# Euroopa Liidu C 352/1. o

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 352 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 61. aastakäik1. oktoober 2018 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 352

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

61. aastakäik1. oktoober 2018

---

| Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- |
| | IV   Teave |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Euroopa Liidu Kohus |
| 2018/C 352/01 | Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas | 1 |

Sisukord

Lehekülg

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

2018/C 352/01

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

1

---

| | V   Teated |
| --- | --- |
| | KOHTUMENETLUSED |
| | Euroopa Kohus |
| 2018/C 352/02 | Liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona, Tribunal Supremo eelotsusetaotlused – Hispaania) – Banco Santander, SA versus Mahamadou Demba, Mercedes Godoy Bonet (C-96/16); Rafael Ramón Escobedo Cortés versus Banco de Sabadell SA (C-94/17) (Eelotsusetaotlus — Direktiiv 93/13/EMÜ — Ebaõiglased tingimused — Kohaldamisala — Nõude loovutamine — Tarbijaga sõlmitud laenuleping — Tingimused, mille alusel hinnata selle lepingu viivitusintressi kindlaks määrava tingimuse ebaõiglast laadi — Ebaõiglase tingimuse tagajärjed) | 2 |
| 2018/C 352/03 | Kohtuasi C-472/16: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tribunal Superior de Justicia de Castilla y Leóni eelotsusetaotlus – Hispaania) – Jorge Luis Colino Sigüenza versus Ayuntamiento de Valladolid jt (Eelotsusetaotlus — Direktiiv 2001/23/EÜ — Kohaldamisala — Artikli 1 lõige 1 — Ettevõtete üleminek — Töötajate õiguste kaitse — Munitsipaalmuusikakooli haldamist käsitlev teenuste hankemenetlus — Esimese eduka pakkuja tegevuse lõpetamine enne jooksva õppeaasta lõppu ja uue eduka pakkuja nimetamine järgmise õppeaasta alguses — Artikli 4 lõige 1 — Ülemineku tõttu töölepingu ülesütlemise keeld — Erand — Töölepingu ülesütlemine majanduslikel, tehnilistel või organisatsioonilistel põhjustel, mis toovad kaasa muudatusi tööjõus — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 47) | 3 |
| 2018/C 352/04 | Kohtuasi C-561/16: Euroopa Kohtu (teine koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tribunal Supremo eelotsusetaotlus – Hispaania) – Saras Energía SA versus Administración del Estado (Eelotsusetaotlus — Direktiiv 2012/27/EL — Artikli 7 lõiked 1, 4 ja 9 — Artikli 20 lõiked 4 ja 6 — Energiatõhususe edendamine — Energiatõhususkohustuste süsteem — Muud poliitikameetmed — Riiklik energiatõhususe fond — Sellise fondi asutamine kui energiatõhususkohustuste täitmise peamine meede — Sissemaksekohustus — Kohustatud isikute määramine — Energiatarnijad ja/või energia jaemüügi ettevõtjad) | 4 |
| 2018/C 352/05 | Kohtuasi C-16/17: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) eelotsusetaotlus – Portugal) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal versus Autoridade Tributária e Aduaneira (Eelotsusetaotlus — Käibemaks — Sisendkäibemaksu mahaarvamine — Mahaarvamisõiguse tekkimine ja kohaldamisala) | 4 |
| 2018/C 352/06 | Kohtuasi C-52/17: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Austria) – VTB Bank (Austria) AG versus Finanzmarktaufsichtsbehörde (Eelotsusetaotlus — Õigusaktide ühtlustamine — Direktiiv 2013/36/EL — Artiklid 64, 65 ja 67 — Määrus (EL) nr 575/2013 — Artikli 395 lõiked 1 ja 5 — Krediidiasutuste järelevalve — Järelevalve- ja karistuste määramise volitused — Riskide kontsentreerumise piirmäärad — Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette intressi nõudmise nende piirmäärade ületamise korral — Määrus (EL) nr 468/2014 — Artikkel 48 — Pädevuse jaotus Euroopa Keskpanga (EKP) ja riiklike asutuste vahel — Ametlikult algatatud järelevalvemenetlus) | 5 |
| 2018/C 352/07 | Kohtuasi C-59/17: Euroopa Kohtu (neljas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Conseil d’État’ eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Château du Grand Bois SCI versus Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Eelotsusetaotlus — Põllumajandus — Veiniturg — Määrus (EÜ) nr 555/2008 — Viinamarjaistanduste ümberkorraldamise ja muutmise toetus — Etteteatamata kohapealne kontroll — Kontrolli teostavate ametiisikute volitused — Ametiisikute võimalus siseneda põllumajandusettevõtte maa-alale, saamata selleks ettevõtja nõusolekut) | 6 |
| 2018/C 352/08 | Liidetud kohtuasjad C-61/17, C-62/17 ja C-72/17: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17) versus Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG (Eelotsusetaotlus — Sotsiaalpoliitika — Kollektiivne koondamine – Direktiiv 98/59/EÜ — Artikli 2 lõike 4 esimene lõik — Mõiste tööandjat kontrolliv ettevõte — Töötajatega konsulteerimise kord — Tõendamiskoormis) | 6 |
| 2018/C 352/09 | Kohtuasi C-115/17: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Cour de cassation’i eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) versus Hubert Clergeau jt (Eelotsusetaotlus — Määrus (EMÜ) nr 1964/82 — Valedeklaratsioonid või pettuslikud toimingud, mille eesmärk oli saada teatavate kondita veiseliha jaotustükkide ekspordi eritoetusi — Määruse nr 1964/82 muudatus, mis laiendab ettenähtud ekspordi eritoetusi — Leebema karistusseaduse tagasiulatuva kohaldamise põhimõte — Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 49 lõike 1 kolmas lause) | 7 |
| 2018/C 352/10 | Kohtuasi C-120/17: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Satversmes tiesa eelotsusetaotlus – Leedu) – Administratīvā rajona tiesa versus Ministru kabinets (Eelotsusetaotlus — Põllumajandus — Toetus maaelu arendamiseks — Määrus (EÜ) nr 1257/1999 — Artiklid 10 – 12 — Ennetähtaegselt pensionile jäämise toetus — Liikmesriigi säte, milles nähakse ette ennetähtaegselt pensionile jäämise toetuse pärimise õigus — Euroopa Komisjoni heakskiidetud õigusnormid — Komisjoni seisukoha hilisem muutmine — Õiguspärase ootuse kaitse) | 8 |
| 2018/C 352/11 | Kohtuasi C-122/17: Euroopa Kohtu (suurkoda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Court of Appeal’i eelotsusetaotlus – Iirimaa) – David Smith versus Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Iirimaa, Attorney General (Eelotsusetaotlus — Õigusaktide ühtlustamine — Mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustus — Kolmas direktiiv 90/232/EMÜ — Artikkel 1 — Vastutus kõigile sõitjatele, välja arvatud juhile tekitatud vigastuste korral — Kohustuslik kindlustus — Direktiivide vahetu õigusmõju — Kohustus jätta kohaldamata direktiiviga vastuolus olevad riigisisesed õigusnormid — Direktiiviga vastuolus oleva lepingutingimuse kohaldamata jätmine) | 8 |
| 2018/C 352/12 | Kohtuasi C-123/17: Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Nefiye Yön versus Landeshauptstadt Stuttgart (Eelotsusetaotlus — EMÜ-Türgi assotsiatsioonileping — Otsus nr 2/76 — Artikkel 7 — Standstill-tingimus — Türgi kodakondsusega töötaja pereliikmete riigis elamise õigus — Viisanõue liikmesriigi territooriumile sisenemiseks) | 9 |
| 2018/C 352/13 | Kohtuasi C-161/17: Euroopa Kohtu (teine koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Land Nordrhein-Westfalen versus Dirk Renckhoff (Eelotsusetaotlus — Autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused — Direktiiv 2001/29/EÜ — Infoühiskond — Autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamine — Artikli 3 lõige 1 — Üldsusele edastamine — Mõiste — Varem piiranguteta ja autoriõiguse omaja loal ühel teisel veebisaidil avaldatud foto auroriõiguse omaja loata veebisaidile üleslaadimine — Uus üldsus) | 10 |
| 2018/C 352/14 | Kohtuasi C-300/17: Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Kúria eelotsusetaotlus – Ungari) – Hochtief AG versus Budapest Főváros Önkormányzata (Eelotsusetaotlus — Riigihange — Vaidlustusmenetlused — Direktiiv 89/665/EÜ — Kahju hüvitamise hagi — Artikli 2 lõige 6 — Liikmesriigi õigusakt, mis seab kõigi kahju hüvitamise hagide vastuvõetavuse tingimuseks, et eelnevalt ja lõplikult on tuvastatud väidetava kahju põhjustanud hankija otsuse õigusvastasus — Tühistamisnõue — Eelnevalt vaidlustuskomisjonile esitatud kaebus — Vaidlustuskomisjoni otsuste kohtulik kontroll — Liikmesriigi õigusakt, mis välistab selliste tõendite esitamise, mida ei ole käsitletud vaidlustuskomisjonis — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 47 — Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele — Tõhususe ja võrdväärsuse põhimõtted) | 11 |
| 2018/C 352/15 | Kohtuasi C-329/17: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus – Austria) – Gerhard Prenninger jt versus Oberösterreichische Landesregierung (Eelotsusetaotlus — Keskkond — Direktiiv 2011/92/EL — Teatavate projektide keskkonnamõju hindamine — II lisa — Punkti 1 alapunkt d — Mõiste raadamine maakasutusviisi muutmiseks — Trassiraie elektrienergia ülekandeks mõeldud õhuliini ehitamiseks ja käitamiseks) | 12 |
| 2018/C 352/16 | Kohtuasi C-435/17: Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tartu Halduskohtu eelotsusetaotlus – Eesti) – Argo Kalda Mardi talu versus Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) (Eelotsusetaotlus — Ühine põllumajanduspoliitika — Otsetoetused — Määrus (EL) nr 1306/2013 — Artiklid 93 ja 94 — II lisa — Nõuetele vastavus — Põllumajandus- ja keskkonnanõuded — Miinimumnõuded — Rakendamine liikmesriigi poolt — Kivikalmete säilitamise kohustus — Ulatus) | 12 |
| 2018/C 352/17 | Kohtuasi C-475/17: Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Riigikohtu eelotsusetaotlus – Eesti) – Viking Motors AS jt versus Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet (Eelotsusetaotlus — Maksustamine — Ühine käibemaksusüsteem — Direktiiv 2006/112/EÜ — Artikkel 401 — Riigisisesed maksud, mis on käsitatavad kumuleeruva käibemaksuna — Keeld — Mõiste kumuleeruv käibemaks — Kohalik müügimaks — Käibemaksu põhitunnused — Puudumine) | 13 |
| 2018/C 352/18 | Kohtuasi C-485/17: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Verbraucherzentrale Berlin eV versus Unimatic Vertriebs GmbH (Eelotsusetaotlus — Tarbijakaitse — Direktiiv 2011/83/EL — Artikli 2 punkt 9 — Mõiste äriruum — Kriteeriumid — Kaubandusmessil müügiletti kasutava kauplejaga sõlmitud müügileping) | 14 |
| 2018/C 352/19 | Kohtuasi C-521/17: Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tallinna Ringkonnakohtu eelotsusetaotlus – Eesti) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A. versus Deepak Mehta (Eelotsusetaotlus — Intellektuaal- ja tööstusomand — Direktiiv 2004/48/EÜ — Artikkel 4 — Kaubamärgiomanike kollektiivse esindamise organisatsiooni õigus pöörduda kohtusse — Direktiiv 2000/31/EÜ — Artiklid 12 – 14 — Selliste IP-aadresside rentimise ja registreerimise teenuste osutaja vastutus, mis võimaldavad domeeninimesid ja veebisaite kasutada anonüümselt) | 15 |
| 2018/C 352/20 | Kohtuasi C-396/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 15. juunil 2018 – Gennaro Cafaro versus DQ | 15 |
| 2018/C 352/21 | Kohtuasi C-417/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Vilniaus apygardos administracinis teismas (Leedu) 26. juunil 2018 – AW, BV, CU, DT versus Leedu Vabariik, keda esindavad Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnybos, Bendrojo pagalbos centro ja Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija | 16 |
| 2018/C 352/22 | Kohtuasi C-430/18: 29. juunil 2018 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Hispaania Kuningriik | 17 |
| 2018/C 352/23 | Kohtuasi C-433/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Korkein oikeus (Soome) 2. juulil 2018 – ML versus OÜ Aktiva Finants | 18 |
| 2018/C 352/24 | Kohtuasi C-435/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberster Gerichtshof (Austria) 29. juunil 2018 – Otis Gesellschaft m.b.H. jt versus Land Oberösterreich jt | 19 |
| 2018/C 352/25 | Kohtuasi C-454/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Förvaltningsrätten i Linköping (Rootsi) 12. juulil 2018 – Baltic Cable AB versus Energimarknadsinspektionen | 19 |
| 2018/C 352/26 | Kohtuasi C-467/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rayonen sad Lukovit (Bulgaaria) 17. juulil 2018 – kriminaalasi järgmise isiku suhtes: EP | 20 |
| 2018/C 352/27 | Kohtuasi C-476/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungari) 23. juulil 2018 – PannonHitel Pénzügyi Zrt. versus WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft. | 22 |
| 2018/C 352/28 | Kohtuasi C-482/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungari) 24. juulil 2018 – Google Ireland Limited versus Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága | 23 |
| 2018/C 352/29 | Kohtuasi C-484/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour de cassation (Prantsusmaa) 20. juulil 2018 – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF versus Institut national de l’audiovisuel | 24 |
| 2018/C 352/30 | Kohtuasi C-485/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 24. juulil 2018 – Groupe Lactalis versus Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances | 25 |
| 2018/C 352/31 | Kohtuasi C-486/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour de cassation (Prantsusmaa) 23. juulil 2018 – RE versus Praxair MRC | 26 |
| 2018/C 352/32 | Kohtuasi C-495/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakkia Vabariik) 30. juulil 2018 – YX | 26 |
| | Üldkohus |
| 2018/C 352/33 | Kohtuasi T-680/13: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – K. Chrysostomides & Co. jt versus nõukogu jt (Lepinguväline vastutus — Majandus- ja rahanduspoliitika — Küprose stabiilsustoetuse programm — EKP nõukogu otsus, mis käsitleb erakorralise likviidsusabi andmist Küprose Keskpanga taotlusel — Eurorühma 25. märtsi, 12. aprilli, 13. mai ja 13. septembri 2013. aasta Küprost puudutavad avaldused — Otsus 2013/236/EL — Küprose ja Euroopa stabiilsusmehhanismi vaheline konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi käsitlev 26. aprilli 2013. aasta vastastikuse mõistmise memorandum — Üldkohtu pädevus — Vastuvõetavus — Vorminõuded — Riigisiseste õiguskaitsevahendite ammendamine — Isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine — Omandiõigus — Õiguspärane ootus — Võrdne kohtlemine) | 28 |
| 2018/C 352/34 | Kohtuasi T-786/14: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Bourdouvali jt versus nõukogu jt (Lepinguväline vastutus — Majandus- ja rahanduspoliitika — Küprose stabiilsustoetuse programm — EKP nõukogu otsus, mis käsitleb erakorralise likviidsusabi andmist Küprose Keskpanga taotlusel — Eurorühma 25. märtsi, 12. aprilli, 13. mai ja 13. septembri 2013. aasta Küprost puudutavad avaldused — Otsus 2013/236/EL — Küprose ja Euroopa stabiilsusmehhanismi vaheline konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi käsitlev 26. aprilli 2013. aasta vastastikuse mõistmise memorandum — Üldkohtu pädevus — Vastuvõetavus — Vorminõuded — Riigisiseste õiguskaitsevahendite ammendamine — Isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine — Omandiõigus — Õiguspärane ootus — Võrdne kohtlemine) | 29 |
| 2018/C 352/35 | Kohtuasi T-733/16: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Banque postale versus EKP (Majandus- ja rahapoliitika — Krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve — Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 4 lõike 1 punkt d ja lõige 3 — Finantsvõimenduse määra arvutamine — EKP keeldumine hagejale loa andmisest teatud tingimustele vastavate riskipositsioonide väljajätmiseks finantsvõimenduse määra arvestusest — Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 429 lõige 14 — EKP kaalutlusõigus — Õigusnormide rikkumine — Ilmne hindamisviga) | 30 |
| 2018/C 352/36 | Kohtuasi T-751/16: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Confédération nationale du Crédit mutuel versus EKP (Majandus- ja rahapoliitika — Krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve — Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 4 lõike 1 punkt d ja lõige 3 — Finantsvõimenduse määra arvutamine — EKP keeldumine hagejale loa andmisest teatud tingimustele vastavate riskipositsioonide välja jätmiseks finantsvõimenduse määra arvestusest — Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 429 lõige 14 — EKP kaalutlusõigus — Õigusnormide rikkumine — Ilmne hindamisviga) | 31 |
| 2018/C 352/37 | Kohtuasi T-768/16: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – BNP Paribas versus EKP (Majandus- ja rahapoliitika — Krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve — Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 4 lõike 1 punkt d ja lõige 3 — Finantsvõimenduse määra arvutamine — EKP keeldumine hagejale loa andmisest teatud tingimustele vastavate riskipositsioonide väljajätmiseks finantsvõimenduse määra arvestusest — Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 429 lõige 14 — EKP kaalutlusõigus — Õigusnormide rikkumine — Ilmne hindamisviga) | 32 |
| 2018/C 352/38 | Kohtuasi T-825/16: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Küpros versus EUIPO – Papouis Dairies (Pallas Halloumi) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu kujutismärgi Pallas Halloumi taotlus — Varasem Ühendkuningriigi sõnaline sertifitseerimismärk HALLOUMI — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosuse puudumine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)) | 32 |
| 2018/C 352/39 | Kohtuasi T-847/16: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Küpros versus EUIPO – POA (COWBOYS HALLOUMI) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu kujutismärgi COWBOYS HALLOUMI taotlus — Varasem Ühendkuningriigi sõnaline sertifitseerimismärk HALLOUMI — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosuse puudumine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b) | 33 |
| 2018/C 352/40 | Kohtuasi T-797/17: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Star Television Productions versus EUIPO – Marc Dorcel (STAR) (Euroopa Liidu kaubamärk — Tühistamismenetlus — Euroopa Liidu kujutismärk STAR — Kaubamärkide tegelikult kasutusele võtmata jätmine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punkt a (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punkt a)) | 34 |
| 2018/C 352/41 | Kohtuasi T-388/18: 27. juunil 2018 esitatud hagi – WV versus Euroopa välisteenistus | 34 |
| 2018/C 352/42 | Kohtuasi T-391/18: 27. juunil 2018 esitatud hagi – Riesco García versus parlament | 36 |
| 2018/C 352/43 | Kohtuasi T-396/18: 29. juunil 2018 esitatud hagi – ITSA versus komisjon | 36 |
| 2018/C 352/44 | Kohtuasi T-436/18: 13. juulil 2018 esitatud hagi – Prigent versus komisjon | 37 |
| 2018/C 352/45 | Kohtuasi T-453/18: 24. juulil 2018 esitatud hagi – Biasotto versus EUIPO – OOFOS (OOF) | 38 |
| 2018/C 352/46 | Kohtuasi T-454/18: 24. juulil 2018 esitatud hagi – Biasotto versus EUIPO – OOFOS (OO) | 39 |
| 2018/C 352/47 | Kohtuasi T-463/18: 30. juulil 2018 esitatud hagi – Novartis versus EUIPO (SMARTSURFACE) | 40 |
| 2018/C 352/48 | Kohtuasi T-473/18: 27. juulil 2018 esitatud hagi – Getsmarter Online versus EUIPO (getsmarter) | 40 |
| 2018/C 352/49 | Kohtuasi T-474/18: 6. augustil 2018 esitatud hagi – Veit versus EKP | 41 |
| 2018/C 352/50 | Kohtuasi T-481/18: 1. augustil 2018 esitatud hagi – Electroquímica Onubense versus ECHA | 42 |
| 2018/C 352/51 | Kohtuasi T-487/18: 14. augustil 2018 esitatud hagi – Stada Arzneimittel versus EUIPO (ViruProtect) | 42 |
| 2018/C 352/52 | Kohtuasi T-491/18: 14. augustil 2018 esitatud hagi – Vafo Praha versus EUIPO – Rutzinger-Kurpas (Meatlove) | 43 |
| 2018/C 352/53 | Kohtuasi T-492/18: 15. augustil 2018 esitatud hagi – Zhadanov versus EUIPO (Scanner Pro) | 44 |
| 2018/C 352/54 | Kohtuasi T-495/18: 17. augustil 2018 esitatud hagi – Dermatest versus EUIPO (DERMATEST) | 44 |
| 2018/C 352/55 | Kohtuasi T-496/18: 17. augustil 2018 esitatud hagi – OCU versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu | 45 |
| 2018/C 352/56 | Kohtuasi T-497/18: 14. augustil 2018 esitatud hagi – IAK – Forum International versus EUIPO – Ulrich Schwalb (IAK) | 46 |
| 2018/C 352/57 | Kohtuasi T-498/18: 20. augustil 2018 esitatud hagi – ZPC Flis versus EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco) | 47 |

