroområdet). |
| --- | --- |

1.

Europeiska regionkommittén välkomnar att arbetslösheten har minskat stadigt sedan den ekonomiska och finansiella krisen 2008–2013 och för närvarande uppgår till 7,3 % (EU) respektive 8,6 % (euroområdet).

| 2. | Yngre arbetstagare drabbades dock särskilt hårt av den ekonomiska och finansiella krisen. I april 2017 uppgick ungdomsarbetslösheten till 16,7 %. Den är således fortfarande högre än före krisen och mer än dubbelt så hög som den genomsnittliga arbetslösheten. |
| --- | --- |

2.

Yngre arbetstagare drabbades dock särskilt hårt av den ekonomiska och finansiella krisen. I april 2017 uppgick ungdomsarbetslösheten till 16,7 %. Den är således fortfarande högre än före krisen och mer än dubbelt så hög som den genomsnittliga arbetslösheten.

| 3. | Kommittén beklagar att man trots åtgärderna på EU-nivå inte har lyckats lösa problemet med den alltför höga arbetslösheten bland unga. Vid sidan av åtgärderna på arbetsmarknaden är det därför viktigt att verka för ett mer rörligt samhälle och att myndigheterna verkar för att bättre stämma av utbildningsutbudet mot arbetsmarknadens faktiska behov. |
| --- | --- |

3.

Kommittén beklagar att man trots åtgärderna på EU-nivå inte har lyckats lösa problemet med den alltför höga arbetslösheten bland unga. Vid sidan av åtgärderna på arbetsmarknaden är det därför viktigt att verka för ett mer rörligt samhälle och att myndigheterna verkar för att bättre stämma av utbildningsutbudet mot arbetsmarknadens faktiska behov.

| 4. | År 2016 uppnådde sysselsättningsgraden för den aktiva delen av befolkningen i åldrarna 20–64 år 71,1 %, det högsta årsgenomsnitt som någonsin uppmätts i EU. Detta genomsnitt döljer emellertid stora skillnader mellan medlemsstaterna. Sysselsättningsgraden bland personer i åldrarna 25–54 år har varit nästan oförändrad sedan 2001, medan den har ökat markant bland äldre personer (55–64 år) och minskat bland unga människor (15–24 år). |
| --- | --- |

4.

År 2016 uppnådde sysselsättningsgraden för den aktiva delen av befolkningen i åldrarna 20–64 år 71,1 %, det högsta årsgenomsnitt som någonsin uppmätts i EU. Detta genomsnitt döljer emellertid stora skillnader mellan medlemsstaterna. Sysselsättningsgraden bland personer i åldrarna 25–54 år har varit nästan oförändrad sedan 2001, medan den har ökat markant bland äldre personer (55–64 år) och minskat bland unga människor (15–24 år).

| 5. | Kommittén välkomnar att skillnaden mellan könen har minskat vad gäller sysselsättningsgraden för kvinnor och för män. Detta beror till största delen på den ökande sysselsättningsgraden bland kvinnor. Det finns dock också medlemsstater där den minskade skillnaden beror på en lägre sysselsättningsgrad bland män. |
| --- | --- |

5.

Kommittén välkomnar att skillnaden mellan könen har minskat vad gäller sysselsättningsgraden för kvinnor och för män. Detta beror till största delen på den ökande sysselsättningsgraden bland kvinnor. Det finns dock också medlemsstater där den minskade skillnaden beror på en lägre sysselsättningsgrad bland män.

| 6. | Kommittén beklagar att andelen förvärvsarbetande som enbart har deltidsanställning har ökat från 14,9 % under 2002 till 19,0 % under 2015. Andelen skiljer sig åt betydligt mellan män och kvinnor: en knapp tredjedel (31,4 %) av de förvärvsarbetande kvinnorna arbetade under 2016 deltid, en betydligt större andel än bland män (8,2 %). |
| --- | --- |

6.

Kommittén beklagar att andelen förvärvsarbetande som enbart har deltidsanställning har ökat från 14,9 % under 2002 till 19,0 % under 2015. Andelen skiljer sig åt betydligt mellan män och kvinnor: en knapp tredjedel (31,4 %) av de förvärvsarbetande kvinnorna arbetade under 2016 deltid, en betydligt större andel än bland män (8,2 %).

| 7. | Kommittén är oroad över möjligheten att atypiska anställningsförhållanden, i synnerhet tidsbegränsade anställningar, under vissa omständigheter oproportionerligt ofta rör yngre, lågutbildade och mindre kvalificerade arbetstagare och att de flesta inte har tagit en sådan anställning frivilligt. Bara 37 % av de yngre arbetstagarna hade 2015 en tillsvidareanställning på heltid. Jämfört med 48 % år 2002 innebär det en betydande minskning. |
| --- | --- |

7.

Kommittén är oroad över möjligheten att atypiska anställningsförhållanden, i synnerhet tidsbegränsade anställningar, under vissa omständigheter oproportionerligt ofta rör yngre, lågutbildade och mindre kvalificerade arbetstagare och att de flesta inte har tagit en sådan anställning frivilligt. Bara 37 % av de yngre arbetstagarna hade 2015 en tillsvidareanställning på heltid. Jämfört med 48 % år 2002 innebär det en betydande minskning.

| 8. | Tillsvidareanställning på heltid är visserligen fortfarande det dominerande anställningsförhållandet, men atypiska anställningsformer har ökat betydligt under de senaste 20 åren. År 1995 hade 32 % av de anställda i EU-15 atypiska anställningsavtal. Denna andel hade år 2015 ökat till 36 % i EU-28, och tendensen är fortsatt stigande. |
| --- | --- |

8.

Tillsvidareanställning på heltid är visserligen fortfarande det dominerande anställningsförhållandet, men atypiska anställningsformer har ökat betydligt under de senaste 20 åren. År 1995 hade 32 % av de anställda i EU-15 atypiska anställningsavtal. Denna andel hade år 2015 ökat till 36 % i EU-28, och tendensen är fortsatt stigande.

Utmaningar mot bakgrund av förändringarna

Utmaningar mot bakgrund av förändringarna

| 9. | Vi lever i en tid av ökande ömsesidigt beroende i världsekonomin, mer komplexa internationella värdekedjor och snabbare tekniska och företagsorganisatoriska innovationscykler med ökande sammankoppling och digitalisering av arbetsprocesserna. Arbetsmarknaderna förändras allt snabbare och det uppstår samtidigt allt fler nya atypiska anställningsförhållanden. För att arbetstagare inte ska befinna sig i en utsatt ställning måste man uppnå rätt balans mellan flexibilitet och trygghet. |
| --- | --- |

9.

Vi lever i en tid av ökande ömsesidigt beroende i världsekonomin, mer komplexa internationella värdekedjor och snabbare tekniska och företagsorganisatoriska innovationscykler med ökande sammankoppling och digitalisering av arbetsprocesserna. Arbetsmarknaderna förändras allt snabbare och det uppstår samtidigt allt fler nya atypiska anställningsförhållanden. För att arbetstagare inte ska befinna sig i en utsatt ställning måste man uppnå rätt balans mellan flexibilitet och trygghet.

| 10. | Vissa nya atypiska anställningsformer som förväntas bli vanligare under de kommande åren ger särskild anledning till oro pga. ökad otrygghet vad gäller sysselsättningsstabilitet, inkomst och tillgång till socialt skydd, nämligen tillfälligt arbete, (ofrivilligt) deltidsarbete av ringa omfattning, voucherbaserat arbete samt crowd-work. |
| --- | --- |

10.

Vissa nya atypiska anställningsformer som förväntas bli vanligare under de kommande åren ger särskild anledning till oro pga. ökad otrygghet vad gäller sysselsättningsstabilitet, inkomst och tillgång till socialt skydd, nämligen tillfälligt arbete, (ofrivilligt) deltidsarbete av ringa omfattning, voucherbaserat arbete samt crowd-work.

| 11. | Även vissa atypiska anställningsformer som funnit sedan längre – såsom avlönad praktik och bemanningsarbete – utgör fortfarande en utmaning vad gäller anställningstrygghet och anständiga arbetsvillkor. |
| --- | --- |

11.

Även vissa atypiska anställningsformer som funnit sedan längre – såsom avlönad praktik och bemanningsarbete – utgör fortfarande en utmaning vad gäller anställningstrygghet och anständiga arbetsvillkor.

| 12. | Arbetstagare i atypiska anställningsförhållanden konfronteras sammantaget oftare med instabil sysselsättning. Atypiska anställningar innebär för det mesta en lägre timlön än fasta heltidstjänster. Dessutom löper personer med atypisk anställning större risk att bli arbetslösa. |
| --- | --- |

12.

Arbetstagare i atypiska anställningsförhållanden konfronteras sammantaget oftare med instabil sysselsättning. Atypiska anställningar innebär för det mesta en lägre timlön än fasta heltidstjänster. Dessutom löper personer med atypisk anställning större risk att bli arbetslösa.

| 13. | Arbetstagare med atypisk anställning tenderar också att betala mindre och lägre sociala avgifter, vilket inverkar negativt på deras rätt till sociala förmåner samt på storleken på dessa förmåner och deras varaktighet. Utöver problem med den fysiska hälsan och säkerheten på arbetsplatsen lider arbetstagare med otrygga anställningar ofta av mer stress i arbetet. |
| --- | --- |

13.

Arbetstagare med atypisk anställning tenderar också att betala mindre och lägre sociala avgifter, vilket inverkar negativt på deras rätt till sociala förmåner samt på storleken på dessa förmåner och deras varaktighet. Utöver problem med den fysiska hälsan och säkerheten på arbetsplatsen lider arbetstagare med otrygga anställningar ofta av mer stress i arbetet.

| 14. | Arbetstagare med atypisk anställning tenderar också att ha sämre tillgång till personalrepresentation och arbete som regleras i kollektivavtal. Den låga andelen arbetstillfällen som omvandlas från tidsbegränsade till fasta tyder på att ojämlikheten består under en längre tid. Uppgifter från medlemsstaterna visar att mindre än 50 % av de arbetstagare som under ett visst år hade tidsbegränsade anställningsavtal tre år senare hade en fast heltidsanställning. |
| --- | --- |

14.

Arbetstagare med atypisk anställning tenderar också att ha sämre tillgång till personalrepresentation och arbete som regleras i kollektivavtal. Den låga andelen arbetstillfällen som omvandlas från tidsbegränsade till fasta tyder på att ojämlikheten består under en längre tid. Uppgifter från medlemsstaterna visar att mindre än 50 % av de arbetstagare som under ett visst år hade tidsbegränsade anställningsavtal tre år senare hade en fast heltidsanställning.

| 15. | Atypiska anställningsformer har fördelar för näringslivet. Om en grundläggande trygghet inte garanteras kan de dock också medföra nackdelar för arbetsgivarna. Inledningsvis kan visserligen kostnader sparas, men det finns också betydande dolda kostnader. Att förvalta en personal som består av både fast och tillfälligt anställda är komplicerat och medför en risk för konflikter och för motivationsförlust som kan leda till lägre produktivitet. Otrygga anställningar kan påverka innovationen negativt och leda till bristande förtroende och ovilja att ta risker. |
| --- | --- |

15.

Atypiska anställningsformer har fördelar för näringslivet. Om en grundläggande trygghet inte garanteras kan de dock också medföra nackdelar för arbetsgivarna. Inledningsvis kan visserligen kostnader sparas, men det finns också betydande dolda kostnader. Att förvalta en personal som består av både fast och tillfälligt anställda är komplicerat och medför en risk för konflikter och för motivationsförlust som kan leda till lägre produktivitet. Otrygga anställningar kan påverka innovationen negativt och leda till bristande förtroende och ovilja att ta risker.

Nödvändiga åtgärder mot bakgrund av förändringarna

Nödvändiga åtgärder mot bakgrund av förändringarna

| 16. | Man måste vidta viktiga åtgärder för att förbättra skyddet för arbetstagarna och för att säkerställa mer enhetliga normer på den inre marknaden. EU:s gällande arbetsrätt gäller inte på samma sätt för alla arbetstagare, skapar skillnader och leder till ojämlikhet i fråga om arbetsvillkor och socialt skydd i allmänhet. |
| --- | --- |

16.

Man måste vidta viktiga åtgärder för att förbättra skyddet för arbetstagarna och för att säkerställa mer enhetliga normer på den inre marknaden. EU:s gällande arbetsrätt gäller inte på samma sätt för alla arbetstagare, skapar skillnader och leder till ojämlikhet i fråga om arbetsvillkor och socialt skydd i allmänhet.

| 17. | I Refit-undersökningen till stöd för utvärderingen av informationsdirektivet (91/533/EEG) konstaterade man att det finns en kärngrupp av personer som skyddas (i regel arbetstagare med standardavtal om tillsvidareanställning eller med långtidsavtal), medan det för många andra grupper av arbetstagare i praktiken råder betydande skillnader eller osäkerhet om huruvida bestämmelserna i direktivet gäller för dem. Många arbetstagare är inte tillräckligt medvetna om sina grundläggande rättigheter eller har inte fått någon bekräftelse av vilka de är. |
| --- | --- |

17.

I Refit-undersökningen till stöd för utvärderingen av informationsdirektivet (91/533/EEG) konstaterade man att det finns en kärngrupp av personer som skyddas (i regel arbetstagare med standardavtal om tillsvidareanställning eller med långtidsavtal), medan det för många andra grupper av arbetstagare i praktiken råder betydande skillnader eller osäkerhet om huruvida bestämmelserna i direktivet gäller för dem. Många arbetstagare är inte tillräckligt medvetna om sina grundläggande rättigheter eller har inte fått någon bekräftelse av vilka de är.

| 18. | Kommittén stöder starkt varje åtgärd för att i hela EU säkerställa en miniminivå av rättvisa arbetsvillkor för alla olika former av anställningsavtal samtidigt som man undviker omotiverade ökningar av byråkratin och den administrativa bördan för små och medelstora företag. Dessa minimirättigheter skulle ge alla arbetstagare det skydd som behövs och det skulle skapas en tydlig referensram som de nationella lagstiftarna och domstolarna kan rätta sig efter. |
| --- | --- |

18.

Kommittén stöder starkt varje åtgärd för att i hela EU säkerställa en miniminivå av rättvisa arbetsvillkor för alla olika former av anställningsavtal samtidigt som man undviker omotiverade ökningar av byråkratin och den administrativa bördan för små och medelstora företag. Dessa minimirättigheter skulle ge alla arbetstagare det skydd som behövs och det skulle skapas en tydlig referensram som de nationella lagstiftarna och domstolarna kan rätta sig efter.

| 19. | Nya minimirättigheter för arbetsvillkoren för anställda på EU-nivå och den därmed sammanhängande skyldigheten att skriftligen informera de anställda om de gällande arbetsvillkoren är nödvändiga eftersom de ger både arbetsgivare och arbetstagare mer säkerhet och samtidigt förhindrar en skadlig kapplöpning mot botten mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

19.

Nya minimirättigheter för arbetsvillkoren för anställda på EU-nivå och den därmed sammanhängande skyldigheten att skriftligen informera de anställda om de gällande arbetsvillkoren är nödvändiga eftersom de ger både arbetsgivare och arbetstagare mer säkerhet och samtidigt förhindrar en skadlig kapplöpning mot botten mellan medlemsstaterna.

| 20. | Nya minimirättigheter på EU-nivå säkerställer inte bara rättvisa konkurrensvillkor, eftersom olika nationella förhållningssätt leder till konkurrenssnedvridningar och hinder för arbetstagarnas fria rörlighet på den inre marknaden. De kan också förbättra effektiviteten på EU:s arbetsmarknad, främja ekonomiska och sociala framsteg samt sammanhållning och en förnyad konvergensprocess mot bättre arbets- och levnadsvillkor, och samtidigt bevara den inre marknadens integritet. |
| --- | --- |

20.

Nya minimirättigheter på EU-nivå säkerställer inte bara rättvisa konkurrensvillkor, eftersom olika nationella förhållningssätt leder till konkurrenssnedvridningar och hinder för arbetstagarnas fria rörlighet på den inre marknaden. De kan också förbättra effektiviteten på EU:s arbetsmarknad, främja ekonomiska och sociala framsteg samt sammanhållning och en förnyad konvergensprocess mot bättre arbets- och levnadsvillkor, och samtidigt bevara den inre marknadens integritet.

Allmän bedömning av förslaget till direktiv

Allmän bedömning av förslaget till direktiv

| 21. | Kommittén välkomnar att kommissionen som svar på de aktuella utmaningarna på arbetsmarknaderna har beslutat att lägga fram ett förslag till direktiv om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen. På detta sätt förverkligas viktiga principer som är förankrade i den europeiska pelaren för sociala rättigheter och anpassas EU:s arbetslagstiftning till 2000-talets europeiska arbetsmarknader. |
| --- | --- |

21.

Kommittén välkomnar att kommissionen som svar på de aktuella utmaningarna på arbetsmarknaderna har beslutat att lägga fram ett förslag till direktiv om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen. På detta sätt förverkligas viktiga principer som är förankrade i den europeiska pelaren för sociala rättigheter och anpassas EU:s arbetslagstiftning till 2000-talets europeiska arbetsmarknader.

| 22. | I artiklarna 27 och 31 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna fastställs att arbetstagare har rätt till information och rätt till rättvisa arbetsförhållanden. |
| --- | --- |

22.

I artiklarna 27 och 31 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna fastställs att arbetstagare har rätt till information och rätt till rättvisa arbetsförhållanden.

| 23. | De lokala och regionala myndigheterna är stora arbetsgivare inom den offentliga sektorn och måste balansera budgetar, tillhandahållandet av offentliga tjänster och villkoren för arbetstagarna. De spelar också en viktig roll i utbytet av information och bästa praxis. De lokala och regionala myndigheterna berörs i egenskap av upphandlande myndigheter och deltar även i kontrollen av eventuellt missbruk. |
| --- | --- |

23.

