# Službeni list C 364/8. l

| | ISSN 1977-1088 |
| --- | --- |
| Službeni list
  Europske unije | C 364 |
| | |
| Hrvatsko izdanje | Informacije i objave | Godište 61.8. listopada 2018. |

ISSN 1977-1088

Službeni list

Europske unije

C 364

Hrvatsko izdanje

Informacije i objave

Godište 61.8. listopada 2018.

---

| Sadržaj | Stranica |
| --- | --- |
| | IV.   Obavijesti |
| | OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE |
| | Sud Europske unije |
| 2018/C 364/01 | Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije | 1 |

Sadržaj

Stranica

IV.   Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

2018/C 364/01

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

Službenom listu Europske unije

1

---

| | V.   Objave |
| --- | --- |
| | SUDSKI POSTUPCI |
| | Sud |
| 2018/C 364/02 | Predmet C-428/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2018. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – Jörg Paul Konrad Fritz Bode protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social i Tesorería General de la Seguridad Social | 2 |
| 2018/C 364/03 | Predmet C-462/18 P: Žalba koju je 13. srpnja 2018. podnijela Mylène Troszczynski protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 16. svibnja 2018. u predmetu T-626/16, Troszczynski protiv Parlamenta | 2 |
| 2018/C 364/04 | Predmet C-493/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. srpnja 2018. uputio Cour de cassation (Francuska) – UB protiv VA, Tiger SCI, WZ, u svojstvu stečajnog upravitelja osobe UB, Banque patrimoine et immobilier SA | 4 |
| 2018/C 364/05 | Predmet C-501/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. srpnja 2018. uputio Administrativen sad Sofia-grad (Bugarska) – BT protiv Balgarska narodna banka | 4 |
| 2018/C 364/06 | Predmet C-505/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. srpnja 2018. uputio Conseil d'État (Francuska) – COPEBI SCA protiv Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) | 7 |
| 2018/C 364/07 | Predmet C-508/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2018. uputio Supreme Court (Irska) – Minister for Justice and Equality protiv OG-a | 8 |
| 2018/C 364/08 | Predmet C-509/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2018. uputio Supreme Court (Irska) – Minister for Justice and Equality protiv PF-a | 8 |
| 2018/C 364/09 | Predmet C-517/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2018. uputio Conseil d'État (Francuska) – Fédération des fabricants de cigares protiv Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé | 9 |
| | Opći sud |
| 2018/C 364/10 | Predmet T-646/16 P: Presuda Općeg suda od 19. srpnja 2018. – Simpson protiv Vijeća (Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Prelazak u viši razred — Razvrstavanje u razred — Odluka da se zainteresiranu osobu ne uvrsti u razred AD 9 nakon njezina uspjeha na otvorenom natječaju za razred AD 9 — Odbijanje tužbe u prvom stupnju nakon upućivanja od strane Općeg suda — Sastav suda koji je donio rješenje u prvom stupnju — Postupak imenovanja suca Službeničkog suda — Zakonom ustanovljen sud — Načelo zakonom ustanovljenog suda) | 11 |
| 2018/C 364/11 | Predmet T-693/16 P: Presuda Općeg suda od 19. srpnja 2018. – HG protiv Komisije (Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Rad u trećoj zemlji — Smještaj koji je uprava stavila na raspolaganje — Stegovna mjera — Odbijanje tužbe u prvom stupnju — Sastav suda koji je donio presudu u prvom stupnju — Postupak imenovanja suca Službeničkog suda — Zakonom ustanovljen sud — Načelo zakonom ustanovljenog suda) | 11 |
| 2018/C 364/12 | Predmet T-375/18: Tužba podnesena 19. lipnja 2018. – Gollnisch protiv Parlamenta | 12 |
| 2018/C 364/13 | Predmet T-401/18: Tužba podnesena 3. srpnja 2018. – SFIE-PE protiv Parlamenta | 13 |
| 2018/C 364/14 | Predmet T-402/18: Tužba podnesena 3. srpnja 2018. – Aquino i dr. protiv Parlamenta | 14 |
| 2018/C 364/15 | Predmet T-422/18: Tužba podnesena 6. srpnja 2018. – RATP protiv Komisije | 14 |
| 2018/C 364/16 | Predmet T-437/18: Tužba podnesena 13. srpnja 2018. – Tilly-Sabco protiv Komisije | 15 |
| 2018/C 364/17 | Predmet T-459/18: Tužba podnesena 31. srpnja 2018. – Lotte protiv EUIPO-a – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original) | 17 |
| 2018/C 364/18 | Predmet T-470/18: Tužba podnesena 31. srpnja 2018. – Telenet protiv Komisije | 17 |
| 2018/C 364/19 | Predmet T-471/18: Tužba podnesena 2. kolovoza 2018. – WV protiv ESVD-a | 18 |
| 2018/C 364/20 | Predmet T-482/18: Tužba podnesena 10. kolovoza 2018. – XF protiv Komisije | 19 |
| 2018/C 364/21 | Predmet T-501/18: Tužba podnesena 22. kolovoza 2018. – Currency One protiv EUIPO-a – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ) | 20 |

V.   Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

2018/C 364/02

Predmet C-428/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2018. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – Jörg Paul Konrad Fritz Bode protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social i Tesorería General de la Seguridad Social

2

2018/C 364/03

Predmet C-462/18 P: Žalba koju je 13. srpnja 2018. podnijela Mylène Troszczynski protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 16. svibnja 2018. u predmetu T-626/16, Troszczynski protiv Parlamenta

2

2018/C 364/04

Predmet C-493/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. srpnja 2018. uputio Cour de cassation (Francuska) – UB protiv VA, Tiger SCI, WZ, u svojstvu stečajnog upravitelja osobe UB, Banque patrimoine et immobilier SA

4

2018/C 364/05

Predmet C-501/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. srpnja 2018. uputio Administrativen sad Sofia-grad (Bugarska) – BT protiv Balgarska narodna banka

4

2018/C 364/06

Predmet C-505/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. srpnja 2018. uputio Conseil d'État (Francuska) – COPEBI SCA protiv Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

7

2018/C 364/07

Predmet C-508/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2018. uputio Supreme Court (Irska) – Minister for Justice and Equality protiv OG-a

8

2018/C 364/08

Predmet C-509/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2018. uputio Supreme Court (Irska) – Minister for Justice and Equality protiv PF-a

8

2018/C 364/09

Predmet C-517/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2018. uputio Conseil d'État (Francuska) – Fédération des fabricants de cigares protiv Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé

9

Opći sud

2018/C 364/10

Predmet T-646/16 P: Presuda Općeg suda od 19. srpnja 2018. – Simpson protiv Vijeća (Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Prelazak u viši razred — Razvrstavanje u razred — Odluka da se zainteresiranu osobu ne uvrsti u razred AD 9 nakon njezina uspjeha na otvorenom natječaju za razred AD 9 — Odbijanje tužbe u prvom stupnju nakon upućivanja od strane Općeg suda — Sastav suda koji je donio rješenje u prvom stupnju — Postupak imenovanja suca Službeničkog suda — Zakonom ustanovljen sud — Načelo zakonom ustanovljenog suda)

11

2018/C 364/11

Predmet T-693/16 P: Presuda Općeg suda od 19. srpnja 2018. – HG protiv Komisije (Žalba — Javna služba — Dužnosnici — Rad u trećoj zemlji — Smještaj koji je uprava stavila na raspolaganje — Stegovna mjera — Odbijanje tužbe u prvom stupnju — Sastav suda koji je donio presudu u prvom stupnju — Postupak imenovanja suca Službeničkog suda — Zakonom ustanovljen sud — Načelo zakonom ustanovljenog suda)

11

2018/C 364/12

Predmet T-375/18: Tužba podnesena 19. lipnja 2018. – Gollnisch protiv Parlamenta

12

2018/C 364/13

Predmet T-401/18: Tužba podnesena 3. srpnja 2018. – SFIE-PE protiv Parlamenta

13

2018/C 364/14

Predmet T-402/18: Tužba podnesena 3. srpnja 2018. – Aquino i dr. protiv Parlamenta

14

2018/C 364/15

Predmet T-422/18: Tužba podnesena 6. srpnja 2018. – RATP protiv Komisije

14

2018/C 364/16

Predmet T-437/18: Tužba podnesena 13. srpnja 2018. – Tilly-Sabco protiv Komisije

15

2018/C 364/17

Predmet T-459/18: Tužba podnesena 31. srpnja 2018. – Lotte protiv EUIPO-a – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original)

17

2018/C 364/18

Predmet T-470/18: Tužba podnesena 31. srpnja 2018. – Telenet protiv Komisije

17

2018/C 364/19

Predmet T-471/18: Tužba podnesena 2. kolovoza 2018. – WV protiv ESVD-a

18

2018/C 364/20

Predmet T-482/18: Tužba podnesena 10. kolovoza 2018. – XF protiv Komisije

19

2018/C 364/21

Predmet T-501/18: Tužba podnesena 22. kolovoza 2018. – Currency One protiv EUIPO-a – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ)

20

---

| HR | |
| --- | --- |

HR

---

IV. Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/1 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/1

---

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

(2018/C 364/01)

Posljednja objava

SL C 352, 1.10.2018.

Prethodne objave

SL C 341, 24.9.2018.

SL C 328, 17.9.2018.

SL C 319, 10.9.2018.

SL C 311, 3.9.2018.

SL C 301, 27.8.2018.

SL C 294, 20.8.2018.

Ti su tekstovi dostupni na:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V. Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/2 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/2

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2018. uputio Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španjolska) – Jörg Paul Konrad Fritz Bode protiv Instituto Nacional de la Seguridad Social i Tesorería General de la Seguridad Social

(Predmet C-428/18)

(2018/C 364/02)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: Jörg Paul Konrad Fritz Bode

Druge stranke u žalbenom postupku: Instituto Nacional de la Seguridad Social i Tesorería General de la Seguridad Social

Prethodno pitanje

Treba li članak 48. UFEU-a tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis koji kao uvjet za ostvarivanje prava na prijevremenu starosnu mirovinu nalaže da je iznos ostvarene mirovine viši od iznosa najniže mirovine na koju bi predmetna osoba imala pravo na temelju istog nacionalnog propisa, pri čemu se izraz „ostvarena mirovina” mora tumačiti kao stvarna mirovina koju isplaćuje samo nadležna država članica (u ovom slučaju, Španjolska), a ne uračunava se stvarna mirovina koju bi toj osobi, na temelju davanja iste prirode, mogla isplaćivati jedna ili više drugih država članica?