V   Teated

KOHTUMENETLUSED

Euroopa Kohus

2018/C 352/02

Liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona, Tribunal Supremo eelotsusetaotlused – Hispaania) – Banco Santander, SA versus Mahamadou Demba, Mercedes Godoy Bonet (C-96/16); Rafael Ramón Escobedo Cortés versus Banco de Sabadell SA (C-94/17) (Eelotsusetaotlus — Direktiiv 93/13/EMÜ — Ebaõiglased tingimused — Kohaldamisala — Nõude loovutamine — Tarbijaga sõlmitud laenuleping — Tingimused, mille alusel hinnata selle lepingu viivitusintressi kindlaks määrava tingimuse ebaõiglast laadi — Ebaõiglase tingimuse tagajärjed)

o

versus

versus

2

2018/C 352/03

Kohtuasi C-472/16: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tribunal Superior de Justicia de Castilla y Leóni eelotsusetaotlus – Hispaania) – Jorge Luis Colino Sigüenza versus Ayuntamiento de Valladolid jt (Eelotsusetaotlus — Direktiiv 2001/23/EÜ — Kohaldamisala — Artikli 1 lõige 1 — Ettevõtete üleminek — Töötajate õiguste kaitse — Munitsipaalmuusikakooli haldamist käsitlev teenuste hankemenetlus — Esimese eduka pakkuja tegevuse lõpetamine enne jooksva õppeaasta lõppu ja uue eduka pakkuja nimetamine järgmise õppeaasta alguses — Artikli 4 lõige 1 — Ülemineku tõttu töölepingu ülesütlemise keeld — Erand — Töölepingu ülesütlemine majanduslikel, tehnilistel või organisatsioonilistel põhjustel, mis toovad kaasa muudatusi tööjõus — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 47)

versus

3

2018/C 352/04

Kohtuasi C-561/16: Euroopa Kohtu (teine koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tribunal Supremo eelotsusetaotlus – Hispaania) – Saras Energía SA versus Administración del Estado (Eelotsusetaotlus — Direktiiv 2012/27/EL — Artikli 7 lõiked 1, 4 ja 9 — Artikli 20 lõiked 4 ja 6 — Energiatõhususe edendamine — Energiatõhususkohustuste süsteem — Muud poliitikameetmed — Riiklik energiatõhususe fond — Sellise fondi asutamine kui energiatõhususkohustuste täitmise peamine meede — Sissemaksekohustus — Kohustatud isikute määramine — Energiatarnijad ja/või energia jaemüügi ettevõtjad)

versus

4

2018/C 352/05

Kohtuasi C-16/17: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) eelotsusetaotlus – Portugal) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal versus Autoridade Tributária e Aduaneira (Eelotsusetaotlus — Käibemaks — Sisendkäibemaksu mahaarvamine — Mahaarvamisõiguse tekkimine ja kohaldamisala)

versus

4

2018/C 352/06

Kohtuasi C-52/17: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Austria) – VTB Bank (Austria) AG versus Finanzmarktaufsichtsbehörde (Eelotsusetaotlus — Õigusaktide ühtlustamine — Direktiiv 2013/36/EL — Artiklid 64, 65 ja 67 — Määrus (EL) nr 575/2013 — Artikli 395 lõiked 1 ja 5 — Krediidiasutuste järelevalve — Järelevalve- ja karistuste määramise volitused — Riskide kontsentreerumise piirmäärad — Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette intressi nõudmise nende piirmäärade ületamise korral — Määrus (EL) nr 468/2014 — Artikkel 48 — Pädevuse jaotus Euroopa Keskpanga (EKP) ja riiklike asutuste vahel — Ametlikult algatatud järelevalvemenetlus)

versus

5

2018/C 352/07

Kohtuasi C-59/17: Euroopa Kohtu (neljas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Conseil d’État’ eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Château du Grand Bois SCI versus Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Eelotsusetaotlus — Põllumajandus — Veiniturg — Määrus (EÜ) nr 555/2008 — Viinamarjaistanduste ümberkorraldamise ja muutmise toetus — Etteteatamata kohapealne kontroll — Kontrolli teostavate ametiisikute volitused — Ametiisikute võimalus siseneda põllumajandusettevõtte maa-alale, saamata selleks ettevõtja nõusolekut)

versus

6

2018/C 352/08

Liidetud kohtuasjad C-61/17, C-62/17 ja C-72/17: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17) versus Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG (Eelotsusetaotlus — Sotsiaalpoliitika — Kollektiivne koondamine – Direktiiv 98/59/EÜ — Artikli 2 lõike 4 esimene lõik — Mõiste tööandjat kontrolliv ettevõte — Töötajatega konsulteerimise kord — Tõendamiskoormis)

versus

6

2018/C 352/09

Kohtuasi C-115/17: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Cour de cassation’i eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) versus Hubert Clergeau jt (Eelotsusetaotlus — Määrus (EMÜ) nr 1964/82 — Valedeklaratsioonid või pettuslikud toimingud, mille eesmärk oli saada teatavate kondita veiseliha jaotustükkide ekspordi eritoetusi — Määruse nr 1964/82 muudatus, mis laiendab ettenähtud ekspordi eritoetusi — Leebema karistusseaduse tagasiulatuva kohaldamise põhimõte — Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 49 lõike 1 kolmas lause)

versus

7

2018/C 352/10

Kohtuasi C-120/17: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Satversmes tiesa eelotsusetaotlus – Leedu) – Administratīvā rajona tiesa versus Ministru kabinets (Eelotsusetaotlus — Põllumajandus — Toetus maaelu arendamiseks — Määrus (EÜ) nr 1257/1999 — Artiklid 10 – 12 — Ennetähtaegselt pensionile jäämise toetus — Liikmesriigi säte, milles nähakse ette ennetähtaegselt pensionile jäämise toetuse pärimise õigus — Euroopa Komisjoni heakskiidetud õigusnormid — Komisjoni seisukoha hilisem muutmine — Õiguspärase ootuse kaitse)

versus

8

2018/C 352/11

Kohtuasi C-122/17: Euroopa Kohtu (suurkoda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Court of Appeal’i eelotsusetaotlus – Iirimaa) – David Smith versus Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Iirimaa, Attorney General (Eelotsusetaotlus — Õigusaktide ühtlustamine — Mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustus — Kolmas direktiiv 90/232/EMÜ — Artikkel 1 — Vastutus kõigile sõitjatele, välja arvatud juhile tekitatud vigastuste korral — Kohustuslik kindlustus — Direktiivide vahetu õigusmõju — Kohustus jätta kohaldamata direktiiviga vastuolus olevad riigisisesed õigusnormid — Direktiiviga vastuolus oleva lepingutingimuse kohaldamata jätmine)

versus

8

2018/C 352/12

Kohtuasi C-123/17: Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Nefiye Yön versus Landeshauptstadt Stuttgart (Eelotsusetaotlus — EMÜ-Türgi assotsiatsioonileping — Otsus nr 2/76 — Artikkel 7 — Standstill-tingimus — Türgi kodakondsusega töötaja pereliikmete riigis elamise õigus — Viisanõue liikmesriigi territooriumile sisenemiseks)

versus

9

2018/C 352/13

Kohtuasi C-161/17: Euroopa Kohtu (teine koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Land Nordrhein-Westfalen versus Dirk Renckhoff (Eelotsusetaotlus — Autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused — Direktiiv 2001/29/EÜ — Infoühiskond — Autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamine — Artikli 3 lõige 1 — Üldsusele edastamine — Mõiste — Varem piiranguteta ja autoriõiguse omaja loal ühel teisel veebisaidil avaldatud foto auroriõiguse omaja loata veebisaidile üleslaadimine — Uus üldsus)

versus

10

2018/C 352/14

Kohtuasi C-300/17: Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Kúria eelotsusetaotlus – Ungari) – Hochtief AG versus Budapest Főváros Önkormányzata (Eelotsusetaotlus — Riigihange — Vaidlustusmenetlused — Direktiiv 89/665/EÜ — Kahju hüvitamise hagi — Artikli 2 lõige 6 — Liikmesriigi õigusakt, mis seab kõigi kahju hüvitamise hagide vastuvõetavuse tingimuseks, et eelnevalt ja lõplikult on tuvastatud väidetava kahju põhjustanud hankija otsuse õigusvastasus — Tühistamisnõue — Eelnevalt vaidlustuskomisjonile esitatud kaebus — Vaidlustuskomisjoni otsuste kohtulik kontroll — Liikmesriigi õigusakt, mis välistab selliste tõendite esitamise, mida ei ole käsitletud vaidlustuskomisjonis — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 47 — Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele — Tõhususe ja võrdväärsuse põhimõtted)

versus

11

2018/C 352/15

Kohtuasi C-329/17: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus – Austria) – Gerhard Prenninger jt versus Oberösterreichische Landesregierung (Eelotsusetaotlus — Keskkond — Direktiiv 2011/92/EL — Teatavate projektide keskkonnamõju hindamine — II lisa — Punkti 1 alapunkt d — Mõiste raadamine maakasutusviisi muutmiseks — Trassiraie elektrienergia ülekandeks mõeldud õhuliini ehitamiseks ja käitamiseks)

versus

12

2018/C 352/16

Kohtuasi C-435/17: Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tartu Halduskohtu eelotsusetaotlus – Eesti) – Argo Kalda Mardi talu versus Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) (Eelotsusetaotlus — Ühine põllumajanduspoliitika — Otsetoetused — Määrus (EL) nr 1306/2013 — Artiklid 93 ja 94 — II lisa — Nõuetele vastavus — Põllumajandus- ja keskkonnanõuded — Miinimumnõuded — Rakendamine liikmesriigi poolt — Kivikalmete säilitamise kohustus — Ulatus)

versus

12

2018/C 352/17

Kohtuasi C-475/17: Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Riigikohtu eelotsusetaotlus – Eesti) – Viking Motors AS jt versus Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet (Eelotsusetaotlus — Maksustamine — Ühine käibemaksusüsteem — Direktiiv 2006/112/EÜ — Artikkel 401 — Riigisisesed maksud, mis on käsitatavad kumuleeruva käibemaksuna — Keeld — Mõiste kumuleeruv käibemaks — Kohalik müügimaks — Käibemaksu põhitunnused — Puudumine)

versus

13

2018/C 352/18

Kohtuasi C-485/17: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Verbraucherzentrale Berlin eV versus Unimatic Vertriebs GmbH (Eelotsusetaotlus — Tarbijakaitse — Direktiiv 2011/83/EL — Artikli 2 punkt 9 — Mõiste äriruum — Kriteeriumid — Kaubandusmessil müügiletti kasutava kauplejaga sõlmitud müügileping)

versus

14

2018/C 352/19

Kohtuasi C-521/17: Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tallinna Ringkonnakohtu eelotsusetaotlus – Eesti) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A. versus Deepak Mehta (Eelotsusetaotlus — Intellektuaal- ja tööstusomand — Direktiiv 2004/48/EÜ — Artikkel 4 — Kaubamärgiomanike kollektiivse esindamise organisatsiooni õigus pöörduda kohtusse — Direktiiv 2000/31/EÜ — Artiklid 12 – 14 — Selliste IP-aadresside rentimise ja registreerimise teenuste osutaja vastutus, mis võimaldavad domeeninimesid ja veebisaite kasutada anonüümselt)

versus

15

2018/C 352/20

Kohtuasi C-396/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 15. juunil 2018 – Gennaro Cafaro versus DQ

versus

15

2018/C 352/21

Kohtuasi C-417/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Vilniaus apygardos administracinis teismas (Leedu) 26. juunil 2018 – AW, BV, CU, DT versus Leedu Vabariik, keda esindavad Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnybos, Bendrojo pagalbos centro ja Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

versus

16

2018/C 352/22

Kohtuasi C-430/18: 29. juunil 2018 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Hispaania Kuningriik

versus

17

2018/C 352/23

Kohtuasi C-433/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Korkein oikeus (Soome) 2. juulil 2018 – ML versus OÜ Aktiva Finants

versus

18

2018/C 352/24

Kohtuasi C-435/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberster Gerichtshof (Austria) 29. juunil 2018 – Otis Gesellschaft m.b.H. jt versus Land Oberösterreich jt

versus

19

2018/C 352/25

Kohtuasi C-454/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Förvaltningsrätten i Linköping (Rootsi) 12. juulil 2018 – Baltic Cable AB versus Energimarknadsinspektionen

versus

19

2018/C 352/26

Kohtuasi C-467/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rayonen sad Lukovit (Bulgaaria) 17. juulil 2018 – kriminaalasi järgmise isiku suhtes: EP

20

2018/C 352/27

Kohtuasi C-476/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungari) 23. juulil 2018 – PannonHitel Pénzügyi Zrt. versus WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

versus

22

2018/C 352/28

Kohtuasi C-482/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungari) 24. juulil 2018 – Google Ireland Limited versus Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

versus

23

2018/C 352/29

Kohtuasi C-484/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour de cassation (Prantsusmaa) 20. juulil 2018 – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF versus Institut national de l’audiovisuel

versus

24

2018/C 352/30

Kohtuasi C-485/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 24. juulil 2018 – Groupe Lactalis versus Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

versus

25

2018/C 352/31

Kohtuasi C-486/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour de cassation (Prantsusmaa) 23. juulil 2018 – RE versus Praxair MRC

versus

26

2018/C 352/32

Kohtuasi C-495/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakkia Vabariik) 30. juulil 2018 – YX