De lokala och regionala myndigheterna är stora arbetsgivare inom den offentliga sektorn och måste balansera budgetar, tillhandahållandet av offentliga tjänster och villkoren för arbetstagarna. De spelar också en viktig roll i utbytet av information och bästa praxis. De lokala och regionala myndigheterna berörs i egenskap av upphandlande myndigheter och deltar även i kontrollen av eventuellt missbruk.

| 24. | Sociala tjänster, tjänster för integration på arbetsmarknaden och anpassning till strukturförändringar samt åtgärder för social, ekonomisk och kulturell integration säkerställs och tillhandahålls framför allt av lokala och regionala myndigheter. |
| --- | --- |

24.

Sociala tjänster, tjänster för integration på arbetsmarknaden och anpassning till strukturförändringar samt åtgärder för social, ekonomisk och kulturell integration säkerställs och tillhandahålls framför allt av lokala och regionala myndigheter.

| 25. | Kommittén understryker vikten av att kommissionen fullt ut respekterar subsidiaritetsprincipen och understryker vikten av att iaktta proportionalitetsprincipen för att undvika nya finansiella eller administrativa bördor. De nationella samt regionala och lokala myndigheternas omfattande social- och sysselsättningspolitiska befogenheter måste respekteras. |
| --- | --- |

25.

Kommittén understryker vikten av att kommissionen fullt ut respekterar subsidiaritetsprincipen och understryker vikten av att iaktta proportionalitetsprincipen för att undvika nya finansiella eller administrativa bördor. De nationella samt regionala och lokala myndigheternas omfattande social- och sysselsättningspolitiska befogenheter måste respekteras.

| 26. | Kommittén bekräftar därför sitt stöd för kommissionens initiativ att stärka den sociala dimensionen i EU i enlighet med artikel 9 i Lissabonfördraget, enligt vilken den sociala dimensionen ska beaktas i alla EU:s insatser. |
| --- | --- |

26.

Kommittén bekräftar därför sitt stöd för kommissionens initiativ att stärka den sociala dimensionen i EU i enlighet med artikel 9 i Lissabonfördraget, enligt vilken den sociala dimensionen ska beaktas i alla EU:s insatser.

Positiv bedömning av förslaget till direktiv

Positiv bedömning av förslaget till direktiv

| 27. | Det är visserligen mer än 25 år sedan informationsdirektivet 91/533/EEG antogs, men dess mål om ökad tydlighet på arbetsmarknaden och skydd av arbetstagarnas rättigheter är fortfarande ytterst viktiga. |
| --- | --- |

27.

Det är visserligen mer än 25 år sedan informationsdirektivet 91/533/EEG antogs, men dess mål om ökad tydlighet på arbetsmarknaden och skydd av arbetstagarnas rättigheter är fortfarande ytterst viktiga.

| 28. | Tillhandahållandet av skriftlig information är viktigt för både arbetsgivare och anställda, eftersom det säkerställer ökad tydlighet och minskar asymmetrierna mellan de båda avtalsparterna. Det är dock bara ett allra första steg för att undvika osäkra anställningar. |
| --- | --- |

28.

Tillhandahållandet av skriftlig information är viktigt för både arbetsgivare och anställda, eftersom det säkerställer ökad tydlighet och minskar asymmetrierna mellan de båda avtalsparterna. Det är dock bara ett allra första steg för att undvika osäkra anställningar.

| 29. | Kommittén välkomnar att tillhandahållandet av information till arbetstagarna om de väsentliga dragen i de villkor som gäller för deras anställningsförhållande senast den första arbetsdagen leder till betydligt större säkerhet och tydlighet, vilket måste betraktas som särskilt positivt i samband med transnationell verksamhet samt gränsöverskridande fri rörlighet för arbetstagare. |
| --- | --- |

29.

Kommittén välkomnar att tillhandahållandet av information till arbetstagarna om de väsentliga dragen i de villkor som gäller för deras anställningsförhållande senast den första arbetsdagen leder till betydligt större säkerhet och tydlighet, vilket måste betraktas som särskilt positivt i samband med transnationell verksamhet samt gränsöverskridande fri rörlighet för arbetstagare.

| 30. | Kommittén noterar i synnerhet kompletteringen av de materiella rättigheterna och minimikraven på anställningsvillkor i följande avseenden:






  — | Att provanställningsperioden begränsas till sex månader. |
| --- | --- | --- |

30.

Kommittén noterar i synnerhet kompletteringen av de materiella rättigheterna och minimikraven på anställningsvillkor i följande avseenden:

—

Att provanställningsperioden begränsas till sex månader.

| — | Att arbetstagare kan arbeta för flera arbetsgivare. |
| --- | --- |

—

Att arbetstagare kan arbeta för flera arbetsgivare.

| — | Att anställda vid efterfrågestyrt arbete – med variabelt schema – på förhand ska informeras om när de förväntas arbeta. |
| --- | --- |

—

Att anställda vid efterfrågestyrt arbete – med variabelt schema – på förhand ska informeras om när de förväntas arbeta.

| — | Att anställda kan begära ett motiverat skriftligt svar från arbetsgivaren om stabilare anställningsformer. |
| --- | --- |

—

Att anställda kan begära ett motiverat skriftligt svar från arbetsgivaren om stabilare anställningsformer.

| — | Att utbildning som begärs och är obligatorisk i framtiden helt ska betalas av arbetsgivaren. |
| --- | --- |

—

Att utbildning som begärs och är obligatorisk i framtiden helt ska betalas av arbetsgivaren.

Kommittén framhåller också arbetsmarknadsparternas möjlighet att ingå kollektivavtal om minimirättigheterna förutsatt att det övergripande skyddet av arbetstagare iakttas och de minimikrav för arbetsvillkor som fastställs i detta direktiv inte underskrids.

| 31. | Kommittén framhåller att det inom EU inte råder någon konsensus om anställningsavtal och att detta direktiv är viktigt för att främja arbetstagarnas rörlighet på den inre marknaden genom att det fastställs miniminormer för information, vilket gör att skillnaderna mellan medlemsstaterna minskar, och genom att det blir lättare för både företag och anställda att verka i andra medlemsstater. |
| --- | --- |

31.

Kommittén framhåller att det inom EU inte råder någon konsensus om anställningsavtal och att detta direktiv är viktigt för att främja arbetstagarnas rörlighet på den inre marknaden genom att det fastställs miniminormer för information, vilket gör att skillnaderna mellan medlemsstaterna minskar, och genom att det blir lättare för både företag och anställda att verka i andra medlemsstater.

| 32. | Tydlighet kommer inte bara arbetstagarna till godo, utan också myndigheterna i deras insatser för att minska odeklarerat arbete samt arbetsgivarna och potentiella investerare, som behöver rättssäkerhet i fråga om arbetsvillkoren. |
| --- | --- |

32.

Tydlighet kommer inte bara arbetstagarna till godo, utan också myndigheterna i deras insatser för att minska odeklarerat arbete samt arbetsgivarna och potentiella investerare, som behöver rättssäkerhet i fråga om arbetsvillkoren.

| 33. | Kommittén framhåller än en gång vilka fördelar som personlig information om de väsentliga dragen i deras anställningsavtal har för arbetstagarna. Det gör att de anställda blir mer medvetna om de väsentliga aspekterna av sina arbetsvillkor och sina rättigheter och får bättre kännedom om dem. |
| --- | --- |

33.

Kommittén framhåller än en gång vilka fördelar som personlig information om de väsentliga dragen i deras anställningsavtal har för arbetstagarna. Det gör att de anställda blir mer medvetna om de väsentliga aspekterna av sina arbetsvillkor och sina rättigheter och får bättre kännedom om dem.

Kritisk bedömning av förslaget till direktiv

Kritisk bedömning av förslaget till direktiv

| 34. | Kommittén välkomnar visserligen att man med det aktuella förslaget till direktiv för det första utvidgar arbetsgivarnas skyldighet att informera de anställda om de villkor som gäller för deras anställningsförhållanden och förbättrar möjligheterna att göra dem gällande. För det andra införs nya materiella rättigheter som s.k. minimikrav på anställningsvillkor. Denna sammanflätning av de båda av varandra oberoende regelkomplexen till ett regelverk bedöms kritiskt. |
| --- | --- |

34.

Kommittén välkomnar visserligen att man med det aktuella förslaget till direktiv för det första utvidgar arbetsgivarnas skyldighet att informera de anställda om de villkor som gäller för deras anställningsförhållanden och förbättrar möjligheterna att göra dem gällande. För det andra införs nya materiella rättigheter som s.k. minimikrav på anställningsvillkor. Denna sammanflätning av de båda av varandra oberoende regelkomplexen till ett regelverk bedöms kritiskt.

| 35. | Kommittén anser att definitionen av begreppen arbetstagare, arbetsgivare och anställningsförhållande i detta direktiv bör anpassas till domstolens rättspraxis och att man inte bör fastställa ytterligare regler i detta direktiv, eftersom det ännu behövs en djupgående debatt om dem. Den nationella lagstiftningen beträffande definitionen av dessa begrepp ska förbli oförändrad. |
| --- | --- |

35.

Kommittén anser att definitionen av begreppen arbetstagare, arbetsgivare och anställningsförhållande i detta direktiv bör anpassas till domstolens rättspraxis och att man inte bör fastställa ytterligare regler i detta direktiv, eftersom det ännu behövs en djupgående debatt om dem. Den nationella lagstiftningen beträffande definitionen av dessa begrepp ska förbli oförändrad.

| 36. | Många former av arbete i delningsekonomin ligger mellan anställning och egenföretagande. Detta väcker viktiga frågor beträffande arbetsvillkor, hälsa och säkerhet, sjukförsäkring, betald sjukledighet, arbetslöshetsförmåner och ålderspension. Allt detta skulle kunna ge upphov till en ny kategori av osäkra anställningar. |
| --- | --- |

36.

Många former av arbete i delningsekonomin ligger mellan anställning och egenföretagande. Detta väcker viktiga frågor beträffande arbetsvillkor, hälsa och säkerhet, sjukförsäkring, betald sjukledighet, arbetslöshetsförmåner och ålderspension. Allt detta skulle kunna ge upphov till en ny kategori av osäkra anställningar.

| 37. | I debatten bör särskild uppmärksamhet ägnas åt nya atypiska anställningsformer, eftersom de faller inom direktivets tillämpningsområde och det finns stora skillnader mellan medlemsstaterna på detta område. |
| --- | --- |

37.

I debatten bör särskild uppmärksamhet ägnas åt nya atypiska anställningsformer, eftersom de faller inom direktivets tillämpningsområde och det finns stora skillnader mellan medlemsstaterna på detta område.

| 38. | I debatten bör särskild uppmärksamhet även ägnas åt de 4–6 miljoner arbetstagare i EU som har avtal om efterfrågestyrt eller tillfälligt arbete. |
| --- | --- |

38.

I debatten bör särskild uppmärksamhet även ägnas åt de 4–6 miljoner arbetstagare i EU som har avtal om efterfrågestyrt eller tillfälligt arbete.

| 39. | Kommittén framhåller behovet av vägledning till arbetsgivare för att de ska kunna efterleva de nya bestämmelserna om atypiska anställningsformer och den föreslagna EU-rättigheten att ansöka om en säkrare och mer förutsägbar anställningsform. Stöd vid fastställandet av referenstimmar och utarbetandet av förfaranden för hantering av tillfälliga anställningar och visstidsanställningar är nödvändigt eftersom avtal om visstids-, deltids- och behovsanställning också kan förekomma inom den offentliga sektorn. Det krävs också klarhet när det gäller hanteringen av upprepade framställningar från enskilda personer. |
| --- | --- |

39.

Kommittén framhåller behovet av vägledning till arbetsgivare för att de ska kunna efterleva de nya bestämmelserna om atypiska anställningsformer och den föreslagna EU-rättigheten att ansöka om en säkrare och mer förutsägbar anställningsform. Stöd vid fastställandet av referenstimmar och utarbetandet av förfaranden för hantering av tillfälliga anställningar och visstidsanställningar är nödvändigt eftersom avtal om visstids-, deltids- och behovsanställning också kan förekomma inom den offentliga sektorn. Det krävs också klarhet när det gäller hanteringen av upprepade framställningar från enskilda personer.

| 40. | Likabehandling och icke-diskriminering av arbetstagare måste garanteras. |
| --- | --- |

40.

Likabehandling och icke-diskriminering av arbetstagare måste garanteras.

| 41. | Kommittén framhåller på det hela taget att kommissionens förslag till direktiv bara kan utgöra utgångspunkten för en bred debatt om sätt att skapa hållbara arbetstillfällen med en lön som går att leva på i Europa, i kombination med kravet på att i grunden stärka de sociala rättigheterna för alla arbetstagare rent generellt och se till att de befintliga rättigheterna tillämpas på alla anställda. |
| --- | --- |

41.

Kommittén framhåller på det hela taget att kommissionens förslag till direktiv bara kan utgöra utgångspunkten för en bred debatt om sätt att skapa hållbara arbetstillfällen med en lön som går att leva på i Europa, i kombination med kravet på att i grunden stärka de sociala rättigheterna för alla arbetstagare rent generellt och se till att de befintliga rättigheterna tillämpas på alla anställda.

Ytterligare förslag till direktiv samt andra regleringsbehov

Ytterligare förslag till direktiv samt andra regleringsbehov

| 42. | Kommittén uppmanar kommissionen att se till att man vid den pågående översynen av direktivet även beaktar de former av egenföretagande som har uppkommit och som håller på att uppkomma samt den förväntade garantin om lika lön för lika arbete för alla arbetstagare i atypiska anställningsförhållanden. |
| --- | --- |

42.

Kommittén uppmanar kommissionen att se till att man vid den pågående översynen av direktivet även beaktar de former av egenföretagande som har uppkommit och som håller på att uppkomma samt den förväntade garantin om lika lön för lika arbete för alla arbetstagare i atypiska anställningsförhållanden.

| 43. | Kommittén påpekar att man måste finna rätt balans mellan att täcka administrativa kostnader och att stödja eller stärka lokala strategier som syftar till att höja lönerna och förbättra levnadsstandarden och arbetsvillkoren även för personer med atypisk anställning. |
| --- | --- |

43.

Kommittén påpekar att man måste finna rätt balans mellan att täcka administrativa kostnader och att stödja eller stärka lokala strategier som syftar till att höja lönerna och förbättra levnadsstandarden och arbetsvillkoren även för personer med atypisk anställning.

| 44. | Kommittén rekommenderar att komplettera de nya materiella rättigheterna med ett förbud mot nolltimmarsavtal och en rätt till garanterade arbetstimmar samt fler rättigheter vid uppsägning, eftersom utvidgningen av de materiella rättigheterna annars inte är tillräckligt långtgående. |
| --- | --- |

44.

Kommittén rekommenderar att komplettera de nya materiella rättigheterna med ett förbud mot nolltimmarsavtal och en rätt till garanterade arbetstimmar samt fler rättigheter vid uppsägning, eftersom utvidgningen av de materiella rättigheterna annars inte är tillräckligt långtgående.

| 45. | Ansvaret för en lämplig balans mellan arbete och privatliv bör delas mellan arbetstagare, familjer, arbetsmarknadens parter, lokala och regionala myndigheter och alla offentliga och privata tjänsteleverantörer. Endast genom en helhetsansats där alla perspektiv beaktas är det möjligt att uppnå en socialt och ekonomiskt hållbar samhällsmiljö där människor och deras familjer står i centrum för utformningen av politiken. |
| --- | --- |

45.

Ansvaret för en lämplig balans mellan arbete och privatliv bör delas mellan arbetstagare, familjer, arbetsmarknadens parter, lokala och regionala myndigheter och alla offentliga och privata tjänsteleverantörer. Endast genom en helhetsansats där alla perspektiv beaktas är det möjligt att uppnå en socialt och ekonomiskt hållbar samhällsmiljö där människor och deras familjer står i centrum för utformningen av politiken.

| 46. | De lokala och regionala myndigheterna spelar en mycket viktig roll i utformningen, genomförandet och utvärderingen av åtgärder inom områden där de ofta har avgörande befogenheter, såsom inom social- och sysselsättningspolitiken. |
| --- | --- |

46.

De lokala och regionala myndigheterna spelar en mycket viktig roll i utformningen, genomförandet och utvärderingen av åtgärder inom områden där de ofta har avgörande befogenheter, såsom inom social- och sysselsättningspolitiken.

| 47. | Kommittén uppmanar kommissionen att som uppföljning till antagandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter (1) lägga fram ett förslag om bättre arbetstagarmedverkan i de europeiska företagsformerna eftersom ändamålsenlig personalrepresentation också är ett viktigt instrument för att värna tydliga och förutsägbara arbetsvillkor. |
| --- | --- |

47.

Kommittén uppmanar kommissionen att som uppföljning till antagandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter (1

| 48. | Kommittén anser att man i EU-lagstiftningen om företagsråd, med beaktande av bestämmelserna i direktiv 2009/38/EG om europeiska företagsråd, måste utvidga uppgifterna till att omfatta digitaliseringsfrågor i syfte att skydda och stärka arbetstagarrepresentanternas rättigheter mot bakgrund av företagens i allt större utsträckning gränsöverskridande och transnationella verksamhet och den därmed sammanhängande ökningen av distansarbete och transnationellt arbete. |
| --- | --- |

48.