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/2 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/2

---

Žalba koju je 13. srpnja 2018. podnijela Mylène Troszczynski protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 16. svibnja 2018. u predmetu T-626/16, Troszczynski protiv Parlamenta

(Predmet C-462/18 P)

(2018/C 364/03)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Žaliteljica: Mylène Troszczynski (zastupnik: F. Wagner, odvjetnik)

Druga stranka u postupku: Europski parlament

Zahtjevi

Ukinuti presudu Općeg suda od 16. svibnja 2018. u predmetu T-626/16;

Slijedom toga:

| — | poništiti odluku glavnog tajnika Parlamenta od 23. lipnja 2016., donesenu u skladu s člankom 68. izmijenjene Odluke Predsjedništva Parlamenta 2009/C 159/01 od 19. svibnja i 9. srpnja 2008.„o provedbenim mjerama Statuta zastupnika Europskog parlamenta”, kojom se utvrđuje potraživanje u iznosu od 56 554 eura; |
| --- | --- |

—

poništiti odluku glavnog tajnika Parlamenta od 23. lipnja 2016., donesenu u skladu s člankom 68. izmijenjene Odluke Predsjedništva Parlamenta 2009/C 159/01 od 19. svibnja i 9. srpnja 2008.„o provedbenim mjerama Statuta zastupnika Europskog parlamenta”, kojom se utvrđuje potraživanje u iznosu od 56 554 eura;

| — | poništiti obavijest o terećenju br. 2016-888 dostavljenu žaliteljici 30. lipnja 2016. kojom ju se obavještava da je prema njoj utvrđeno potraživanje slijedom odluke glavnog tajnika od 23. lipnja 2016. o „povratu nepravilno plaćenih iznosa na ime parlamentarne pomoći u skladu s člankom 68. provedbenih mjera Statuta zastupnika i člancima 78., 79. i 80. Financijske uredbe”; |
| --- | --- |

—

poništiti obavijest o terećenju br. 2016-888 dostavljenu žaliteljici 30. lipnja 2016. kojom ju se obavještava da je prema njoj utvrđeno potraživanje slijedom odluke glavnog tajnika od 23. lipnja 2016. o „povratu nepravilno plaćenih iznosa na ime parlamentarne pomoći u skladu s člankom 68. provedbenih mjera Statuta zastupnika i člancima 78., 79. i 80. Financijske uredbe”;

| — | odlučiti o iznosu koji će biti dodijeljen žaliteljici na ime naknade neimovinske štete koja proizlazi iz neosnovanih optužbi iznesenih prije zaključenja istrage, štete počinjene njezinu ugledu i značajnih problema u privatnom i političkom životu prouzročenih pobijanom odlukom; |
| --- | --- |

—

odlučiti o iznosu koji će biti dodijeljen žaliteljici na ime naknade neimovinske štete koja proizlazi iz neosnovanih optužbi iznesenih prije zaključenja istrage, štete počinjene njezinu ugledu i značajnih problema u privatnom i političkom životu prouzročenih pobijanom odlukom;

| — | odlučiti o iznosu koji će biti dodijeljen žaliteljici na ime troškova postupka; |
| --- | --- |

—

odlučiti o iznosu koji će biti dodijeljen žaliteljici na ime troškova postupka;

| — | naložiti Parlamentu snošenje svih troškova; |
| --- | --- |

—

naložiti Parlamentu snošenje svih troškova;

| — | prije donošenja presude: pozvati Parlament da dostavi upravni spis J.O.-a i odgovarajući OLAF-ov spis. |
| --- | --- |

—

prije donošenja presude: pozvati Parlament da dostavi upravni spis J.O.-a i odgovarajući OLAF-ov spis.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

Prvi žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava i bitnoj povredi postupka. S jedne strane, presude Općeg suda u predmetima Bilde i Montel predstavljaju novu činjenicu, nastalu nakon zaključenja pisanog dijela postupka, koje sadržavaju pojašnjenja u vezi s prirodom i brojem dokaza koje je potrebno dostaviti. Uvjeti iz članka 85. stavka 3. Poslovnika bili su ispunjeni. S druge strane, Opći je sud počinio pogrešku koja se tiče prava kada je zaključio da može uzeti u obzir samo činjenične elemente koji su dostavljeni glavnom tajniku. Postupak za povrat nepravilno plaćenih iznosa sliči sporu pune jurisdikcije u kojem se mogu podnijeti svi elementi korisni za pravilno rješenje spora, čak i tijekom postupka.

Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi prava obrane i bitnoj povredi postupka od strane Općeg suda. S jedne strane, Opći sud nije omogućio provođenje pravične i kontradiktorne rasprave jer od Parlamenta nije zahtijevao poštovanje članaka 41. i 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Parlamentu su dostupni upravni spis i OLAF-ov spis od čega može imati koristi s obzirom na to da se u ta dva spisa mogu nalaziti dokazi o radu, ali ostati sakriveni od žaliteljice. S druge strane, Opći je sud počinio pogrešku u ocjeni smatrajući da je glavni tajnik postupio u skladu s pravom kada nije osobno saslušao žaliteljicu.

Treći žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava, pogrešnoj pravnoj kvalifikaciji činjenica i dokaza, diskriminaciji, fumus persecutionisu, povredi načela zaštite legitimnih očekivanja i zakonitosti kao i na zlouporabi ovlasti. Kao prvo, nepostojanje kritičke analize podnesenih elemenata predstavlja nedostatak obrazloženja. Kao drugo, došlo je do kršenja političkih prava asistenata. Kao treće, u pogledu povrata nepravilno plaćenih iznosa, rizik dokazivanja prvenstveno snosi administracija koja mora pružiti opravdane razloge za dovođenje u pitanje onoga što je isplaćeno. Kao četvrto, došlo je do diskriminirajućeg postupanja od strane predsjednika i glavnog tajnika Parlamenta prema zastupnicima stranke Front national. Konačno, odbijanje dostavljanja upravnog spisa i OLAF-ovog spisa dovodi u pitanje načela zaštite legitimnih očekivanja i zakonitosti te predstavlja zlouporabu ovlasti.

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/4 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/4

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 26. srpnja 2018. uputio Cour de cassation (Francuska) – UB protiv VA, Tiger SCI, WZ, u svojstvu stečajnog upravitelja osobe UB, Banque patrimoine et immobilier SA

(Predmet C-493/18)

(2018/C 364/04)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Cour de cassation

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: UB

Tuženici: VA, Tiger SCI, WZ, u svojstvu stečajnog upravitelja osobe UB, Banque patrimoine et immobilier SA

Prethodna pitanja

| 1. | Proizlazi li tužba stečajnog upravitelja, kojeg je imenovao sud države članice u kojoj je otvoren stečajni postupak, kojom se traži proglašenje gubitka pravnog učinka hipoteka upisanih na nekretninama dužnika koje se nalaze u drugoj državi članici, kao i prodaje tih nekretnina izvršene u toj državi, radi njihova povrata u imovinu dužnika, izravno iz stečaja te je s njime tijesno povezana? |
| --- | --- |

1.

Proizlazi li tužba stečajnog upravitelja, kojeg je imenovao sud države članice u kojoj je otvoren stečajni postupak, kojom se traži proglašenje gubitka pravnog učinka hipoteka upisanih na nekretninama dužnika koje se nalaze u drugoj državi članici, kao i prodaje tih nekretnina izvršene u toj državi, radi njihova povrata u imovinu dužnika, izravno iz stečaja te je s njime tijesno povezana?

| 2. | U slučaju potvrdnog odgovora, jesu li sudovi države članice u kojoj je otvoren stečajni postupak isključivo nadležni za odlučivanje o toj upraviteljevoj tužbi ili su, naprotiv, u tu svrhu isključivo nadležni sudovi države članice na čijem se državnom području nalaze nekretnine, ili između tih različitih sudova postoji usporedna nadležnost, i pod kojim uvjetima? |
| --- | --- |

2.

U slučaju potvrdnog odgovora, jesu li sudovi države članice u kojoj je otvoren stečajni postupak isključivo nadležni za odlučivanje o toj upraviteljevoj tužbi ili su, naprotiv, u tu svrhu isključivo nadležni sudovi države članice na čijem se državnom području nalaze nekretnine, ili između tih različitih sudova postoji usporedna nadležnost, i pod kojim uvjetima?

| 3. | Može li odluka kojom sud države članice u kojoj je pokrenut stečajni postupak ovlašćuje stečajnog upravitelja da u drugoj državi članici podnese tužbu koja u načelu podliježe nadležnosti suda koji je pokrenuo postupak, rezultirati određivanjem nadležnosti suda te druge države jer se među ostalim ta odluka može kvalificirati kao odluka koja se bavi tijekom stečajnog postupka u smislu članka 25. stavka 1. Uredbe [(EZ) br. 1346/2000] (1) te ju se na tom temelju može priznati bez daljnjih formalnosti, u skladu s tim istim člankom? |
| --- | --- |

3.

Može li odluka kojom sud države članice u kojoj je pokrenut stečajni postupak ovlašćuje stečajnog upravitelja da u drugoj državi članici podnese tužbu koja u načelu podliježe nadležnosti suda koji je pokrenuo postupak, rezultirati određivanjem nadležnosti suda te druge države jer se među ostalim ta odluka može kvalificirati kao odluka koja se bavi tijekom stečajnog postupka u smislu članka 25. stavka 1. Uredbe [(EZ) br. 1346/2000] (1) te ju se na tom temelju može priznati bez daljnjih formalnosti, u skladu s tim istim člankom?

---

(1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1346/2000 od 29. svibnja 2000. o stečajnom postupku (SL 2000., L 160, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 3.)

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/4 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/4

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. srpnja 2018. uputio Administrativen sad Sofia-grad (Bugarska) – BT protiv Balgarska narodna banka

(Predmet C-501/18)

(2018/C 364/05)

Jezik postupka: bugarski

Sud koji je uputio zahtjev

Administrativen sad Sofia-grad

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: BT

Tuženik: Balgarska narodna banka

Prethodna pitanja

| 1. | Proizlazi li iz načela ekvivalentnosti i djelotvornosti prava Unije da je nacionalni sud dužan po službenoj dužnosti kvalificirati tužbu kao da je podnesena zbog neispunjenja obveze države članice iz članka 4. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) ako je njezin predmet izvanugovorna odgovornost države za štetu zbog povrede prava Unije koju je navodno uzrokovalo tijelo države članice, a






  — | članak 4. stavak 3. UEU-a nije izričito naveden u tužbi kao pravna osnova, no iz obrazloženja tužbe proizlazi da je šteta nastala zbog povrede odredaba prava Unije; |
| --- | --- | --- |

1.