26

Üldkohus

2018/C 352/33

Kohtuasi T-680/13: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – K. Chrysostomides & Co. jt versus nõukogu jt (Lepinguväline vastutus — Majandus- ja rahanduspoliitika — Küprose stabiilsustoetuse programm — EKP nõukogu otsus, mis käsitleb erakorralise likviidsusabi andmist Küprose Keskpanga taotlusel — Eurorühma 25. märtsi, 12. aprilli, 13. mai ja 13. septembri 2013. aasta Küprost puudutavad avaldused — Otsus 2013/236/EL — Küprose ja Euroopa stabiilsusmehhanismi vaheline konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi käsitlev 26. aprilli 2013. aasta vastastikuse mõistmise memorandum — Üldkohtu pädevus — Vastuvõetavus — Vorminõuded — Riigisiseste õiguskaitsevahendite ammendamine — Isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine — Omandiõigus — Õiguspärane ootus — Võrdne kohtlemine)

versus

28

2018/C 352/34

Kohtuasi T-786/14: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Bourdouvali jt versus nõukogu jt (Lepinguväline vastutus — Majandus- ja rahanduspoliitika — Küprose stabiilsustoetuse programm — EKP nõukogu otsus, mis käsitleb erakorralise likviidsusabi andmist Küprose Keskpanga taotlusel — Eurorühma 25. märtsi, 12. aprilli, 13. mai ja 13. septembri 2013. aasta Küprost puudutavad avaldused — Otsus 2013/236/EL — Küprose ja Euroopa stabiilsusmehhanismi vaheline konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi käsitlev 26. aprilli 2013. aasta vastastikuse mõistmise memorandum — Üldkohtu pädevus — Vastuvõetavus — Vorminõuded — Riigisiseste õiguskaitsevahendite ammendamine — Isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine — Omandiõigus — Õiguspärane ootus — Võrdne kohtlemine)

versus

29

2018/C 352/35

Kohtuasi T-733/16: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Banque postale versus EKP (Majandus- ja rahapoliitika — Krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve — Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 4 lõike 1 punkt d ja lõige 3 — Finantsvõimenduse määra arvutamine — EKP keeldumine hagejale loa andmisest teatud tingimustele vastavate riskipositsioonide väljajätmiseks finantsvõimenduse määra arvestusest — Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 429 lõige 14 — EKP kaalutlusõigus — Õigusnormide rikkumine — Ilmne hindamisviga)

versus

30

2018/C 352/36

Kohtuasi T-751/16: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Confédération nationale du Crédit mutuel versus EKP (Majandus- ja rahapoliitika — Krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve — Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 4 lõike 1 punkt d ja lõige 3 — Finantsvõimenduse määra arvutamine — EKP keeldumine hagejale loa andmisest teatud tingimustele vastavate riskipositsioonide välja jätmiseks finantsvõimenduse määra arvestusest — Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 429 lõige 14 — EKP kaalutlusõigus — Õigusnormide rikkumine — Ilmne hindamisviga)

versus

31

2018/C 352/37

Kohtuasi T-768/16: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – BNP Paribas versus EKP (Majandus- ja rahapoliitika — Krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve — Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 4 lõike 1 punkt d ja lõige 3 — Finantsvõimenduse määra arvutamine — EKP keeldumine hagejale loa andmisest teatud tingimustele vastavate riskipositsioonide väljajätmiseks finantsvõimenduse määra arvestusest — Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 429 lõige 14 — EKP kaalutlusõigus — Õigusnormide rikkumine — Ilmne hindamisviga)

versus

32

2018/C 352/38

Kohtuasi T-825/16: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Küpros versus EUIPO – Papouis Dairies (Pallas Halloumi) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu kujutismärgi Pallas Halloumi taotlus — Varasem Ühendkuningriigi sõnaline sertifitseerimismärk HALLOUMI — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosuse puudumine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b))

versus

32

2018/C 352/39

Kohtuasi T-847/16: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Küpros versus EUIPO – POA (COWBOYS HALLOUMI) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu kujutismärgi COWBOYS HALLOUMI taotlus — Varasem Ühendkuningriigi sõnaline sertifitseerimismärk HALLOUMI — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosuse puudumine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)

versus

33

2018/C 352/40

Kohtuasi T-797/17: Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Star Television Productions versus EUIPO – Marc Dorcel (STAR) (Euroopa Liidu kaubamärk — Tühistamismenetlus — Euroopa Liidu kujutismärk STAR — Kaubamärkide tegelikult kasutusele võtmata jätmine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punkt a (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punkt a))

versus

34

2018/C 352/41

Kohtuasi T-388/18: 27. juunil 2018 esitatud hagi – WV versus Euroopa välisteenistus

versus

34

2018/C 352/42

Kohtuasi T-391/18: 27. juunil 2018 esitatud hagi – Riesco García versus parlament

versus

36

2018/C 352/43

Kohtuasi T-396/18: 29. juunil 2018 esitatud hagi – ITSA versus komisjon

versus

36

2018/C 352/44

Kohtuasi T-436/18: 13. juulil 2018 esitatud hagi – Prigent versus komisjon

versus

37

2018/C 352/45

Kohtuasi T-453/18: 24. juulil 2018 esitatud hagi – Biasotto versus EUIPO – OOFOS (OOF)

versus

38

2018/C 352/46

Kohtuasi T-454/18: 24. juulil 2018 esitatud hagi – Biasotto versus EUIPO – OOFOS (OO)

versus

39

2018/C 352/47

Kohtuasi T-463/18: 30. juulil 2018 esitatud hagi – Novartis versus EUIPO (SMARTSURFACE)

versus

40

2018/C 352/48

Kohtuasi T-473/18: 27. juulil 2018 esitatud hagi – Getsmarter Online versus EUIPO (getsmarter)

versus

40

2018/C 352/49

Kohtuasi T-474/18: 6. augustil 2018 esitatud hagi – Veit versus EKP

versus

41

2018/C 352/50

Kohtuasi T-481/18: 1. augustil 2018 esitatud hagi – Electroquímica Onubense versus ECHA

versus

42

2018/C 352/51

Kohtuasi T-487/18: 14. augustil 2018 esitatud hagi – Stada Arzneimittel versus EUIPO (ViruProtect)

versus

42

2018/C 352/52

Kohtuasi T-491/18: 14. augustil 2018 esitatud hagi – Vafo Praha versus EUIPO – Rutzinger-Kurpas (Meatlove)

versus

43

2018/C 352/53

Kohtuasi T-492/18: 15. augustil 2018 esitatud hagi – Zhadanov versus EUIPO (Scanner Pro)

versus

44

2018/C 352/54

Kohtuasi T-495/18: 17. augustil 2018 esitatud hagi – Dermatest versus EUIPO (DERMATEST)

versus

44

2018/C 352/55

Kohtuasi T-496/18: 17. augustil 2018 esitatud hagi – OCU versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

versus

45

2018/C 352/56

Kohtuasi T-497/18: 14. augustil 2018 esitatud hagi – IAK – Forum International versus EUIPO – Ulrich Schwalb (IAK)

versus

46

2018/C 352/57

Kohtuasi T-498/18: 20. augustil 2018 esitatud hagi – ZPC Flis versus EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)

versus

47

---

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/1

---

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

(2018/C 352/01)

Viimane väljaanne

ELT C 341, 24.9.2018

Eelmised väljaanded

ELT C 328, 17.9.2018

ELT C 319, 10.9.2018

ELT C 311, 3.9.2018

ELT C 301, 27.8.2018

ELT C 294, 20.8.2018

ELT C 285, 13.8.2018

Käesolevad tekstid on kättesaadavad

EUR-Lex’is järgmisel aadressil: http://eur-lex.europa.eu

---

V Teated

KOHTUMENETLUSED

Euroopa Kohus

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/2 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/2

---

Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona, Tribunal Supremo eelotsusetaotlused – Hispaania) – Banco Santander, SA versus Mahamadou Demba, Mercedes Godoy Bonet (C-96/16); Rafael Ramón Escobedo Cortés versus Banco de Sabadell SA (C-94/17)

(Liidetud kohtuasjad C-96/16 ja C-94/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 93/13/EMÜ - Ebaõiglased tingimused - Kohaldamisala - Nõude loovutamine - Tarbijaga sõlmitud laenuleping - Tingimused, mille alusel hinnata selle lepingu viivitusintressi kindlaks määrava tingimuse ebaõiglast laadi - Ebaõiglase tingimuse tagajärjed))

(2018/C 352/02)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohtud

Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona, Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Banco Santander, SA (C-96/16), Rafael Ramón Escobedo Cortés (C-94/17)

Kostjad: Mahamadou Demba, Mercedes Godoy Bonet (C-96/16), Banco de Sabadell SA (C-94/17)

Resolutsioon

| 1. | Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes tuleb tõlgendada nii, et see ei ole kohaldatav sellisele tarbija vastu nõuet omava ettevõtja nõude loovutamise või ostmise äritavale, ilma et sellise nõude loovutamise võimalus oleks tarbijaga sõlmitud laenulepingus ette nähtud, ilma et viimast oleks sellisest loovutamisest eelnevalt teavitatud või et ta oleks selleks oma nõusoleku andnud, ning andmata talle võimalust oma võlg tagasi osta ja seeläbi see kustutada, tasudes nõude omandajale summa, mille see maksis kõnealuse nõude loovutamise eest, koos asjasse puutuvate kulude, intresside ja menetluskuludega. Teiseks ei ole nimetatud direktiiv kohaldatav ka sellistele liikmesriigi õigusnormidele, mis on esitatud tsiviilseadustiku (Código Civil) artiklis 1535 ja 7. jaanuari 2000. aasta tsiviilkohtumenetluse seadustiku (Ley 1/2000 de Enjuiciamiento Civil) artiklites 17 ja 540, mis sätestavad sellise tagasiostmise võimaluse ja reguleerivad pooleliolevates menetlustes nõude loovutaja asendamist nõude omandajaga. |
| --- | --- |

1.

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes tuleb tõlgendada nii, et see ei ole kohaldatav sellisele tarbija vastu nõuet omava ettevõtja nõude loovutamise või ostmise äritavale, ilma et sellise nõude loovutamise võimalus oleks tarbijaga sõlmitud laenulepingus ette nähtud, ilma et viimast oleks sellisest loovutamisest eelnevalt teavitatud või et ta oleks selleks oma nõusoleku andnud, ning andmata talle võimalust oma võlg tagasi osta ja seeläbi see kustutada, tasudes nõude omandajale summa, mille see maksis kõnealuse nõude loovutamise eest, koos asjasse puutuvate kulude, intresside ja menetluskuludega. Teiseks ei ole nimetatud direktiiv kohaldatav ka sellistele liikmesriigi õigusnormidele, mis on esitatud tsiviilseadustiku (Código Civil) artiklis 1535 ja 7. jaanuari 2000. aasta tsiviilkohtumenetluse seadustiku (Ley 1/2000 de Enjuiciamiento Civil) artiklites 17 ja 540, mis sätestavad sellise tagasiostmise võimaluse ja reguleerivad pooleliolevates menetlustes nõude loovutaja asendamist nõude omandajaga.

| 2. | Direktiivi 93/13 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus selline liikmesriigi kohtupraktika, antud juhul Tribunal Supremo (Hispaania kõrgeim kohus) praktika, mille kohaselt tuleb ebaõiglaseks tunnistada laenulepingu eraldi kokku leppimata tingimus, milles sätestatakse viivitusintressi määr, kuna sellega pannakse tarbijale, kes maksekohustuse täitmisel hilineb, kohustus tasuda ebaproportsionaalselt suurt hüvitist, sest selle määr ületab enam kui 2 % võrra selles lepingus ette nähtud laenuintressi määra. |
| --- | --- |

2.

Direktiivi 93/13 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus selline liikmesriigi kohtupraktika, antud juhul Tribunal Supremo (Hispaania kõrgeim kohus) praktika, mille kohaselt tuleb ebaõiglaseks tunnistada laenulepingu eraldi kokku leppimata tingimus, milles sätestatakse viivitusintressi määr, kuna sellega pannakse tarbijale, kes maksekohustuse täitmisel hilineb, kohustus tasuda ebaproportsionaalselt suurt hüvitist, sest selle määr ületab enam kui 2 % võrra selles lepingus ette nähtud laenuintressi määra.

| 3. | Direktiivi 93/13 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus selline liikmesriigi kohtupraktika, antud juhul Tribunal Supremo (Hispaania kõrgeim kohus) praktika, mille kohaselt on tarbijaga sõlmitud laenulepingu eraldi kokku leppimata tingimuse, milles sätestatakse viivitusintressi määr, ebaõiglaseks tunnistamise tagajärg nende intresside täielik tühistamine, kusjuures nimetatud lepingus ette nähtud laenuintressi arvestatakse edasi. |
| --- | --- |

3.

Direktiivi 93/13 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus selline liikmesriigi kohtupraktika, antud juhul Tribunal Supremo (Hispaania kõrgeim kohus) praktika, mille kohaselt on tarbijaga sõlmitud laenulepingu eraldi kokku leppimata tingimuse, milles sätestatakse viivitusintressi määr, ebaõiglaseks tunnistamise tagajärg nende intresside täielik tühistamine, kusjuures nimetatud lepingus ette nähtud laenuintressi arvestatakse edasi.

---

(1)  ELT C 145, 25.4.2016; ELT C 151, 15.5.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/3 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/3

---

Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tribunal Superior de Justicia de Castilla y Leóni eelotsusetaotlus – Hispaania) – Jorge Luis Colino Sigüenza versus Ayuntamiento de Valladolid jt

(Kohtuasi C-472/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2001/23/EÜ - Kohaldamisala - Artikli 1 lõige 1 - Ettevõtete üleminek - Töötajate õiguste kaitse - Munitsipaalmuusikakooli haldamist käsitlev teenuste hankemenetlus - Esimese eduka pakkuja tegevuse lõpetamine enne jooksva õppeaasta lõppu ja uue eduka pakkuja nimetamine järgmise õppeaasta alguses - Artikli 4 lõige 1 - Ülemineku tõttu töölepingu ülesütlemise keeld - Erand - Töölepingu ülesütlemine majanduslikel, tehnilistel või organisatsioonilistel põhjustel, mis toovad kaasa muudatusi tööjõus - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikkel 47))

(2018/C 352/03)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Jorge Luis Colino Sigüenza

Vastustajad apellatsiooniastmes: Ayuntamiento de Valladolid, In-Pulso Musical SC, Miguel del Real Llorente, Administrador Concursal de Músicos y Escuela SL, Músicos y Escuela SL, Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

Resolutsioon

| 1. | Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 1 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selle direktiiv kohaldamisalasse võib kuuluda selline olukord nagu põhikohtuasjas, kus munitsipaalmuusikakooli haldamist käsitlevas hankemenetluses edukaks tunnistatud pakkuja, kellele kohalik omavalitsus andis selleks tegevuseks kõik vajalikud materiaalsed vahendid, lõpetab selle tegevuse kaks kuud enne jooksva õppeaasta lõppu, koondab kõik töötajad ja tagastab need materiaalsed vahendid kohalikule omavalitsusele, kes sõlmib uue hankelepingu üksnes järgmiseks õppeaastaks ja annab uuele edukale pakkujale samad materiaalsed vahendid. |
| --- | --- |

1.

Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 1 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selle direktiiv kohaldamisalasse võib kuuluda selline olukord nagu põhikohtuasjas, kus munitsipaalmuusikakooli haldamist käsitlevas hankemenetluses edukaks tunnistatud pakkuja, kellele kohalik omavalitsus andis selleks tegevuseks kõik vajalikud materiaalsed vahendid, lõpetab selle tegevuse kaks kuud enne jooksva õppeaasta lõppu, koondab kõik töötajad ja tagastab need materiaalsed vahendid kohalikule omavalitsusele, kes sõlmib uue hankelepingu üksnes järgmiseks õppeaastaks ja annab uuele edukale pakkujale samad materiaalsed vahendid.

| 2. | Direktiivi 2001/23 artikli 4 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas, kus munitsipaalmuusikakooli haldamist käsitlevas hankemenetluses edukaks tunnistatud pakkuja lõpetab selle tegevuse kaks kuud enne jooksva õppeaasta lõppu, koondades kõik töötajad, ning uus edukas pakkuja jätkab tegevust järgmise õppeaasta alguses, näib, et töötajate koondamine toimus selle sätte tähenduses „majanduslikel, tehnilistel või organisatsioonilistel põhjustel, mis toovad kaasa muudatusi tööjõus“, tingimusel et kõikide töötajate koondamise asjaolud ja uue teenuseosutaja hiline nimetamine ei kujuta endast tahtlikku meedet, mille eesmärk on jätta töötajad ilma õigustest, mille direktiiv neile annab; seda tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul. |
| --- | --- |

2.

Direktiivi 2001/23 artikli 4 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas, kus munitsipaalmuusikakooli haldamist käsitlevas hankemenetluses edukaks tunnistatud pakkuja lõpetab selle tegevuse kaks kuud enne jooksva õppeaasta lõppu, koondades kõik töötajad, ning uus edukas pakkuja jätkab tegevust järgmise õppeaasta alguses, näib, et töötajate koondamine toimus selle sätte tähenduses „majanduslikel, tehnilistel või organisatsioonilistel põhjustel, mis toovad kaasa muudatusi tööjõus“, tingimusel et kõikide töötajate koondamise asjaolud ja uue teenuseosutaja hiline nimetamine ei kujuta endast tahtlikku meedet, mille eesmärk on jätta töötajad ilma õigustest, mille direktiiv neile annab; seda tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul.

---

(1)  ELT C 441, 28.11.2016.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/4

---

Euroopa Kohtu (teine koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tribunal Supremo eelotsusetaotlus – Hispaania) – Saras Energía SA versus Administración del Estado

(Kohtuasi C-561/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2012/27/EL - Artikli 7 lõiked 1, 4 ja 9 - Artikli 20 lõiked 4 ja 6 - Energiatõhususe edendamine - Energiatõhususkohustuste süsteem - Muud poliitikameetmed - Riiklik energiatõhususe fond - Sellise fondi asutamine kui energiatõhususkohustuste täitmise peamine meede - Sissemaksekohustus - Kohustatud isikute määramine - Energiatarnijad ja/või energia jaemüügi ettevõtjad))

(2018/C 352/04)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Saras Energía SA

Vastustaja: Administración del Estado

Menetluses osalesid: Endesa SA, Endesa Energía SA, Endesa Energía XXI SLU, Viesgo Infraestructuras Energéticas SL, Hidroeléctrica del Cantábrico SAU, Nexus Energía SA, Nexus Renovables SLU, Engie España SL, Villar Mir Energía SL, Energya VM Gestión de Energía SLU, Estaciones de Servicio de Guipúzcoa SA, Acciona Green Energy Developments SLU, Fortia Energía SL

Resolutsioon

| 1. | Nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiivi 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, muudetakse direktiive 2009/125/EÜ ja 2010/30/EL ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2004/8/EÜ ja 2006/32/EÜ, artikleid 7 ja 20 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, millega kehtestatakse energiatõhususkohustuste peamiseks täitmisviisiks riiklikku energiatõhususe fondi iga-aastase sissemakse tegemise kord, tingimusel esiteks, et need õigusnormid tagavad energia säästmise samaväärses koguses energiatõhususkohustuste süsteemiga, mida võib rakendada direktiivi artikli 7 lõike 1 alusel, ja teiseks, et need vastavad kõnealuse direktiivi artikli 7 lõigetes 10 ja 11 kehtestatud nõuetele, kuid nimetatud asjaolusid peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollima. |
| --- | --- |

1.

Nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiivi 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, muudetakse direktiive 2009/125/EÜ ja 2010/30/EL ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2004/8/EÜ ja 2006/32/EÜ, artikleid 7 ja 20 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, millega kehtestatakse energiatõhususkohustuste peamiseks täitmisviisiks riiklikku energiatõhususe fondi iga-aastase sissemakse tegemise kord, tingimusel esiteks, et need õigusnormid tagavad energia säästmise samaväärses koguses energiatõhususkohustuste süsteemiga, mida võib rakendada direktiivi artikli 7 lõike 1 alusel, ja teiseks, et need vastavad kõnealuse direktiivi artikli 7 lõigetes 10 ja 11 kehtestatud nõuetele, kuid nimetatud asjaolusid peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollima.

| 2. | Direktiivi 2012/27 artiklit 7 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mis kehtestavad energiatõhususkohustused üksnes energiasektori teatud kindlaksmääratud ettevõtjatele, tingimusel et nende ettevõtjate määramine kohustatud isikuteks põhineb tõepoolest sõnaselgelt välja toodud objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel, kuid seda asjaolu peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollima. |
| --- | --- |

2.