Kommittén anser att man i EU-lagstiftningen om företagsråd, med beaktande av bestämmelserna i direktiv 2009/38/EG om europeiska företagsråd, måste utvidga uppgifterna till att omfatta digitaliseringsfrågor i syfte att skydda och stärka arbetstagarrepresentanternas rättigheter mot bakgrund av företagens i allt större utsträckning gränsöverskridande och transnationella verksamhet och den därmed sammanhängande ökningen av distansarbete och transnationellt arbete.

| 49. | Vissa medlemsstater har väl fungerande arbetsmarknadsmodeller med starka autonoma parter med kollektivavtalsreglering av anställningsförhållande och arbetsvillkor, baserade på en intresseavvägning vad gäller villkoren. Med iakttagande av de rättsliga normerna i detta direktiv måste frågor om minimirättigheter även fortsättningsvis kunna regleras genom kollektivavtal. |
| --- | --- |

49.

Vissa medlemsstater har väl fungerande arbetsmarknadsmodeller med starka autonoma parter med kollektivavtalsreglering av anställningsförhållande och arbetsvillkor, baserade på en intresseavvägning vad gäller villkoren. Med iakttagande av de rättsliga normerna i detta direktiv måste frågor om minimirättigheter även fortsättningsvis kunna regleras genom kollektivavtal.

Bryssel den 5 juli 2018.

Karl-Heinz LAMBERTZ

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(1)  ReK: s yttrande om ”En europeisk pelare för sociala rättigheter” (CdR 3141/2017), oktober 2017.

1

---

| 25.10.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 387/70 |
| --- | --- | --- | --- |

25.10.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 387/70

---

Yttrande från Europeiska regionkommittén – Resultat för utsläppssnål rörlighet

(2018/C 387/11)

| Föredragande: | Michiel SCHEFFER (NL–ALDE), ledamot, provinsstyrelsen, Gelderland |
| --- | --- |
| Referensdokument: | Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Resultat för utsläppssnål rörlighet: Ett EU som skyddar vår planet, sätter konsumenterna i centrum och försvarar sina företag och sina arbetstagare
  COM(2017) 675 final
  Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 92/106/EEG om gemensamma regler för vissa former av kombinerad transport av gods mellan medlemsstaterna
  COM(2017) 648 final and final/2
  Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1073/2009 om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för persontransporter med buss
  COM(2017) 647 final
  Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2009/33/EG om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon
  COM(2017) 653 final
  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Bredast möjliga användning av alternativa bränslen – en handlingsplan för infrastruktur för alternativa bränslen enligt artikel 10.6 i direktiv 2014/94/EU, samt bedömning av nationella handlingsprogram enligt artikel 10.2 i direktiv 2014/94/EU
  COM(2017) 652 final and final/2 |

Föredragande:

Michiel SCHEFFER (NL–ALDE), ledamot, provinsstyrelsen, Gelderland

Referensdokument:

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Resultat för utsläppssnål rörlighet: Ett EU som skyddar vår planet, sätter konsumenterna i centrum och försvarar sina företag och sina arbetstagare

COM(2017) 675 final

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 92/106/EEG om gemensamma regler för vissa former av kombinerad transport av gods mellan medlemsstaterna

COM(2017) 648 final and final/2

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1073/2009 om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för persontransporter med buss

COM(2017) 647 final

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2009/33/EG om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon

COM(2017) 653 final

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Bredast möjliga användning av alternativa bränslen – en handlingsplan för infrastruktur för alternativa bränslen enligt artikel 10.6 i direktiv 2014/94/EU, samt bedömning av nationella handlingsprogram enligt artikel 10.2 i direktiv 2014/94/EU

COM(2017) 652 final and final/2

I.   ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1073/2009 om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för persontransporter med buss

COM(2017) 647 – final

Ändringsrekommendation 1

Skäl 3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Ett
  oberoende och opartiskt regleringsorgan bör utses i varje medlemsstat för att säkerställa en väl fungerande marknad för persontrafik på väg. Detta organ kan också ansvara för andra reglerade sektorer, t.ex. järnväg, energi eller telekommunikationer. | Antingen behöriga transportmyndigheter eller ett
  oberoende och opartiskt regleringsorgan bör utses i varje medlemsstat för att säkerställa en väl fungerande marknad för persontrafik på väg. Detta organ kan också ansvara för andra reglerade sektorer, t.ex. järnväg, energi eller telekommunikationer. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Ett
  oberoende och opartiskt regleringsorgan bör utses i varje medlemsstat för att säkerställa en väl fungerande marknad för persontrafik på väg. Detta organ kan också ansvara för andra reglerade sektorer, t.ex. järnväg, energi eller telekommunikationer.

Antingen behöriga transportmyndigheter eller ett
  oberoende och opartiskt regleringsorgan bör utses i varje medlemsstat för att säkerställa en väl fungerande marknad för persontrafik på väg. Detta organ kan också ansvara för andra reglerade sektorer, t.ex. järnväg, energi eller telekommunikationer.

Motivering

Enligt EU-fördraget utgör passagerartransport en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. Införande av ett oberoende regleringsorgan kan vara oproportionerligt när marknaden är organiserad enligt förordning (EG) nr 1370/2007.

Ändringsrekommendation 2

Skäl 4

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Kommersiell linjetrafik bör inte äventyra
  den ekonomiska
  jämvikten för befintliga avtal om allmän trafik. Av denna anledning bör regleringsorganet kunna genomföra en objektiv
  ekonomisk
  analys för att säkerställa att så är fallet. | Kommersiell linjetrafik bör inte äventyra jämvikten för befintliga avtal om allmän trafik. Av denna anledning bör regleringsorganet kunna genomföra en objektiv analys för att säkerställa att så är fallet.
  Denna analys bör ta hänsyn till relevanta strukturella och geografiska särdrag hos den marknad och det transportnät som berörs (storlek, efterfrågans karaktär, transportnätets komplexitet, geografisk och teknisk isolering samt de tjänster som omfattas av avtalet), samt om huruvida den nya tjänsten leder till en förbättring av tjänstekvaliteten eller kostnadseffektiviteten, eller båda, jämfört med det avtal om allmän trafik som tidigare tilldelats. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Kommersiell linjetrafik bör inte äventyra
  den ekonomiska
  jämvikten för befintliga avtal om allmän trafik. Av denna anledning bör regleringsorganet kunna genomföra en objektiv
  ekonomisk
  analys för att säkerställa att så är fallet.

Kommersiell linjetrafik bör inte äventyra jämvikten för befintliga avtal om allmän trafik. Av denna anledning bör regleringsorganet kunna genomföra en objektiv analys för att säkerställa att så är fallet.
  Denna analys bör ta hänsyn till relevanta strukturella och geografiska särdrag hos den marknad och det transportnät som berörs (storlek, efterfrågans karaktär, transportnätets komplexitet, geografisk och teknisk isolering samt de tjänster som omfattas av avtalet), samt om huruvida den nya tjänsten leder till en förbättring av tjänstekvaliteten eller kostnadseffektiviteten, eller båda, jämfört med det avtal om allmän trafik som tidigare tilldelats.

Motivering

Offentliga tjänster som transporter bör bedömas inte bara i ekonomiska termer utan även ur ett vidare perspektiv som omfattar inte bara ekonomiskt kvantifierbara kriterier utan också frågor som rör kvalitet, säkerhet och territoriell och social sammanhållning. Europeiska regionkommittén bör använda detta betänkande för att upplysa om några av de aspekter som bör utvärderas.

Ändringsrekommendation 3

Skäl 6

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| För att säkerställa rättvis konkurrens på marknaden bör transportföretag som tillhandahåller linjetrafik få tillträdesrätt till terminaler i unionen på rättvisa, skäliga, icke-diskriminerande och öppna villkor. Överklaganden av beslut där tillträde avslås eller begränsas bör lämnas in till regleringsorganet. | För att säkerställa rättvis konkurrens på marknaden bör transportföretag som tillhandahåller linjetrafik få tillträdesrätt till terminaler
  i offentlig ägo
  i unionen på rättvisa, skäliga, icke-diskriminerande och öppna villkor
  . Den territoriella jämvikten och sociala sammanhållningen får dock inte äventyras på grund av detta. Transportföretag som bedriver trafik enligt ett avtal om allmän trafik bör ges prioriterat tillträde i syfte att säkerställa de skyldigheter som fastställs i avtalet om allmän trafik med de behöriga myndigheterna
  . Överklaganden av beslut där tillträde avslås eller begränsas bör lämnas in till regleringsorganet. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

För att säkerställa rättvis konkurrens på marknaden bör transportföretag som tillhandahåller linjetrafik få tillträdesrätt till terminaler i unionen på rättvisa, skäliga, icke-diskriminerande och öppna villkor. Överklaganden av beslut där tillträde avslås eller begränsas bör lämnas in till regleringsorganet.

För att säkerställa rättvis konkurrens på marknaden bör transportföretag som tillhandahåller linjetrafik få tillträdesrätt till terminaler
  i offentlig ägo
  i unionen på rättvisa, skäliga, icke-diskriminerande och öppna villkor
  . Den territoriella jämvikten och sociala sammanhållningen får dock inte äventyras på grund av detta. Transportföretag som bedriver trafik enligt ett avtal om allmän trafik bör ges prioriterat tillträde i syfte att säkerställa de skyldigheter som fastställs i avtalet om allmän trafik med de behöriga myndigheterna
  . Överklaganden av beslut där tillträde avslås eller begränsas bör lämnas in till regleringsorganet.

Motivering

Tillträde till terminaler bör prioriteras för transportföretag som bedriver trafik enligt ett avtal om allmän trafik, som är tvungna att fullgöra skyldigheter (turtäthet, tidtabeller, anslutningar och tjänster) som fastställs i deras avtal om allmän trafik med de behöriga myndigheterna.

Ändringsrekommendation 4

Skäl 8

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Tillstånd till både nationell och internationell linjetrafik bör vara föremål för ett tillståndsförfarande. Tillstånd bör beviljas, med undantag om det finns särskilda skäl för att neka som kan tillskrivas den sökande, eller om trafiken skulle äventyra
  den ekonomiska
  jämvikten för ett avtal om allmän trafik.
  Ett gränsvärde för transportsträckan bör införas för att säkerställa att kommersiell linjetrafik inte äventyrar den ekonomiska jämvikten för befintliga avtal om allmän trafik. För färdvägar som redan omfattas av mer än ett avtal om allmän trafik bör det vara möjligt att höja detta gränsvärde. | Tillstånd till både nationell och internationell linjetrafik bör vara föremål för ett tillståndsförfarande. Tillstånd bör beviljas, med undantag om det finns särskilda skäl för att neka som kan tillskrivas den sökande, eller om trafiken skulle äventyra jämvikten för ett avtal om allmän trafik.
  Ett balanserat avtal om allmän trafik bör ta hänsyn till inte bara den ekonomiska bärkraften utan även de tjänster som erbjuds medborgarna i fråga om förbindelser, intermodal reseplanering, kvalitet, effektivitet, anpassning till efterfrågan, säkerhet och trygghet. Dessutom bör miljömässiga och sociala normer beaktas vid tillhandahållandet av tjänsterna. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Tillstånd till både nationell och internationell linjetrafik bör vara föremål för ett tillståndsförfarande. Tillstånd bör beviljas, med undantag om det finns särskilda skäl för att neka som kan tillskrivas den sökande, eller om trafiken skulle äventyra
  den ekonomiska
  jämvikten för ett avtal om allmän trafik.
  Ett gränsvärde för transportsträckan bör införas för att säkerställa att kommersiell linjetrafik inte äventyrar den ekonomiska jämvikten för befintliga avtal om allmän trafik. För färdvägar som redan omfattas av mer än ett avtal om allmän trafik bör det vara möjligt att höja detta gränsvärde.

Tillstånd till både nationell och internationell linjetrafik bör vara föremål för ett tillståndsförfarande. Tillstånd bör beviljas, med undantag om det finns särskilda skäl för att neka som kan tillskrivas den sökande, eller om trafiken skulle äventyra jämvikten för ett avtal om allmän trafik.
  Ett balanserat avtal om allmän trafik bör ta hänsyn till inte bara den ekonomiska bärkraften utan även de tjänster som erbjuds medborgarna i fråga om förbindelser, intermodal reseplanering, kvalitet, effektivitet, anpassning till efterfrågan, säkerhet och trygghet. Dessutom bör miljömässiga och sociala normer beaktas vid tillhandahållandet av tjänsterna.

Motivering

Offentliga tjänster som transporter bör bedömas inte bara i ekonomiska termer utan även ur ett vidare perspektiv som omfattar inte bara ekonomiskt kvantifierbara kriterier utan också frågor som rör kvalitet, säkerhet och territoriell och social sammanhållning. Ett balanserat avtal om allmän trafik bör ta hänsyn till inte bara den ekonomiska bärkraften utan även kvaliteten på de tjänster som erbjuds medborgarna. Respekten för samma miljömässiga och sociala normer är en förutsättning för rättvis konkurrens.

Ändringsrekommendation 5

Skäl 13

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Den harmonisering av reglerna på de nationella marknaderna för linjetrafik med buss och för tillträde till terminaler som ingår i denna förordning är en följd av att förordningens mål, närmare bestämt att främja interurban rörlighet och att öka de hållbara transportslagens andel av persontrafiken, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna. Därför kan unionen komma att vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen. | |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Den harmonisering av reglerna på de nationella marknaderna för linjetrafik med buss och för tillträde till terminaler som ingår i denna förordning är en följd av att förordningens mål, närmare bestämt att främja interurban rörlighet och att öka de hållbara transportslagens andel av persontrafiken, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna. Därför kan unionen komma att vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen.

Motivering

Frågorna om tillgång till lokala terminaler och regionala kollektivtrafikmarknader har en nära koppling till subsidiariteten.

Ändringsrekommendation 6

Artikel 1, punkt 2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Artikel 2 ska ändras på följande sätt: | Artikel 2 ska ändras på följande sätt: |
| [...] | [...] |
| c) | Följande punkter ska läggas till som punkterna 9–11:






  ”9. | terminal: varje anläggning
  med en yta på minst 600 m2

  som tillhandahåller en parkeringsplats som används av bussar för att släppa av eller ta upp passagerare. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Artikel 2 ska ändras på följande sätt:

Artikel 2 ska ändras på följande sätt:

[...]

[...]

c)

Följande punkter ska läggas till som punkterna 9–11:

”9.

terminal: varje anläggning
  med en yta på minst 600 m2

  som tillhandahåller en parkeringsplats som används av bussar för att släppa av eller ta upp passagerare.

| c) | Följande punkter ska läggas till som punkterna 9–11:






  ”9. | beroende på de definitioner och krav som fastställs i nationell lagstiftning avses med
  terminal: varje anläggning
  i offentlig ägo
  som tillhandahåller en parkeringsplats som används av bussar för att släppa av eller ta upp passagerare. |
| --- | --- | --- |

c)

Följande punkter ska läggas till som punkterna 9–11:

”9.

beroende på de definitioner och krav som fastställs i nationell lagstiftning avses med
  terminal: varje anläggning
  i offentlig ägo
  som tillhandahåller en parkeringsplats som används av bussar för att släppa av eller ta upp passagerare.

[...]

[...]

Motivering

Medlemsstaterna bör ha ett bedömningsutrymme. Hänvisningen till en yta på minst 600 m2 bör strykas för att man inte ska slå undan benen för terminaler i små städer och landsbygdsområden som täcker en mindre yta men som fyller en avgörande funktion för att koppla samman dessa små städer och landsbygdsområden med större städer.

Ändringsrekommendation 7

Artikel 1, punkt 3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Följande artikel ska införas som artikel 3a före kapitel II: | Följande artikel ska införas som artikel 3a före kapitel II: |
| ”Artikel 3a

  Regleringsorgan | ”Artikel 3a

  Regleringsorgan |
| 1.   
  Varje
  medlemsstat
  ska
  utse ett enda nationellt regleringsorgan för persontransporter inom vägtrafiksektorn. Detta organ ska vara en opartisk myndighet som organisatoriskt, funktionellt, hierarkiskt och i fråga om beslutsfattande är rättsligt åtskilt från och oberoende i förhållande till alla andra offentliga eller privata enheter. Det
  ska
  vara oberoende av varje behörig myndighet som är inblandad i tilldelningen av avtal om allmän trafik. | 1.   
  Beroende på hur marknaden för inrikes trafik är organiserad ska varje
  medlemsstat utse ett enda nationellt regleringsorgan för persontransporter inom vägtrafiksektorn. Detta organ ska
  antingen
  vara en
  behörig transportmyndighet eller en
  opartisk myndighet som organisatoriskt, funktionellt, hierarkiskt och i fråga om beslutsfattande är rättsligt åtskilt från och oberoende i förhållande till alla andra offentliga eller privata enheter.
  I det senare fallet ska
  det vara oberoende av varje behörig myndighet som är inblandad i tilldelningen av avtal om allmän trafik. |
| Regleringsorganet får ansvara för andra reglerade sektorer. | Regleringsorganet får ansvara för andra reglerade sektorer. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Följande artikel ska införas som artikel 3a före kapitel II:

Följande artikel ska införas som artikel 3a före kapitel II:

”Artikel 3a

Regleringsorgan

”Artikel 3a

Regleringsorgan

1.   
  Varje
  medlemsstat
  ska
  utse ett enda nationellt regleringsorgan för persontransporter inom vägtrafiksektorn. Detta organ ska vara en opartisk myndighet som organisatoriskt, funktionellt, hierarkiskt och i fråga om beslutsfattande är rättsligt åtskilt från och oberoende i förhållande till alla andra offentliga eller privata enheter. Det
  ska
  vara oberoende av varje behörig myndighet som är inblandad i tilldelningen av avtal om allmän trafik.

1.   
  Beroende på hur marknaden för inrikes trafik är organiserad ska varje
  medlemsstat utse ett enda nationellt regleringsorgan för persontransporter inom vägtrafiksektorn. Detta organ ska
  antingen
  vara en
  behörig transportmyndighet eller en
  opartisk myndighet som organisatoriskt, funktionellt, hierarkiskt och i fråga om beslutsfattande är rättsligt åtskilt från och oberoende i förhållande till alla andra offentliga eller privata enheter.
  I det senare fallet ska
  det vara oberoende av varje behörig myndighet som är inblandad i tilldelningen av avtal om allmän trafik.