Proizlazi li iz načela ekvivalentnosti i djelotvornosti prava Unije da je nacionalni sud dužan po službenoj dužnosti kvalificirati tužbu kao da je podnesena zbog neispunjenja obveze države članice iz članka 4. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) ako je njezin predmet izvanugovorna odgovornost države za štetu zbog povrede prava Unije koju je navodno uzrokovalo tijelo države članice, a

—

članak 4. stavak 3. UEU-a nije izričito naveden u tužbi kao pravna osnova, no iz obrazloženja tužbe proizlazi da je šteta nastala zbog povrede odredaba prava Unije;

| — | zahtjev za naknadu štete temelji se na nacionalnoj odredbi o odgovornosti države za štetu prouzročenu obavljanjem upravne djelatnosti, koja je objektivna i nastaje pod sljedećim uvjetima: nezakonitost pravnog akta, činjenja ili propusta tijela ili službenika prilikom ili povodom obavljanja upravne djelatnosti, nastala materijalna ili nematerijalna šteta, izravna ili neizravna uzročna veza između štete i nezakonitog postupanja tijelâ; |
| --- | --- |

—

zahtjev za naknadu štete temelji se na nacionalnoj odredbi o odgovornosti države za štetu prouzročenu obavljanjem upravne djelatnosti, koja je objektivna i nastaje pod sljedećim uvjetima: nezakonitost pravnog akta, činjenja ili propusta tijela ili službenika prilikom ili povodom obavljanja upravne djelatnosti, nastala materijalna ili nematerijalna šteta, izravna ili neizravna uzročna veza između štete i nezakonitog postupanja tijelâ;

| — | sud je prema pravu države članice dužan na temelju okolnosti na kojima se temelji tužba po službenoj dužnosti utvrditi odgovornost države za djelovanje pravosudnih tijela? |
| --- | --- |

—

sud je prema pravu države članice dužan na temelju okolnosti na kojima se temelji tužba po službenoj dužnosti utvrditi odgovornost države za djelovanje pravosudnih tijela?

| 2. | Proizlazi li iz uvodne izjave 27. Uredbe (EU) br.1093/2010 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za bankarstvo) da preporuka izdana na temelju članka 17. stavka 3. Uredbe u kojoj je utvrđeno da je središnja banka države članice prekršila pravo Unije u vezi s rokovima za isplatu osiguranih depozita deponentima te kreditne institucije u okolnostima poput onih u glavnom postupku:






  — | dodjeljuje pravo deponentima te kreditne institucije da se pred nacionalnim sudom pozivaju na preporuku radi obrazloženja tužbe za naknadu štete zbog upravo te povrede prava Unije s obzirom na izričitu ovlast Europskog nadzornog tijela za bankarstvo da utvrđuje povrede prava Unije i to da deponenti nisu i ne mogu biti adresati te preporuke niti ona za njih ima izravne pravne posljedice; |
| --- | --- | --- |

2.

Proizlazi li iz uvodne izjave 27. Uredbe (EU) br.1093/2010 (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za bankarstvo) da preporuka izdana na temelju članka 17. stavka 3. Uredbe u kojoj je utvrđeno da je središnja banka države članice prekršila pravo Unije u vezi s rokovima za isplatu osiguranih depozita deponentima te kreditne institucije u okolnostima poput onih u glavnom postupku:

—

dodjeljuje pravo deponentima te kreditne institucije da se pred nacionalnim sudom pozivaju na preporuku radi obrazloženja tužbe za naknadu štete zbog upravo te povrede prava Unije s obzirom na izričitu ovlast Europskog nadzornog tijela za bankarstvo da utvrđuje povrede prava Unije i to da deponenti nisu i ne mogu biti adresati te preporuke niti ona za njih ima izravne pravne posljedice;

| — | valjana je u pogledu uvjeta da se prekršenim pravilom moraju predvidjeti jasne i bezuvjetne obveze, uzimajući u obzir da članak 1. točka 3. podtočka i Direktive 94/19/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o sustavima osiguranja depozita, tumačeći ga u vezi s uvodnima izjavama 12. i 13. te direktive, ne sadržava sve elemente potrebne da nastane jasna i bezuvjetna obveza država članica i da deponentima ne dodjeljuje izravna prava, kao i s obzirom na činjenicu da je tom direktivom predviđeno samo minimalno usklađivanje koje ne uključuje elemente na temelju kojih se utvrđuju nedostupni depoziti te da se ta preporuka ne temelji na drugim jasnim i bezuvjetnim odredbama prava Unije u pogledu tih elemenata, odnosno, među ostalim, procjene nedostatka likvidnosti i trenutačne nemogućnosti isplate, postojeće obveze određivanja mjera rane intervencije i nastavka poslovanja kreditne institucije; |
| --- | --- |

—

valjana je u pogledu uvjeta da se prekršenim pravilom moraju predvidjeti jasne i bezuvjetne obveze, uzimajući u obzir da članak 1. točka 3. podtočka i Direktive 94/19/EZ (2) Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o sustavima osiguranja depozita, tumačeći ga u vezi s uvodnima izjavama 12. i 13. te direktive, ne sadržava sve elemente potrebne da nastane jasna i bezuvjetna obveza država članica i da deponentima ne dodjeljuje izravna prava, kao i s obzirom na činjenicu da je tom direktivom predviđeno samo minimalno usklađivanje koje ne uključuje elemente na temelju kojih se utvrđuju nedostupni depoziti te da se ta preporuka ne temelji na drugim jasnim i bezuvjetnim odredbama prava Unije u pogledu tih elemenata, odnosno, među ostalim, procjene nedostatka likvidnosti i trenutačne nemogućnosti isplate, postojeće obveze određivanja mjera rane intervencije i nastavka poslovanja kreditne institucije;

| — | valjana je s obzirom na predmet, osiguranje depozita i ovlast Europskog nadzornog tijela za bankarstvo da u skladu s člankom 26. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1093/2010 izdaje preporuke o sustavu osiguranja depozita u odnosu na nacionalnu središnju banku, koja nije dio nacionalnog sustava osiguranja depozita te nije nadležno tijelo u skladu s člankom 4. točkom 2. podtočkom iii. te uredbe? |
| --- | --- |

—

valjana je s obzirom na predmet, osiguranje depozita i ovlast Europskog nadzornog tijela za bankarstvo da u skladu s člankom 26. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1093/2010 izdaje preporuke o sustavu osiguranja depozita u odnosu na nacionalnu središnju banku, koja nije dio nacionalnog sustava osiguranja depozita te nije nadležno tijelo u skladu s člankom 4. točkom 2. podtočkom iii. te uredbe?

| 3. | Proizlazi li iz presuda Suda Europske unije od 12. listopada 2004., Paul i dr. (C-222/02, EU:C:2004:606, t. 38., 39., 43. i 49. do 51.), od 5. ožujka 1996., Brasserie du pêcheur i Factortame (C-46/93 i C-48/93, EU:C:1996:79, t. 42. i 51.), od 15. lipnja 2000., Dorsch Consult protiv Vijeća i Komisije (C-237/98 P, EU:C:2000:321, t. 19.) te od 2. prosinca 1971., Zuckerfabrik Schöppenstedt protiv Vijeća (5/71, EU:C:1971:116, t. 11.), uzimajući u obzir i trenutačno stanje prava Unije koje je relevantno za glavni postupak, da:






  A) | odredbe Direktive 94/19, osobito njezin članak 7. stavak 6., deponentima dodjeljuju pravo da zahtijevaju naknadu štete od države članice zbog nedovoljnog nadzora nad kreditnom institucijom koja upravlja njihovim depozitima te jesu li ta prava ograničena osiguranim iznosom depozita ili se pojam „pravo na naknadu” u toj odredbi treba široko tumačiti? |
| --- | --- | --- |

3.

Proizlazi li iz presuda Suda Europske unije od 12. listopada 2004., Paul i dr. (C-222/02, EU:C:2004:606, t. 38., 39., 43. i 49. do 51.), od 5. ožujka 1996., Brasserie du pêcheur i Factortame (C-46/93 i C-48/93, EU:C:1996:79, t. 42. i 51.), od 15. lipnja 2000., Dorsch Consult protiv Vijeća i Komisije (C-237/98 P, EU:C:2000:321, t. 19.) te od 2. prosinca 1971., Zuckerfabrik Schöppenstedt protiv Vijeća (5/71, EU:C:1971:116, t. 11.), uzimajući u obzir i trenutačno stanje prava Unije koje je relevantno za glavni postupak, da:

A)

odredbe Direktive 94/19, osobito njezin članak 7. stavak 6., deponentima dodjeljuju pravo da zahtijevaju naknadu štete od države članice zbog nedovoljnog nadzora nad kreditnom institucijom koja upravlja njihovim depozitima te jesu li ta prava ograničena osiguranim iznosom depozita ili se pojam „pravo na naknadu” u toj odredbi treba široko tumačiti?

| B) | nadzorne mjere koje odredi središnja banka države članice radi restrukturiranja kreditne institucije poput one u glavnom postupku, uključujući obustavu plaćanja, koja je osobito predviđena člankom 2. sedmom alinejom Direktive 2001/24/EZ (3) predstavljaju neopravdan i neproporcionalan zahvat u pravo vlasništva deponenata koje dovodi do izvanugovorne odgovornosti za štetu zbog povrede prava Unije ako je s obzirom na članak 116. stavak 5. Zakona o kreditnim institucijama te članak 4. stavak 2. točku 1. i članak 94. stavak 1. st. 4. Zakona o nesolventnosti banaka propisano pravo odnosne države članice da se za vrijeme trajanja mjera mogu obračunavati ugovorne kamate i u općem stečajnom postupku isplatiti potraživanja koja prekoračuju osigurani iznos depozita te platiti kamate? |
| --- | --- |

B)

nadzorne mjere koje odredi središnja banka države članice radi restrukturiranja kreditne institucije poput one u glavnom postupku, uključujući obustavu plaćanja, koja je osobito predviđena člankom 2. sedmom alinejom Direktive 2001/24/EZ (3) predstavljaju neopravdan i neproporcionalan zahvat u pravo vlasništva deponenata koje dovodi do izvanugovorne odgovornosti za štetu zbog povrede prava Unije ako je s obzirom na članak 116. stavak 5. Zakona o kreditnim institucijama te članak 4. stavak 2. točku 1. i članak 94. stavak 1. st. 4. Zakona o nesolventnosti banaka propisano pravo odnosne države članice da se za vrijeme trajanja mjera mogu obračunavati ugovorne kamate i u općem stečajnom postupku isplatiti potraživanja koja prekoračuju osigurani iznos depozita te platiti kamate?

| C) | uvjeti utvrđeni nacionalnim pravom države članice u pogledu izvanugovorne odgovornosti za štete nastale na temelju činjenja i propusta u vezi s izvršavanjem nadzornih ovlasti središnje banke države članice obuhvaćenih područjem primjene članka 65. stavka 1. točke (b) UFEU-a ne smiju biti protivni primjenjivim uvjetima i načelima te odgovornosti u okviru prava Unije, i to konkretno načelu neovisnosti tužbe za naknadu štete o tužbi za poništenje i utvrđenoj nedopuštenosti uvjeta prema nacionalnom pravu da se pravna radnja ili propust, zbog kojih se traži naknada štete, mora prethodno ukinuti, zatim u pogledu krivnje tijela ili službenikâ, zbog čijeg se postupanja zahtijeva naknada štete, te u pogledu uvjeta za tužbu za naknadu imovinske štete, prema kojem je tužitelj u trenutku podnošenja tužbe morao pretrpjeti stvarnu i izvjesnu štetu? |
| --- | --- |