Direktiivi 2012/27 artiklit 7 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mis kehtestavad energiatõhususkohustused üksnes energiasektori teatud kindlaksmääratud ettevõtjatele, tingimusel et nende ettevõtjate määramine kohustatud isikuteks põhineb tõepoolest sõnaselgelt välja toodud objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel, kuid seda asjaolu peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollima.

---

(1)  ELT C 22, 23.1.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/4

---

Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) eelotsusetaotlus – Portugal) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal versus Autoridade Tributária e Aduaneira

(Kohtuasi C-16/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Käibemaks - Sisendkäibemaksu mahaarvamine - Mahaarvamisõiguse tekkimine ja kohaldamisala))

(2018/C 352/05)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal

Kostja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, (muudetud nõukogu 13. juuli 2010. aasta direktiiviga 2010/45/EL) artikleid 167 ja 168 ning neutraalsuse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui liikmesriigi maksuhaldur leiab, et äriühing, kelle asukoht on muus liikmesriigis, ja filiaal, mis sellel äriühingul on esimeses neist riikidest, moodustavad kaks eraldi maksukohustuslast, sest mõlemal üksusel on maksukohustuslasena registreerimise number, ning sel põhjusel keeldub andmast filiaalile õigust maha arvata käibemaks võlateatistelt, mille on väljastanud majandushuviühing, mille liige on kõnealune äriühing, mitte aga selle filiaal.

---

(1)  ELT C 104, 3.4.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/5 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/5

---

Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Austria) – VTB Bank (Austria) AG versus Finanzmarktaufsichtsbehörde

(Kohtuasi C-52/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Õigusaktide ühtlustamine - Direktiiv 2013/36/EL - Artiklid 64, 65 ja 67 - Määrus (EL) nr 575/2013 - Artikli 395 lõiked 1 ja 5 - Krediidiasutuste järelevalve - Järelevalve- ja karistuste määramise volitused - Riskide kontsentreerumise piirmäärad - Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette intressi nõudmise nende piirmäärade ületamise korral - Määrus (EL) nr 468/2014 - Artikkel 48 - Pädevuse jaotus Euroopa Keskpanga (EKP) ja riiklike asutuste vahel - Ametlikult algatatud järelevalvemenetlus))

(2018/C 352/06)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesverwaltungsgericht

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: VTB Bank (Austria) AG

Vastustaja: Finanzmarktaufsichtsbehörde

Resolutsioon

| 1. | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/36/EL, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ, artiklit 64 ja artikli 65 lõiget 1 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta artikli 395 lõikeid 1 ja 5 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt nõutakse määruse nr 575/2013 artikli 395 lõikes 1 ette nähtud riskipositsiooni piirmäärade ületamise korral krediidiasutuselt automaatselt tasakaalustusintressi maksmist, isegi kui viimane vastab kõnealuse määruse artikli 395 lõikes 5 kehtestatud tingimustele, mille kohaselt võib krediidiasutus neid piirmäärasid ületada. |
| --- | --- |

1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/36/EL, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ, artiklit 64 ja artikli 65 lõiget 1 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta artikli 395 lõikeid 1 ja 5 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt nõutakse määruse nr 575/2013 artikli 395 lõikes 1 ette nähtud riskipositsiooni piirmäärade ületamise korral krediidiasutuselt automaatselt tasakaalustusintressi maksmist, isegi kui viimane vastab kõnealuse määruse artikli 395 lõikes 5 kehtestatud tingimustele, mille kohaselt võib krediidiasutus neid piirmäärasid ületada.

| 2. | Euroopa Keskpanga 16. aprilli 2014. aasta määruse (EL) nr 468/2014, millega kehtestatakse raamistik Euroopa Keskpanga ja riiklike pädevate asutuste vaheliseks ning riiklike määratud asutustega tehtavaks koostööks ühtse järelevalvemehhanismi raames („ühtse järelevalvemehhanismi raammäärus“), artikli 48 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et järelevalvemenetlust ei saa selle sätte tähenduses ametlikult algatatuks pidada siis, kui krediidiasutus teatab riiklikule järelevalveasutusele määruse nr 575/2013 artikli 395 lõikes 1 ette nähtud piirmäärade ületamisest, ega siis, kui see asutus on seoses sarnaste rikkumistega juba teinud otsuse paralleelses menetluses. |
| --- | --- |

2.

Euroopa Keskpanga 16. aprilli 2014. aasta määruse (EL) nr 468/2014, millega kehtestatakse raamistik Euroopa Keskpanga ja riiklike pädevate asutuste vaheliseks ning riiklike määratud asutustega tehtavaks koostööks ühtse järelevalvemehhanismi raames („ühtse järelevalvemehhanismi raammäärus“), artikli 48 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et järelevalvemenetlust ei saa selle sätte tähenduses ametlikult algatatuks pidada siis, kui krediidiasutus teatab riiklikule järelevalveasutusele määruse nr 575/2013 artikli 395 lõikes 1 ette nähtud piirmäärade ületamisest, ega siis, kui see asutus on seoses sarnaste rikkumistega juba teinud otsuse paralleelses menetluses.

---

(1)  ELT C 144, 8.5.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/6 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/6

---

Euroopa Kohtu (neljas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Conseil d’État’ eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Château du Grand Bois SCI versus Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

(Kohtuasi C-59/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Põllumajandus - Veiniturg - Määrus (EÜ) nr 555/2008 - Viinamarjaistanduste ümberkorraldamise ja muutmise toetus - Etteteatamata kohapealne kontroll - Kontrolli teostavate ametiisikute volitused - Ametiisikute võimalus siseneda põllumajandusettevõtte maa-alale, saamata selleks ettevõtja nõusolekut))

(2018/C 352/07)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Château du Grand Bois SCI

Vastustaja: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Resolutsioon

Komisjoni 27. juuni 2008. aasta määruse (EÜ) nr 555/2008, milles sätestatakse veinituru ühist korraldust käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 479/2008 üksikasjalikud rakenduseeskirjad veinisektoris seoses toetusprogrammide, kolmandate riikidega kauplemise, tootmisvõimsuse ja kontrollidega, artikleid 76, 78 ja 81 tuleb tõlgendada nii, et need ei luba kohapealset kontrolli teostavatel ametiisikutel siseneda põllumajandusettevõtte maa-alale, olemata saanud selleks ettevõtja nõusolekut.

---

(1)  ELT C 112, 10.4.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/6 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/6

---

Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17) versus Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

(Liidetud kohtuasjad C-61/17, C-62/17 ja C-72/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Kollektiivne koondamine – Direktiiv 98/59/EÜ - Artikli 2 lõike 4 esimene lõik - Mõiste „tööandjat kontrolliv ettevõte“ - Töötajatega konsulteerimise kord - Tõendamiskoormis))

(2018/C 352/08)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17)

Kostja: Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

Resolutsioon

Nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiivi 98/59/EÜ kollektiivseid koondamisi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 2 lõike 4 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et mõiste „tööandjat kontrolliv ettevõte“ hõlmab mis tahes ettevõtjat, kes on tööandjaga kapitaliosaluse või teiste õiguslike suhete alusel seotud selliselt, et see võimaldab tal kasutada otsustavat mõjuvõimu tööandja otsustusõiguslikes organeis ja sundida tööandjat kaaluma või kavandama kollektiivset koondamist.

---

(1)  ELT C 144, 8.5.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/7 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/7

---

Euroopa Kohtu (viies koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Cour de cassation’i eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) versus Hubert Clergeau jt

(Kohtuasi C-115/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Määrus (EMÜ) nr 1964/82 - Valedeklaratsioonid või pettuslikud toimingud, mille eesmärk oli saada teatavate kondita veiseliha jaotustükkide ekspordi eritoetusi - Määruse nr 1964/82 muudatus, mis laiendab ettenähtud ekspordi eritoetusi - Leebema karistusseaduse tagasiulatuva kohaldamise põhimõte - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 49 lõike 1 kolmas lause))

(2018/C 352/09)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Kostjad: Hubert Clergeau, Jean-Luc Labrousse, Jean-Jacques Berthellemy, Alain Bouchet, Jean-Pierre Dubois, Marcel Géry, Jean-Paul Matrat, Jean-Pierre Paziot, Patrice Raillot

Resolutsioon

Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 49 lõike 1 kolmandas lauses sätestatud leebema karistusseaduse tagasiulatuva kohaldamise põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui isik mõistetakse süüdi alusetute ekspordi eritoetuste saamises – mis on ette nähtud komisjoni 20. juuli 1982. aasta määruses (EMÜ) nr 1964/82, milles sätestatakse teatavate kondita veiseliha jaotustükkide ekspordi eritoetuste andmise tingimused – pettuslikul viisil toimimise või valedeklaratsioonide abil, mis käsitlesid selle kauba laadi, mille eest toetusi taotleti, samas kui määruse muutmise tõttu pärast süüks pandavate asjaolude toimumist muutusid kaubad, mida ta eksportis, toetuskõlblikuks.

---

(1)  ELT C 178, 6.6.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/8 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/8

---

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Satversmes tiesa eelotsusetaotlus – Leedu) – Administratīvā rajona tiesa versus Ministru kabinets

(Kohtuasi C-120/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Põllumajandus - Toetus maaelu arendamiseks - Määrus (EÜ) nr 1257/1999 - Artiklid 10 – 12 - Ennetähtaegselt pensionile jäämise toetus - Liikmesriigi säte, milles nähakse ette ennetähtaegselt pensionile jäämise toetuse pärimise õigus - Euroopa Komisjoni heakskiidetud õigusnormid - Komisjoni seisukoha hilisem muutmine - Õiguspärase ootuse kaitse))

(2018/C 352/10)

Kohtumenetluse keel: leedu

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Satversmes tiesa

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Administratīvā rajona tiesa

Vastustaja: Ministru kabinets

Resolutsioon

| 1. | Nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1257/1999 Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks ning teatavate määruste muutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta artikleid 10–12 tuleb tõlgendada selliselt, et nendega on vastuolus, kui liikmesriigid võtavad nende artiklite rakendamiseks meetmeid, mis võimaldavad pärandada sellist ennetähtaegselt pensionile jäämise toetust, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas. |
| --- | --- |

1.

Nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1257/1999 Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks ning teatavate määruste muutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta artikleid 10–12 tuleb tõlgendada selliselt, et nendega on vastuolus, kui liikmesriigid võtavad nende artiklite rakendamiseks meetmeid, mis võimaldavad pärandada sellist ennetähtaegselt pensionile jäämise toetust, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas.

| 2. | Õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et selline liikmesriigi õigusnorm, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas, milles oli ette nähtud ennetähtaegselt pensionile jäämise toetuse pärandamine ja mille komisjon oli määrusega nr 1257/1999 kooskõlas olevana heaks kiitnud, tekitas ennetähtaegselt pensionile jäämise toetust saanud põllumajandusettevõtjate pärijatel õiguspärase ootuse, ning selline järeldus, nagu on mainitud komisjoni maaelu arengu komitee 19. oktoobri 2011. aasta koosoleku protokollis, mille kohaselt nimetatud toetus ei ole pärandatav, ei lõpetanud õiguspärast ootust. |
| --- | --- |

2.

Õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et selline liikmesriigi õigusnorm, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas, milles oli ette nähtud ennetähtaegselt pensionile jäämise toetuse pärandamine ja mille komisjon oli määrusega nr 1257/1999 kooskõlas olevana heaks kiitnud, tekitas ennetähtaegselt pensionile jäämise toetust saanud põllumajandusettevõtjate pärijatel õiguspärase ootuse, ning selline järeldus, nagu on mainitud komisjoni maaelu arengu komitee 19. oktoobri 2011. aasta koosoleku protokollis, mille kohaselt nimetatud toetus ei ole pärandatav, ei lõpetanud õiguspärast ootust.

---

(1)  ELT C 168, 29.5.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/8 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/8

---

Euroopa Kohtu (suurkoda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Court of Appeal’i eelotsusetaotlus – Iirimaa) – David Smith versus Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Iirimaa, Attorney General

(Kohtuasi C-122/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Õigusaktide ühtlustamine - Mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustus - Kolmas direktiiv 90/232/EMÜ - Artikkel 1 - Vastutus kõigile sõitjatele, välja arvatud juhile tekitatud vigastuste korral - Kohustuslik kindlustus - Direktiivide vahetu õigusmõju - Kohustus jätta kohaldamata direktiiviga vastuolus olevad riigisisesed õigusnormid - Direktiiviga vastuolus oleva lepingutingimuse kohaldamata jätmine))

(2018/C 352/11)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal

Põhikohtuasja pooled

Hageja esimeses kohtuastmes: David Smith

Kostjad esimeses kohtuastmes: Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Iirimaa, Attorney General

Resolutsioon

Liidu õigust ja eelkõige ELTL artiklit 288 tuleb tõlgendada nii, et eraõiguslike isikute vahelist vaidlust lahendav liikmesriigi kohus, kellel on võimatu tõlgendada oma riigisiseseid õigusnorme, mis on vastuolus direktiivi sättega, mis vastab kõigile vahetu õigusmõju tekkimiseks nõutavatele tingimustele, selliselt, et need oleksid selle sättega kooskõlas, ei ole kohustatud jätma ainuüksi liidu õiguse alusel kohaldamata riigisiseseid sätteid ega ka tingimust, mis kooskõlas nende sätetega sisaldub kindlustuslepingus.

Niisuguses olukorras nagu põhikohtuasjas võib pool, keda riigisisese õiguse liidu õigusele mittevastavus kahjustab, või isik, kellele on selle poole õigused regressi korras üle läinud, siiski tugineda 19. novembri 1991. aasta kohtuotsusest Francovich jt (C-6/90 ja C-9/90, EU:C:1991:428) tulenevale kohtupraktikale, et võimaluse korral saada liikmesriigilt kahju eest hüvitist.

---

(1)  ELT C 151, 15.5.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/9 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/9

---

Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Nefiye Yön versus Landeshauptstadt Stuttgart

(Kohtuasi C-123/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - EMÜ-Türgi assotsiatsioonileping - Otsus nr 2/76 - Artikkel 7 - Standstill-tingimus - Türgi kodakondsusega töötaja pereliikmete riigis elamise õigus - Viisanõue liikmesriigi territooriumile sisenemiseks))

(2018/C 352/12)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesverwaltungsgericht

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Nefiye Yön

Vastustaja: Landeshauptstadt Stuttgart

Menetluses osalesid: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Resolutsioon

Assotsiatsiooninõukogu – mis loodi Ankaras 12. septembril 1963 ühelt poolt Türgi Vabariigi ja teiselt poolt EMÜ liikmesriikide ja ühenduse alla kirjutatud lepinguga assotsiatsiooni loomise kohta Euroopa Majandusühenduse ja Türgi vahel, mis sõlmiti, kiideti heaks ja kinnitati ühenduse nimel nõukogu 23. detsembri 1963. aasta otsusega 64/732/EMÜ – 20. detsembril 1976 vastu võetud otsuse nr 2/76 artiklit 7 tuleb tõlgendada nii, et selline riigisisene meede nagu põhikohtuasjas käsitletav, mis kehtestati ajavahemikul 20. detsembrist 1976 kuni 30. novembrini 1980 ja mis näeb kolmanda riigi kodanikele, kes on asjasse puutuvas liikmesriigis seaduslikult viibiva Türgi kodanikust töötaja perekonnaliikmed, perekonna taasühinemiseks elamisloa väljastamise tingimusena ette, et need kolmanda riigi kodanikud on saanud enne asjaomase liikmesriigi territooriumile sisenemist selle taasühinemise eesmärgil viisa, kujutab endast selle sätte tähenduses „uut piirangut“. Selline meede võib siiski olla põhjendatud sisserände tõhusa kontrollimise ja rändevoogude juhtimise huvides, kuid see meede saab olla lubatud vaid siis, kui selle rakendamise viisid ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik taotletava eesmärgi saavutamiseks, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

---

(1)  ELT C 318, 25.9.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/10

---

Euroopa Kohtu (teine koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Land Nordrhein-Westfalen versus Dirk Renckhoff

(Kohtuasi C-161/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused - Direktiiv 2001/29/EÜ - Infoühiskond - Autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamine - Artikli 3 lõige 1 - Üldsusele edastamine - Mõiste - Varem piiranguteta ja autoriõiguse omaja loal ühel teisel veebisaidil avaldatud foto auroriõiguse omaja loata veebisaidile üleslaadimine - Uus üldsus))

(2018/C 352/13)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Land Nordrhein-Westfalen

Vastustaja: Dirk Renckhoff

Resolutsioon

Mõistet „üldsusele edastamine“ Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas artikli 3 lõike 1 tähenduses tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab ka varem piiranguteta allalaaditavana ja autoriõiguse omaja loal ühel teisel veebisaidil avaldatud foto veebisaidile üleslaadimise.

---

(1)  ELT C 231, 17.7.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/11 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/11

---

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Kúria eelotsusetaotlus – Ungari) – Hochtief AG versus Budapest Főváros Önkormányzata

(Kohtuasi C-300/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Riigihange - Vaidlustusmenetlused - Direktiiv 89/665/EÜ - Kahju hüvitamise hagi - Artikli 2 lõige 6 - Liikmesriigi õigusakt, mis seab kõigi kahju hüvitamise hagide vastuvõetavuse tingimuseks, et eelnevalt ja lõplikult on tuvastatud väidetava kahju põhjustanud hankija otsuse õigusvastasus - Tühistamisnõue - Eelnevalt vaidlustuskomisjonile esitatud kaebus - Vaidlustuskomisjoni otsuste kohtulik kontroll - Liikmesriigi õigusakt, mis välistab selliste tõendite esitamise, mida ei ole käsitletud vaidlustuskomisjonis - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikkel 47 - Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele - Tõhususe ja võrdväärsuse põhimõtted))

(2018/C 352/14)

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Kúria

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Hochtief AG

Vastustaja: Budapest Főváros Önkormányzata

Resolutsioon

| 1. | Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665 riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiiviga 2014/23/EL kontsessioonilepingute sõlmimise kohta) artikli 2 lõiget 6 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugune siseriiklik menetlusnorm, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mis seab riigihankeid ja riigihankelepingute sõlmimist reguleerivate õigusnormide rikkumisele tugineva tsiviilõigusliku nõudeõiguse kasutamise tingimuseks, et eelnevalt on riigihangete vaidlustuskomisjon või kohus selle vaidlustuskomisjoni otsuse kohtuliku kontrolli käigus lõpliku otsusega tuvastanud õigusrikkumise. |
| --- | --- |

1.

Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665 riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiiviga 2014/23/EL kontsessioonilepingute sõlmimise kohta) artikli 2 lõiget 6 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugune siseriiklik menetlusnorm, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mis seab riigihankeid ja riigihankelepingute sõlmimist reguleerivate õigusnormide rikkumisele tugineva tsiviilõigusliku nõudeõiguse kasutamise tingimuseks, et eelnevalt on riigihangete vaidlustuskomisjon või kohus selle vaidlustuskomisjoni otsuse kohtuliku kontrolli käigus lõpliku otsusega tuvastanud õigusrikkumise.

| 2. | Liidu õigust ja muu hulgas direktiivi 89/665 (muudetud direktiiviga 2014/23) artikli 1 lõikeid 1 ja 3 koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et kahju hüvitamise hagide esitamise puhul ei ole liidu õigusega vastuolus selline siseriiklik menetlusnorm nagu põhikohtuasjas käsitlusel ja mis lubab riigihankemenetluses hankijate tehtud otsuseid esimese astmena läbi vaatava vaidlustuskomisjoni otsuste üle teostatava kohtulikku kontrolli käigus hinnata üksnes väiteid, mis on esitatud vaidlustuskomisjonis. |
| --- | --- |

2.

Liidu õigust ja muu hulgas direktiivi 89/665 (muudetud direktiiviga 2014/23) artikli 1 lõikeid 1 ja 3 koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et kahju hüvitamise hagide esitamise puhul ei ole liidu õigusega vastuolus selline siseriiklik menetlusnorm nagu põhikohtuasjas käsitlusel ja mis lubab riigihankemenetluses hankijate tehtud otsuseid esimese astmena läbi vaatava vaidlustuskomisjoni otsuste üle teostatava kohtulikku kontrolli käigus hinnata üksnes väiteid, mis on esitatud vaidlustuskomisjonis.

---

(1)  ELT C 269, 14.8.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/12 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/12

---

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus – Austria) – Gerhard Prenninger jt versus Oberösterreichische Landesregierung

(Kohtuasi C-329/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Keskkond - Direktiiv 2011/92/EL - Teatavate projektide keskkonnamõju hindamine - II lisa - Punkti 1 alapunkt d - Mõiste „raadamine maakasutusviisi muutmiseks“ - Trassiraie elektrienergia ülekandeks mõeldud õhuliini ehitamiseks ja käitamiseks))

(2018/C 352/15)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Määruskaebuse esitajad: Gerhard Prenninger, Karl Helmberger, Franziska Zimmer, Franz Scharinger, Norbert Pühringer, Agrargemeinschaft Pettenbach, Marktgemeinde Vorchdorf, Marktgemeinde Pettenbach, Gemeinde Steinbach am Ziehberg

Vastustaja: Oberösterreichische Landesregierung

menetluses osales: Netz Oberösterreich GmbH

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta II lisa punkti 1 alapunkti d tuleb tõlgendada nii, et mõiste „raadamine maakasutusviisi muutmiseks“ selle sätte tähenduses hõlmab sellist trassiraiet elektri õhuliini rajamiseks ja käitamiseks õigusaktidega ette nähtud kasutusaja jooksul, nagu on arutusel põhikohtuasjas.

---

(1)  ELT C 318, 25.9.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/12 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/12

---

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tartu Halduskohtu eelotsusetaotlus – Eesti) – Argo Kalda Mardi talu versus Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

(Kohtuasi C-435/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Ühine põllumajanduspoliitika - Otsetoetused - Määrus (EL) nr 1306/2013 - Artiklid 93 ja 94 - II lisa - Nõuetele vastavus - Põllumajandus- ja keskkonnanõuded - Miinimumnõuded - Rakendamine liikmesriigi poolt - Kivikalmete säilitamise kohustus - Ulatus))

(2018/C 352/16)

Kohtumenetluse keel: eesti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tartu Halduskohus

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Argo Kalda Mardi talu

Vastustaja: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

Resolutsioon

| 1. | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008, artikli 93 lõiget 1, artiklit 94 ja II lisa tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus, kui liikmesriik kehtestab II lisas osutatud maa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmise standardina kohustuse säilitada põllumajandusmaal asuvaid kivikalmeid, mille teisaldamine tähendab standardi rikkumist ja toob seega kaasa põllumajandustootjale tasumisele kuuluva toetuse vähendamise. |
| --- | --- |

1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008, artikli 93 lõiget 1, artiklit 94 ja II lisa tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus, kui liikmesriik kehtestab II lisas osutatud maa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmise standardina kohustuse säilitada põllumajandusmaal asuvaid kivikalmeid, mille teisaldamine tähendab standardi rikkumist ja toob seega kaasa põllumajandustootjale tasumisele kuuluva toetuse vähendamise.

| 2. | Määruse nr 1306/2013 artikli 72 lõike 1 punkti a, artikli 91 lõikeid 1 ja 2, artikli 93 lõiget 1 ja artiklit 94 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1307/2013, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 637/2008 ja (EÜ) nr 73/2009, artikli 4 lõike 1 punkte b, c ja e tuleb tõlgendada nii, et määruses nr 1306/2013 ette nähtud maa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmise kohustusi tuleb täita kogu põllumajanduslikus majapidamises, mitte üksnes põllumajandusmaal, millele konkreetselt toetust taotletakse. |
| --- | --- |

2.

Määruse nr 1306/2013 artikli 72 lõike 1 punkti a, artikli 91 lõikeid 1 ja 2, artikli 93 lõiget 1 ja artiklit 94 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1307/2013, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 637/2008 ja (EÜ) nr 73/2009, artikli 4 lõike 1 punkte b, c ja e tuleb tõlgendada nii, et määruses nr 1306/2013 ette nähtud maa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmise kohustusi tuleb täita kogu põllumajanduslikus majapidamises, mitte üksnes põllumajandusmaal, millele konkreetselt toetust taotletakse.

---

(1)  ELT C 338, 9.10.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/13 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/13

---

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Riigikohtu eelotsusetaotlus – Eesti) – Viking Motors AS jt versus Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

(Kohtuasi C-475/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikkel 401 - Riigisisesed maksud, mis on käsitatavad kumuleeruva käibemaksuna - Keeld - Mõiste „kumuleeruv käibemaks“ - Kohalik müügimaks - Käibemaksu põhitunnused - Puudumine))

(2018/C 352/17)

Kohtumenetluse keel: eesti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Riigikohus

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Viking Motors AS, TKM Beauty Eesti OÜ, TKM King AS, Kaubamaja AS, Selver AS

Vastustajad: Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 401 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellise maksu säilitamine või kehtestamine nagu põhikohtuasjas käsitletav müügimaks.

---

(1)  ELT C 347, 16.10.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/14 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/14

---

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Verbraucherzentrale Berlin eV versus Unimatic Vertriebs GmbH

(Kohtuasi C-485/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Tarbijakaitse - Direktiiv 2011/83/EL - Artikli 2 punkt 9 - Mõiste „äriruum“ - Kriteeriumid - Kaubandusmessil müügiletti kasutava kauplejaga sõlmitud müügileping))

(2018/C 352/18)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Verbraucherzentrale Berlin eV

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Unimatic Vertriebs GmbH

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta direktiivi 2011/83/EL tarbija õiguste kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/44/EÜ ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 85/577/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/7/EÜ, artikli 2 punkti 9 tuleb tõlgendada selliselt, et niisugune müügilett, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mida kaupleja kasutab kaubandusmessidel, kus ta tegutseb mõnel päeval aastas, on „äriruum“ selle sätte tähenduses, kui arvestades kõiki kaupleja tegevusega seotud asjaolusid, eelkõige müügileti väljanägemist ja messi toimumiskohas levitatud teavet, võis piisavalt informeeritud, mõistlikult tähelepanelik ja arukas tarbija mõistlikult arvata, et see kaupleja seal tegutseb ja võib tema poole pöörduda lepingu sõlmimise eesmärgil, kuid nende asjaolude kontrollimine on liikmesriigi kohtu ülesanne.

---

(1)  ELT C 392, 20.11.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/15

---

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. augusti 2018. aasta otsus (Tallinna Ringkonnakohtu eelotsusetaotlus – Eesti) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A. versus Deepak Mehta

(Kohtuasi C-521/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Intellektuaal- ja tööstusomand - Direktiiv 2004/48/EÜ - Artikkel 4 - Kaubamärgiomanike kollektiivse esindamise organisatsiooni õigus pöörduda kohtusse - Direktiiv 2000/31/EÜ - Artiklid 12 – 14 - Selliste IP-aadresside rentimise ja registreerimise teenuste osutaja vastutus, mis võimaldavad domeeninimesid ja veebisaite kasutada anonüümselt))

(2018/C 352/19)

Kohtumenetluse keel: eesti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tallinna Ringkonnakohus

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A.

Kostja: Deepak Mehta

Resolutsioon

| 1. | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/48/EÜ intellektuaalomandi õiguste jõustamise kohta artikli 4 punkti c tuleb tõlgendada nii, et liikmesriikidel on kohustus sellist kaubamärgiomanike kollektiivse esindamise organisatsiooni, nagu on kõne all põhikohtuasjas, tunnistada isikuna, kellel on õigus nõuda direktiivis ette nähtud õiguskaitsevahendite kohaldamist kaubamärgiomanike õiguste kaitseks enda nimel ja nende õiguste teostamiseks enda nimel kohtusse pöörduda, tingimusel et riigisisestes õigusnormides peetakse seda organisatsiooni selliseks, kellel on otsene huvi nende õiguste kaitse vastu, ja et need õigusnormid võimaldavad tal selleks kohtusse pöörduda, ning seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus. |
| --- | --- |

1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/48/EÜ intellektuaalomandi õiguste jõustamise kohta artikli 4 punkti c tuleb tõlgendada nii, et liikmesriikidel on kohustus sellist kaubamärgiomanike kollektiivse esindamise organisatsiooni, nagu on kõne all põhikohtuasjas, tunnistada isikuna, kellel on õigus nõuda direktiivis ette nähtud õiguskaitsevahendite kohaldamist kaubamärgiomanike õiguste kaitseks enda nimel ja nende õiguste teostamiseks enda nimel kohtusse pöörduda, tingimusel et riigisisestes õigusnormides peetakse seda organisatsiooni selliseks, kellel on otsene huvi nende õiguste kaitse vastu, ja et need õigusnormid võimaldavad tal selleks kohtusse pöörduda, ning seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

| 2. | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta) artikleid 12–14 tuleb tõlgendada nii, et vastutuse piirangud, mis on nendes sätetes ette nähtud, on kohaldatavad sellisele isikule, kes on kõne all põhikohtuasjas ning kes osutab IP-aadresside rentimise ja registreerimise teenust, mis võimaldab interneti domeeninimesid kasutada anonüümselt, tingimusel et see teenus kuulub ühte nendes artiklites nimetatud teenusekategooriasse ja et see vastab kõigile asjakohastele tingimustele, kui teenuseosutaja tegevus on üksnes tehnilise, automaatse ja passiivse iseloomuga, mis tähendab, et teenuseosutajal ei ole teadmisi tema klientide poolt edastatava või talletatava teabe kohta ega kontrolli selle üle ning et tal puudub aktiivne roll, mis seisneb viimastele nende internetimüügialase tegevuse optimeerimise võimaldamises, ja seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus. |
| --- | --- |

2.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta) artikleid 12–14 tuleb tõlgendada nii, et vastutuse piirangud, mis on nendes sätetes ette nähtud, on kohaldatavad sellisele isikule, kes on kõne all põhikohtuasjas ning kes osutab IP-aadresside rentimise ja registreerimise teenust, mis võimaldab interneti domeeninimesid kasutada anonüümselt, tingimusel et see teenus kuulub ühte nendes artiklites nimetatud teenusekategooriasse ja et see vastab kõigile asjakohastele tingimustele, kui teenuseosutaja tegevus on üksnes tehnilise, automaatse ja passiivse iseloomuga, mis tähendab, et teenuseosutajal ei ole teadmisi tema klientide poolt edastatava või talletatava teabe kohta ega kontrolli selle üle ning et tal puudub aktiivne roll, mis seisneb viimastele nende internetimüügialase tegevuse optimeerimise võimaldamises, ja seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

---

(1)  ELT C 382, 13.11.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/15

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione (Itaalia) 15. juunil 2018 – Gennaro Cafaro versus DQ

(Kohtuasi C-396/18)

(2018/C 352/20)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte suprema di cassazione

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Gennaro Cafaro

Vastustaja: DQ

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas ministrite nõukogu esimehe 9. septembri 2008. aasta dekreediga navigatsiooniseadustiku artikli 748 kolmanda lõigu alusel vastu võetud regulatsioon, millega kehtestatakse DQ meresõidupersonali värbamise piirangud ja nähakse konkreetselt ette, et 60-aastaseks saades lõpeb töösuhe automaatselt, on vastuolus määrusega nr 1178/2011 (1) osas, milles on ärilise lennutranspordi piloodina töötamise puhul vanuse ülempiiriks kehtestatud 65 aastat, ning kas see määrus on käsitletaval juhul kohaldatav, kui riigisisene eriregulatsioon jäetakse kohaldamata? |
| --- | --- |

1.

Kas ministrite nõukogu esimehe 9. septembri 2008. aasta dekreediga navigatsiooniseadustiku artikli 748 kolmanda lõigu alusel vastu võetud regulatsioon, millega kehtestatakse DQ meresõidupersonali värbamise piirangud ja nähakse konkreetselt ette, et 60-aastaseks saades lõpeb töösuhe automaatselt, on vastuolus määrusega nr 1178/2011 (1) osas, milles on ärilise lennutranspordi piloodina töötamise puhul vanuse ülempiiriks kehtestatud 65 aastat, ning kas see määrus on käsitletaval juhul kohaldatav, kui riigisisene eriregulatsioon jäetakse kohaldamata?

| 2. | Teise võimalusena ja juhuks, kui see määrus leitakse olevat käsitletava juhtumi suhtes ratione materiae kohaldamatu, esitatakse küsimus, kas eespool viidatud riigisisesed õigusnormid on vastuolus vanuse tõttu diskrimineerimise keelu põhimõttega, mis on sätestatud direktiivis 2000/78 (2), ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas (artikli 21 lõikega 1), mida direktiiv 2000/78 konkreetselt väljendab? |
| --- | --- |

2.

Teise võimalusena ja juhuks, kui see määrus leitakse olevat käsitletava juhtumi suhtes ratione materiae kohaldamatu, esitatakse küsimus, kas eespool viidatud riigisisesed õigusnormid on vastuolus vanuse tõttu diskrimineerimise keelu põhimõttega, mis on sätestatud direktiivis 2000/78 (2), ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas (artikli 21 lõikega 1), mida direktiiv 2000/78 konkreetselt väljendab?

---

(1)  Komisjoni 3. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1178/2011, millega kehtestatakse tsiviillennunduses kasutatavate õhusõidukite meeskonnaga seotud tehnilised nõuded ja haldusmenetlused vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 216/2008 (ELT L 311, lk 1).

(2)  Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiiv 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (EÜT L 303, lk 16; ELT eriväljaanne 05/04, lk 9).

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/16 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/16

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Vilniaus apygardos administracinis teismas (Leedu) 26. juunil 2018 – AW, BV, CU, DT versus Leedu Vabariik, keda esindavad Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnybos, Bendrojo pagalbos centro ja Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

(Kohtuasi C-417/18)

(2018/C 352/21)

Kohtumenetluse keel: leedu

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Vilniaus apygardos administracinis teismas

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: AW, BV, CU, DT

Vastustaja: Leedu Vabariik, keda esindavad Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnybos, Bendrojo pagalbos centro ja Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas direktiivi 2002/22/EÜ (1), muudetud direktiiviga 2009/136/EÜ (2), artikli 26 lõige 5 reguleerib asukohateabe avaldamise kohustust ilma SIM-kaardita mobiilseadmetelt tehtud kõnede puhul? |
| --- | --- |

1.

Kas direktiivi 2002/22/EÜ (1), muudetud direktiiviga 2009/136/EÜ (2), artikli 26 lõige 5 reguleerib asukohateabe avaldamise kohustust ilma SIM-kaardita mobiilseadmetelt tehtud kõnede puhul?

| 2. | Kas asjaolu, et liikmesriigi õigusnormid lubavad isikutel kõnesid Euroopa ühtsele hädaabinumbrile 112 teha ilma SIM-kaardita seadmetelt, tähendab, et asukohateave peab olema määratav direktiivi 2002/22/EÜ, muudetud direktiiviga 2009/136/EÜ, artikli 26 lõike 5 alusel? |
| --- | --- |

2.

Kas asjaolu, et liikmesriigi õigusnormid lubavad isikutel kõnesid Euroopa ühtsele hädaabinumbrile 112 teha ilma SIM-kaardita seadmetelt, tähendab, et asukohateave peab olema määratav direktiivi 2002/22/EÜ, muudetud direktiiviga 2009/136/EÜ, artikli 26 lõike 5 alusel?

| 3. | Kas abonentidele ja/või kasutajatele hädaabi andvate asutuste teenustele juurdepääsu võimaldamise korra (11. novembrist 2011 kuni 15. aprillini 2016 kehtinud redaktsioon) punktis 4.5.4 sätestatud riigisisene õigusnorm, mis näeb muu hulgas ette, et üldkasutatavate mobiilsidevõrkude operaatorid peavad asukohateavet andma tugijaama täpsusega (Cell-ID), kuid ei määratle minimaalset täpsust (meetrites), millega tugijaamad peavad helistaja asukohta tuvastama, ega tugijaamade paigutuse tihedust (vahemaid), on kooskõlas direktiivi 2002/22/EÜ, muudetud direktiiviga 2009/136/EÜ, artikli 26 lõikega 5, mille kohaselt peavad pädevad reguleerivad asutused kehtestama helistaja asukoha kohta pakutava teabe täpsuse ja usaldusväärsuse kriteeriumid? |
| --- | --- |

3.