Regleringsorganet får ansvara för andra reglerade sektorer.

Regleringsorganet får ansvara för andra reglerade sektorer.

Motivering

Motivering

Ny kommersiell trafik ska inte undergräva fullgörandet av uppdraget avseende en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse och allmän trafikplikt. Medlemsstaterna bör ha utrymme att välja mellan ett oberoende regleringsorgan och en behörig transportmyndighet som har kännedom om användarnas socioekonomiska behov.

Ändringsrekommendation 8

Ändringsrekommendation 8

Artikel 1.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Följande artikel ska införas som artikel 3a före kapitel II: | Följande artikel ska införas som artikel 3a före kapitel II: |
| ”Artikel 3a
  Regleringsorgan
  [...] | ”Artikel 3a
  Regleringsorgan
  [...] |
| 3.   Regleringsorganet ska utföra följande uppgifter: | 3.   Regleringsorganet ska utföra följande uppgifter: |
| (a) | Genomföra
  ekonomiska
  analyser av huruvida föreslagen ny trafik skulle äventyra
  den ekonomiska
  jämvikten för ett avtal om allmän trafik. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Följande artikel ska införas som artikel 3a före kapitel II:

Följande artikel ska införas som artikel 3a före kapitel II:

”Artikel 3a

Regleringsorgan

[...]

”Artikel 3a

Regleringsorgan

[...]

3.   Regleringsorganet ska utföra följande uppgifter:

3.   Regleringsorganet ska utföra följande uppgifter:

(a)

Genomföra
  ekonomiska
  analyser av huruvida föreslagen ny trafik skulle äventyra
  den ekonomiska
  jämvikten för ett avtal om allmän trafik.

ekonomiska

den ekonomiska

| (a) | Genomföra analyser av huruvida föreslagen ny trafik skulle äventyra jämvikten för ett avtal om allmän trafik
  och skulle inverka negativt på kvaliteten på de tjänster som tillhandahålls medborgarna med hänsyn till sådana frågor som tillgängliga förbindelser, turtäthet, biljettpriser, intermodal reseplanering och säkerhet samt respekt för miljömässiga och sociala normer vid tillhandahållandet av tjänsterna
  . |
| --- | --- |

(a)

Genomföra analyser av huruvida föreslagen ny trafik skulle äventyra jämvikten för ett avtal om allmän trafik
  och skulle inverka negativt på kvaliteten på de tjänster som tillhandahålls medborgarna med hänsyn till sådana frågor som tillgängliga förbindelser, turtäthet, biljettpriser, intermodal reseplanering och säkerhet samt respekt för miljömässiga och sociala normer vid tillhandahållandet av tjänsterna
  .

och skulle inverka negativt på kvaliteten på de tjänster som tillhandahålls medborgarna med hänsyn till sådana frågor som tillgängliga förbindelser, turtäthet, biljettpriser, intermodal reseplanering och säkerhet samt respekt för miljömässiga och sociala normer vid tillhandahållandet av tjänsterna

| (b) | Samla in och tillhandahålla information om tillträde till terminaler. |
| --- | --- |

(b)

Samla in och tillhandahålla information om tillträde till terminaler.

| (b) | Samla in och tillhandahålla information om tillträde till terminaler. |
| --- | --- |

(b)

Samla in och tillhandahålla information om tillträde till terminaler.

| (c) | Besluta om överklaganden av beslut som fattats av terminaloperatörer. |
| --- | --- |

(c)

Besluta om överklaganden av beslut som fattats av terminaloperatörer.

| (c) | Besluta om överklaganden av beslut som fattats av terminaloperatörer. |
| --- | --- |

(c)

Besluta om överklaganden av beslut som fattats av terminaloperatörer.

Motivering

Motivering

Respekten för samma miljömässiga och sociala normer är en förutsättning för rättvis konkurrens.

Ändringsrekommendation 9

Ändringsrekommendation 9

Artikel 1.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Följande artikel ska införas som artikel 3a före kapitel II: | Följande artikel ska införas som artikel 3a före kapitel II: |
| ”Artikel 3a
  Regleringsorgan
  [...] | ”Artikel 3a
  Regleringsorgan
  [...] |
| 3.   Regleringsorganet ska utföra följande uppgifter: | 3.   Regleringsorganet ska utföra följande uppgifter: |
| [...] | [...] |
| (b) | Samla in och tillhandahålla information om tillträde till terminaler. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Följande artikel ska införas som artikel 3a före kapitel II:

Följande artikel ska införas som artikel 3a före kapitel II:

”Artikel 3a

Regleringsorgan

[...]

”Artikel 3a

Regleringsorgan

[...]

3.   Regleringsorganet ska utföra följande uppgifter:

3.   Regleringsorganet ska utföra följande uppgifter:

[...]

[...]

(b)

Samla in och tillhandahålla information om tillträde till terminaler.

| (b) | Samla in och tillhandahålla information om tillträde till terminaler
  i syfte att säkerställa att tjänsteleverantörer ges tillträde till relevanta terminaler på rättvisa, skäliga, icke-diskriminerande och öppna villkor
  . |
| --- | --- |

(b)

Samla in och tillhandahålla information om tillträde till terminaler
  i syfte att säkerställa att tjänsteleverantörer ges tillträde till relevanta terminaler på rättvisa, skäliga, icke-diskriminerande och öppna villkor
  .

i syfte att säkerställa att tjänsteleverantörer ges tillträde till relevanta terminaler på rättvisa, skäliga, icke-diskriminerande och öppna villkor

| (c) | Besluta om överklaganden av beslut som fattats av terminaloperatörer. |
| --- | --- |

(c)

Besluta om överklaganden av beslut som fattats av terminaloperatörer.

| (c) | Besluta om överklaganden av beslut som fattats av terminaloperatörer. |
| --- | --- |

(c)

Besluta om överklaganden av beslut som fattats av terminaloperatörer.

Motivering

Motivering

Buss är en av de mest tillgängliga och viktigaste transportformerna i EU. Det är därför av största vikt att passagerarna får bästa möjliga service, och det bästa sättet att uppnå detta är en rättvis och sund konkurrens.

Ändringsrekommendation 10

Ändringsrekommendation 10

Artikel 1.6

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Följande artikel ska införas som artikel 5a: | Följande artikel ska införas som artikel 5a: |
| ”Artikel 5a
  Tillträde till terminaler
  [...] | ”Artikel 5a
  Tillträde till terminaler
  [...] |
| 2.   Terminaloperatörer ska sträva efter att tillmötesgå alla ansökningar om tillträde för att säkerställa att terminaler används på ett optimalt sätt. | 2.   Terminaloperatörer ska sträva efter att tillmötesgå alla ansökningar om tillträde för att säkerställa att terminaler används på ett optimalt sätt
  samt respekten för den allmänna trafikplikten
  . |
| Ansökningar om tillträde får nekas
  endast
  på grund av kapacitetsbrist. | Ansökningar om tillträde får nekas på grund av kapacitetsbrist
  eller om ansökan skulle försämra de tjänster som finns tillgängliga för medborgarna när det gäller tillgången till förbindelser, genom att den inskränker förbindelserna, äventyrar säkerheten och tryggheten eller den övergripande kvaliteten på de tjänster som erbjuds eller om nödvändiga miljönormer inte respekteras
  .
  Om en terminaloperatör fattar ett sådant beslut ska denne också informera regleringsmyndigheten om detta. |
| Om en terminaloperatör avslår en ansökan om tillträde ska terminaloperatören ange alla rimliga alternativ. | |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Följande artikel ska införas som artikel 5a:

Följande artikel ska införas som artikel 5a:

”Artikel 5a

Tillträde till terminaler

[...]

”Artikel 5a

Tillträde till terminaler

[...]

2.   Terminaloperatörer ska sträva efter att tillmötesgå alla ansökningar om tillträde för att säkerställa att terminaler används på ett optimalt sätt.

2.   Terminaloperatörer ska sträva efter att tillmötesgå alla ansökningar om tillträde för att säkerställa att terminaler används på ett optimalt sätt
  samt respekten för den allmänna trafikplikten
  .

Ansökningar om tillträde får nekas
  endast
  på grund av kapacitetsbrist.

endast

Ansökningar om tillträde får nekas på grund av kapacitetsbrist
  eller om ansökan skulle försämra de tjänster som finns tillgängliga för medborgarna när det gäller tillgången till förbindelser, genom att den inskränker förbindelserna, äventyrar säkerheten och tryggheten eller den övergripande kvaliteten på de tjänster som erbjuds eller om nödvändiga miljönormer inte respekteras
  .
  Om en terminaloperatör fattar ett sådant beslut ska denne också informera regleringsmyndigheten om detta.

eller om ansökan skulle försämra de tjänster som finns tillgängliga för medborgarna när det gäller tillgången till förbindelser, genom att den inskränker förbindelserna, äventyrar säkerheten och tryggheten eller den övergripande kvaliteten på de tjänster som erbjuds eller om nödvändiga miljönormer inte respekteras

Om en terminaloperatör fattar ett sådant beslut ska denne också informera regleringsmyndigheten om detta.

Om en terminaloperatör avslår en ansökan om tillträde ska terminaloperatören ange alla rimliga alternativ.

Om en terminaloperatör avslår en ansökan om tillträde ska terminaloperatören ange alla rimliga alternativ.

Motivering

Motivering

Det ankommer inte på terminaloperatören att undersöka rimliga alternativ. Tillträdet till terminalerna bör dessutom vara kopplat till sådana frågor som kvaliteten på tjänsterna till konsumenterna och deras säkerhet och trygghet. Dessutom bör rätten att få tillträde till terminaler inte undergräva fullgörandet av de mål och uppdrag i allmänhetens tjänst och den allmänna trafikplikt som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse innebär.

Framför allt i städer med partikelföroreningar kan det krävas en begränsning på grund av miljönormerna.

Ändringsrekommendation 11

Ändringsrekommendation 11

Artikel 1.9

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Artikel 8 ska ersättas med följande: | Artikel 8 ska ersättas med följande: |
| ”Artikel 8
  Tillståndsförfarande för internationell persontransport
  på en sträcka som är kortare än 100 kilometer fågelvägen | ”Artikel 8
  Tillståndsförfarande för internationell persontransport |
| 1.   Tillstånd ska utfärdas i samförstånd med de behöriga myndigheterna i samtliga de medlemsstater på vars territorier passagerare tas upp eller släpps av
  och transporteras en sträcka som är kortare än 100 kilometer fågelvägen
  . Den tillståndsgivande myndigheten ska inom två veckor från mottagandet av ansökan skicka en kopia av ansökan, tillsammans med kopior av all annan dokumentation av betydelse, till dessa behöriga myndigheter med en begäran om deras samtycke. Samtidigt ska den tillståndsgivande myndigheten i informationssyfte vidarebefordra dessa dokument till de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater vars territorier passeras. | 1.   Tillstånd ska utfärdas i samförstånd med de behöriga myndigheterna i samtliga de medlemsstater på vars territorier passagerare tas upp eller släpps av. Den tillståndsgivande myndigheten ska inom två veckor från mottagandet av ansökan skicka en kopia av ansökan, tillsammans med kopior av all annan dokumentation av betydelse, till dessa behöriga myndigheter med en begäran om deras samtycke. Samtidigt ska den tillståndsgivande myndigheten i informationssyfte vidarebefordra dessa dokument till de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater vars territorier passeras. |
| [...] | [...] |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Artikel 8 ska ersättas med följande:

Artikel 8 ska ersättas med följande:

”Artikel 8

Tillståndsförfarande för internationell persontransport
  på en sträcka som är kortare än 100 kilometer fågelvägen

på en sträcka som är kortare än 100 kilometer fågelvägen

”Artikel 8

Tillståndsförfarande för internationell persontransport

1.   Tillstånd ska utfärdas i samförstånd med de behöriga myndigheterna i samtliga de medlemsstater på vars territorier passagerare tas upp eller släpps av
  och transporteras en sträcka som är kortare än 100 kilometer fågelvägen
  . Den tillståndsgivande myndigheten ska inom två veckor från mottagandet av ansökan skicka en kopia av ansökan, tillsammans med kopior av all annan dokumentation av betydelse, till dessa behöriga myndigheter med en begäran om deras samtycke. Samtidigt ska den tillståndsgivande myndigheten i informationssyfte vidarebefordra dessa dokument till de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater vars territorier passeras.

1.   Tillstånd ska utfärdas i samförstånd med de behöriga myndigheterna i samtliga de medlemsstater på vars territorier passagerare tas upp eller släpps av. Den tillståndsgivande myndigheten ska inom två veckor från mottagandet av ansökan skicka en kopia av ansökan, tillsammans med kopior av all annan dokumentation av betydelse, till dessa behöriga myndigheter med en begäran om deras samtycke. Samtidigt ska den tillståndsgivande myndigheten i informationssyfte vidarebefordra dessa dokument till de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater vars territorier passeras.

[...]

[...]

Motivering

Motivering

Beslutet att godkänna eller inte godkänna transporttjänster bör inte vara beroende av avståndet (100 kilometer fågelvägen) utan snarare på de effekter som den extra tjänsten skulle få för det befintliga utbudet av tjänster till medborgarna (oavsett om det handlar om en tjänst i allmänhetens intresse eller om en kommersiell tjänst). Dessutom kan de regionala skillnaderna (t.ex. i fråga om avståndet mellan städer och ekonomiska centrum) inte mätas generellt för EU som helhet.

Ändringsrekommendation 12

Ändringsrekommendation 12

Artikel 1.10

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Följande artiklar ska införas som artiklarna 8a-8
  d
  : | Följande artiklar ska införas som artiklarna 8a-8
  b
  : |
| ”Artikel 8a


  Tillståndsförfarande för internationell persontransport på en sträcka som är minst 100 kilometer fågelvägen | ”Artikel 8a
  Beslut från tillståndsgivande myndigheter |
| 1.
     
  Den tillståndsgivande myndigheten ska fatta sitt beslut om ansökan inom två månader från den dag då ansökan lämnades in av transportföretaget. | 1.   Den tillståndsgivande myndigheten ska, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 8, bevilja tillståndet, bevilja tillståndet med begränsningar eller avslå ansökan. Den tillståndsgivande myndigheten ska underrätta samtliga de behöriga myndigheter som avses i artikel 8.1 om sitt beslut. |
| 2.
     
  Tillstånd ska beviljas utom i de fall där avslag kan motiveras av ett eller flera av de skäl som förtecknas i artikel 8c.2 a–c. | 2.   Beslut att avslå en ansökan eller bevilja tillstånd med begränsningar ska innehålla de skäl som ligger till grund för beslutet.
  Tillstånd ska beviljas utom i de fall där avslag kan motiveras av ett eller flera av följande skäl: |
| | (a) | [...]
  [...] |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Följande artiklar ska införas som artiklarna 8a-8
  d
  :

d

Följande artiklar ska införas som artiklarna 8a-8
  b
  :

b

”Artikel 8a

Tillståndsförfarande för internationell persontransport på en sträcka som är minst 100 kilometer fågelvägen

Tillståndsförfarande för internationell persontransport på en sträcka som är minst 100 kilometer fågelvägen

”Artikel 8a

Beslut från tillståndsgivande myndigheter

1.
     
  Den tillståndsgivande myndigheten ska fatta sitt beslut om ansökan inom två månader från den dag då ansökan lämnades in av transportföretaget.

1.   Den tillståndsgivande myndigheten ska, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 8, bevilja tillståndet, bevilja tillståndet med begränsningar eller avslå ansökan. Den tillståndsgivande myndigheten ska underrätta samtliga de behöriga myndigheter som avses i artikel 8.1 om sitt beslut.

2.
     
  Tillstånd ska beviljas utom i de fall där avslag kan motiveras av ett eller flera av de skäl som förtecknas i artikel 8c.2 a–c.

2.   Beslut att avslå en ansökan eller bevilja tillstånd med begränsningar ska innehålla de skäl som ligger till grund för beslutet.

Tillstånd ska beviljas utom i de fall där avslag kan motiveras av ett eller flera av följande skäl:

(a)

[...]

[...]

| (d) | Ett regleringsorgan fastställer, på grundval av en objektiv analys, att trafiken skulle äventyra jämvikten för ett avtal om allmän trafik.
  Tillståndsgivande myndigheter får inte avslå en ansökan enbart på grund av att transportföretaget erbjuder lägre priser än andra vägtransportföretag eller den omständigheten att förbindelsen i fråga redan trafikeras av andra vägtransportföretag
  om man tekniskt sett kan visa att dessa lägre priser garanterar att tjänsten tillhandahålls under avtalets hela giltighetstid
  .
  [...] |
| --- | --- |

(d)

Ett regleringsorgan fastställer, på grundval av en objektiv analys, att trafiken skulle äventyra jämvikten för ett avtal om allmän trafik.

Tillståndsgivande myndigheter får inte avslå en ansökan enbart på grund av att transportföretaget erbjuder lägre priser än andra vägtransportföretag eller den omständigheten att förbindelsen i fråga redan trafikeras av andra vägtransportföretag
  om man tekniskt sett kan visa att dessa lägre priser garanterar att tjänsten tillhandahålls under avtalets hela giltighetstid
  .

om man tekniskt sett kan visa att dessa lägre priser garanterar att tjänsten tillhandahålls under avtalets hela giltighetstid

[...]

3.
     
  Den tillståndsgivande myndigheten ska till de behöriga myndigheterna i samtliga medlemsstater på vars territorier passagerare tas upp eller släpps av, liksom till de behöriga myndigheterna i medlemsstater vars territorier passeras utan att passagerare tas upp eller släpps av, i informationssyfte vidarebefordra en kopia av ansökan och kopior av all annan dokumentation av betydelse, samt ange sin egen bedömning.