C)

uvjeti utvrđeni nacionalnim pravom države članice u pogledu izvanugovorne odgovornosti za štete nastale na temelju činjenja i propusta u vezi s izvršavanjem nadzornih ovlasti središnje banke države članice obuhvaćenih područjem primjene članka 65. stavka 1. točke (b) UFEU-a ne smiju biti protivni primjenjivim uvjetima i načelima te odgovornosti u okviru prava Unije, i to konkretno načelu neovisnosti tužbe za naknadu štete o tužbi za poništenje i utvrđenoj nedopuštenosti uvjeta prema nacionalnom pravu da se pravna radnja ili propust, zbog kojih se traži naknada štete, mora prethodno ukinuti, zatim u pogledu krivnje tijela ili službenikâ, zbog čijeg se postupanja zahtijeva naknada štete, te u pogledu uvjeta za tužbu za naknadu imovinske štete, prema kojem je tužitelj u trenutku podnošenja tužbe morao pretrpjeti stvarnu i izvjesnu štetu?

| D) | na temelju načela neovisnosti tužbe za naknadu štete o tužbi za poništenje mora biti ispunjen uvjet nezakonitosti odgovarajućeg postupanja tijelâ, koji je jednak uvjetu iz nacionalnog prava države članice, prema kojemu pravna radnja ili propust, zbog kojih se traži naknada štete, i to mjere za restrukturiranje kreditne institucije, moraju biti poništeni, uzimajući u obzir sljedeće okolnosti glavnog postupka:






  — | da te mjere nisu upućene tužiteljici koja je deponent kreditne institucije i koja prema nacionalnom pravu i nacionalnoj sudskoj praksi nema pravo tražiti poništenje pojedinih odluka kojima su određene te mjere te da su te odluke postale konačne; |
| --- | --- | --- |

D)

na temelju načela neovisnosti tužbe za naknadu štete o tužbi za poništenje mora biti ispunjen uvjet nezakonitosti odgovarajućeg postupanja tijelâ, koji je jednak uvjetu iz nacionalnog prava države članice, prema kojemu pravna radnja ili propust, zbog kojih se traži naknada štete, i to mjere za restrukturiranje kreditne institucije, moraju biti poništeni, uzimajući u obzir sljedeće okolnosti glavnog postupka:

—

da te mjere nisu upućene tužiteljici koja je deponent kreditne institucije i koja prema nacionalnom pravu i nacionalnoj sudskoj praksi nema pravo tražiti poništenje pojedinih odluka kojima su određene te mjere te da su te odluke postale konačne;

| — | da pravo Unije, u ovom području posebice Direktiva 2001/24, ne nalaže državama članicama izričitu obvezu da u korist svih vjerovnika predvide mogućnost pobijanja nadzornih mjera radi utvrđivanja njihove valjanosti; |
| --- | --- |

—

da pravo Unije, u ovom području posebice Direktiva 2001/24, ne nalaže državama članicama izričitu obvezu da u korist svih vjerovnika predvide mogućnost pobijanja nadzornih mjera radi utvrđivanja njihove valjanosti;

| — | da pravom države članice nije predviđena izvanugovorna odgovornost za štete nastale zakonitim postupanjem tijela ili službenika? |
| --- | --- |

—

da pravom države članice nije predviđena izvanugovorna odgovornost za štete nastale zakonitim postupanjem tijela ili službenika?

| E) | da se u slučaju tumačenja prema kojem nije primjenjiv uvjet nezakonitosti odnosnog postupanja tijelâ u okolnostima glavnog postupka na tužbe deponenata kreditne institucije za naknadu štete zbog činjenja i propusta središnje banke države članice, a osobito plaćanja kamata za nepravodobno isplaćene osigurane depozite te isplate depozita koji prekoračuju osigurani iznos, kojima je zatražena naknada štete zbog povrede članaka 63. do 65. i 120. UFEU-a, članka 3. UEU-a te članka 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima primjenjuju uvjeti koje je utvrdio Sud Europske unije u pogledu izvanugovorne odgovornosti za štete:






  — | nastale na temelju zakonitog postupanja tijela, i to konkretno tri kumulativna uvjeta, to jest postojanje stvarne štete, uzročne veze između štete i dotične radnje te izvanredne i posebne vrste štete, posebice u slučaju tužbi za plaćanje kamata zbog nepravodobne isplate osiguranih depozita, ili |
| --- | --- | --- |

E)

da se u slučaju tumačenja prema kojem nije primjenjiv uvjet nezakonitosti odnosnog postupanja tijelâ u okolnostima glavnog postupka na tužbe deponenata kreditne institucije za naknadu štete zbog činjenja i propusta središnje banke države članice, a osobito plaćanja kamata za nepravodobno isplaćene osigurane depozite te isplate depozita koji prekoračuju osigurani iznos, kojima je zatražena naknada štete zbog povrede članaka 63. do 65. i 120. UFEU-a, članka 3. UEU-a te članka 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima primjenjuju uvjeti koje je utvrdio Sud Europske unije u pogledu izvanugovorne odgovornosti za štete:

—

nastale na temelju zakonitog postupanja tijela, i to konkretno tri kumulativna uvjeta, to jest postojanje stvarne štete, uzročne veze između štete i dotične radnje te izvanredne i posebne vrste štete, posebice u slučaju tužbi za plaćanje kamata zbog nepravodobne isplate osiguranih depozita, ili

| — | u području gospodarske politike, osobito uvjeta u pogledu „postojanja dovoljno ozbiljne povrede više pravne norme koja služi zaštiti pojedinaca”, posebice u slučaju tužbi deponenata za isplatu depozitâ koji prekoračuju osigurani iznos, kojima je zatražena naknada štete i na koje se primjenjuje postupak predviđen nacionalnim pravom, uzimajući u obzir široku marginu prosudbe koju države članice imaju u vezi s člankom 65. stavkom 1. točkom (b) UFEU-a, zajedno s mjerama predviđenima Direktivom 2001/24, te ako su okolnosti koje se odnose na kreditnu instituciju i osobu koja traži naknadu štete povezane isključivo s jednom državom članicom, pri čemu se na sve deponente primjenjuju ista pravna pravila i ustavnopravno načelo jednakosti pred zakonom? |
| --- | --- |

—

u području gospodarske politike, osobito uvjeta u pogledu „postojanja dovoljno ozbiljne povrede više pravne norme koja služi zaštiti pojedinaca”, posebice u slučaju tužbi deponenata za isplatu depozitâ koji prekoračuju osigurani iznos, kojima je zatražena naknada štete i na koje se primjenjuje postupak predviđen nacionalnim pravom, uzimajući u obzir široku marginu prosudbe koju države članice imaju u vezi s člankom 65. stavkom 1. točkom (b) UFEU-a, zajedno s mjerama predviđenima Direktivom 2001/24, te ako su okolnosti koje se odnose na kreditnu instituciju i osobu koja traži naknadu štete povezane isključivo s jednom državom članicom, pri čemu se na sve deponente primjenjuju ista pravna pravila i ustavnopravno načelo jednakosti pred zakonom?

| 4. | Proizlazi li iz tumačenja članka 10. stavka 1. u vezi s člankom 1. točkom 3. podtočkom i. i člankom 7. stavkom 6. Direktive 94/19 te pravnih ocjena u presudi Suda Europske unije od 21. prosinca 2016., Vervloet i dr. (C-76/15, EU:C:2016:975, t. 82. do 84.) da su područjem primjene odredbi te direktive obuhvaćeni deponenti,






  — | čiji se depoziti tijekom razdoblja od obustave plaćanja kreditne institucije do oduzimanja njezine licencije za obavljanje bankarske djelatnosti nisu mogli vraćati na temelju ugovorâ i zakonskih odredbi, a dotični deponent nije izričito zatražio vraćanje, |
| --- | --- | --- |

4.

Proizlazi li iz tumačenja članka 10. stavka 1. u vezi s člankom 1. točkom 3. podtočkom i. i člankom 7. stavkom 6. Direktive 94/19 te pravnih ocjena u presudi Suda Europske unije od 21. prosinca 2016., Vervloet i dr. (C-76/15, EU:C:2016:975, t. 82. do 84.) da su područjem primjene odredbi te direktive obuhvaćeni deponenti,

—

čiji se depoziti tijekom razdoblja od obustave plaćanja kreditne institucije do oduzimanja njezine licencije za obavljanje bankarske djelatnosti nisu mogli vraćati na temelju ugovorâ i zakonskih odredbi, a dotični deponent nije izričito zatražio vraćanje,

| — | koji su pristali na klauzulu kojom je predviđena isplata osiguranog iznosa depozita u skladu s postupkom utvrđenim pravom države članice, a osobito nakon povlačenja licencije kreditne institucije koja upravlja depozitima, i taj je uvjet ispunjen te |
| --- | --- |

—

koji su pristali na klauzulu kojom je predviđena isplata osiguranog iznosa depozita u skladu s postupkom utvrđenim pravom države članice, a osobito nakon povlačenja licencije kreditne institucije koja upravlja depozitima, i taj je uvjet ispunjen te

| — | navedena klauzula ugovora o depozitima prema pravu države članice ima zakonsku snagu u odnosu na ugovorne strane? |
| --- | --- |

—

navedena klauzula ugovora o depozitima prema pravu države članice ima zakonsku snagu u odnosu na ugovorne strane?

Proizlazi li iz odredaba te direktive ili drugih odredaba prava Unije da nacionalni sud ne smije uzeti u obzir takvu klauzulu ugovora o depozitima i ocjenjivati tužbu deponenta za plaćanje kamata zbog nepravodobne isplate osiguranog iznosa depozitâ u skladu s tim ugovorom na temelju uvjeta u pogledu izvanugovorne odgovornosti za štete zbog povrede prava Unije te na temelju članka 7. stavka 6. Direktive 94/19?

---

(1)  Uredba (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za bankarstvo), kojom se izmjenjuje Odluka br. 716/2009/EZ i stavlja izvan snage Odluka Komisije 2009/78/EZ (SL 2010., L 331, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 12., str. 80.)

(2)  Direktiva 94/19/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o restrukturiranju i likvidaciji kreditnih institucija (SL 1994., L 135, str. 5.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 12., str. 33.)

(3)  Direktiva 2001/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. travnja 2001. o restrukturiranju i likvidaciji kreditnih institucija (SL 2001., L 125, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 8., str. 14.)