Kas abonentidele ja/või kasutajatele hädaabi andvate asutuste teenustele juurdepääsu võimaldamise korra (11. novembrist 2011 kuni 15. aprillini 2016 kehtinud redaktsioon) punktis 4.5.4 sätestatud riigisisene õigusnorm, mis näeb muu hulgas ette, et üldkasutatavate mobiilsidevõrkude operaatorid peavad asukohateavet andma tugijaama täpsusega (Cell-ID), kuid ei määratle minimaalset täpsust (meetrites), millega tugijaamad peavad helistaja asukohta tuvastama, ega tugijaamade paigutuse tihedust (vahemaid), on kooskõlas direktiivi 2002/22/EÜ, muudetud direktiiviga 2009/136/EÜ, artikli 26 lõikega 5, mille kohaselt peavad pädevad reguleerivad asutused kehtestama helistaja asukoha kohta pakutava teabe täpsuse ja usaldusväärsuse kriteeriumid?

| 4. | Kui vastus esimesele ja/või teisele küsimusele on selline, et liikmesriik peab tagama, et asukohateave on määratav direktiivi 2002/22/EÜ, muudetud direktiiviga 2009/136/EÜ, artikli 26 lõike 5 alusel, ja/või vastus kolmandale küsimusele selline, et kõnealused riigisisesed õigusnormid on vastuolus direktiivi 2002/22/EÜ, muudetud direktiiviga 2009/136/EÜ, artikli 26 lõikega 5, mille kohaselt peavad pädevad reguleerivad asutused kehtestama helistaja asukoha kohta pakutava teabe täpsuse ja usaldusväärsuse kriteeriumid, siis kas liikmesriigi kohus peab kahju hüvitamise küsimuse üle otsustades tuvastama põhjusliku seose ELi õiguse rikkumise ja isikutele tekkinud kahju vahel või kas piisab kaudse põhjusliku seose tuvastamisest ELi õiguse rikkumise ja isikutele tekkinud kahju vahel, kui riigisisese õiguse ja/või kohtupraktika kohaselt piisab vastutuse tekkimiseks kaudse põhjusliku seose tuvastamisest õigusvastase tegevuse ja isikutele tekkinud kahju vahel? |
| --- | --- |

4.

Kui vastus esimesele ja/või teisele küsimusele on selline, et liikmesriik peab tagama, et asukohateave on määratav direktiivi 2002/22/EÜ, muudetud direktiiviga 2009/136/EÜ, artikli 26 lõike 5 alusel, ja/või vastus kolmandale küsimusele selline, et kõnealused riigisisesed õigusnormid on vastuolus direktiivi 2002/22/EÜ, muudetud direktiiviga 2009/136/EÜ, artikli 26 lõikega 5, mille kohaselt peavad pädevad reguleerivad asutused kehtestama helistaja asukoha kohta pakutava teabe täpsuse ja usaldusväärsuse kriteeriumid, siis kas liikmesriigi kohus peab kahju hüvitamise küsimuse üle otsustades tuvastama põhjusliku seose ELi õiguse rikkumise ja isikutele tekkinud kahju vahel või kas piisab kaudse põhjusliku seose tuvastamisest ELi õiguse rikkumise ja isikutele tekkinud kahju vahel, kui riigisisese õiguse ja/või kohtupraktika kohaselt piisab vastutuse tekkimiseks kaudse põhjusliku seose tuvastamisest õigusvastase tegevuse ja isikutele tekkinud kahju vahel?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv) (EÜT 2002, L 108, lk 51; ELT eriväljaanne 13/29, lk 367).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiv 2009/136/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul, direktiivi 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris, ning määrust (EÜ) nr 2006/2004 tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta (ELT L 337, 18.12.2009, lk 11).

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/17 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/17

---

29. juunil 2018 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Hispaania Kuningriik

(Kohtuasi C-430/18)

(2018/C 352/22)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: T. Scharf, J. Rius, G. von Rintelen)

Kostja: Hispaania Kuningriik

Hageja nõuded

| — | Tunnistada, et kuna Hispaania Kuningriik ei ole enne 18. septembrit 2016 vastu võtnud kõiki õigus- ja haldusnorme, et täita Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuni 2014. aasta direktiivi 2014/92/EL maksekontoga seotud tasude võrreldavuse, maksekonto vahetamise ja põhimaksekontole juurdepääsu kohta (1) või igal juhul ei ole komisjoni kõigist nendest sätetest teavitanud, siis on see liikmesriik rikkunud nimetatud direktiivi artikli 29 lõikest 1 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

Tunnistada, et kuna Hispaania Kuningriik ei ole enne 18. septembrit 2016 vastu võtnud kõiki õigus- ja haldusnorme, et täita Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuni 2014. aasta direktiivi 2014/92/EL maksekontoga seotud tasude võrreldavuse, maksekonto vahetamise ja põhimaksekontole juurdepääsu kohta (1) või igal juhul ei ole komisjoni kõigist nendest sätetest teavitanud, siis on see liikmesriik rikkunud nimetatud direktiivi artikli 29 lõikest 1 tulenevaid kohustusi;

| — | määrata Hispaania Kuningriigile ELTL artikli 260 lõike 3 alusel karistusmakse 48 919,20 eurot päevas alates selle kohtuotsuse kuulutamise päevast, millega tuvastatakse direktiivi 2014/92/EL täitmiseks vajalike normide kehtestamise või igal juhul komisjonile neist teatamise kohustuse rikkumine; |
| --- | --- |

—

määrata Hispaania Kuningriigile ELTL artikli 260 lõike 3 alusel karistusmakse 48 919,20 eurot päevas alates selle kohtuotsuse kuulutamise päevast, millega tuvastatakse direktiivi 2014/92/EL täitmiseks vajalike normide kehtestamise või igal juhul komisjonile neist teatamise kohustuse rikkumine;

| — | mõista kohtukulud välja Hispaania Kuningriigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Hispaania Kuningriigilt.

Väited ja peamised argumendid

Vastavalt direktiivi 2014/92/EL artikli 29 lõikele 1 pidid liikmesriigid võtma direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu ja avaldama need hiljemalt 18. septembril 2016, ning edastama kõnealuste meetmete teksti viivitamata komisjonile.

Kuna Hispaania Kuningriik ei ole direktiivi 2014/93/EL täielikult üle võtnud ja ei ole teavitanud komisjoni ülevõtmiseks vajalikest meetmetest, siis otsustas komisjon esitada Euroopa Kohtule käesoleva hagi.

Komisjon paneb ette määrata Hispaania Kuningriigile karistusmakse 48 919,20 eurot päevas alates kohtuotsuse kuulutamise päevast, mille arvutamisel on lähtutud rikkumise raskusest ja kestusest ning karistusmakse hoiatavast mõjust, suhtestatuna nimetatud liikmesriigi maksevõimega.

---

(1)  ELT 2014, L 257, lk 214.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/18 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/18

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Korkein oikeus (Soome) 2. juulil 2018 – ML versus OÜ Aktiva Finants

(Kohtuasi C-433/18)

(2018/C 352/23)

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein oikeus

Põhikohtuasja pooled

Apellatsioonkaebuse ja taotluse esitaja: ML

Vastustaja apellatsioonimenetluses: OÜ Aktiva Finants

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas liikmesriigis kehtivas edasikaebesüsteemis ette nähtud kord apellatsioonkaebustele menetlusloa andmiseks on kooskõlas määruse nr 44/2001 (1) artikli 43 lõikes 1 mõlemale poolele tagatud tõhusa edasikaebuse esitamise võimalusega, kui edasikaebus esitatakse esimese astme kohtu otsuse peale, mis puudutab kohtuotsuse tunnustamist ja täitmist määruse nr 44/2001 alusel? |
| --- | --- |

1.

Kas liikmesriigis kehtivas edasikaebesüsteemis ette nähtud kord apellatsioonkaebustele menetlusloa andmiseks on kooskõlas määruse nr 44/2001 (1) artikli 43 lõikes 1 mõlemale poolele tagatud tõhusa edasikaebuse esitamise võimalusega, kui edasikaebus esitatakse esimese astme kohtu otsuse peale, mis puudutab kohtuotsuse tunnustamist ja täitmist määruse nr 44/2001 alusel?

| 2. | Kas apellatsioonkaebustele menetlusloa andmise kord täidab võistleva kohtumenetluse tingimusi määruse nr 44/2001 artikli 43 lõike 3 tähenduses, kui enne edasikaebusele menetlusloa andmise kohta otsuse tegemist ei kuulata vastustajat esitatud apellatsioonkaebuse suhtes ära? Kas nimetatud tingimused on täidetud, kui vastustaja kuulatakse enne otsuse tegemist apellatsioonkaebusele menetlusloa andmise kohta ära? |
| --- | --- |

2.

Kas apellatsioonkaebustele menetlusloa andmise kord täidab võistleva kohtumenetluse tingimusi määruse nr 44/2001 artikli 43 lõike 3 tähenduses, kui enne edasikaebusele menetlusloa andmise kohta otsuse tegemist ei kuulata vastustajat esitatud apellatsioonkaebuse suhtes ära? Kas nimetatud tingimused on täidetud, kui vastustaja kuulatakse enne otsuse tegemist apellatsioonkaebusele menetlusloa andmise kohta ära?

| 3. | Kas tõlgendamisel on oluline asjaolu, et isikuks, kes edasikaebuse esitab, ei või olla mitte ainult pool, kes on täitmist taotlenud ja kelle taotlus on rahuldamata jäetud, vaid ka pool, kelle suhtes on täitmist taotletud, juhul kui kõnealune taotlus on rahuldatud? |
| --- | --- |

3.

Kas tõlgendamisel on oluline asjaolu, et isikuks, kes edasikaebuse esitab, ei või olla mitte ainult pool, kes on täitmist taotlenud ja kelle taotlus on rahuldamata jäetud, vaid ka pool, kelle suhtes on täitmist taotletud, juhul kui kõnealune taotlus on rahuldatud?

---

(1)  Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42).

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/19

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberster Gerichtshof (Austria) 29. juunil 2018 – Otis Gesellschaft m.b.H. jt versus Land Oberösterreich jt

(Kohtuasi C-435/18)

(2018/C 352/24)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberster Gerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Otis Gesellschaft m.b.H., Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Kone Aktiengesellschaft, ThyssenKrupp Aufzüge Gesellschaft m.b.H.

Vastustajad: Land Oberösterreich, Gemeinnützige Wohnungsgenossenschaft „Lebensräume“ eingetragene Gen.m.b.H., EBS Wohnungsgesellschaft mbH, WAG Wohnungsanlagen Gesellschaft m.b.H., WSG Gemeinnützige Wohn- und Siedlergemeinschaft reg.Gen.m.b.H., Neue Heimat Oberösterreich Gemeinnützige Wohnungs- und SiedlungsgesmbH, BRW Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft „Baureform Wohnstätte“ eingetragene Gen.m.b.H., Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft „Familie“ eingetragene Gen.m.b.H., VLW Vereinigte Linzer Wohnungsgenossenschaften Gemeinnützige GmbH, Gemeinnützige Steyrer Wohn- und Siedlungs Genossenschaft „Styria“ reg.Gen.m.b.H., Innviertler Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft reg.Gen.m.b.H., Gemeinnützige Wohnungsgesellschaft der Stadt Steyr GmbH, Gemeinnützige Industrie-Wohnungsaktiengesellschaft, Gemeinnützige Siedlungsgesellschaft m.b.H. für den Bezirk Vöcklabruck, GEWOG Neues Heim Gemeinnützige Wohnungsgesellschaft m.b.H.

Eelotsuse küsimus

Kas EÜ asutamislepingu artiklit 85, EÜ artiklit 81 ja/või ELTL artiklit 101 tuleb tõlgendada nii, et viidatud sätete täieliku tõhususe ja viidatud sätetest tuleneva keelu kasuliku mõju säilitamiseks on vajalik, et kartellikokkuleppes osalenud isikutelt võivad kahju hüvitamist nõuda ka sellised isikud, kes ei tegutse müüjate või ostjatena kartellikokkuleppega hõlmatud asjassepuutuval tooteturul või geograafilisel turul, vaid kes annavad õigusaktidega ette nähtud tugilaenu andjatena soodustingimustel laenu kartellikokkuleppega hõlmatud turul pakutavate toodete ostjatele ja kelle kahju tulenes sellest, et laenusumma, mida anti teatud protsendi ulatuses toote maksumusest, on suurem, kui see oleks olnud kartellikokkuleppe puudumise korral, mistõttu ei saanud nimetatud isikud kõnealuseid summasid kasumlikult investeerida.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/19

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Förvaltningsrätten i Linköping (Rootsi) 12. juulil 2018 – Baltic Cable AB versus Energimarknadsinspektionen

(Kohtuasi C-454/18)

(2018/C 352/25)

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Förvaltningsrätten i Linköping

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Baltic Cable AB

Vastustaja: Energimarknadsinspektionen

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas elektrimääruse (1) artikli 16 lõige 6 on kohaldatav asjaoludest sõltumata kõigil juhtudel, mil isik saab tulu võrkudevahelise ühenduse jaotamisest, või ainult siis, kui sellist tulu saav isik on elektrituru direktiivi artikli 2 punkti 4 tähenduses põhivõrguettevõtja? |
| --- | --- |

1.

Kas elektrimääruse (1) artikli 16 lõige 6 on kohaldatav asjaoludest sõltumata kõigil juhtudel, mil isik saab tulu võrkudevahelise ühenduse jaotamisest, või ainult siis, kui sellist tulu saav isik on elektrituru direktiivi artikli 2 punkti 4 tähenduses põhivõrguettevõtja?

| 2. | Kui vastus esimesele küsimusele on, et elektrimääruse artikli 16 lõige 6 on kohaldatav ainult põhivõrguettevõtjate suhtes, siis kas ainult võrkudevahelise ühendusega tegelev ettevõtja on põhivõrguettevõtja? |
| --- | --- |

2.

Kui vastus esimesele küsimusele on, et elektrimääruse artikli 16 lõige 6 on kohaldatav ainult põhivõrguettevõtjate suhtes, siis kas ainult võrkudevahelise ühendusega tegelev ettevõtja on põhivõrguettevõtja?

| 3. | Kui vastus esimesele või teisele küsimusele on, et elektrimääruse artikli 16 lõige 6 on kohaldatav ainult võrkudevahelise ühendusega tegeleva ettevõtja suhtes, siis kas selle ühendusega seotud tegevus- ja hoolduskulusid saab üldse käsitada artikli 16 lõike 6 esimese lõigu punktis b osutatud võrguinvesteeringutena, mida tehakse ühendusvõimsuste säilitamiseks või suurendamiseks? |
| --- | --- |

3.

Kui vastus esimesele või teisele küsimusele on, et elektrimääruse artikli 16 lõige 6 on kohaldatav ainult võrkudevahelise ühendusega tegeleva ettevõtja suhtes, siis kas selle ühendusega seotud tegevus- ja hoolduskulusid saab üldse käsitada artikli 16 lõike 6 esimese lõigu punktis b osutatud võrguinvesteeringutena, mida tehakse ühendusvõimsuste säilitamiseks või suurendamiseks?

| 4. | Kui vastus esimesele või teisele küsimusele on, et elektrimääruse artikli 16 lõige 6 on kohaldatav ainult võrkudevahelise ühendusega tegeleva ettevõtja suhtes, siis kas reguleeriv asutus saab elektrimääruse artikli 16 lõike 6 teise lõigu alusel anda heakskiidu sellele, et ainult võrkudevahelise ühendusega tegelev ettevõtja, kelle jaoks on kindlaks määratud tariifide kehtestamise metoodika, kuid kellel puuduvad kliendid, kes tasuksid otse talle võrgutasusid (tariife), mida saaks vähendada, võib võrkudevahelise ühenduse jaotamisest saadud tulu kasutada kasumi teenimiseks või – juhul, kui vastus kolmandale küsimusele on eitav – tegevus- ja hoolduskulude katteks? |
| --- | --- |

4.

Kui vastus esimesele või teisele küsimusele on, et elektrimääruse artikli 16 lõige 6 on kohaldatav ainult võrkudevahelise ühendusega tegeleva ettevõtja suhtes, siis kas reguleeriv asutus saab elektrimääruse artikli 16 lõike 6 teise lõigu alusel anda heakskiidu sellele, et ainult võrkudevahelise ühendusega tegelev ettevõtja, kelle jaoks on kindlaks määratud tariifide kehtestamise metoodika, kuid kellel puuduvad kliendid, kes tasuksid otse talle võrgutasusid (tariife), mida saaks vähendada, võib võrkudevahelise ühenduse jaotamisest saadud tulu kasutada kasumi teenimiseks või – juhul, kui vastus kolmandale küsimusele on eitav – tegevus- ja hoolduskulude katteks?

| 5. | Kui vastus esimesele või teisele küsimusele on, et elektrimääruse artikli 16 lõige 6 on kohaldatav ainult võrkudevahelise ühendusega tegeleva ettevõtja suhtes, ja vastus kolmandale ja neljandale küsimusele on kas selline, et äriühing ei tohi võrkudevahelise ühenduse jaotamisest saadud tulu kasutada tegevus- või hoolduskulude katteks ega kasumi teenimiseks, või selline, et ettevõtja võib kõnealust tulu kasutada tegevus- ja hoolduskulude katteks, kuid mitte kasumi teenimiseks, siis kas elektrimääruse artikli 16 lõike 6 kohaldamine ainult võrkudevahelise ühendusega tegeleva ettevõtja suhtes on vastuolus proportsionaalsuse või mõne muu kohaldatava ELi õiguse põhimõttega? |
| --- | --- |

5.