Artikel 8b

Artikel 8b

Tillståndsförfarande för nationell linjetrafik

Tillståndsförfarande för nationell linjetrafik

Artikel 8
  b

b

Begränsning av rätten till tillträde

1.
     
  Den tillståndsgivande myndigheten ska fatta sitt beslut om ansökan inom två månader från den dag då ansökan lämnades in av transportföretaget. Detta får förlängas till fyra månader om en analys begärs i enlighet med artikel 8c.2 d.

1.   Medlemsstater får begränsa rätten till tillträde till den internationella och nationella marknaden för linjetrafik om trafiken skulle äventyra jämvikten för ett avtal om allmän trafik
  eller om det rör sig om leverantörer som har ålagts sanktioner av de behöriga myndigheterna för att ha brutit mot garantierna i avtalet
  .

2.
     
  Tillstånd till nationell linjetrafik ska beviljas utom i de fall där avslag kan motiveras av ett eller flera av de skäl som förtecknas i artikel 8c.2 a–c och, om trafiken gäller persontransport på en sträcka som är kortare än 100 kilometer fågelvägen, artikel 8c.2 d.

2.   De behöriga myndigheter som tilldelade ett avtal om allmän trafik eller de transportföretag som bedriver trafik enligt avtalet får begära att regleringsorganet genomför en analys av huruvida jämvikten för avtalet skulle äventyras.

Regleringsorganet ska utreda begäran och besluta om huruvida analysen ska genomföras. Det ska underrätta de berörda parterna om sitt beslut.

3.
     
  Den sträcka som avses i punkt 2 får utökas till 120 km om den linjetrafik som ska införas kommer att betjäna en avreseort och en bestämmelseort som redan trafikeras genom mer än ett avtal om allmän trafik.

3.   Om regleringsorganet genomför en analys ska det underrätta samtliga berörda parter om analysens resultat och organets slutsatser inom sex veckor från mottagandet av all relevant information. Regleringsorganet får dra slutsatsen att tillståndet ska beviljas, ska beviljas med villkor eller avslås.

Regleringsorganets slutsatser ska vara bindande för de tillståndsgivande myndigheterna.

[...]

Artikel 8c

Artikel 8c

Beslut från tillståndsgivande myndigheter

1.   Den tillståndsgivande myndigheten ska, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 8
  , 8a eller 8b
  , bevilja tillståndet, bevilja tillståndet med begränsningar eller avslå ansökan. Den tillståndsgivande myndigheten ska underrätta samtliga de behöriga myndigheter som avses i artikel 8.1 om sitt beslut.

2.   Beslut att avslå en ansökan eller bevilja tillstånd med begränsningar ska innehålla de skäl som ligger till grund för beslutet.

Tillstånd ska beviljas utom i de fall där avslag kan motiveras av ett eller flera av följande skäl:

| (a) | [...] |
| --- | --- |

(a)

[...]

[...]

| (d) | Ett regleringsorgan fastställer, på grundval av en objektiv
  ekonomisk
  analys, att trafiken skulle äventyra
  den ekonomiska
  jämvikten för ett avtal om allmän trafik.
  Tillståndsgivande myndigheter får inte avslå en ansökan enbart på grund av att transportföretaget erbjuder lägre priser än andra vägtransportföretag eller den omständigheten att förbindelsen i fråga redan trafikeras av andra vägtransportföretag. |
| --- | --- |

(d)

Ett regleringsorgan fastställer, på grundval av en objektiv
  ekonomisk
  analys, att trafiken skulle äventyra
  den ekonomiska
  jämvikten för ett avtal om allmän trafik.

ekonomisk

den ekonomiska

Tillståndsgivande myndigheter får inte avslå en ansökan enbart på grund av att transportföretaget erbjuder lägre priser än andra vägtransportföretag eller den omständigheten att förbindelsen i fråga redan trafikeras av andra vägtransportföretag.

[...]

Artikel 8
  d

d

Begränsning av rätten till tillträde

1.   Medlemsstater får begränsa rätten till tillträde till den internationella och nationella marknaden för linjetrafik
  om den föreslagna linjetrafiken gäller persontransport på sträckor som är kortare än 100 kilometer fågelvägen och
  om trafiken skulle äventyra
  den ekonomiska
  jämvikten för ett avtal om allmän trafik.

2.   De behöriga myndigheter som tilldelade ett avtal om allmän trafik eller de transportföretag som bedriver trafik enligt avtalet får begära att regleringsorganet genomför en analys av huruvida
  den ekonomiska
  jämvikten för avtalet skulle äventyras. Regleringsorganet ska utreda begäran och besluta om huruvida
  den ekonomiska
  analysen ska genomföras. Det ska underrätta de berörda parterna om sitt beslut.

3.   Om regleringsorganet genomför en
  ekonomisk
  analys ska det underrätta samtliga berörda parter om analysens resultat och organets slutsatser inom sex veckor från mottagandet av all relevant information. Regleringsorganet får dra slutsatsen att tillståndet ska beviljas, ska beviljas med villkor eller avslås.

Regleringsorganets slutsatser ska vara bindande för de tillståndsgivande myndigheterna.

[...]

Motivering

Motivering

Beslutet att godkänna eller inte godkänna transporttjänster bör inte vara beroende av avståndet (100 kilometer fågelvägen) utan snarare på de effekter som den extra tjänsten skulle få för det befintliga utbudet av tjänster till medborgarna (oavsett om det handlar om en tjänst i allmänhetens intresse eller om en kommersiell tjänst). Dessutom kan de regionala skillnaderna (t.ex. i fråga om avståndet mellan städer och ekonomiska centrum) inte mätas generellt för EU som helhet.

Artikel 8a: Man bör inte direkt bortse från anbud med lägre priser om de kan säkerställa tjänstens varaktighet under avtalets hela giltighetstid. Artikel 8b: En begränsning bör införas för leverantörer som har ålagts sanktioner.

Ändringsrekommendation 13

Ändringsrekommendation 13

Artikel 1.14

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Artikel 13 ska utgå. | |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Artikel 13 ska utgå.

Artikel 13 ska utgå.

Motivering

Motivering

Det är nödvändigt att återinföra den berörda artikeln för att se till att lokala utflykter betraktas som en enda internationell transporttjänst i stället för som cabotagetrafik.

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 92/106/EEG om gemensamma regler för vissa former av kombinerad transport av gods mellan medlemsstaterna

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 92/106/EEG om gemensamma regler för vissa former av kombinerad transport av gods mellan medlemsstaterna

COM(2017) 648 – final

COM(2017) 648 – final

Ändringsrekommendation 14

Ändringsrekommendation 14

Skäl 13

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| (13) | [...]
  Det bör i genomsnitt finnas minst en lämplig omlastningsterminal för kombinerad transport högst 150 km från varje avsändnings-/mottagningsplats i unionen. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

(13)

[...]

Det bör i genomsnitt finnas minst en lämplig omlastningsterminal för kombinerad transport högst 150 km från varje avsändnings-/mottagningsplats i unionen.

| (13) | [...]
  Det bör i genomsnitt finnas minst en lämplig omlastningsterminal för kombinerad transport högst 150 km från varje avsändnings-/mottagningsplats i unionen
  utom i perifera områden och de yttersta randområdena där de geografiska begränsningarna gör detta antingen omöjligt eller skulle göra infrastrukturinvesteringarna alltför kostsamma i förhållande till direktivets målsättning att främja en övergång från godstransporter på väg till mer miljövänliga transportsätt
  . |
| --- | --- |

(13)

[...]

Det bör i genomsnitt finnas minst en lämplig omlastningsterminal för kombinerad transport högst 150 km från varje avsändnings-/mottagningsplats i unionen
  utom i perifera områden och de yttersta randområdena där de geografiska begränsningarna gör detta antingen omöjligt eller skulle göra infrastrukturinvesteringarna alltför kostsamma i förhållande till direktivets målsättning att främja en övergång från godstransporter på väg till mer miljövänliga transportsätt
  .

utom i perifera områden och de yttersta randområdena där de geografiska begränsningarna gör detta antingen omöjligt eller skulle göra infrastrukturinvesteringarna alltför kostsamma i förhållande till direktivets målsättning att främja en övergång från godstransporter på väg till mer miljövänliga transportsätt

Motivering

Motivering

Detta krav skulle kunna bli problematiskt för perifera områden (områden med låg befolkningstäthet och glesa järnvägs- och hamnnät) och skulle kunna leda till att terminaler uppförs på platser där det inte finns något ekonomiskt behov av sådana terminaler.

Ändringsrekommendation 15

Ändringsrekommendation 15

Artikel 1.5

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| (5) | I artikel 6 ska följande punkter läggas till som punkterna 4, 5, 6, 7 och 8: |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

(5)

I artikel 6 ska följande punkter läggas till som punkterna 4, 5, 6, 7 och 8:

| (5) | I artikel 6 ska följande punkter läggas till som punkterna 4, 5, 6, 7 och 8: |
| --- | --- |

(5)

I artikel 6 ska följande punkter läggas till som punkterna 4, 5, 6, 7 och 8:

”4.   Om det är nödvändigt för att uppnå det syfte som avses i punkt 9 ska medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att stödja investeringar i omlastningsterminaler med avseende på

”4.   Om det är nödvändigt för att uppnå det syfte som avses i punkt 9 ska medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att stödja investeringar i omlastningsterminaler med avseende på

| (a) | uppförande och, vid behov, utbyggnad av sådana omlastningsterminaler för kombinerad transport, |
| --- | --- |

(a)

uppförande och, vid behov, utbyggnad av sådana omlastningsterminaler för kombinerad transport,

| (a) | uppförande och, vid behov, utbyggnad av sådana omlastningsterminaler för kombinerad transport, |
| --- | --- |

(a)

uppförande och, vid behov, utbyggnad av sådana omlastningsterminaler för kombinerad transport,

| (b) | ökning av den operativa effektiviteten i befintliga terminaler. |
| --- | --- |

(b)

ökning av den operativa effektiviteten i befintliga terminaler.

| (b) | ökning av den operativa effektiviteten i befintliga terminaler. |
| --- | --- |

(b)

ökning av den operativa effektiviteten i befintliga terminaler.

Medlemsstaterna ska samordna med angränsande medlemsstater och med kommissionen och säkerställa att, när sådana åtgärder genomförs, prioritet ges åt att säkerställa en balanserad och tillräcklig geografisk spridning av lämpliga anläggningar i unionen, och särskilt i det transeuropeiska transportnätets stomnät och övergripande nät, så att ingen avsändnings-/mottagningsplats i unionen kommer att vara belägen längre än 150 km från en sådan terminal.

Medlemsstaterna ska samordna med angränsande medlemsstater och med kommissionen och säkerställa att, när sådana åtgärder genomförs, prioritet ges åt att säkerställa en balanserad och tillräcklig geografisk spridning av lämpliga anläggningar i unionen, och särskilt i det transeuropeiska transportnätets stomnät och övergripande nät, så att ingen avsändnings-/mottagningsplats i unionen kommer att vara belägen längre än 150 km från en sådan terminal
  utom i perifera områden och de yttersta randområdena där de geografiska begränsningarna gör detta antingen omöjligt eller skulle göra infrastrukturinvesteringarna alltför kostsamma i förhållande till direktivets målsättning att främja en övergång från godstransporter på väg till mer miljövänliga transportsätt
  .

utom i perifera områden och de yttersta randområdena där de geografiska begränsningarna gör detta antingen omöjligt eller skulle göra infrastrukturinvesteringarna alltför kostsamma i förhållande till direktivets målsättning att främja en övergång från godstransporter på väg till mer miljövänliga transportsätt

Motivering

Motivering

Se ändringsrekommendation 12

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2009/33/EG om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2009/33/EG om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon

COM (2017) 653 – final

COM (2017) 653 – final

Ändringsrekommendation 16

Ändringsrekommendation 16

Lägg till ett nytt skäl efter skäl 16

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| | Potentialen till utsläppsminskningar enbart genom offentlig upphandling är begränsad och kollektivtrafiken står bara för en liten andel av transportsektorns utsläpp. Medlemsstaterna bör därför uppmuntras till att reglera de inköp av rena fordon som görs av andra ägare av fordonsflottor såsom taxi-, biluthyrnings- och samåkningsföretag. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Potentialen till utsläppsminskningar enbart genom offentlig upphandling är begränsad och kollektivtrafiken står bara för en liten andel av transportsektorns utsläpp. Medlemsstaterna bör därför uppmuntras till att reglera de inköp av rena fordon som görs av andra ägare av fordonsflottor såsom taxi-, biluthyrnings- och samåkningsföretag.

Potentialen till utsläppsminskningar enbart genom offentlig upphandling är begränsad och kollektivtrafiken står bara för en liten andel av transportsektorns utsläpp. Medlemsstaterna bör därför uppmuntras till att reglera de inköp av rena fordon som görs av andra ägare av fordonsflottor såsom taxi-, biluthyrnings- och samåkningsföretag.

Motivering

Motivering

Bara en liten andel (8 % av transportutsläppen) härstammar från kollektivtrafik, ändå är förslaget till direktiv huvudsakligen inriktat på kollektivtrafikfordon. För att balansera detta och uppnå målet om minskade utsläpp bör även andra stora fordonsflottor tas med i direktivet.

Ändringsrekommendation 17

Ändringsrekommendation 17

Lägg till ett nytt skäl efter skäl 19

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| | Samstämmigheten med tidigare unionslagstiftning på området fordon, förnybar energi och alternativa bränslen, särskilt förordning (EG) nr 595/2009, direktiv 2009/28/EG och direktiv 2014/94/EU, måste förstärkas. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Samstämmigheten med tidigare unionslagstiftning på området fordon, förnybar energi och alternativa bränslen, särskilt förordning (EG) nr 595/2009, direktiv 2009/28/EG och direktiv 2014/94/EU, måste förstärkas.

Samstämmigheten med tidigare unionslagstiftning på området fordon, förnybar energi och alternativa bränslen, särskilt förordning (EG) nr 595/2009, direktiv 2009/28/EG och direktiv 2014/94/EU, måste förstärkas.

Motivering

Motivering

EU-lagstiftningen måste vara konsekvent, sammanhängande och styra i samma riktning.

Ändringsrekommendation 18

Ändringsrekommendation 18

Artikel 1, punkt 2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Artikel 3 ska ersättas med följande: | Artikel 3 ska ersättas med följande: |
| ”Artikel 3


  Tillämpningsområde

  Detta direktiv ska tillämpas på avtal om inköp, leasing, hyra eller hyrköp av vägtransportfordon som görs av | ”Artikel 3


  Tillämpningsområde

  Detta direktiv ska
  inte gälla retroaktivt för befintliga avtal, utan enbart
  tillämpas på
  nya
  avtal om inköp, leasing, hyra eller hyrköp av vägtransportfordon som görs av |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Artikel 3 ska ersättas med följande:

Artikel 3 ska ersättas med följande:

”Artikel 3

Tillämpningsområde

Detta direktiv ska tillämpas på avtal om inköp, leasing, hyra eller hyrköp av vägtransportfordon som görs av

”Artikel 3

Tillämpningsområde

Detta direktiv ska
  inte gälla retroaktivt för befintliga avtal, utan enbart
  tillämpas på
  nya
  avtal om inköp, leasing, hyra eller hyrköp av vägtransportfordon som görs av

Motivering

Motivering

Pågående avtal måste skyddas och får inte påverkas av ny lagstiftning.

Ändringsrekommendation 19

Ändringsrekommendation 19

Artikel 1, punkt 2

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Artikel 3 ska ersättas med följande: | Artikel 3 ska ersättas med följande: |
| ”Artikel 3
  Tillämpningsområde | ”Artikel 3
  Tillämpningsområde |
| Detta direktiv ska tillämpas på avtal om inköp, leasing, hyra eller hyrköp av vägtransportfordon som görs av | Detta direktiv ska tillämpas på avtal om inköp, leasing, hyra eller hyrköp av vägtransportfordon som görs av |
| [...] | [...] |
| | (d) | andra innehavare av fordonsflottor såsom taxi-, bildelnings- och samåkningsföretag om en medlemsstat beslutar sig för att inrätta mekanismer för att reglera inköp av rena fordon som görs av sådana innehavare av fordonsflottor.” |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Artikel 3 ska ersättas med följande:

Artikel 3 ska ersättas med följande:

”Artikel 3

Tillämpningsområde

”Artikel 3

Tillämpningsområde

Detta direktiv ska tillämpas på avtal om inköp, leasing, hyra eller hyrköp av vägtransportfordon som görs av

Detta direktiv ska tillämpas på avtal om inköp, leasing, hyra eller hyrköp av vägtransportfordon som görs av

[...]

[...]

(d)

(d)

andra innehavare av fordonsflottor såsom taxi-, bildelnings- och samåkningsföretag om en medlemsstat beslutar sig för att inrätta mekanismer för att reglera inköp av rena fordon som görs av sådana innehavare av fordonsflottor.”

andra innehavare av fordonsflottor såsom taxi-, bildelnings- och samåkningsföretag om en medlemsstat beslutar sig för att inrätta mekanismer för att reglera inköp av rena fordon som görs av sådana innehavare av fordonsflottor.”

Motivering

Motivering

Bara en liten andel (8 % av transportutsläppen) härstammar från kollektivtrafik, ändå är förslaget till direktiv huvudsakligen inriktat på kollektivtrafikfordon. För att balansera detta och uppnå målet om minskade utsläpp bör även andra stora fordonsflottor tas med i direktivet.