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/7 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/7

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 30. srpnja 2018. uputio Conseil d'État (Francuska) – COPEBI SCA protiv Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

(Predmet C-505/18)

(2018/C 364/06)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil d'État

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: COPEBI SCA

Druga stranka u postupku: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Druga stranka: Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

Prethodno pitanje

Treba li Odluku Europske komisije 2009/402/EZ od 28. siječnja 2009. o „planovima za nepredvidive okolnosti” u sektoru voća i povrća koje je provela Francuska (C 29/05 (ex NN 57/05)) (1), tumačiti na način da obuhvaća potpore koje je Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulture (Državni međustrukovni ured za voće, povrće i hortikulturu, ONIFLHOR) isplatio Comité économique agricole du bigarreau d’industrie (Poljoprivredni gospodarski odbor za trešnje bigarreau namijenjene industrijskoj preradi, CEBI) i koje su skupine proizvođača koji su članovi tog odbora dodijelile proizvođačima trešanja bigarreau namijenjenih industrijskoj preradi, uzimajući u obzir da CEBI nije jedan od osam poljoprivrednih gospodarskih odbora navedenih u točki 15. odluke od 28. siječnja 2009. i da su predmetne potpore, suprotno mehanizmu financiranja opisanom u točkama 24. do 28. te odluke, financirane samo subvencijama ONIFLHOR-a, a ne i dobrovoljnim doprinosima proizvođača, nazvanima „sektorski doprinosi”?

---

(1)  SL L 127, str. 11.

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/8 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/8

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2018. uputio Supreme Court (Irska) – Minister for Justice and Equality protiv OG-a

(Predmet C-508/18)

(2018/C 364/07)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Supreme Court

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Minister for Justice and Equality

Tuženik: OG

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li o pitanju je li državni odvjetnik neovisan od izvršne vlasti odlučiti prema njegovu položaju u relevantnom nacionalnom pravnom sustavu? Ako ne, u skladu s kojim kriterijima treba odlučiti o neovisnosti od izvršne vlasti? |
| --- | --- |

1.

Treba li o pitanju je li državni odvjetnik neovisan od izvršne vlasti odlučiti prema njegovu položaju u relevantnom nacionalnom pravnom sustavu? Ako ne, u skladu s kojim kriterijima treba odlučiti o neovisnosti od izvršne vlasti?

| 2. | Je li državni odvjetnik kojeg Ministarstvo pravosuđa, u skladu s nacionalnim pravom, može izravno ili neizravno usmjeravati ili mu davati upute, dovoljno neovisan od izvršne vlasti da bi ga se smatralo pravosudnim tijelom u smislu članka 6. stavka 1. Okvirne odluke (1)? |
| --- | --- |

2.

Je li državni odvjetnik kojeg Ministarstvo pravosuđa, u skladu s nacionalnim pravom, može izravno ili neizravno usmjeravati ili mu davati upute, dovoljno neovisan od izvršne vlasti da bi ga se smatralo pravosudnim tijelom u smislu članka 6. stavka 1. Okvirne odluke (1)?

| 3. | Ako je tomu tako, mora li državni odvjetnik također biti funkcionalno neovisan od izvršne vlasti i koji su kriteriji u skladu s kojima treba odlučiti o funkcionalnoj neovisnosti? |
| --- | --- |

3.

Ako je tomu tako, mora li državni odvjetnik također biti funkcionalno neovisan od izvršne vlasti i koji su kriteriji u skladu s kojima treba odlučiti o funkcionalnoj neovisnosti?

| 4. | Ako je neovisan od izvršne vlasti, je li državni odvjetnik – koji započinje i provodi istrage i osigurava objektivnost i zakonitost njihova provođenja, podiže optužnice, izvršava sudske odluke i progoni počinitelje kaznenih djela, a ne izdaje nacionalne uhidbene naloge i ne obavlja sudačke funkcije – „pravosudno tijelo” za potrebe članka 6. stavka 1. Okvirne odluke? |
| --- | --- |

4.

Ako je neovisan od izvršne vlasti, je li državni odvjetnik – koji započinje i provodi istrage i osigurava objektivnost i zakonitost njihova provođenja, podiže optužnice, izvršava sudske odluke i progoni počinitelje kaznenih djela, a ne izdaje nacionalne uhidbene naloge i ne obavlja sudačke funkcije – „pravosudno tijelo” za potrebe članka 6. stavka 1. Okvirne odluke?

| 5. | Je li državni odvjetnik u Lübecku pravosudno tijelo u smislu članka 6. stavka 1. Okvirne odluke od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica? |
| --- | --- |

5.

Je li državni odvjetnik u Lübecku pravosudno tijelo u smislu članka 6. stavka 1. Okvirne odluke od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica?

---

(1)  Okvirna odluka Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja. 2002 o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica – Izjave određenih država članica u vezi s donošenjem Okvirne odluke (Okvirna odluka) (SL 2002., L 190, str. 1.) (Službeni list Europske unije, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83.).

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/8 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/8

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2018. uputio Supreme Court (Irska) – Minister for Justice and Equality protiv PF-a

(Predmet C-509/18)

(2018/C 364/08)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Supreme Court

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Minister for Justice and Equality

Tuženik: PF

Prethodna pitanja

| 1. | Jesu li kriteriji u skladu s kojima se utvrđuje je li državni odvjetnik koji je određen kao pravosudno tijelo koje izdaje uhidbeni nalog za potrebe članka 6. stavka 1. [Okvirne odluke (1)] pravosudno tijelo u smislu autonomnog značenja tog pojma iz članka 6. stavka 1. Okvirne odluke iz 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (1) to da je državni odvjetnik neovisan od izvršne vlasti i (2) to da se za njega u njegovom vlastitom pravnom sustavu smatra da se bavi sudovanjem ili da u njemu sudjeluje? |
| --- | --- |

1.

Jesu li kriteriji u skladu s kojima se utvrđuje je li državni odvjetnik koji je određen kao pravosudno tijelo koje izdaje uhidbeni nalog za potrebe članka 6. stavka 1. [Okvirne odluke (1)] pravosudno tijelo u smislu autonomnog značenja tog pojma iz članka 6. stavka 1. Okvirne odluke iz 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (1) to da je državni odvjetnik neovisan od izvršne vlasti i (2) to da se za njega u njegovom vlastitom pravnom sustavu smatra da se bavi sudovanjem ili da u njemu sudjeluje?

| 2. | Ako je odgovor na prvo pitanje negativan, koji su kriteriji u skladu s kojima nacionalni sud treba utvrditi je li državni odvjetnik koji je određen kao pravosudno tijelo koje izdaje uhidbeni nalog za potrebe članka 6. stavka 1. Okvirne odluke, pravosudno tijelo za potrebe članka 6. stavka 1.? |
| --- | --- |

2.

Ako je odgovor na prvo pitanje negativan, koji su kriteriji u skladu s kojima nacionalni sud treba utvrditi je li državni odvjetnik koji je određen kao pravosudno tijelo koje izdaje uhidbeni nalog za potrebe članka 6. stavka 1. Okvirne odluke, pravosudno tijelo za potrebe članka 6. stavka 1.?

| 3. | Ako kriteriji uključuju zahtjev da se državni odvjetnik bavi sudovanjem ili da u njemu sudjeluje, treba li tu okolnost utvrditi s obzirom na njegov status u njegovom pravnom sustavu ili u skladu s određenim objektivnim kriterijima? Ako navedeno treba utvrditi u skladu s objektivnim kriterijima, koji su to kriteriji? |
| --- | --- |

3.

Ako kriteriji uključuju zahtjev da se državni odvjetnik bavi sudovanjem ili da u njemu sudjeluje, treba li tu okolnost utvrditi s obzirom na njegov status u njegovom pravnom sustavu ili u skladu s određenim objektivnim kriterijima? Ako navedeno treba utvrditi u skladu s objektivnim kriterijima, koji su to kriteriji?

| 4. | Je li državni odvjetnik Republike Litve pravosudno tijelo u smislu autonomnog značenja tog pojma iz članka 6. stavka 1. Okvirne odluke iz 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica? |
| --- | --- |

4.

Je li državni odvjetnik Republike Litve pravosudno tijelo u smislu autonomnog značenja tog pojma iz članka 6. stavka 1. Okvirne odluke iz 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica?

---

(1)  Okvirna odluka Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica – Izjave određenih država članica u vezi s donošenjem Okvirne odluke (Okvirna odluka) (SL 2002, L 190, str. 1.) (Službeni list Europske unije, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83.).

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/9 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/9

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 6. kolovoza 2018. uputio Conseil d'État (Francuska) – Fédération des fabricants de cigares protiv Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé

(Predmet C-517/18)

(2018/C 364/09)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Conseil d'État

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Fédération des fabricants de cigares

Tuženici: Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé

Druga stranka: Société nationale d’exploitation industrielle des tabacs et allumettes (SEITA)

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li odredbe članka 13. stavaka 1. i 3. Direktive 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. (1) tumačiti na način da se njima zabranjuje da se na jediničnim pakiranjima, vanjskim pakiranjima i na duhanskim proizvodima koristi bilo koja robna marka koja upućuje na određena svojstva, bez obzira na njezinu opću poznatost? |
| --- | --- |

1.

Treba li odredbe članka 13. stavaka 1. i 3. Direktive 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. (1) tumačiti na način da se njima zabranjuje da se na jediničnim pakiranjima, vanjskim pakiranjima i na duhanskim proizvodima koristi bilo koja robna marka koja upućuje na određena svojstva, bez obzira na njezinu opću poznatost?

| 2. | Kada je riječ o tumačenju koje treba dati članka 13., stavaka 1. i 3.direktive, poštuju li njihove odredbe, s obzirom na to da se primjenjuju na trgovačke marke i nazive, pravo vlasništva, slobodu izražavanja, slobodu poduzetništva i načela proporcionalnosti i pravne sigurnosti? |
| --- | --- |

2.

Kada je riječ o tumačenju koje treba dati članka 13., stavaka 1. i 3.direktive, poštuju li njihove odredbe, s obzirom na to da se primjenjuju na trgovačke marke i nazive, pravo vlasništva, slobodu izražavanja, slobodu poduzetništva i načela proporcionalnosti i pravne sigurnosti?

| 3. | U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno navedeno pitanje, poštuju li odredbe članka 13. stavaka 1. i 2. Direktive, u vezi s člankom 24. stavkom 2. iste direktive pravo vlasništva, slobodu izražavanja, slobodu poduzetništva i načelo proporcionalnosti? |
| --- | --- |

3.

U slučaju potvrdnog odgovora na prethodno navedeno pitanje, poštuju li odredbe članka 13. stavaka 1. i 2. Direktive, u vezi s člankom 24. stavkom 2. iste direktive pravo vlasništva, slobodu izražavanja, slobodu poduzetništva i načelo proporcionalnosti?

---

(1)  Direktiva 2014/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica o proizvodnji, predstavljanju i prodaji duhanskih i srodnih proizvoda i o stavljanju izvan snage Direktive 2001/37/EZ (SL L 127, str. 1).