Kui vastus esimesele või teisele küsimusele on, et elektrimääruse artikli 16 lõige 6 on kohaldatav ainult võrkudevahelise ühendusega tegeleva ettevõtja suhtes, ja vastus kolmandale ja neljandale küsimusele on kas selline, et äriühing ei tohi võrkudevahelise ühenduse jaotamisest saadud tulu kasutada tegevus- või hoolduskulude katteks ega kasumi teenimiseks, või selline, et ettevõtja võib kõnealust tulu kasutada tegevus- ja hoolduskulude katteks, kuid mitte kasumi teenimiseks, siis kas elektrimääruse artikli 16 lõike 6 kohaldamine ainult võrkudevahelise ühendusega tegeleva ettevõtja suhtes on vastuolus proportsionaalsuse või mõne muu kohaldatava ELi õiguse põhimõttega?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 714/2009 võrkudele juurdepääsu tingimuste kohta piiriüleses elektrikaubanduses ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1228/2003 (ELT 2009, L 211, lk 15).

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/20 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/20

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rayonen sad Lukovit (Bulgaaria) 17. juulil 2018 – kriminaalasi järgmise isiku suhtes: EP

(Kohtuasi C-467/18)

(2018/C 352/26)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rayonen sad Lukovit

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pool

EP

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas käesolev menetlus, millega rakendatakse meditsiinilisi sunnimeetmeid, mis kujutavad endast teatavat liiki riiklikku sundi isikute suhtes, kes on prokuratuuri järelduste kohaselt toime pannud avalikkusele ohtliku teo, kuulub direktiivi 2012/13/EL (1), milles käsitletakse õigust saada kriminaalmenetluses teavet, ja direktiivi 2013/48/EL (2), mis käsitleb õigust kaitsjale kriminaalmenetluses, kohaldamisalasse? |
| --- | --- |

1.

Kas käesolev menetlus, millega rakendatakse meditsiinilisi sunnimeetmeid, mis kujutavad endast teatavat liiki riiklikku sundi isikute suhtes, kes on prokuratuuri järelduste kohaselt toime pannud avalikkusele ohtliku teo, kuulub direktiivi 2012/13/EL (1), milles käsitletakse õigust saada kriminaalmenetluses teavet, ja direktiivi 2013/48/EL (2), mis käsitleb õigust kaitsjale kriminaalmenetluses, kohaldamisalasse?

| 2. | Kas Bulgaaria menetlusõigusnormid, mis reguleerivad kriminaalmenetluse seadustiku (Nakazatelno-protsesualen kodeks) artikli 427 ja sellele järgnevate artiklite kohast meditsiiniliste sunnimeetmete rakendamise erimenetlust ning mille kohaselt ei ole kohtul õigust kohtuasja prokuratuurile tagasi saata ja kohustada prokuratuuri kõrvaldama kohtueelse menetluse raames toime pandud menetlusnormide rikkumised, vaid võib meditsiiniliste sunnimeetmete rakendamise taotluse rahuldada või rahuldamata jätta, kujutavad endast tõhusat õiguskaitsevahendit direktiivi 2013/48/EL artikli 12 ja direktiivi 2012/13/EL artikli 8 tähenduses koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47, mis tagab isikule õiguse kohtus vaidlustada tema õiguste võimalikud rikkumised, mis on toime pandud kohtueelse menetluse käigus? |
| --- | --- |

2.

Kas Bulgaaria menetlusõigusnormid, mis reguleerivad kriminaalmenetluse seadustiku (Nakazatelno-protsesualen kodeks) artikli 427 ja sellele järgnevate artiklite kohast meditsiiniliste sunnimeetmete rakendamise erimenetlust ning mille kohaselt ei ole kohtul õigust kohtuasja prokuratuurile tagasi saata ja kohustada prokuratuuri kõrvaldama kohtueelse menetluse raames toime pandud menetlusnormide rikkumised, vaid võib meditsiiniliste sunnimeetmete rakendamise taotluse rahuldada või rahuldamata jätta, kujutavad endast tõhusat õiguskaitsevahendit direktiivi 2013/48/EL artikli 12 ja direktiivi 2012/13/EL artikli 8 tähenduses koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47, mis tagab isikule õiguse kohtus vaidlustada tema õiguste võimalikud rikkumised, mis on toime pandud kohtueelse menetluse käigus?

| 3. | Kas direktiiv 2012/13/EL ja direktiiv 2013/48/EL on kohaldatavad (kohtueelsetele) kriminaalmenetlustele, kui liikmesriigi õigus, nimelt kriminaalmenetluse seadustik (Nakazatelno-protsesualen kodeks) ei sisalda õigussubjektina „kahtlustatavat“ ja kuna prokuratuur lähtub sellest, et uurimise esemeks oleva tapmise pani isik toime süüdimatus seisundis, siis ei pea ta isikut kohtueelse menetluse raames vormiliselt süüdistatavaks, mistõttu lõpetab ta kriminaalmenetluse, isikut sellest teavitamata, ja palub kohtul näha isiku suhtes ette meditsiiniliste sunnimeetmete rakendamine? |
| --- | --- |

3.

Kas direktiiv 2012/13/EL ja direktiiv 2013/48/EL on kohaldatavad (kohtueelsetele) kriminaalmenetlustele, kui liikmesriigi õigus, nimelt kriminaalmenetluse seadustik (Nakazatelno-protsesualen kodeks) ei sisalda õigussubjektina „kahtlustatavat“ ja kuna prokuratuur lähtub sellest, et uurimise esemeks oleva tapmise pani isik toime süüdimatus seisundis, siis ei pea ta isikut kohtueelse menetluse raames vormiliselt süüdistatavaks, mistõttu lõpetab ta kriminaalmenetluse, isikut sellest teavitamata, ja palub kohtul näha isiku suhtes ette meditsiiniliste sunnimeetmete rakendamine?

| 4. | Kas isik, kelle suhtes taotleti sundravi rakendamist, on „kahtlustatav“ direktiivi 2012/13/EL artikli 2 lõike 1 ja direktiivi 2013/48/EL artikli 2 lõike 3 tähenduses, kui kuriteopaiga esmakordsel ülevaatusel ja esialgsete uurimistoimingute tegemisel ohvri ja tema poja korteris küsitles politseiametnik, olles tuvastanud viimati nimetatud isiku kehalt verejäljed, isikut tema ema tapmise ja surnukeha tänavale lohistamise põhjuste kohta ning pärast nendele küsimustele vastuse saamist paigaldas isikule käerauad? Kas juhul, kui vastus sellele küsimusele on jaatav, tuleb isikut juba sellel hetkel vastavalt direktiivi 2012/13/EL artikli 3 lõikele 1 koosmõjus lõikega 2 teavitada, ning kuidas tuleb lõikes 2 viidatud erivajadusi teavitamisel arvesse võtta juhul, kui politseiametnik teadis, et isikul on psüühikahäire? |
| --- | --- |

4.

Kas isik, kelle suhtes taotleti sundravi rakendamist, on „kahtlustatav“ direktiivi 2012/13/EL artikli 2 lõike 1 ja direktiivi 2013/48/EL artikli 2 lõike 3 tähenduses, kui kuriteopaiga esmakordsel ülevaatusel ja esialgsete uurimistoimingute tegemisel ohvri ja tema poja korteris küsitles politseiametnik, olles tuvastanud viimati nimetatud isiku kehalt verejäljed, isikut tema ema tapmise ja surnukeha tänavale lohistamise põhjuste kohta ning pärast nendele küsimustele vastuse saamist paigaldas isikule käerauad? Kas juhul, kui vastus sellele küsimusele on jaatav, tuleb isikut juba sellel hetkel vastavalt direktiivi 2012/13/EL artikli 3 lõikele 1 koosmõjus lõikega 2 teavitada, ning kuidas tuleb lõikes 2 viidatud erivajadusi teavitamisel arvesse võtta juhul, kui politseiametnik teadis, et isikul on psüühikahäire?

| 5. | Kas sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all käesolevas asjas ja mille kohaselt on tervishoiu seaduse (Zakon za zdraveto) alusel toimuvas menetluses faktiliselt lubatud vabaduse võtmine sunniviisilise paigutamise kaudu psühhiaatriahaiglasse (ennetav sunnimeede, mida rakendatakse juhul, kui on tõendatud, et isikul on psüühiline haigus, ja esineb oht, et isik paneb toime kuriteo, kuid mida ei rakendata juba toime pandud teo tõttu), on kooskõlas direktiivi (EL) 2016/343 (3), millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte, artikliga 3, kui menetluse algatamise tegelik alus on tegu, mille tõttu algatati ravile paigutatud isiku suhtes kriminaalmenetlus, ja kas sel viisil rikutakse kinnipidamisel õigust õiglasele kohtulikule arutamisele, mis peab vastama EIÕK artikli 5 lõikele 4, st peab olema menetlus, mille raames on kohtul õigus kontrollida nii menetlusõigusnormide järgimist kui ka kinnipidamise aluseks olevat kahtlustust ning kõnealuse meetmega taotletud eesmärgi õiguspärasust, mis on kohtu kohustus, kui isik on kinni peetud kriminaalmenetluse seadustikus (Nakazatelno-protsesualen kodeks) ettenähtud korra kohaselt? |
| --- | --- |

5.

Kas sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all käesolevas asjas ja mille kohaselt on tervishoiu seaduse (Zakon za zdraveto) alusel toimuvas menetluses faktiliselt lubatud vabaduse võtmine sunniviisilise paigutamise kaudu psühhiaatriahaiglasse (ennetav sunnimeede, mida rakendatakse juhul, kui on tõendatud, et isikul on psüühiline haigus, ja esineb oht, et isik paneb toime kuriteo, kuid mida ei rakendata juba toime pandud teo tõttu), on kooskõlas direktiivi (EL) 2016/343 (3), millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte, artikliga 3, kui menetluse algatamise tegelik alus on tegu, mille tõttu algatati ravile paigutatud isiku suhtes kriminaalmenetlus, ja kas sel viisil rikutakse kinnipidamisel õigust õiglasele kohtulikule arutamisele, mis peab vastama EIÕK artikli 5 lõikele 4, st peab olema menetlus, mille raames on kohtul õigus kontrollida nii menetlusõigusnormide järgimist kui ka kinnipidamise aluseks olevat kahtlustust ning kõnealuse meetmega taotletud eesmärgi õiguspärasust, mis on kohtu kohustus, kui isik on kinni peetud kriminaalmenetluse seadustikus (Nakazatelno-protsesualen kodeks) ettenähtud korra kohaselt?

| 6. | Kas direktiivi (EL) 2016/343 artiklis 3 viidatud süütuse presumptsiooni mõiste hõlmab ka eeldust, et süüdimatud isikud ei ole tegu, mis kujutab endast ohtu avalikkusele ja mille toimepanekus prokuratuur neid süüdistab, toime pannud seni, kuni menetlusõigusnormide alusel (tagades kriminaalmenetluses kaitseõigused) ei ole tõendatud vastupidist? |
| --- | --- |

6.

Kas direktiivi (EL) 2016/343 artiklis 3 viidatud süütuse presumptsiooni mõiste hõlmab ka eeldust, et süüdimatud isikud ei ole tegu, mis kujutab endast ohtu avalikkusele ja mille toimepanekus prokuratuur neid süüdistab, toime pannud seni, kuni menetlusõigusnormide alusel (tagades kriminaalmenetluses kaitseõigused) ei ole tõendatud vastupidist?

| 7. | Kas liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette asja lahendava kohtu erinevad õigused kohtueelse menetluse omal algatusel toimuval õiguspärasuse kontrollimisel, olenevalt sellest, kas:






  1) | kohus kontrollib prokuratuuri süüdistusakti, milles väidetakse, et teatav psüühiliselt terve isik on toime pannud tapmise (kriminaalmenetluse seadustiku artikli 249 lõige 1 koosmõjus lõikega 4), või |
| --- | --- | --- |

7.

Kas liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette asja lahendava kohtu erinevad õigused kohtueelse menetluse omal algatusel toimuval õiguspärasuse kontrollimisel, olenevalt sellest, kas:

1)

kohus kontrollib prokuratuuri süüdistusakti, milles väidetakse, et teatav psüühiliselt terve isik on toime pannud tapmise (kriminaalmenetluse seadustiku artikli 249 lõige 1 koosmõjus lõikega 4), või

| 2) | kohus kontrollib prokuratuuri taotlust, milles väidetakse, et isik on toime pannud tapmise, kuid toimepanija psüühikahäirest tulenevalt ei ole tegemist kuriteoga, ja millega palutakse kohtul näha isiku suhtes ette sundravi rakendamine,
  tagavad haavatavate isikute hulka kuuluvatele isikutele tõhusa õiguskaitsevahendi, nagu on sätestatud direktiivi 2013/48/EL artiklis 13 koosmõjus artikliga 12 ja direktiivi 2012/13/EL artikli 8 lõikes 2 koosmõjus artikli 3 lõikega 2, ja kas kohtu erinevad õigused, mis sõltuvad menetluse liigist, mis omakorda oleneb sellest, kas kuriteo toimepanijaks peetav isik on kriminaalvastutusele võtmiseks psüühiliselt terve, on kooskõlas põhiõiguste harta artikli 21 lõikes 1 sätestatud diskrimineerimiskeelu põhimõttega? |
| --- | --- |

2)

kohus kontrollib prokuratuuri taotlust, milles väidetakse, et isik on toime pannud tapmise, kuid toimepanija psüühikahäirest tulenevalt ei ole tegemist kuriteoga, ja millega palutakse kohtul näha isiku suhtes ette sundravi rakendamine,

tagavad haavatavate isikute hulka kuuluvatele isikutele tõhusa õiguskaitsevahendi, nagu on sätestatud direktiivi 2013/48/EL artiklis 13 koosmõjus artikliga 12 ja direktiivi 2012/13/EL artikli 8 lõikes 2 koosmõjus artikli 3 lõikega 2, ja kas kohtu erinevad õigused, mis sõltuvad menetluse liigist, mis omakorda oleneb sellest, kas kuriteo toimepanijaks peetav isik on kriminaalvastutusele võtmiseks psüühiliselt terve, on kooskõlas põhiõiguste harta artikli 21 lõikes 1 sätestatud diskrimineerimiskeelu põhimõttega?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta direktiiv 2012/13/EL, milles käsitletakse õigust saada kriminaalmenetluses teavet (ELT 2012, L 142, lk 1).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta direktiiv 2013/48/EL, mis käsitleb õigust kaitsjale kriminaalmenetluses ja Euroopa vahistamismäärusega seotud menetluses ning õigust lasta teavitada vabaduse võtmisest kolmandat isikut ja suhelda vabaduse võtmise ajal kolmandate isikute ja konsulaarasutustega (ELT 2013, L 294, lk 1).

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/343, millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul (ELT 2016, L 65, lk 1).

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/22

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungari) 23. juulil 2018 – PannonHitel Pénzügyi Zrt. versus WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

(Kohtuasi C-476/18)

(2018/C 352/27)

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Pesti Központi Kerületi Bíróság

Põhikohtuasja pooled

Hageja: PannonHitel Pénzügyi Zrt.

Kostja: WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004 (1), millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (edaspidi „määrus“), artikleid 5-7 tuleb tõlgendada nii, et reisijaid, kelle lennuaegu on muudetud, võib hüvitise saamise õiguse kohaldamiseks võrdsustada tühistatud lendude reisijatega, ja et nad võivad seega tugineda nimetatud määruse artiklis 7 ette nähtud hüvitise saamise õigusele, kui lennuettevõtja teavitab reisijaid lennuaegade muutmisest algses graafikus ette nähtud väljumiskuupäeva eelõhtul ja reisijad kaotavad muutmise tõttu algses graafikus ette nähtud saabumisajaga võrreldes aega kolm tundi või rohkem, s.t saabuvad lõppsihtkohta kolm tundi pärast lennuettevõtja algselt antud lennugraafikus ette nähtud aega või hiljem? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004 (1), millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (edaspidi „määrus“), artikleid 5-7 tuleb tõlgendada nii, et reisijaid, kelle lennuaegu on muudetud, võib hüvitise saamise õiguse kohaldamiseks võrdsustada tühistatud lendude reisijatega, ja et nad võivad seega tugineda nimetatud määruse artiklis 7 ette nähtud hüvitise saamise õigusele, kui lennuettevõtja teavitab reisijaid lennuaegade muutmisest algses graafikus ette nähtud väljumiskuupäeva eelõhtul ja reisijad kaotavad muutmise tõttu algses graafikus ette nähtud saabumisajaga võrreldes aega kolm tundi või rohkem, s.t saabuvad lõppsihtkohta kolm tundi pärast lennuettevõtja algselt antud lennugraafikus ette nähtud aega või hiljem?

| 2. | Kas määruse artikleid 5-7 tuleb tõlgendada nii, et reisijaid, kelle lennuaegu on muudetud, võib hüvitise saamise õiguse kohaldamiseks võrdsustada hilinenud lendude reisijatega, ja et nad võivad seega tugineda nimetatud määruse artiklis 7 ette nähtud hüvitise saamise õigusele, kui nad kaotavad lennuaegade muutmise tõttu algses graafikus ette nähtud saabumisajaga võrreldes aega kolm tundi või rohkem, s.t saabuvad lõppsihtkohta kolm tundi pärast lennuettevõtja algselt antud lennugraafikus ette nähtud aega või hiljem? |
| --- | --- |

2.

Kas määruse artikleid 5-7 tuleb tõlgendada nii, et reisijaid, kelle lennuaegu on muudetud, võib hüvitise saamise õiguse kohaldamiseks võrdsustada hilinenud lendude reisijatega, ja et nad võivad seega tugineda nimetatud määruse artiklis 7 ette nähtud hüvitise saamise õigusele, kui nad kaotavad lennuaegade muutmise tõttu algses graafikus ette nähtud saabumisajaga võrreldes aega kolm tundi või rohkem, s.t saabuvad lõppsihtkohta kolm tundi pärast lennuettevõtja algselt antud lennugraafikus ette nähtud aega või hiljem?