Ändringsrekommendation 20

Ändringsrekommendation 20

Bilaga

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Tabell 5: Minimimål för andelen tunga fordon i enlighet med tabell 3 av den totala offentliga upphandlingen av tunga fordon på medlemsstatsnivå*












  Medlemsstat | Lastbilar | Bussar |
| | 2025 | 2030 | 2025 | 2030 |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Tabell 5: Minimimål för andelen tunga fordon i enlighet med tabell 3 av den totala offentliga upphandlingen av tunga fordon på medlemsstatsnivå*

Tabell 5: Minimimål för andelen tunga fordon i enlighet med tabell 3 av den totala offentliga upphandlingen av tunga fordon på medlemsstatsnivå*

Medlemsstat

Lastbilar

Bussar

2025

2030

2025

2030

Tabell 5: Minimimål för andelen tunga fordon i enlighet med tabell 3 av den totala offentliga upphandlingen av tunga fordon på medlemsstatsnivå*

Tabell 5: Minimimål för andelen tunga fordon i enlighet med tabell 3 av den totala offentliga upphandlingen av tunga fordon på medlemsstatsnivå*

Medlemsstat

| Medlemsstat | Lastbilar | Bussar |
| --- | --- | --- |
| | (XXXX

   (**)

  -


  2025) | (2026 –
  2030) | (XXXX

   (**)

  -


  2025) | (2026 –
  2030) |

Lastbilar

Bussar

(XXXX

   (**)

  -


  2025)

(XXXX

**

-

(2026 –
  2030)

(2026 –

(XXXX

   (**)

  -


  2025)

(XXXX

**

-

(2026 –
  2030)

(2026 –

Motivering

Motivering

Målet bör utgöra ett genomsnitt för nya avtal över en period av flera år i syfte att möjliggöra flexibilitet avseende varierande upphandlingsföremål från ett år till ett annat (stadstrafik, landsvägstrafik etc.). (XXXX) bör vara datumet 24 månader efter datumet för ikraftträdande i enlighet med artikel 2.

II.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

De viktigaste budskapen

De viktigaste budskapen

| 1. | Europeiska regionkommittén ställer sig bakom kommissionens mål att stärka Europas förmåga att ta itu med den utmaning som klimatförändringen innebär, förbättra sina medborgares livskvalitet och samtidigt bibehålla och stärka de europeiska industriernas konkurrensfördel när det handlar om att skapa arbetstillfällen, generera hållbar ekonomisk tillväxt och driva på innovation i teknik för förnybar energi. Vi stöder kommissionens mål att bli världsledande inom innovation, digitalisering och utfasning av fossila bränslen och betraktar övergången till en koldioxidsnål ekonomi som både en möjlighet och en utmaning för EU:s industri. |
| --- | --- |

1.

Europeiska regionkommittén ställer sig bakom kommissionens mål att stärka Europas förmåga att ta itu med den utmaning som klimatförändringen innebär, förbättra sina medborgares livskvalitet och samtidigt bibehålla och stärka de europeiska industriernas konkurrensfördel när det handlar om att skapa arbetstillfällen, generera hållbar ekonomisk tillväxt och driva på innovation i teknik för förnybar energi. Vi stöder kommissionens mål att bli världsledande inom innovation, digitalisering och utfasning av fossila bränslen och betraktar övergången till en koldioxidsnål ekonomi som både en möjlighet och en utmaning för EU:s industri.

| 2. | Kommittén betonar den betydelse som effektiva, ändamålsenliga och hållbara transportsystem har för städernas och regionernas ekonomiska konkurrenskraft, samt för EU:s sociala, ekonomiska och territoriella sammanhållning. |
| --- | --- |

2.

Kommittén betonar den betydelse som effektiva, ändamålsenliga och hållbara transportsystem har för städernas och regionernas ekonomiska konkurrenskraft, samt för EU:s sociala, ekonomiska och territoriella sammanhållning.

| 3. | Vi framhåller att befogenheterna för rörlighet och transporter ofta vilar på de lokala och regionala myndigheterna, som ansvarar för utformningen och genomförandet av de politiska strategierna för rörlighet och för att tillhandahålla kollektivtrafik inom sina områden, även om de beslut som ska fattas på lokal nivå ofta är beroende av ett regelverk som fastställs på nationell och europeisk politisk nivå. |
| --- | --- |

3.

Vi framhåller att befogenheterna för rörlighet och transporter ofta vilar på de lokala och regionala myndigheterna, som ansvarar för utformningen och genomförandet av de politiska strategierna för rörlighet och för att tillhandahålla kollektivtrafik inom sina områden, även om de beslut som ska fattas på lokal nivå ofta är beroende av ett regelverk som fastställs på nationell och europeisk politisk nivå.

| 4. | Kommittén inser att transportsektorn står för nästan en femtedel av de sammanlagda växthusgasutsläppen i Europa. Det är den enda sektorn där utsläppen av växthusgaser inte har minskat jämfört med 1990 års nivåer. Det behövs snarast åtgärder för att minska koldioxidutsläppen inom transportsektorn, samtidigt som det är viktigt att betona att endast en liten del av utsläppen kommer från kollektivtrafiken. |
| --- | --- |

4.

Kommittén inser att transportsektorn står för nästan en femtedel av de sammanlagda växthusgasutsläppen i Europa. Det är den enda sektorn där utsläppen av växthusgaser inte har minskat jämfört med 1990 års nivåer. Det behövs snarast åtgärder för att minska koldioxidutsläppen inom transportsektorn, samtidigt som det är viktigt att betona att endast en liten del av utsläppen kommer från kollektivtrafiken.

| 5. | Vi framhåller att övergången till låga utsläpp eller nollutsläpp av partiklar och NOx får positiva konsekvenser för EU-medborgarnas liv, framför allt i städerna, där tät och starkt förorenande stadstrafik försämrar människors liv och hälsa. |
| --- | --- |

5.

Vi framhåller att övergången till låga utsläpp eller nollutsläpp av partiklar och NOx

| 6. | Kollektivtrafiken utgör redan ett viktigt steg i strävan att fasa ut fossila bränslen och främja elektromobilitet i våra städer. Många städer har välutvecklade nät för elektromobilitet i form av tunnelbanor och spårvagnar samt trådbussar. Det är viktigt att även dessa åtgärder liksom hela en stads eller regions fordonsbestånd beaktas i samband med offentlig upphandling av rena vägfordon. En begränsning till enbart bussar skulle vara otillräckligt. |
| --- | --- |

6.

Kollektivtrafiken utgör redan ett viktigt steg i strävan att fasa ut fossila bränslen och främja elektromobilitet i våra städer. Många städer har välutvecklade nät för elektromobilitet i form av tunnelbanor och spårvagnar samt trådbussar. Det är viktigt att även dessa åtgärder liksom hela en stads eller regions fordonsbestånd beaktas i samband med offentlig upphandling av rena vägfordon. En begränsning till enbart bussar skulle vara otillräckligt.

| 7. | Kommittén betonar att man vid varje förändring i fråga om vilka bränslen som ska användas i transportsystemet måste ta hänsyn till de regionala skillnaderna i trafiktätheten och avståndet mellan städer och andra ekonomiska centrum. Diskriminering i form av högre kostnader för avlägsna eller perifera områden samt de yttersta randområdena för att få tillgång till det europeiska nätet kommer att få ytterligare negativa konsekvenser för den territoriella och sociala sammanhållningen. |
| --- | --- |

7.

Kommittén betonar att man vid varje förändring i fråga om vilka bränslen som ska användas i transportsystemet måste ta hänsyn till de regionala skillnaderna i trafiktätheten och avståndet mellan städer och andra ekonomiska centrum. Diskriminering i form av högre kostnader för avlägsna eller perifera områden samt de yttersta randområdena för att få tillgång till det europeiska nätet kommer att få ytterligare negativa konsekvenser för den territoriella och sociala sammanhållningen.

| 8. | En miljövänligare användning av motorfordon bör främja frakt med cykel på kortare sträckor (i linje med ”En EU-färdplan för cykling” (2017/C 088/10)) samt frakt med järnväg och miljövänlig sjöfart. Detta förutsätter ett nätverk av intermodala knutpunkter, för vilka adekvat finansiering bör göras tillgänglig, till exempel genom Efsi. Snabba e-cyklar (s.k. speed pedelecs, ett slags moped) är ett bra alternativ till bilar, särskilt i stadsområden, och kan leda till lägre utsläpp samtidigt som fysisk aktivitet också är bra för folkhälsan. Användningen av e-cykeln kan stimuleras genom att man skapar tillräckligt många snabbcykelbanor och laddningsstationer och genom incitament. |
| --- | --- |

8.

En miljövänligare användning av motorfordon bör främja frakt med cykel på kortare sträckor (i linje med ”En EU-färdplan för cykling” (2017/C 088/10)) samt frakt med järnväg och miljövänlig sjöfart. Detta förutsätter ett nätverk av intermodala knutpunkter, för vilka adekvat finansiering bör göras tillgänglig, till exempel genom Efsi. Snabba e-cyklar (s.k. speed pedelecs

| 9. | Fysisk planering och stadsplanering kan främja användningen av rena former av rörlighet. I ett lokalt perspektiv handlar ren rörlighet om minskade utsläpp av NOx och partiklar och globalt om minskade utsläpp av koldioxid. I stadsplaneringen bör framkomligheten för gång, cykel och kollektivtrafik främjas och bilar bör medges en väl avvägd tillgänglighet. För förbättrad luftkvalitet i städerna kan (delade) elbilar och elbussar bidra till en omställning till låga utsläpp av partiklar och NOx. Detta kan uppnås genom att man begränsar användningen av förorenande transporter genom att stänga av områden – till exempel genom att inrätta miljözoner – och samtidigt göra restiderna för rena former av rörlighet kortare än för de förorenande formerna. |
| --- | --- |

9.

Fysisk planering och stadsplanering kan främja användningen av rena former av rörlighet. I ett lokalt perspektiv handlar ren rörlighet om minskade utsläpp av NOx

x

| 10. | ReK erkänner att det behövs en driftskompatibel lösning för att tillhandahålla alternativa bränslen. Lagar och andra författningar för att uppnå utsläppssnål rörlighet bör visserligen vara öppna för olika tekniker, men varje lokal och regional myndighet kan också sträva efter att uppnå stordriftsfördelar, eventuellt genom att samarbeta med angränsande och gränsöverskridande regioner. |
| --- | --- |

10.

ReK erkänner att det behövs en driftskompatibel lösning för att tillhandahålla alternativa bränslen. Lagar och andra författningar för att uppnå utsläppssnål rörlighet bör visserligen vara öppna för olika tekniker, men varje lokal och regional myndighet kan också sträva efter att uppnå stordriftsfördelar, eventuellt genom att samarbeta med angränsande och gränsöverskridande regioner.

| 11. | Kommittén välkomnar ambitionen till förenkling av de offentliga upphandlingarna för rena fordon, men har svårt att se hur kommissionens förslag med mål i procentuella andelar av upphandlade rena fordon per medlemsstat ska implementeras i lagstiftning och hanteras. Lokala och regionala myndigheter bedriver majoriteten av kollektivtrafiken i många medlemsstater och staten har ingen beslutanderätt över vilka fordon som lokala och regionala myndigheter köper, leasar, hyr eller avtalar om.
  Som tidiga användare spelar de lokala och regionala myndigheterna en central roll för utbyggnaden av ren teknik inom transportsektorn. Samtidigt är det viktigt att komma ihåg att den infrastruktur som skapats för kollektivtrafiken som regel inte lämpar sig för personbilar och att inga direkta spridningseffekter därför är att vänta. Finansieringen av övergången till rena transporter måste säkerställas. De medel som EU har avsatt räcker inte för att finansiera de ambitiösa åtgärderna i de vanligtvis förlustbringande kollektivtrafiksystemen. Därför uppmanar kommittén kommissionen att föreslå fler finansieringsmöjligheter än bara finansiella instrument, som på grund av negativa avkastningsutsikter som regel inte är användbara. |
| --- | --- |

11.

Kommittén välkomnar ambitionen till förenkling av de offentliga upphandlingarna för rena fordon, men har svårt att se hur kommissionens förslag med mål i procentuella andelar av upphandlade rena fordon per medlemsstat ska implementeras i lagstiftning och hanteras. Lokala och regionala myndigheter bedriver majoriteten av kollektivtrafiken i många medlemsstater och staten har ingen beslutanderätt över vilka fordon som lokala och regionala myndigheter köper, leasar, hyr eller avtalar om.

Som tidiga användare spelar de lokala och regionala myndigheterna en central roll för utbyggnaden av ren teknik inom transportsektorn. Samtidigt är det viktigt att komma ihåg att den infrastruktur som skapats för kollektivtrafiken som regel inte lämpar sig för personbilar och att inga direkta spridningseffekter därför är att vänta. Finansieringen av övergången till rena transporter måste säkerställas. De medel som EU har avsatt räcker inte för att finansiera de ambitiösa åtgärderna i de vanligtvis förlustbringande kollektivtrafiksystemen. Därför uppmanar kommittén kommissionen att föreslå fler finansieringsmöjligheter än bara finansiella instrument, som på grund av negativa avkastningsutsikter som regel inte är användbara.

| 12. | Vi vill uppmärksamma ”plattformen för ökad användning av miljövänliga bussar”, som Europeiska kommissionen lanserade vid ReK:s plenarsession i juli 2017 och som fick betydande stöd från lokala och regionala myndigheter. I samband med detta ställde sig regioner, städer, transportmyndigheter och tillverkare bakom de gemensamma principerna för offentlig upphandling av rena bussar som drivs med alternativa bränslen i syfte att påskynda en ökad användning av dem. |
| --- | --- |

12.

Vi vill uppmärksamma ”plattformen för ökad användning av miljövänliga bussar”, som Europeiska kommissionen lanserade vid ReK:s plenarsession i juli 2017 och som fick betydande stöd från lokala och regionala myndigheter. I samband med detta ställde sig regioner, städer, transportmyndigheter och tillverkare bakom de gemensamma principerna för offentlig upphandling av rena bussar som drivs med alternativa bränslen i syfte att påskynda en ökad användning av dem.

| 13. | Kommittén anser att EU:s styrning för att minska klimatpåverkan från transportsektorn ska baseras på klimatnytta och hållbarhet ur ett livscykelperspektiv och i övrigt vara teknikneutral. |
| --- | --- |

13.

Kommittén anser att EU:s styrning för att minska klimatpåverkan från transportsektorn ska baseras på klimatnytta och hållbarhet ur ett livscykelperspektiv och i övrigt vara teknikneutral.

| 14. | ReK anser att investeringar i kollektivtrafik och offentliga fordonsparker med låga koldioxidutsläpp bör genomföras på ett sätt som uppmuntrar ägare av privata bilar och företagsbilar att göra likadant. Detta kan uppnås genom synergieffekter i avgifts- och vätgasinfrastrukturen. EU-medel skulle kunna avsättas för att möjliggöra detta. |
| --- | --- |

14.

ReK anser att investeringar i kollektivtrafik och offentliga fordonsparker med låga koldioxidutsläpp bör genomföras på ett sätt som uppmuntrar ägare av privata bilar och företagsbilar att göra likadant. Detta kan uppnås genom synergieffekter i avgifts- och vätgasinfrastrukturen. EU-medel skulle kunna avsättas för att möjliggöra detta.

| 15. | Kommittén anser att planerna för utsläppssnål rörlighet bör omfatta mer än bara lösningar i slutet på kedjan och gå hand i hand med en utbyggnad av miljövänlig produktion och distribution av el och förnybara bränslen. |
| --- | --- |

15.

Kommittén anser att planerna för utsläppssnål rörlighet bör omfatta mer än bara lösningar i slutet på kedjan och gå hand i hand med en utbyggnad av miljövänlig produktion och distribution av el och förnybara bränslen.

| 16. | Vi konstaterar att utvecklingen och produktionen av batterier spelar en strategisk roll i den pågående övergången till system för ren rörlighet och ren energi. Samtidigt finns det ingen betydande aktör inom battericeller i Europa. ReK välkomnar därför den europeiska batterialliansen, som hjälper europeiska industrier att bli mer oberoende och öka andelen i värdekedjan för produktion av elfordon. Kommittén ställer sig också positiv till att kommissionen inom ramen för Horisont 2020 tänker avsätta 200 miljoner euro direkt till forskning och innovation som rör batterier, utöver de 150 miljoner euro som redan avsatts. |
| --- | --- |

16.

Vi konstaterar att utvecklingen och produktionen av batterier spelar en strategisk roll i den pågående övergången till system för ren rörlighet och ren energi. Samtidigt finns det ingen betydande aktör inom battericeller i Europa. ReK välkomnar därför den europeiska batterialliansen, som hjälper europeiska industrier att bli mer oberoende och öka andelen i värdekedjan för produktion av elfordon. Kommittén ställer sig också positiv till att kommissionen inom ramen för Horisont 2020 tänker avsätta 200 miljoner euro direkt till forskning och innovation som rör batterier, utöver de 150 miljoner euro som redan avsatts.

| 17. | Vi framhåller att en bred användning av elfordon kommer att leda till en kraftigt ökad efterfrågan på el på elnätet. Man måste finna en balans mellan behovet av rörlighet och laddning genom att utveckla smarta laddningscykler vid tidpunkter då näten inte är för tungt belastade och tillräckligt med el produceras. Det är nödvändigt att integrera utfasningen av fossila bränslen inom transport och energiförsörjning, smarta nät och innovativa energilagringslösningar. Dessutom är det nödvändigt att aktivt involvera lokala systemansvariga för distributionssystem som ansvarar för utbyggnaden och styrningen av elnätet. |
| --- | --- |

17.