---

Opći sud

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/11 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/11

---

Presuda Općeg suda od 19. srpnja 2018. – Simpson protiv Vijeća

(Predmet T-646/16 P) (1)

((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Prelazak u viši razred - Razvrstavanje u razred - Odluka da se zainteresiranu osobu ne uvrsti u razred AD 9 nakon njezina uspjeha na otvorenom natječaju za razred AD 9 - Odbijanje tužbe u prvom stupnju nakon upućivanja od strane Općeg suda - Sastav suda koji je donio rješenje u prvom stupnju - Postupak imenovanja suca Službeničkog suda - Zakonom ustanovljen sud - Načelo zakonom ustanovljenog suda”))

(2018/C 364/10)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Erik Simpson (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: M. Velardo, odvjetnik)

Druga stranka u postupku: Vijeće Europske unije (zastupnici: M. Bauer i E. Rebasti, agenti)

Predmet

Žalba protiv rješenja Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 24. lipnja 2016., Simpson/Vijeće (F-142/11 RENV, EU:F:2016:136) kojom se zahtijeva poništenje tog rješenja.

Izreka

| 1. | Poništava se rješenje Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 24. lipnja 2016., Simpson/Vijeće (F-142/11 RENV). |
| --- | --- |

1.

Poništava se rješenje Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 24. lipnja 2016., Simpson/Vijeće (F-142/11 RENV).

| 2. | Predmet se upućuje vijeću Općeg suda različitom od onoga koje je odlučilo o ovoj žalbi. |
| --- | --- |

2.

Predmet se upućuje vijeću Općeg suda različitom od onoga koje je odlučilo o ovoj žalbi.

| 3. | O troškovima će se odlučiti naknadno. |
| --- | --- |

3.

O troškovima će se odlučiti naknadno.

---

(1)  SL C 419, 14. 11. 2016.

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/11 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/11

---

Presuda Općeg suda od 19. srpnja 2018. – HG protiv Komisije

(Predmet T-693/16 P) (1)

((„Žalba - Javna služba - Dužnosnici - Rad u trećoj zemlji - Smještaj koji je uprava stavila na raspolaganje - Stegovna mjera - Odbijanje tužbe u prvom stupnju - Sastav suda koji je donio presudu u prvom stupnju - Postupak imenovanja suca Službeničkog suda - Zakonom ustanovljen sud - Načelo zakonom ustanovljenog suda”))

(2018/C 364/11)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Žalitelj: HG (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: u početku G. Berscheid i C. Berardis-Kayser, a zatim G. Berscheid i T. Bohr, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, odvjetnik)

Predmet

Žalba protiv presude Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 19. srpnja 2016., HG/Komisija (F-149/15, EU:F:2016:155) kojom se zahtijeva poništenje te presude.

Izreka

| 1. | Poništava se presuda Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 19. srpnja 2016., HG/Komisija (F-149/15). |
| --- | --- |

1.

Poništava se presuda Službeničkog suda Europske unije (drugo vijeće) od 19. srpnja 2016., HG/Komisija (F-149/15).

| 2. | Predmet se upućuje vijeću Općeg suda različitom od onoga koje je odlučilo o ovoj žalbi. |
| --- | --- |

2.

Predmet se upućuje vijeću Općeg suda različitom od onoga koje je odlučilo o ovoj žalbi.

| 3. | O troškovima će se odlučiti naknadno. |
| --- | --- |

3.

O troškovima će se odlučiti naknadno.

---

(1)  SL C 441, 28. 11. 2016.

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/12 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/12

---

Tužba podnesena 19. lipnja 2018. – Gollnisch protiv Parlamenta

(Predmet T-375/18)

(2018/C 364/12)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francuska) (zastupnik: B. Bonnefoy-Claudet, odvjetnik)

Tuženik: Europski parlament

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | utvrdi nepravilnost odluke predsjednika Izaslanstva za odnose s Japanom, priopćene 20. ožujka 2018.; |
| --- | --- |

—

utvrdi nepravilnost odluke predsjednika Izaslanstva za odnose s Japanom, priopćene 20. ožujka 2018.;

| — | poništi tu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi tu odluku;

| — | poništi u cijelosti prešutnu odluku predsjednika Europskog parlamenta kao i onu glavnog tajnika Europskog parlamenta o odbijanju u pogledu pritužbi koje su im podnesene 2. svibnja 2018.; |
| --- | --- |

—

poništi u cijelosti prešutnu odluku predsjednika Europskog parlamenta kao i onu glavnog tajnika Europskog parlamenta o odbijanju u pogledu pritužbi koje su im podnesene 2. svibnja 2018.;

| — | ukine akte i mjere donesene slijedom spomenutih akata; |
| --- | --- |

—

ukine akte i mjere donesene slijedom spomenutih akata;

| — | dosudi tužitelju iznos od jednog eura na ime naknade neimovinske štete proizašle iz njegova isključenja iz putovanja zastupnika i odbijanje naknade štete na koju je imao pravo; |
| --- | --- |

—

dosudi tužitelju iznos od jednog eura na ime naknade neimovinske štete proizašle iz njegova isključenja iz putovanja zastupnika i odbijanje naknade štete na koju je imao pravo;

| — | tužitelju također dosudi i iznos od 3 500 eura na ime troškova koji su mu nastali za pripremu ove tužbe; |
| --- | --- |

—

tužitelju također dosudi i iznos od 3 500 eura na ime troškova koji su mu nastali za pripremu ove tužbe;

| — | naloži Europskom parlamentu snošenje svih troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Europskom parlamentu snošenje svih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog koji se temelji na povredi provedbenih odredbi kojima se uređuje rad izaslanstava i misija izvan Europske unije za zastupnike Europskog parlamenta. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog koji se temelji na povredi provedbenih odredbi kojima se uređuje rad izaslanstava i misija izvan Europske unije za zastupnike Europskog parlamenta.

| 2. | Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi prava na učinkoviti pravni lijek i dobru upravu. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog koji se temelji na povredi prava na učinkoviti pravni lijek i dobru upravu.

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/13 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/13

---

Tužba podnesena 3. srpnja 2018. – SFIE-PE protiv Parlamenta

(Predmet T-401/18)

(2018/C 364/13)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens – Section du Parlement européen (SFIE-PE) (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

Tuženik: Europski parlament

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom; |
| --- | --- |

—

tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

| — | slijedom toga:






  — | poništi odluku od 2. srpnja 2018. o zahtjevu za usmenim prevoditeljima za 3. srpnja 2018. kao i buduće odluke o zahtjevu za usmenim prevoditeljima za 4., 5., 10., i 11. srpnja 2018.; |
| --- | --- | --- |

—

slijedom toga:

—

poništi odluku od 2. srpnja 2018. o zahtjevu za usmenim prevoditeljima za 3. srpnja 2018. kao i buduće odluke o zahtjevu za usmenim prevoditeljima za 4., 5., 10., i 11. srpnja 2018.;

| — | naloži tuženiku plaćanje naknade neimovinske štete koja je ex aequo et bono procijenjena na iznos od 10 000 eura; |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku plaćanje naknade neimovinske štete koja je ex aequo et bono procijenjena na iznos od 10 000 eura;

| — | naloži tuženiku snošenje svih troškova. |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje svih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog koji se temelji na povredi prava na kolektivno djelovanje i prava na obavješćivanje i savjetovanje kako su utvrđena člancima 28. i 27. Povelje o temeljnim pravima i Direktivom 2002/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2002. o uspostavljanju općeg okvira za obavješćivanje i savjetovanje s radnicima u Europskoj zajednici – Zajednička izjava Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o zastupanju radnika (SL 2002., L 80, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 182.) te pojašnjena i provedena Okvirnim sporazumom između Europskog parlamenta i sindikata i udruženja osoblja institucije od 12. srpnja 1990., kao i na povredi prava na dobru upravu iz članka 41. Povelje. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog koji se temelji na povredi prava na kolektivno djelovanje i prava na obavješćivanje i savjetovanje kako su utvrđena člancima 28. i 27. Povelje o temeljnim pravima i Direktivom 2002/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2002. o uspostavljanju općeg okvira za obavješćivanje i savjetovanje s radnicima u Europskoj zajednici – Zajednička izjava Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o zastupanju radnika (SL 2002., L 80, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 182.) te pojašnjena i provedena Okvirnim sporazumom između Europskog parlamenta i sindikata i udruženja osoblja institucije od 12. srpnja 1990., kao i na povredi prava na dobru upravu iz članka 41. Povelje.

| 2. | Drugi tužbeni razlog koji se temelji na nenadležnosti autora akta i povredi načela pravne sigurnosti. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog koji se temelji na nenadležnosti autora akta i povredi načela pravne sigurnosti.

| 3. | Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi prava na djelotvoran pravni lijek iz članka 47. Povelje. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog koji se temelji na povredi prava na djelotvoran pravni lijek iz članka 47. Povelje.

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/14 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/14

---

Tužba podnesena 3. srpnja 2018. – Aquino i dr. protiv Parlamenta

(Predmet T-402/18)

(2018/C 364/14)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelji: Roberto Aquino (Bruxelles, Belgija) i 30 drugih tužitelja (zastupnik: L. Levi, odvjetnik)

Tuženik: Europski parlament

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

| — | tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom; |
| --- | --- |

—

tužbu proglasi dopuštenom i osnovanom;

| — | slijedom toga:






  — | poništi odluku od 2. srpnja 2018. o zahtjevu za usmenim prevoditeljima za 3. srpnja 2018. kao i buduće odluke o zahtjevu za usmenim prevoditeljima za 4., 5., 10., i 11. srpnja 2018.; |
| --- | --- | --- |

—

slijedom toga:

—

poništi odluku od 2. srpnja 2018. o zahtjevu za usmenim prevoditeljima za 3. srpnja 2018. kao i buduće odluke o zahtjevu za usmenim prevoditeljima za 4., 5., 10., i 11. srpnja 2018.;

| — | naloži tuženiku plaćanje naknade neimovinske štete koja je ex aequo et bono procijenjena na iznos od 1 000 eura po tužitelju; |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku plaćanje naknade neimovinske štete koja je ex aequo et bono procijenjena na iznos od 1 000 eura po tužitelju;

| — | naloži tuženiku snošenje svih troškova. |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje svih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu tri tužbena razloga koji su u svojoj biti istovjetni ili slični onima istaknutima u predmetu T-401/18, SFIE-PE/Parlament.