Vi framhåller att en bred användning av elfordon kommer att leda till en kraftigt ökad efterfrågan på el på elnätet. Man måste finna en balans mellan behovet av rörlighet och laddning genom att utveckla smarta laddningscykler vid tidpunkter då näten inte är för tungt belastade och tillräckligt med el produceras. Det är nödvändigt att integrera utfasningen av fossila bränslen inom transport och energiförsörjning, smarta nät och innovativa energilagringslösningar. Dessutom är det nödvändigt att aktivt involvera lokala systemansvariga för distributionssystem som ansvarar för utbyggnaden och styrningen av elnätet.

| 18. | ReK konstaterar att infrastrukturen för laddning och tankning bör byggas ut i takt med efterfrågan utifrån lokala förutsättningar och att man bör utnyttja synergier med lokala och regionala myndigheter, offentliga fordon och godstransporter i städerna. Detta måste gå hand i hand med utvecklingen av smarta nät och byggnader med batterier. Den bör vara tillgänglig för privata bilar och cyklar. Det bör vara lätt att tanka och systemen för detta bör vara driftskompatibla över gränserna. Detta förutsätter att man på EU-nivå vidtar åtgärder för att skapa en inre marknad. |
| --- | --- |

18.

ReK konstaterar att infrastrukturen för laddning och tankning bör byggas ut i takt med efterfrågan utifrån lokala förutsättningar och att man bör utnyttja synergier med lokala och regionala myndigheter, offentliga fordon och godstransporter i städerna. Detta måste gå hand i hand med utvecklingen av smarta nät och byggnader med batterier. Den bör vara tillgänglig för privata bilar och cyklar. Det bör vara lätt att tanka och systemen för detta bör vara driftskompatibla över gränserna. Detta förutsätter att man på EU-nivå vidtar åtgärder för att skapa en inre marknad.

| 19. | Om man förenklar och standardiserar tillämpningar och upphandlingar behöver man enligt kommittén inte tillhandahålla skräddarsydda ekonomiska lösningar och det blir lättare att få finansiering från europeiska fonder och privata finansiärer, t.ex. med hjälp av nya finansieringsmetoder, såsom kombinationer av bidrag och lån. |
| --- | --- |

19.

Om man förenklar och standardiserar tillämpningar och upphandlingar behöver man enligt kommittén inte tillhandahålla skräddarsydda ekonomiska lösningar och det blir lättare att få finansiering från europeiska fonder och privata finansiärer, t.ex. med hjälp av nya finansieringsmetoder, såsom kombinationer av bidrag och lån.

Resultat för utsläppssnål rörlighet. Ett EU som skyddar vår planet, sätter konsumenterna i centrum och försvarar sina företag och sina arbetstagare – COM(2017) 675

Resultat för utsläppssnål rörlighet. Ett EU som skyddar vår planet, sätter konsumenterna i centrum och försvarar sina företag och sina arbetstagare – COM(2017) 675

| 20. | Kommittén ställer sig positiv till att kommissionen ökar det ekonomiska stödet för att förstärka effekterna av offentliga och privata investeringar för utbyggnad av infrastruktur för alternativa bränslen. Upp till 800 miljoner euro görs tillgängliga för detta ändamål. ReK beklagar att finansieringen och de finansiella resurserna ofta inte är tillräckligt tillgängliga för vissa lokala och regionala myndigheter och andra viktiga parter. Kombinerad finansiering – såsom tillgång till lån, t.ex. genom och med Efsi – bör främjas. Tillgången till finansiering bör standardiseras och möjliggöras genom utfärdande av obligationer. |
| --- | --- |

20.

Kommittén ställer sig positiv till att kommissionen ökar det ekonomiska stödet för att förstärka effekterna av offentliga och privata investeringar för utbyggnad av infrastruktur för alternativa bränslen. Upp till 800 miljoner euro görs tillgängliga för detta ändamål. ReK beklagar att finansieringen och de finansiella resurserna ofta inte är tillräckligt tillgängliga för vissa lokala och regionala myndigheter och andra viktiga parter. Kombinerad finansiering – såsom tillgång till lån, t.ex. genom och med Efsi – bör främjas. Tillgången till finansiering bör standardiseras och möjliggöras genom utfärdande av obligationer.

| 21. | Vi konstaterar att områden som är särskilt känsliga för föroreningar måste kunna ta ut avgifter på förorenande transporter. Intäkterna av detta kan användas för att anta åtgärder för hållbarhet. I städerna kan vägavgifter eller parkeringsavgifter användas för att betala för hållbar rörlighet – till exempel genom investeringar i kollektivtrafik eller infartsparkeringar. |
| --- | --- |

21.

Vi konstaterar att områden som är särskilt känsliga för föroreningar måste kunna ta ut avgifter på förorenande transporter. Intäkterna av detta kan användas för att anta åtgärder för hållbarhet. I städerna kan vägavgifter eller parkeringsavgifter användas för att betala för hållbar rörlighet – till exempel genom investeringar i kollektivtrafik eller infartsparkeringar.

| 22. | Kommittén påminner om att de yttersta randområdena lider av trafikstockningar i städerna och längs kustlinjen, samt av svårigheter att nå landsbygdsområdena. I dessa regioner håller man dock på att ta fram projekt för att göra transporterna hållbarare och renare och de kan fungera som exempel på god praxis för andra regioner i EU och dess grannländer. |
| --- | --- |

22.

Kommittén påminner om att de yttersta randområdena lider av trafikstockningar i städerna och längs kustlinjen, samt av svårigheter att nå landsbygdsområdena. I dessa regioner håller man dock på att ta fram projekt för att göra transporterna hållbarare och renare och de kan fungera som exempel på god praxis för andra regioner i EU och dess grannländer.

Bredast möjliga användning av alternativa bränslen – en handlingsplan för infrastruktur för alternativa bränslen – icke-lagstiftningsdokument – COM(2017)652

Bredast möjliga användning av alternativa bränslen – en handlingsplan för infrastruktur för alternativa bränslen – icke-lagstiftningsdokument – COM(2017)652

| 23. | Kommittén välkomnar handlingsplanen för infrastruktur för alternativa bränslen som ett viktigt steg mot utfasningen av koldioxidutsläppen inom vägtransportsystemet. De flesta av de nationella handlingsprogram som lämnats in till kommissionen har dock tyvärr inte varit tillräckligt ambitiösa för att nå fram till ett lämpligt mål för en övergång till rena och alternativa bränslen. |
| --- | --- |

23.

Kommittén välkomnar handlingsplanen för infrastruktur för alternativa bränslen som ett viktigt steg mot utfasningen av koldioxidutsläppen inom vägtransportsystemet. De flesta av de nationella handlingsprogram som lämnats in till kommissionen har dock tyvärr inte varit tillräckligt ambitiösa för att nå fram till ett lämpligt mål för en övergång till rena och alternativa bränslen.

| 24. | ReK framhåller att många europeiska städer och regioner är föregångare i övergången till utsläppssnål och utsläppsfri rörlighet. Det är också i städerna som alternativa bränslen kommer att få störst effekt när det gäller att minska luftföroreningar och buller. De senare omfattas tyvärr inte alls av handlingsplanen. En betydande del av de offentliga upphandlingarna genomförs av kommunala och lokala myndigheter. Det är därför uppenbart att utnyttjandet av fordon som drivs med alternativa bränslen är starkt beroende av de lokala och regionala myndigheterna, framför allt i städer och stadsområden. Städer och regioner som har problem med trängsel, luftkvalitet och buller bör liksom områden som tillhör natur- och kulturarvet prioritera övergången till en rörlighet fri från partiklar och NOx. När det handlar om gränsöverskridande områden och korridorer bör planering uppmuntras på denna nivå. |
| --- | --- |

24.

ReK framhåller att många europeiska städer och regioner är föregångare i övergången till utsläppssnål och utsläppsfri rörlighet. Det är också i städerna som alternativa bränslen kommer att få störst effekt när det gäller att minska luftföroreningar och buller. De senare omfattas tyvärr inte alls av handlingsplanen. En betydande del av de offentliga upphandlingarna genomförs av kommunala och lokala myndigheter. Det är därför uppenbart att utnyttjandet av fordon som drivs med alternativa bränslen är starkt beroende av de lokala och regionala myndigheterna, framför allt i städer och stadsområden. Städer och regioner som har problem med trängsel, luftkvalitet och buller bör liksom områden som tillhör natur- och kulturarvet prioritera övergången till en rörlighet fri från partiklar och NOx

| 25. | Kommittén konstaterar att bästa möjliga integrering i enskilda planer för hållbar rörlighet i städer (SUMP, Sustainable Urban Mobility Plans) kommer att vara en viktig aspekt. Den främsta utmaningen som städerna står inför i detta sammanhang är bristen på utrymme, vilket innebär att infrastrukturen för alternativa bränslen måste anpassas till den befintliga infrastrukturen för andra transportsätt. I samband med planeringen av rörligheten i städerna kommer nära samarbete med olika offentliga och privata aktörer att vara en förutsättning för en smidig utbyggnad av alternativa bränslen i städerna. |
| --- | --- |

25.

Kommittén konstaterar att bästa möjliga integrering i enskilda planer för hållbar rörlighet i städer (SUMP, Sustainable Urban Mobility Plans) kommer att vara en viktig aspekt. Den främsta utmaningen som städerna står inför i detta sammanhang är bristen på utrymme, vilket innebär att infrastrukturen för alternativa bränslen måste anpassas till den befintliga infrastrukturen för andra transportsätt. I samband med planeringen av rörligheten i städerna kommer nära samarbete med olika offentliga och privata aktörer att vara en förutsättning för en smidig utbyggnad av alternativa bränslen i städerna.

| 26. | Vi framhåller att beslut som fattas av städerna, helst i samarbete med ekonomiska och andra aktörer, inte kommer att få någon positiv inverkan om konsumenterna inte är tillräckligt involverade. Om utbyggnaden av infrastrukturen för alternativa bränslen inte ligger i linje med konsumenternas förväntningar och önskemål, finns det en risk för ett lågt utnyttjande. Det ankommer därför på de lokala och regionala myndigheterna att påverka användarnas beteende för att främja bredast möjliga utnyttjande av alternativa bränslen. Det är av avgörande betydelse att tjänster där man använder sig av alternativa bränslen, såsom kollektivtrafik och andra tjänster, fortsätter att vara tillgängliga och tillförlitliga. |
| --- | --- |

26.

Vi framhåller att beslut som fattas av städerna, helst i samarbete med ekonomiska och andra aktörer, inte kommer att få någon positiv inverkan om konsumenterna inte är tillräckligt involverade. Om utbyggnaden av infrastrukturen för alternativa bränslen inte ligger i linje med konsumenternas förväntningar och önskemål, finns det en risk för ett lågt utnyttjande. Det ankommer därför på de lokala och regionala myndigheterna att påverka användarnas beteende för att främja bredast möjliga utnyttjande av alternativa bränslen. Det är av avgörande betydelse att tjänster där man använder sig av alternativa bränslen, såsom kollektivtrafik och andra tjänster, fortsätter att vara tillgängliga och tillförlitliga.

| 27. | ReK framhåller att det finns regionala skillnader som påverkar utnyttjandet av alternativa bränslen. För perifera regioner är det nuvarande systemet med elektromobilitet kanske inte det bästa alternativet, men det kan det däremot vara i stadsområdena. En snabb start för europeiska regioner med betydande resurser och mer akuta problem med luftkvalitet och buller kan innebära att de perifera regionerna – tack vare deras stordriftsfördelar, sin kritiska massa och sina lägre priser – efter 2025 kan dra nytta av beprövad teknik och lägre kostnader. |
| --- | --- |

27.

ReK framhåller att det finns regionala skillnader som påverkar utnyttjandet av alternativa bränslen. För perifera regioner är det nuvarande systemet med elektromobilitet kanske inte det bästa alternativet, men det kan det däremot vara i stadsområdena. En snabb start för europeiska regioner med betydande resurser och mer akuta problem med luftkvalitet och buller kan innebära att de perifera regionerna – tack vare deras stordriftsfördelar, sin kritiska massa och sina lägre priser – efter 2025 kan dra nytta av beprövad teknik och lägre kostnader.

| 28. | Kommittén påpekar att elektromobiliteten i städerna, där den kanske betraktas som det bästa alternativet, måste anpassas till energidistributionen och behovet av energi i perioder av hög nätbelastning. Det är i detta sammanhang viktigt att ha en buffert och att elektriciteten lagras i stor skala, till exempel i stora batterier och väte (bränsleceller). |
| --- | --- |

28.

Kommittén påpekar att elektromobiliteten i städerna, där den kanske betraktas som det bästa alternativet, måste anpassas till energidistributionen och behovet av energi i perioder av hög nätbelastning. Det är i detta sammanhang viktigt att ha en buffert och att elektriciteten lagras i stor skala, till exempel i stora batterier och väte (bränsleceller).

| 29. | Kommittén hänvisar i samband med detta till att elektromobilitet vanligtvis inte är ett lämpligt alternativ för att säkerställa ett heltäckande kollektivtrafiksystem i landsbygdsområden. Bussarnas långa laddningstider och otillräckliga räckvidd innebär att det fortfarande är nödvändigt att kunna använda sig av utsläppssnåla drivsystem (bl.a. laddhybrider) till dess att andra tekniker utvecklas. Samtidigt bör man skyndsamt ta fram lösningar för landsbygden, som kan stödjas genom pilotprojekt. |
| --- | --- |

29.

Kommittén hänvisar i samband med detta till att elektromobilitet vanligtvis inte är ett lämpligt alternativ för att säkerställa ett heltäckande kollektivtrafiksystem i landsbygdsområden. Bussarnas långa laddningstider och otillräckliga räckvidd innebär att det fortfarande är nödvändigt att kunna använda sig av utsläppssnåla drivsystem (bl.a. laddhybrider) till dess att andra tekniker utvecklas. Samtidigt bör man skyndsamt ta fram lösningar för landsbygden, som kan stödjas genom pilotprojekt.

| 30. | Vi framhåller, med hänvisning till rapporten ”Felande transportlänkar i gränsregioner” (2017/C 207/05), att det finns en enorm potential i synergier av gränsöverskridande samarbete när det gäller kostnaden för utveckling av infrastruktur. I gränsöverskridande regioner måste man se till att den teknik som de båda medlemsstaterna väljer är driftskompatibel och utvecklas för att möta gränsöverskridande och inte bara inhemska behov. |
| --- | --- |

30.

Vi framhåller, med hänvisning till rapporten ”Felande transportlänkar i gränsregioner” (2017/C 207/05), att det finns en enorm potential i synergier av gränsöverskridande samarbete när det gäller kostnaden för utveckling av infrastruktur. I gränsöverskridande regioner måste man se till att den teknik som de båda medlemsstaterna väljer är driftskompatibel och utvecklas för att möta gränsöverskridande och inte bara inhemska behov.

| 31. | Kommittén betonar vikten av att städerna också kan styra utnyttjandet av fordon med låga utsläpp av partiklar och NOx genom regler om fordons tillträde till städerna. Införandet av miljözoner måste grunda sig på analyser lokalt och beslutas på lokal nivå. För EU handlar det om att skapa förutsättningar med gemensamma ramar för införandet av miljözoner och framhålla det som en lösning för förbättrad luftkvalitet, men lokala och regionala organ ska ha möjlighet att själva bestämma om och vilka nivåer som ska införas. |
| --- | --- |

31.

Kommittén betonar vikten av att städerna också kan styra utnyttjandet av fordon med låga utsläpp av partiklar och NOx

| 32. | Vi framhåller att finansieringen inte bara kan skötas av de lokala och regionala myndigheterna och noterar att kommissionen föreslår en rad olika finansieringsinstrument men är försiktig i sin uppskattning av kostnaderna för tillhandahållande av alternativ infrastruktur och potentiellt överoptimistisk när det gäller utnyttjandet av finansiering genom privata medel i den första fasen. |
| --- | --- |

32.

Vi framhåller att finansieringen inte bara kan skötas av de lokala och regionala myndigheterna och noterar att kommissionen föreslår en rad olika finansieringsinstrument men är försiktig i sin uppskattning av kostnaderna för tillhandahållande av alternativ infrastruktur och potentiellt överoptimistisk när det gäller utnyttjandet av finansiering genom privata medel i den första fasen.

| 33. | ReK anser att man bör skapa incitament för koncessioner som strävar efter att uppnå nollutsläpp genom att man ger dem längre varaktighet eller förlänger dem om mellanliggande och slutliga mål uppfylls. Det är också viktigt att möjligheterna för bra övertagandelösningar utvidgas. Detta leder till att parterna snabbare kan täcka kostnaderna för sina investeringar. |
| --- | --- |

33.

ReK anser att man bör skapa incitament för koncessioner som strävar efter att uppnå nollutsläpp genom att man ger dem längre varaktighet eller förlänger dem om mellanliggande och slutliga mål uppfylls. Det är också viktigt att möjligheterna för bra övertagandelösningar utvidgas. Detta leder till att parterna snabbare kan täcka kostnaderna för sina investeringar.

| 34. | Kommittén anser att det krävs EU-finansiering för koncessioner för kollektivtrafik för att påskynda en ytterligare ökning av ansträngningarna för att uppnå nollutsläpp. EU-medlen måste användas för att stimulera innovation och täcka investeringar, så att en större del av fordonsbeståndet är utsläppsfritt redan i början av koncessionen. |
| --- | --- |

34.

Kommittén anser att det krävs EU-finansiering för koncessioner för kollektivtrafik för att påskynda en ytterligare ökning av ansträngningarna för att uppnå nollutsläpp. EU-medlen måste användas för att stimulera innovation och täcka investeringar, så att en större del av fordonsbeståndet är utsläppsfritt redan i början av koncessionen.

| 35. | Vi påminner om att man vid utformning och uppförande av nya byggnader i framtiden bör tillhandahålla laddningsstationer och förinstallerade kablar. |
| --- | --- |

35.