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/14 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/14

---

Tužba podnesena 6. srpnja 2018. – RATP protiv Komisije

(Predmet T-422/18)

(2018/C 364/15)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Pariz, Francuska) (zastupnici: E. Morgan de Rivery, P. Delelis i C. Lavin, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | na temelju članka 263. UFEU-a poništi Odluku Komisije od 5. ožujka 2018. o pružanju pristupa dokumentima u pogledu kojih je podnesen zahtjev za pristup dokumentima upisan pod oznakom GestDem 2017/7530 u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije, i |
| --- | --- |

—

na temelju članka 263. UFEU-a poništi Odluku Komisije od 5. ožujka 2018. o pružanju pristupa dokumentima u pogledu kojih je podnesen zahtjev za pristup dokumentima upisan pod oznakom GestDem 2017/7530 u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije, i

| — | u svakom slučaju, naloži Komisiji snošenje svih troškova. |
| --- | --- |

—

u svakom slučaju, naloži Komisiji snošenje svih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 4. stavak 4. Uredbe br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.) i članak 5. stavak 3. točku (b) te članak 5. stavak 6. odjeljka koji se odnosi na odredbe o provedbi Uredbe br. 1049/2001 Komisijina Kodeksa o dobrom ponašanju koji je priložen njezinu Poslovniku [C(2000) 3614 (SL 2000., L 308, str. 26.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 5., str. 35.)] jer Komisija nikako nije mogla dostaviti sporne dokumente, a da o tome ne obavijesti tužitelja. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 4. stavak 4. Uredbe br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.) i članak 5. stavak 3. točku (b) te članak 5. stavak 6. odjeljka koji se odnosi na odredbe o provedbi Uredbe br. 1049/2001 Komisijina Kodeksa o dobrom ponašanju koji je priložen njezinu Poslovniku [C(2000) 3614 (SL 2000., L 308, str. 26.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 5., str. 35.)] jer Komisija nikako nije mogla dostaviti sporne dokumente, a da o tome ne obavijesti tužitelja.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila načelo dobre uprave propisano člankom 41. stavkom 1. Povelje o temeljnim pravima, svoju obvezu dužne pažnje kako je pobliže određena relevantnom sudskom praksom i stoga cilj Uredbe br. 1049/2001 prema kojemu se, u skladu s člankom 1. točkom (c), njome nastoji „promicati dobru administrativnu praksu u pristupu dokumentima”. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila načelo dobre uprave propisano člankom 41. stavkom 1. Povelje o temeljnim pravima, svoju obvezu dužne pažnje kako je pobliže određena relevantnom sudskom praksom i stoga cilj Uredbe br. 1049/2001 prema kojemu se, u skladu s člankom 1. točkom (c), njome nastoji „promicati dobru administrativnu praksu u pristupu dokumentima”.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 4. stavak 2. prvu, drugu i treću alineju Uredbe br. 1049/2001 jer je odbila primijeniti izuzeća na koja se, međutim, pozvao tužitelj. Ovaj tužbeni razlog podijeljen je na tri dijela:






  — | prvi dio, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 4. stavak 2. treću alineju Uredbe br. 1049/2001 jer je namjerno odbila primijeniti opću pretpostavku povjerljivosti koja se primjenjuje na dokumente; |
| --- | --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 4. stavak 2. prvu, drugu i treću alineju Uredbe br. 1049/2001 jer je odbila primijeniti izuzeća na koja se, međutim, pozvao tužitelj. Ovaj tužbeni razlog podijeljen je na tri dijela:

—

prvi dio, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 4. stavak 2. treću alineju Uredbe br. 1049/2001 jer je namjerno odbila primijeniti opću pretpostavku povjerljivosti koja se primjenjuje na dokumente;

| — | drugi dio, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 4. stavak 2. drugu alineju Uredbe br. 1049/2001 jer je odbila u obzir uzeti uplitanje u sudske postupke koje je omogućeno dostavom dokumenata; |
| --- | --- |

—

drugi dio, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 4. stavak 2. drugu alineju Uredbe br. 1049/2001 jer je odbila u obzir uzeti uplitanje u sudske postupke koje je omogućeno dostavom dokumenata;

| — | treći dio, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 4. stavak 2. prvu alineju Uredbe br. 1049/2001, članak 8. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, članak 7. Povelje o temeljnim pravima i članak 339. UFEU-a jer nije u obzir uzela tužiteljeve komercijalne, financijske i strateške interese. |
| --- | --- |

—

treći dio, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 4. stavak 2. prvu alineju Uredbe br. 1049/2001, članak 8. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, članak 7. Povelje o temeljnim pravima i članak 339. UFEU-a jer nije u obzir uzela tužiteljeve komercijalne, financijske i strateške interese.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 4. stavak 1. točku (b) i članak 8. Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001., L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.) jer je odbila sakriti identitet fizičke osobe koja je bila autor spornih dokumenata. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 4. stavak 1. točku (b) i članak 8. Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001., L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.) jer je odbila sakriti identitet fizičke osobe koja je bila autor spornih dokumenata.

| 5. | Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila obvezu obrazlaganja propisanu u članku 296. UFEU-a jer ni na koji način nije obavijestila tužitelja, ni prije ni poslije slanja dokumenata, o razlozima na kojima se mogla temeljiti njezina spremnost da pošalje navedene dokumente. |
| --- | --- |

5.

Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila obvezu obrazlaganja propisanu u članku 296. UFEU-a jer ni na koji način nije obavijestila tužitelja, ni prije ni poslije slanja dokumenata, o razlozima na kojima se mogla temeljiti njezina spremnost da pošalje navedene dokumente.

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/15 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/15

---

Tužba podnesena 13. srpnja 2018. – Tilly-Sabco protiv Komisije

(Predmet T-437/18)

(2018/C 364/16)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Francuska) (zastupnici: R. Milchior i S. Charbonnel, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | proglasi dopuštenom tužiteljevu tužbu za naknadu štete na temelju Provedbene uredbe (EU) 689/2013 od 18. srpnja 2013. o određivanju izvoznih subvencija za meso peradi na nulu (SL L 196/13 od 19. srpnja 2013.); |
| --- | --- |

—

proglasi dopuštenom tužiteljevu tužbu za naknadu štete na temelju Provedbene uredbe (EU) 689/2013 od 18. srpnja 2013. o određivanju izvoznih subvencija za meso peradi na nulu (SL L 196/13 od 19. srpnja 2013.);

| — | utvrdi da Komisija tužitelju duguje iznos od 3 238 000 eura glavnice od čega: |
| --- | --- |

—

utvrdi da Komisija tužitelju duguje iznos od 3 238 000 eura glavnice od čega:

| — | 2 848 000 eura koji odgovaraju neisplaćenim subvencijama na temelju prodaja ostvarenih tijekom razdoblja od 19. srpnja do 31. prosinca 2013.; |
| --- | --- |

—

2 848 000 eura koji odgovaraju neisplaćenim subvencijama na temelju prodaja ostvarenih tijekom razdoblja od 19. srpnja do 31. prosinca 2013.;

| — | 390 000 eura naknade izgubljene dobiti u vezi s neostvarenom prodajom dodatnih 3 550 tona državama na Bliskom istoku tijekom istog razdoblja; |
| --- | --- |

—

390 000 eura naknade izgubljene dobiti u vezi s neostvarenom prodajom dodatnih 3 550 tona državama na Bliskom istoku tijekom istog razdoblja;

| — | naloži Komisiji plaćanje iznosa od 3 238 000 eura glavnice; |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji plaćanje iznosa od 3 238 000 eura glavnice;

| — | ponovno procijenjenog na temelju kompenzacijskih kamata od 20. rujna 2017. do donošenja presude u ovom postupku po stopi godišnje inflacije koju za predmetno razdoblje u državi članici u kojoj društvo ima poslovni nastan utvrđuje Eurostat (Statistički ured Europske unije); |
| --- | --- |

—

ponovno procijenjenog na temelju kompenzacijskih kamata od 20. rujna 2017. do donošenja presude u ovom postupku po stopi godišnje inflacije koju za predmetno razdoblje u državi članici u kojoj društvo ima poslovni nastan utvrđuje Eurostat (Statistički ured Europske unije);

| — | uvećanog za zatezne kamate od donošenja ove presude do potpune isplate, po stopi koju utvrđuje Europska središnja banka (ESB) za svoje glavne operacije refinanciranja, uvećanoj za dva postotna boda; |
| --- | --- |

—

uvećanog za zatezne kamate od donošenja ove presude do potpune isplate, po stopi koju utvrđuje Europska središnja banka (ESB) za svoje glavne operacije refinanciranja, uvećanoj za dva postotna boda;

| — | ovlasti tužitelja da prilagodi svoj podnesak i svoje zahtjeve pod pretpostavkom da Komisija donese provedbenu uredbu koja će zamijeniti Uredbu 689/2013 prije okončanja pisanog dijela postupka povodom ove tužbe; |
| --- | --- |

—

ovlasti tužitelja da prilagodi svoj podnesak i svoje zahtjeve pod pretpostavkom da Komisija donese provedbenu uredbu koja će zamijeniti Uredbu 689/2013 prije okončanja pisanog dijela postupka povodom ove tužbe;

| — | naloži Komisiji snošenje troškova ove tužbe. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje troškova ove tužbe.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog tužbi, tužitelj se poziva na tri tužbena razloga koji odgovaraju trima meritornim uvjetima iz tužbe za naknadu štete koji su kumulativno ispunjeni u ovom slučaju, odnosno postojanju štetne radnje koju karakterizira nezakonitost spornog ponašanja, šteti i uzročnoj vezi između štetne radnje i štete.

Kao prvo, tužitelj smatra da Komisijino donošenje Provedbene uredbe Komisije (EU) 689/2013 od 18. srpnja 2013. o određivanju izvoznih subvencija za meso peradi (SL 2013., L 196, str. 13.) koju je Sud Europske unije poništio u svojoj presudi od 20. rujna 2017., Tilly-Sabco/Komisija (C-183/16 P, EU:C:2017:704), čini povredu prava Unije koja je dovoljna da bi se utvrdilo postojanje dovoljno ozbiljne povrede.

Kao drugo, tužitelj smatra da je Komisija počinila dovoljno ozbiljnu povredu koja čini štetnu radnju kojom mu je nastala stvarna i izvjesna šteta time što je nezakonito donijela akt kojim su iznosi subvencija na prodaje zamrznutih kokoši u određene države izvan Europske unije određene na nulu. Ta se šteta prema tužiteljevim navodima sastoji od toga da do 31. prosinca 2013. nije primao subvencije.

Kao treće, društvo tužitelj ističe da je osnovano tražiti naknadu izmakle dobiti koja je posljedica nezakonite uskrate subvencija u razdoblju od 19. srpnja 2013. do 31. prosinca 2013. Štetno postupanje Komisije tako je odlučujući uzrok štete koju je tužitelj navodno pretrpio i stoga postoji izravna i neposredna veza između te štetne radnje i navedene štete.