Vi påminner om att man vid utformning och uppförande av nya byggnader i framtiden bör tillhandahålla laddningsstationer och förinstallerade kablar.

| 36. | ReK efterlyser en högre ambitionsnivå när det gäller andelen offentligt tillgängliga laddningsstationer. Enligt handlingsplanen ska varje medlemsstat se till att det senast i slutet av 2020 inrättas ett minimiantal av laddningsstationer för elfordon, varav minst 10 % ska vara tillgängliga för allmänheten. Utbyggnaden av offentligt tillgängliga laddningsstationer måste spegla lokala och regionala förutsättningar och behov. Det uppskattas att det år 2025 kommer att behövas 2 miljoner offentligt tillgängliga laddningsstationer för elfordon i Europa, varav 70 % i stadsområden. TEN-T-stomnätskorridorerna bör prioriteras med fullständig basinfrastruktur för alternativa bränslen senast 2025. Om åtminstone de urbana knutpunkterna i TEN-T:s stomnät och övergripande nät utrustas med tillräckligt många allmänt tillgängliga (snabba) laddnings- och tankstationer förväntas investerarnas och konsumenternas förtroende öka. Lika villkor på internationell nivå måste skapas med öppna protokoll och driftskompatibilitet, så att förare av elfordon kan använda laddningsinfrastruktur utomlands utan hinder. Det krävs också tillräckligt många LNG-tankstationer för godstransport och sjöfart. Kommittén efterlyser ett ambitiöst mål på 2 000 LNG-tankstationer i Europa utifrån lokala och regionala behov. |
| --- | --- |

36.

ReK efterlyser en högre ambitionsnivå när det gäller andelen offentligt tillgängliga laddningsstationer. Enligt handlingsplanen ska varje medlemsstat se till att det senast i slutet av 2020 inrättas ett minimiantal av laddningsstationer för elfordon, varav minst 10 % ska vara tillgängliga för allmänheten. Utbyggnaden av offentligt tillgängliga laddningsstationer måste spegla lokala och regionala förutsättningar och behov. Det uppskattas att det år 2025 kommer att behövas 2 miljoner offentligt tillgängliga laddningsstationer för elfordon i Europa, varav 70 % i stadsområden. TEN-T-stomnätskorridorerna bör prioriteras med fullständig basinfrastruktur för alternativa bränslen senast 2025. Om åtminstone de urbana knutpunkterna i TEN-T:s stomnät och övergripande nät utrustas med tillräckligt många allmänt tillgängliga (snabba) laddnings- och tankstationer förväntas investerarnas och konsumenternas förtroende öka. Lika villkor på internationell nivå måste skapas med öppna protokoll och driftskompatibilitet, så att förare av elfordon kan använda laddningsinfrastruktur utomlands utan hinder. Det krävs också tillräckligt många LNG-tankstationer för godstransport och sjöfart. Kommittén efterlyser ett ambitiöst mål på 2 000 LNG-tankstationer i Europa utifrån lokala och regionala behov.

| 37. | Kommittén framhåller att kommunerna bör involveras för att se till att relevanta planer och stadsutvecklingsöverväganden beaktas när platser för offentligt tillgängliga laddningsstationer väljs ut, så att laddarna placeras där de bör vara och så att det inte placeras ut för många laddare, t.ex. på platser där detta inte lönar sig. |
| --- | --- |

37.

Kommittén framhåller att kommunerna bör involveras för att se till att relevanta planer och stadsutvecklingsöverväganden beaktas när platser för offentligt tillgängliga laddningsstationer väljs ut, så att laddarna placeras där de bör vara och så att det inte placeras ut för många laddare, t.ex. på platser där detta inte lönar sig.

| 38. | Vi efterlyser en högre ambitionsnivå när det gäller antalet vätetankstationer. En tankstation per 300 km är alldeles för lite i tätbefolkade områden. Antalet stationer bör vara beroende av antalet invånare, med en tankstation per 300 000 invånare. |
| --- | --- |

38.

Vi efterlyser en högre ambitionsnivå när det gäller antalet vätetankstationer. En tankstation per 300 km är alldeles för lite i tätbefolkade områden. Antalet stationer bör vara beroende av antalet invånare, med en tankstation per 300 000 invånare.

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2009/33/EG om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon – COM(2017) 653

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2009/33/EG om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon – COM(2017) 653

| 39. | Kommittén välkomnar anpassningen av reglerna, som uppmuntrar lokala och regionala myndigheter att upphandla rena fordon. Vi ställer oss positiva till att monetariseringsberäkningen avskaffas och att också andra upphandlingsformer tas med. Kommittén uppmärksammar att definitionen av rena fordon är mycket snäv, och noterar att det är lämpligt att se över denna så att de lokala och regionala myndigheterna har utrymme för skönsmässig bedömning samt faktiska kostnadseffektiva och rena alternativ när de gör upphandlingar i olika regioner och för olika transportbehov. |
| --- | --- |

39.

Kommittén välkomnar anpassningen av reglerna, som uppmuntrar lokala och regionala myndigheter att upphandla rena fordon. Vi ställer oss positiva till att monetariseringsberäkningen avskaffas och att också andra upphandlingsformer tas med. Kommittén uppmärksammar att definitionen av rena fordon är mycket snäv, och noterar att det är lämpligt att se över denna så att de lokala och regionala myndigheterna har utrymme för skönsmässig bedömning samt faktiska kostnadseffektiva och rena alternativ när de gör upphandlingar i olika regioner och för olika transportbehov.

| 40. | Vi framhåller att den positiva förebild som lokala och regionala myndigheter ger, även om andelen offentligt upphandlade fordon är liten jämfört med det sammanlagda antalet fordon i en stad, skulle kunna påverka efterfrågan på marknaden och inverka positivt på biltillverkarna, vilket i sin tur också skulle kunna stimulera den privata efterfrågan. Direktivet bör endast tillämpas om det kan förväntas att resultatet av upphandlingen blir tillräckligt gynnsamt. |
| --- | --- |

40.

Vi framhåller att den positiva förebild som lokala och regionala myndigheter ger, även om andelen offentligt upphandlade fordon är liten jämfört med det sammanlagda antalet fordon i en stad, skulle kunna påverka efterfrågan på marknaden och inverka positivt på biltillverkarna, vilket i sin tur också skulle kunna stimulera den privata efterfrågan. Direktivet bör endast tillämpas om det kan förväntas att resultatet av upphandlingen blir tillräckligt gynnsamt.

| 41. | Kommittén beklagar de stora ekonomiska bördorna för kollektivtrafikoperatörerna, och därmed de lokala och regionala myndigheterna, på grund av den mycket höga anskaffningskvoten för bussar som drivs med alternativa bränslen. Många städer och regioner har redan ett i stor utsträckning eldrivet bestånd av spårvagnar, tunnelbanor och trådbussar, vilket inte beaktas. Därför bör man vid anskaffningen av ”rena fordon” ta hänsyn till hela beståndet och inte bara fokusera på bussar. |
| --- | --- |

41.

Kommittén beklagar de stora ekonomiska bördorna för kollektivtrafikoperatörerna, och därmed de lokala och regionala myndigheterna, på grund av den mycket höga anskaffningskvoten för bussar som drivs med alternativa bränslen. Många städer och regioner har redan ett i stor utsträckning eldrivet bestånd av spårvagnar, tunnelbanor och trådbussar, vilket inte beaktas. Därför bör man vid anskaffningen av ”rena fordon” ta hänsyn till hela beståndet och inte bara fokusera på bussar.

| 42. | Kommittén efterlyser en definition av rena fordon som grundar sig på objektiv mätning av utsläpp och energiförbrukning i verkliga trafiksituationer. Det är det enda sättet att uppnå långsiktig planeringssäkerhet för offentliga upphandlande enheter. För att skapa utsläppsfria fordon måste åtgärder vidtas vid övergången. Nollutsläpp är ännu inte möjligt inom alla transportformer, t.ex. godstransport och sjöfart. Biogas och biobränslen är nödvändiga som övergångsbränslen. Befintliga system kan bibehållas så länge de råvaror som används har lokalt ursprung och inte importeras. Biogas bör användas för system med höga krav på termisk prestanda. |
| --- | --- |

42.

Kommittén efterlyser en definition av rena fordon som grundar sig på objektiv mätning av utsläpp och energiförbrukning i verkliga trafiksituationer. Det är det enda sättet att uppnå långsiktig planeringssäkerhet för offentliga upphandlande enheter. För att skapa utsläppsfria fordon måste åtgärder vidtas vid övergången. Nollutsläpp är ännu inte möjligt inom alla transportformer, t.ex. godstransport och sjöfart. Biogas och biobränslen är nödvändiga som övergångsbränslen. Befintliga system kan bibehållas så länge de råvaror som används har lokalt ursprung och inte importeras. Biogas bör användas för system med höga krav på termisk prestanda.

| 43. | Kommittén välkomnar avsikten att ha en noggrann definition av rena lätta fordon. Det är viktigt att ha gemensamma standarder och tydliga definitioner så att myndigheterna på ett korrekt sätt kan bedöma, jämföra och undersöka anbud från olika parter. Vi anser dock att definitionen bör omfatta teknikneutralitet och att klimatpåverkan också måste bedömas utifrån ett livscykelperspektiv. Dessutom är övergångsbränslen som biogas eller andra biobränslen nödvändiga, särskilt för godstransport och sjöfart, och måste beaktas. |
| --- | --- |

43.

Kommittén välkomnar avsikten att ha en noggrann definition av rena lätta fordon. Det är viktigt att ha gemensamma standarder och tydliga definitioner så att myndigheterna på ett korrekt sätt kan bedöma, jämföra och undersöka anbud från olika parter. Vi anser dock att definitionen bör omfatta teknikneutralitet och att klimatpåverkan också måste bedömas utifrån ett livscykelperspektiv. Dessutom är övergångsbränslen som biogas eller andra biobränslen nödvändiga, särskilt för godstransport och sjöfart, och måste beaktas.

| 44. | När det gäller tunga fordon välkomnar vi förslagets allmänna teknikneutrala angreppssätt, men vi betonar samtidigt att förteckningen över ”ren teknik” i sig är en begränsning av teknikneutraliteten och att den utesluter sådan teknik som syntetiska biobränslen och biogas. Biogas är ett viktigt övergångsbränsle för tunga fordon. I vissa regioner, särskilt i de nordiska länderna, kan investeringar i sådan teknik, som är klimatvänlig men inte nödvändigtvis avgasfri, äventyras genom den inte ingår i förteckningen över tillåten teknik. Detta kan också innebära ett subsidiaritetsproblem. Annan framdrivningsteknik, däribland helt fossilfria flytande och gasformiga bränslen såsom HVO100 och biometan, skapar också stora möjligheter till ren rörlighet. |
| --- | --- |

44.

När det gäller tunga fordon välkomnar vi förslagets allmänna teknikneutrala angreppssätt, men vi betonar samtidigt att förteckningen över ”ren teknik” i sig är en begränsning av teknikneutraliteten och att den utesluter sådan teknik som syntetiska biobränslen och biogas. Biogas är ett viktigt övergångsbränsle för tunga fordon. I vissa regioner, särskilt i de nordiska länderna, kan investeringar i sådan teknik, som är klimatvänlig men inte nödvändigtvis avgasfri, äventyras genom den inte ingår i förteckningen över tillåten teknik. Detta kan också innebära ett subsidiaritetsproblem. Annan framdrivningsteknik, däribland helt fossilfria flytande och gasformiga bränslen såsom HVO100 och biometan, skapar också stora möjligheter till ren rörlighet.

| 45. | Vi konstaterar att det för närvarande råder olika meningar om tidpunkten då bestämmelserna ska tillämpas. Vi anser i detta sammanhang att beräkningen ska börja 2025 för den första tidsfristen och 2030 för den andra tidsfristen samt att samma mål ska gälla för alla medlemsstater. |
| --- | --- |

45.

Vi konstaterar att det för närvarande råder olika meningar om tidpunkten då bestämmelserna ska tillämpas. Vi anser i detta sammanhang att beräkningen ska börja 2025 för den första tidsfristen och 2030 för den andra tidsfristen samt att samma mål ska gälla för alla medlemsstater.

| 46. | Kommittén efterlyser långsiktig planeringssäkerhet samt adekvata övergångstider för upphandlande myndigheter. På grund av de nödvändiga anpassningarna av infrastruktur i samband med nyanskaffningar är det nödvändigt att klargöra att upphandlingsreglerna endast gäller för nya avtal. |
| --- | --- |

46.

Kommittén efterlyser långsiktig planeringssäkerhet samt adekvata övergångstider för upphandlande myndigheter. På grund av de nödvändiga anpassningarna av infrastruktur i samband med nyanskaffningar är det nödvändigt att klargöra att upphandlingsreglerna endast gäller för nya avtal.

Förslag till förordning om ändring av reglerna för tillträde till den internationella marknaden för persontransporter med buss – (COM(2017) 647)

Förslag till förordning om ändring av reglerna för tillträde till den internationella marknaden för persontransporter med buss – (COM(2017) 647)

| 47. | Kommittén framhåller i detta sammanhang att bussarna fortfarande är mindre miljövänliga än järnvägarna och att de främsta förbindelserna mellan städer och regioner sker med detta transportsätt. Långfärdsbussarna kan vara ett komplement till järnvägarna och kan vara ett intressant alternativ till personbilarna. |
| --- | --- |

47.

Kommittén framhåller i detta sammanhang att bussarna fortfarande är mindre miljövänliga än järnvägarna och att de främsta förbindelserna mellan städer och regioner sker med detta transportsätt. Långfärdsbussarna kan vara ett komplement till järnvägarna och kan vara ett intressant alternativ till personbilarna.

| 48. | Kommittén efterlyser långsiktig planeringssäkerhet samt adekvata övergångstider för upphandlande myndigheter och aktörer som bedriver kollektivtrafik. |
| --- | --- |

48.

Kommittén efterlyser långsiktig planeringssäkerhet samt adekvata övergångstider för upphandlande myndigheter och aktörer som bedriver kollektivtrafik.

| 49. | Det är viktigt att man, när man öppnar marknaden för internationell busstrafik, ser till att den inre marknadens regler och tjänsterna av allmänt ekonomiskt intresse upprätthålls för att säkerställa allmän tillgång och fri rörlighet. |
| --- | --- |

49.

Det är viktigt att man, när man öppnar marknaden för internationell busstrafik, ser till att den inre marknadens regler och tjänsterna av allmänt ekonomiskt intresse upprätthålls för att säkerställa allmän tillgång och fri rörlighet.

| 50. | Förslaget ger regleringsorganet möjlighet att avslå en ansökan när en objektiv ekonomisk analys visar att den ekonomiska jämvikten för ett avtal om allmän trafik äventyras. ReK anser dock att alla busstjänster, i kollektiv såväl som privat regi, bör omfattas av samma krav på låga utsläpp.
  Kommersiell linjetrafik bör inte undergräva den allmänna trafikplikten i samband med en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, och en analys av denna inte bör begränsas till ekonomiska aspekter utan bör omfatta ett vidare perspektiv. För att förhindra snedvridningar av konkurrensen måste privata busstjänster också uppfylla kraven på låga utsläpp. |
| --- | --- |

50.

Förslaget ger regleringsorganet möjlighet att avslå en ansökan när en objektiv ekonomisk analys visar att den ekonomiska jämvikten för ett avtal om allmän trafik äventyras. ReK anser dock att alla busstjänster, i kollektiv såväl som privat regi, bör omfattas av samma krav på låga utsläpp.

Kommersiell linjetrafik bör inte undergräva den allmänna trafikplikten i samband med en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, och en analys av denna inte bör begränsas till ekonomiska aspekter utan bör omfatta ett vidare perspektiv. För att förhindra snedvridningar av konkurrensen måste privata busstjänster också uppfylla kraven på låga utsläpp.

Förslag till översyn av direktivet om kombinerad transport av gods – (COM(2017) 648)

Förslag till översyn av direktivet om kombinerad transport av gods – (COM(2017) 648)

| 51. | Kommittén välkomnar förslagets effekter när det gäller övergången till ett mer miljövänligt transportsystem. Vi framhåller att det finns områden där en omställning från väg till järnväg, vattenvägar och/eller elektriska lastbilar är den enda lösningen. Intermodala terminaler är en viktig förutsättning för detta. De lokala och regionala myndigheterna kan införa laddnings- och tankstationer för både kollektivtrafik och godstransporter. Det är avgörande att man fortsätter att främja ekonomiska stödåtgärder för att utveckla kombinerade transporter – både bidrag till investeringar i nya terminaler, med en kostnads-nyttoanalys som speglar transporternas externaliteter, och till investeringar i driften – åtminstone under de första åren, genom att inkludera avskrivningar av de materiella resurser som är nödvändiga. |
| --- | --- |

51.

Kommittén välkomnar förslagets effekter när det gäller övergången till ett mer miljövänligt transportsystem. Vi framhåller att det finns områden där en omställning från väg till järnväg, vattenvägar och/eller elektriska lastbilar är den enda lösningen. Intermodala terminaler är en viktig förutsättning för detta. De lokala och regionala myndigheterna kan införa laddnings- och tankstationer för både kollektivtrafik och godstransporter. Det är avgörande att man fortsätter att främja ekonomiska stödåtgärder för att utveckla kombinerade transporter – både bidrag till investeringar i nya terminaler, med en kostnads-nyttoanalys som speglar transporternas externaliteter, och till investeringar i driften – åtminstone under de första åren, genom att inkludera avskrivningar av de materiella resurser som är nödvändiga.

Bryssel den 5 juli 2018.

Karl-Heinz LAMBERTZ

Europeiska regionkommitténs ordförande

---

(**)  
  24 månader efter datumet för ikraftträdande i enlighet med artikel 2

**

24 månader efter datumet för ikraftträdande i enlighet med artikel 2

---