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/17 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/17

---

Tužba podnesena 31. srpnja 2018. – Lotte protiv EUIPO-a – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original)

(Predmet T-459/18)

(2018/C 364/17)

Jezik na kojem je tužba podnesena: francuski

Stranke

Tužitelj: Lotte Corp. (Seul, Južna Koreja) (zastupnik: G. Ringeisen, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem: Générale Biscuit-Glico France (Clamart, Francuska)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj u postupku pred Općim sudom

Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije PEPERO original u crvenoj, smeđoj, žutoj i bijeloj boji

Postupak pred EUIPO-om: postupak za proglašavanje žiga ništavim

Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. svibnja 2018. u predmetu R 913/2017-1

Tužbeni zahtjevi

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | proglasi ovu tužbu dopuštenom; |
| --- | --- |

—

proglasi ovu tužbu dopuštenom;

| — | poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je njome poništen žig Europske unije br. 7 413 651 društva LOTTE te mu je naložena naknada troškova i pristojbi društva Générale Biscuit-Glico France; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je njome poništen žig Europske unije br. 7 413 651 društva LOTTE te mu je naložena naknada troškova i pristojbi društva Générale Biscuit-Glico France;

| — | naloži EUIPO-u i društvu Générale Biscuit-Glico France naknadu troškova ovlaštenog zastupanja društvu LOTTE u svakom od tih postupaka; |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u i društvu Générale Biscuit-Glico France naknadu troškova ovlaštenog zastupanja društvu LOTTE u svakom od tih postupaka;

| — | naloži EUIPO-u i društvu Générale Biscuit-Glico France snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u i društvu Générale Biscuit-Glico France snošenje troškova.

Tužbeni razlozi

| — | povreda članka 64. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća; |
| --- | --- |

—

povreda članka 64. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

| — | povreda članka 60. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća; |
| --- | --- |

—

povreda članka 60. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 8. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

| — | povreda članka 94. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća. |
| --- | --- |

—

povreda članka 94. Uredbe (EU) br. 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/17 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/17

---

Tužba podnesena 31. srpnja 2018. – Telenet protiv Komisije

(Predmet T-470/18)

(2018/C 364/18)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Telenet (Mechelen, Belgija) (zastupnici: Y. Desmedt i E. Monard, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijani akt u cijelosti; i |
| --- | --- |

—

poništi pobijani akt u cijelosti; i

| — | naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje svih troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Ova tužba podnesena je protiv Odluke Komisije C(2018) 3410 final od 25. svibnja 2018. koja je donesena u skladu s člankom 7. stavkom 3. Direktive 2002/21/EZ (1) u vezi s predmetom BE/2018/2073: veleprodajni središnji pristup koji se pruža na fiksnoj lokaciji u Belgiji, predmet BE/2018/2074: veleprodajni središnji pristup koji se pruža na fiksnoj lokaciji za proizvode široke potrošnje u Belgiji i predmet BE/2018/2075: veleprodajni pristup televizijskom emitiranju u Belgiji.

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 7. stavak 4. Direktive 2002/21/EZ i zloupotrijebila svoju diskrecijsku ovlast jer nije otvorila Fazu II istrage.






  — | U tom pogledu tužitelj ističe da je Komisija više puta izrazila zabrinutost u pogledu definicije tržišta belgijskog nacionalnog regulatornog tijela. |
| --- | --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je Komisija povrijedila članak 7. stavak 4. Direktive 2002/21/EZ i zloupotrijebila svoju diskrecijsku ovlast jer nije otvorila Fazu II istrage.

—

U tom pogledu tužitelj ističe da je Komisija više puta izrazila zabrinutost u pogledu definicije tržišta belgijskog nacionalnog regulatornog tijela.

| — | Tužitelj dalje navodi da, u skladu s člankom 7. stavkom 4. Direktive 2002/21/EZ, Komisija mora pokrenuti Fazu II ispitivanja ako izražava ozbiljne sumnje u pogledu predložene regulatorne mjere. |
| --- | --- |

—

Tužitelj dalje navodi da, u skladu s člankom 7. stavkom 4. Direktive 2002/21/EZ, Komisija mora pokrenuti Fazu II ispitivanja ako izražava ozbiljne sumnje u pogledu predložene regulatorne mjere.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Komisija nije obrazložila svoje utvrđenje da definicija odabranog tržišta ne mijenja regulatorni ishod.






  — | U tom pogledu, tužitelj ističe da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kada je smatrala da može odlučiti ne otvoriti Fazu II istrage zato što definicija tržišta koju je Komisija smatrala primjerenijom navodno dovodi do istog regulatornog ishoda poput one koja je predložena u nacrtu mjere. Primjerena definicije tržišta nužno bi mijenjala tužiteljev pravni položaj. |
| --- | --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Komisija nije obrazložila svoje utvrđenje da definicija odabranog tržišta ne mijenja regulatorni ishod.

—

U tom pogledu, tužitelj ističe da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava kada je smatrala da može odlučiti ne otvoriti Fazu II istrage zato što definicija tržišta koju je Komisija smatrala primjerenijom navodno dovodi do istog regulatornog ishoda poput one koja je predložena u nacrtu mjere. Primjerena definicije tržišta nužno bi mijenjala tužiteljev pravni položaj.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Komisija nije djelovala u skladu s postupovnim jamstvima iz Direktive 2002/21/EZ.






  — | U tom pogledu, tužitelj ističe da je nacrt mjere koji je belgijsko državno regulatorno tijelo podnijelo Komisiji sadržavao definiciju tržišta koja nije bila predmet javnog savjetovanja kako je to propisano člankom 6. i člankom 16. stavkom 6. Direktive 2002/21/EZ. |
| --- | --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da Komisija nije djelovala u skladu s postupovnim jamstvima iz Direktive 2002/21/EZ.

—

U tom pogledu, tužitelj ističe da je nacrt mjere koji je belgijsko državno regulatorno tijelo podnijelo Komisiji sadržavao definiciju tržišta koja nije bila predmet javnog savjetovanja kako je to propisano člankom 6. i člankom 16. stavkom 6. Direktive 2002/21/EZ.

| — | Tužitelj dalje navodi da je Komisija počinila povredu postupka kada je komentirala prijedlog koji nije bio predmet javne rasprave. |
| --- | --- |

—

Tužitelj dalje navodi da je Komisija počinila povredu postupka kada je komentirala prijedlog koji nije bio predmet javne rasprave.

---

(1)  Direktiva 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva) (SL 2002., L 108, str. 33.)(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 49., str. 25.)

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/18 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/18

---

Tužba podnesena 2. kolovoza 2018. – WV protiv ESVD-a

(Predmet T-471/18)

(2018/C 364/19)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: WV (zastupnik: É. Boigelot, odvjetnik)

Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odluku od 27. studenoga 2017. pod oznakom „eeas.ba.hr.3(2017)6459331” koja proizlazi iz [povjerljivo] (1), kojom je određen odbitak od plaće za 72 kalendarska dana na teret tužitelja; |
| --- | --- |

—

poništi odluku od 27. studenoga 2017. pod oznakom „eeas.ba.hr.3(2017)6459331” koja proizlazi iz [povjerljivo] (1), kojom je određen odbitak od plaće za 72 kalendarska dana na teret tužitelja;

| — | po potrebi poništi odluku o izričitom odbijanju od 2. svibnja 2018. („eeas.ba.hr.3/ED/ld(2018)2309062”) na temelju prigovora koji je tužitelj podnio 3. siječnja 2018.; |
| --- | --- |

—

po potrebi poništi odluku o izričitom odbijanju od 2. svibnja 2018. („eeas.ba.hr.3/ED/ld(2018)2309062”) na temelju prigovora koji je tužitelj podnio 3. siječnja 2018.;

| — | donese odluku o tome da se iznosi koji se trebaju isplatiti tužitelju na temelju tog poništenja uvećaju za zateznu kamatu po stopi od 5 % godišnje ili po nekoj drugoj stopi koju odredi Opći sud, izračunatu na dan stvarnog povrata i ovisno o datumu kad su provedeni različiti odbitci; |
| --- | --- |

—

donese odluku o tome da se iznosi koji se trebaju isplatiti tužitelju na temelju tog poništenja uvećaju za zateznu kamatu po stopi od 5 % godišnje ili po nekoj drugoj stopi koju odredi Opći sud, izračunatu na dan stvarnog povrata i ovisno o datumu kad su provedeni različiti odbitci;

| — | naloži tuženiku snošenje svih troškova u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda Europske unije. |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje svih troškova u skladu s člankom 134. Poslovnika Općeg suda Europske unije.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog tužbi, tužitelj se poziva na jedan tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 1.e stavka 2., članaka 12., 12.a, 21., 25., 26., 55. i 60. Pravilnika o osoblju, povredi dužnosti brižnog postupanja, načela dobre uprave, kao i na povredi članaka 1. i 2. Priloga IX. Pravilniku i na povredi Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001., L 8, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.) On se također, među ostalim, poziva na povredu članaka 41., 47. i 52. Povelje o temeljnim pravima, povredu Europske konvencije o ljudskim pravima, prava obrane, članka 296. UFEU-a, kao i na zlouporabu prava i zlouporabu postupka, uz očitu povredu načela legitimnih očekivanja i jednakosti oružja. Tužitelj se konačno poziva na povredu načela kojim se od uprave zahtijeva da odluke donosi samo na temelju zakonom dopuštenih razloga, odnosno razloga koji su relevantni i koji ne sadržavaju očite pogreške u ocjeni činjenica ili prava, kao i na povredu načelâ proporcionalnosti, kontradiktornosti i pravne sigurnosti, uz povredu načela iz Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.).

---

(1)  Povjerljivi podaci su izostavljeni.

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/19 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/19

---

Tužba podnesena 10. kolovoza 2018. – XF protiv Komisije

(Predmet T-482/18)

(2018/C 364/20)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelj: XF (zastupnik: J.-N. Louis, odvjetnik)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odluku od 2. listopada 2017. o odbijanju naknade za nastanjenje prilikom njegova premještaja i preuzimanja dužnosti u sjedištu ESVD-a; |
| --- | --- |

—

poništi odluku od 2. listopada 2017. o odbijanju naknade za nastanjenje prilikom njegova premještaja i preuzimanja dužnosti u sjedištu ESVD-a;

| — | naloži Komisiji snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Tužitelj u prilog tužbi ističe samo jedan tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 20. Pravilnika o osoblju i članka 5. njegova Priloga VII.

---

| 8.10.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 364/20 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 364/20

---

Tužba podnesena 22. kolovoza 2018. – Currency One protiv EUIPO-a – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ)

(Predmet T-501/18)

(2018/C 364/21)

Jezik na kojem je tužba podnesena: poljski

Stranke

Tužitelj: Currency One S.A. (Poznań, Poljska) (zastupnik: P. Szmidt, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poljska)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije CINKCIARZ – žig Europske unije br. 13 678 991

Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

Pobijana odluka: odluka petog žalbenog vijeća EUIPO-a od 18. lipnja 2018. u predmetu R 2598/2017-5

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući troškove žalbenog postupka. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka, uključujući troškove žalbenog postupka.

Tužbeni razlog

| — | Povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća. |
| --- | --- |

—

Povreda članka 59. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (b) i (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.

---