---

(1)  ELT 2004, L 46, lk 1; ELT eriväljaanne 07/08, lk 10.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/23 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/23

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungari) 24. juulil 2018 – Google Ireland Limited versus Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

(Kohtuasi C-482/18)

(2018/C 352/28)

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Google Ireland Limited

Vastustaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELTL“) artikleid 18 ja 56 ning diskrimineerimiskeeldu tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selline liikmesriigi maksuõigusnorm, mille sanktsioon näeb reklaamimaksu jaoks registreerimise kohustuse täitmata jätmise eest ette tegevusetuse trahvi, mis võib äriühingute puhul, mis ei ole asutatud Ungaris, olla kokku kuni 2 000 korda suurem kui Ungaris asutatud äriühingutele määratav trahv? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELTL“) artikleid 18 ja 56 ning diskrimineerimiskeeldu tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selline liikmesriigi maksuõigusnorm, mille sanktsioon näeb reklaamimaksu jaoks registreerimise kohustuse täitmata jätmise eest ette tegevusetuse trahvi, mis võib äriühingute puhul, mis ei ole asutatud Ungaris, olla kokku kuni 2 000 korda suurem kui Ungaris asutatud äriühingutele määratav trahv?

| 2. | Kas tuleb asuda seisukohale, et eelmises küsimuses kirjeldatud, tunduvalt suuremas summas ja karistava iseloomuga väärteokaristus võib sundida teenusepakkujaid, kes ei ole asutatud Ungaris, selles riigis teenuste osutamisest loobuma? |
| --- | --- |

2.

Kas tuleb asuda seisukohale, et eelmises küsimuses kirjeldatud, tunduvalt suuremas summas ja karistava iseloomuga väärteokaristus võib sundida teenusepakkujaid, kes ei ole asutatud Ungaris, selles riigis teenuste osutamisest loobuma?

| 3. | Kas ELTL artiklit 56 ja diskrimineerimiskeeldu tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selline õigusnorm, mille kohaselt Ungaris asutatud ettevõtjate puhul on registreerimiskohustus automaatselt täidetud äriregistrisse kandmise käigus Ungari maksukohustuslase identifitseerimisnumbri andmisega, ilma sõnaselge taotluseta, sõltumata sellest, kas ettevõtja avaldab või mitte reklaami, samas kui selliste ettevõtjate puhul, kes ei ole asutatud Ungaris, aga kes avaldavad selles riigis reklaami, ei toimu see automaatselt, vaid nad peavad sõnaselgelt täitma registreerimiskohustust, ja kui nad seda ei tee, võib neile määrata spetsiaalse väärteokaristuse? |
| --- | --- |

3.

Kas ELTL artiklit 56 ja diskrimineerimiskeeldu tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selline õigusnorm, mille kohaselt Ungaris asutatud ettevõtjate puhul on registreerimiskohustus automaatselt täidetud äriregistrisse kandmise käigus Ungari maksukohustuslase identifitseerimisnumbri andmisega, ilma sõnaselge taotluseta, sõltumata sellest, kas ettevõtja avaldab või mitte reklaami, samas kui selliste ettevõtjate puhul, kes ei ole asutatud Ungaris, aga kes avaldavad selles riigis reklaami, ei toimu see automaatselt, vaid nad peavad sõnaselgelt täitma registreerimiskohustust, ja kui nad seda ei tee, võib neile määrata spetsiaalse väärteokaristuse?

| 4. | Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, kas ELTL artiklit 56 ja diskrimineerimiskeeldu tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugune väärteokaristus, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas ja mida kohaldatakse reklaamimaksu jaoks registreerimise kohustuse täitmata jätmise eest, kuna nimetatud õigusnorm on viidatud artikliga vastuolus? |
| --- | --- |

4.

Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, kas ELTL artiklit 56 ja diskrimineerimiskeeldu tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugune väärteokaristus, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas ja mida kohaldatakse reklaamimaksu jaoks registreerimise kohustuse täitmata jätmise eest, kuna nimetatud õigusnorm on viidatud artikliga vastuolus?

| 5. | Kas ELTL artiklit 56 ja diskrimineerimiskeeldu tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selline õigusnorm, mille kohaselt välisriigis asutatud ettevõtjate puhul trahvi määramise otsus on lõplik ja alates teatavaks tegemisest täitmisele pööratav ning selle peale saab edasi kaevata ainult kohtumenetluses, milles kohus ei või kohtuistungit pidada ja milles võetakse vastu ainult dokumentaalseid tõendeid, samas kui Ungaris asutatud ettevõtjate puhul saab trahvide määramise peale esitada kaebuse halduskorras ja lisaks ei ole kohtumenetluse suhtes esitatud mingeid piiranguid? |
| --- | --- |

5.

Kas ELTL artiklit 56 ja diskrimineerimiskeeldu tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selline õigusnorm, mille kohaselt välisriigis asutatud ettevõtjate puhul trahvi määramise otsus on lõplik ja alates teatavaks tegemisest täitmisele pööratav ning selle peale saab edasi kaevata ainult kohtumenetluses, milles kohus ei või kohtuistungit pidada ja milles võetakse vastu ainult dokumentaalseid tõendeid, samas kui Ungaris asutatud ettevõtjate puhul saab trahvide määramise peale esitada kaebuse halduskorras ja lisaks ei ole kohtumenetluse suhtes esitatud mingeid piiranguid?

| 6. | Kas ELTL artiklit 56 tuleb põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikli 41 lõikes 1 sätestatud õigust õiglasele kohtumenetlusele silmas pidades tõlgendada nii, et see nõue ei ole täidetud, kui trahv tegevusetuse eest määratakse iga päev, kolmekordistades selle summat, ilma et teenusepakkujale oleks varasem otsus veel teada, mistõttu tal on võimatu oma tegevusetust heastada enne, kui talle määratakse järgmine trahv? |
| --- | --- |

6.

Kas ELTL artiklit 56 tuleb põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikli 41 lõikes 1 sätestatud õigust õiglasele kohtumenetlusele silmas pidades tõlgendada nii, et see nõue ei ole täidetud, kui trahv tegevusetuse eest määratakse iga päev, kolmekordistades selle summat, ilma et teenusepakkujale oleks varasem otsus veel teada, mistõttu tal on võimatu oma tegevusetust heastada enne, kui talle määratakse järgmine trahv?

| 7. | Kas ELTL artiklit 56 koostoimes harta artikli 41 lõikes 1 sätestatud õigusega õiglasele kohtumenetlusele, harta artikli 41 lõike 2 punktis a sätestatud õigusega olla ära kuulatud ning harta artiklis 47 sätestatud õigusega tõhusale kohtulikule kaitsele ja erapooletule kohtumõistmisele tuleb tõlgendada nii, et need nõuded ei ole täidetud, kui otsuse peale ei saa halduskorras edasi kaevata ning halduskohtumenetluses võetakse vastu ainult dokumentaalseid tõendeid ja kohus ei või asjas kohtuistungit pidada? |
| --- | --- |

7.

Kas ELTL artiklit 56 koostoimes harta artikli 41 lõikes 1 sätestatud õigusega õiglasele kohtumenetlusele, harta artikli 41 lõike 2 punktis a sätestatud õigusega olla ära kuulatud ning harta artiklis 47 sätestatud õigusega tõhusale kohtulikule kaitsele ja erapooletule kohtumõistmisele tuleb tõlgendada nii, et need nõuded ei ole täidetud, kui otsuse peale ei saa halduskorras edasi kaevata ning halduskohtumenetluses võetakse vastu ainult dokumentaalseid tõendeid ja kohus ei või asjas kohtuistungit pidada?

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/24 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/24

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour de cassation (Prantsusmaa) 20. juulil 2018 – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF versus Institut national de l’audiovisuel

(Kohtuasi C-484/18)

(2018/C 352/29)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitajad: Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Institut national de l’audiovisuel

Teised menetlusosalised: Syndicat indépendant des artistes-interprètes (SIA-UNSA), Syndicat français des artistes-interprètes (CGT)

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiiviga 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas (1) artikli 2 punkti b, artikli 3 lõike 2 punkti a ja artiklit 5 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, et niisuguste riigisiseste õigusnormidega nagu 30. septembri 1986. aasta kommunikatsioonivabaduse seaduse nr 86-1067 artikkel 49 II (muudetud 1. augusti 2006. aasta seaduse nr 2006-961 artikliga 44) on kehtestatud Institut national de l’audiovisuel’ile (riiklik audiovisuaalinstituut), kes on saanud programme edastavate riigi äriühingute audiovisuaalarhiivide suhtes kasutamise õigused, erandkorra, mis näeb ette, et esitajate esituste kasutamise tingimused ja kasutamise eest makstav tasu on reguleeritud esitajate endi ja selle instituudi või esitajate esindusorganisatsioonide ja selle instituudi vahel sõlmitud kokkulepetega, kusjuures nendes kokkulepetes peab eelkõige olema täpsustatud tasu astmik ja tasu maksmise kord?

---

(1)  EÜT L 167, lk 10; ELT eriväljaanne 17/01, lk 230.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/25 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/25

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 24. juulil 2018 – Groupe Lactalis versus Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

(Kohtuasi C-485/18)

(2018/C 352/30)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Groupe Lactalis

Vastustajad: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta määruse nr 1169/2011 (1) artiklit 26, mis näeb nimelt ette, et komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruanded, milles käsitletakse päritoluriigi või lähtekoha kohustuslikku märkimist piima või koostisosana kasutatava piima puhul, tuleb käsitada nii, et see küsimus on nimetatud artikliga konkreetselt ühtlustatud sama määruse artikli 38 lõike 1 tähenduses ja see takistab liikmesriikidel võtta määruse artikli 39 alusel meetmeid, millega nõutakse täiendavate kohustuslike andmete esitamist? |
| --- | --- |

1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta määruse nr 1169/2011 (1) artiklit 26, mis näeb nimelt ette, et komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruanded, milles käsitletakse päritoluriigi või lähtekoha kohustuslikku märkimist piima või koostisosana kasutatava piima puhul, tuleb käsitada nii, et see küsimus on nimetatud artikliga konkreetselt ühtlustatud sama määruse artikli 38 lõike 1 tähenduses ja see takistab liikmesriikidel võtta määruse artikli 39 alusel meetmeid, millega nõutakse täiendavate kohustuslike andmete esitamist?

| 2. | Kas juhul kui riiklikud meetmed on artikli 39 lõike 1 seisukohast õigustatud tarbijakaitsega, tuleb selle artikli lõikes 2 ette nähtud kahte kriteeriumit ühelt poolt toidu teatavate kvaliteediomaduste ja selle päritolu või lähtekoha vahelise tõendatud seose kohta ning teiselt poolt tõendi kohta, et enamik tarbijaist omistab sellele teabele märkimisväärset tähtsust, tõlgendada koostoimes ja nimelt, kas tõendatud seose hindamine võib põhineda ainult subjektiivsetel elementidel selle seose olulisuse kohta, mis võib tarbijatel enamikul juhtudel tekkida toidu omaduste ja päritolu või lähtekoha vahel? |
| --- | --- |

2.

Kas juhul kui riiklikud meetmed on artikli 39 lõike 1 seisukohast õigustatud tarbijakaitsega, tuleb selle artikli lõikes 2 ette nähtud kahte kriteeriumit ühelt poolt toidu teatavate kvaliteediomaduste ja selle päritolu või lähtekoha vahelise tõendatud seose kohta ning teiselt poolt tõendi kohta, et enamik tarbijaist omistab sellele teabele märkimisväärset tähtsust, tõlgendada koostoimes ja nimelt, kas tõendatud seose hindamine võib põhineda ainult subjektiivsetel elementidel selle seose olulisuse kohta, mis võib tarbijatel enamikul juhtudel tekkida toidu omaduste ja päritolu või lähtekoha vahel?

| 3. | Kuna toidu omadustena võib mõista kõiki selle kvaliteedi elemente, kas toidu teatavate omaduste ja toidu päritolu või lähtekoha vahelise tõendatud seose hindamist artikli 39 lõike 2 kohaldamiseks võivad mõjutada kaalutlused, mis on seotud küsimusega, kui hästi peab toit vastu transpordile ja kui suur on risk, et toit transpordi ajal rikneb? |
| --- | --- |

3.

Kuna toidu omadustena võib mõista kõiki selle kvaliteedi elemente, kas toidu teatavate omaduste ja toidu päritolu või lähtekoha vahelise tõendatud seose hindamist artikli 39 lõike 2 kohaldamiseks võivad mõjutada kaalutlused, mis on seotud küsimusega, kui hästi peab toit vastu transpordile ja kui suur on risk, et toit transpordi ajal rikneb?

| 4. | Kas artiklis 39 seatud tingimuste hindamine eeldab, et toidu omadusi tuleb pidada toidu päritolu või lähtekoha tõttu ainulaadseteks või selle päritolu või lähtekoha tõttu garanteerituks, ja sel viimati nimetatud juhul, kas vaatamata sellele, et tervishoiu- ja keskkonnanormid ei ole Euroopa Liidus ühtlustatud, võib päritolu või lähtekoha märkida täpsemalt kui lihtsalt kujul „EL“ või „EL-väline“? |
| --- | --- |

4.

Kas artiklis 39 seatud tingimuste hindamine eeldab, et toidu omadusi tuleb pidada toidu päritolu või lähtekoha tõttu ainulaadseteks või selle päritolu või lähtekoha tõttu garanteerituks, ja sel viimati nimetatud juhul, kas vaatamata sellele, et tervishoiu- ja keskkonnanormid ei ole Euroopa Liidus ühtlustatud, võib päritolu või lähtekoha märkida täpsemalt kui lihtsalt kujul „EL“ või „EL-väline“?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta määrus (EL) nr 1169/2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja 2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004 (ELT L 304, lk 18).

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/26 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/26

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour de cassation (Prantsusmaa) 23. juulil 2018 – RE versus Praxair MRC

(Kohtuasi C-486/18)

(2018/C 352/31)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: RE

Vastustaja: Praxair MRC

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas nõukogu 3. juuni 1996. aasta direktiivile 96/34/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (1) poolt lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta lisas sisalduva lapsehoolduspuhkuse raamkokkuleppe klausli 2 punkte 4 ja 6 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, et koondamise hetkel osalise ajaga lapsehoolduspuhkusel oleva töötaja suhtes kohaldatakse niisugust liikmesriigi õigusnormi nagu sel ajal kohaldatavat tööseadustiku artiklit L. 3123-13, mis sätestab: „Samas ettevõttes täistööajaga ja osalise tööajaga töötanud töötaja töölepingu ülesütlemise hüvitis ja pensionile jäämise hüvitis arvutatakse proportsionaalselt perioodidega, mille jooksul ta on alates ettevõttes tööle asumisest kummalgi viisil töötanud“? |
| --- | --- |

1.

Kas nõukogu 3. juuni 1996. aasta direktiivile 96/34/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (1) poolt lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta lisas sisalduva lapsehoolduspuhkuse raamkokkuleppe klausli 2 punkte 4 ja 6 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, et koondamise hetkel osalise ajaga lapsehoolduspuhkusel oleva töötaja suhtes kohaldatakse niisugust liikmesriigi õigusnormi nagu sel ajal kohaldatavat tööseadustiku artiklit L. 3123-13, mis sätestab: „Samas ettevõttes täistööajaga ja osalise tööajaga töötanud töötaja töölepingu ülesütlemise hüvitis ja pensionile jäämise hüvitis arvutatakse proportsionaalselt perioodidega, mille jooksul ta on alates ettevõttes tööle asumisest kummalgi viisil töötanud“?

| 2. | Kas nõukogu 3. juuni 1996. aasta direktiivi 96/34/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta lisas sisalduva lapsehoolduspuhkuse raamkokkuleppe klausli 2 punkte 4 ja 6 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, et koondamise hetkel osalise ajaga lapsehoolduspuhkusel oleva töötaja suhtes kohaldatakse niisugust liikmesriigi õigusnormi nagu tööseadustiku artiklit R. 1233-32, mille kohaselt ümberpaigutamispuhkuse perioodi jooksul, mis ületab etteteatamistähtaega, saab töötaja kuutasu, mida maksab talle tööandja ja mille summa peab moodustama vähemalt 65 % tema keskmisest brutokuutöötasust, mille suhtes on kohaldatud artiklis L. 5422-9 nimetatud makseid ja mida sai töölepingu ülesütlemisest teatamisele eelnenud kaheteistkümne viimase kuu eest? |
| --- | --- |

2.

Kas nõukogu 3. juuni 1996. aasta direktiivi 96/34/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta lisas sisalduva lapsehoolduspuhkuse raamkokkuleppe klausli 2 punkte 4 ja 6 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, et koondamise hetkel osalise ajaga lapsehoolduspuhkusel oleva töötaja suhtes kohaldatakse niisugust liikmesriigi õigusnormi nagu tööseadustiku artiklit R. 1233-32, mille kohaselt ümberpaigutamispuhkuse perioodi jooksul, mis ületab etteteatamistähtaega, saab töötaja kuutasu, mida maksab talle tööandja ja mille summa peab moodustama vähemalt 65 % tema keskmisest brutokuutöötasust, mille suhtes on kohaldatud artiklis L. 5422-9 nimetatud makseid ja mida sai töölepingu ülesütlemisest teatamisele eelnenud kaheteistkümne viimase kuu eest?

| 3. | Kui ühele eelmistest küsimustest tuleb vastata jaatavalt, siis kas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 157 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid nagu sel ajal kohaldatav tööseadustiku artikkel L. 3123-13 ning sama seadustiku artikkel R. 1233-32, kuivõrd osalise ajaga lapsehoolduspuhkust otsustab võtta oluliselt suurem hulk naisi kui mehi ning sellest tulenev kaudne diskrimineerimine, mis on seotud sellega, et töölepingu ülesütlemise hüvitist ja ümberpaigutamispuhkuse toetust saadakse vähem, võrreldes töötajatega, kes ei ole osalise ajaga lapsehoolduspuhkust kasutanud, ei ole põhjendatud objektiivsete asjaoludega, millel ei ole mingit seost diskrimineerimisega? |
| --- | --- |

3.

Kui ühele eelmistest küsimustest tuleb vastata jaatavalt, siis kas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 157 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid nagu sel ajal kohaldatav tööseadustiku artikkel L. 3123-13 ning sama seadustiku artikkel R. 1233-32, kuivõrd osalise ajaga lapsehoolduspuhkust otsustab võtta oluliselt suurem hulk naisi kui mehi ning sellest tulenev kaudne diskrimineerimine, mis on seotud sellega, et töölepingu ülesütlemise hüvitist ja ümberpaigutamispuhkuse toetust saadakse vähem, võrreldes töötajatega, kes ei ole osalise ajaga lapsehoolduspuhkust kasutanud, ei ole põhjendatud objektiivsete asjaoludega, millel ei ole mingit seost diskrimineerimisega?

---

(1)  ELT L 145, lk 4.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/26 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/26

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakkia Vabariik) 30. juulil 2018 – YX

(Kohtuasi C-495/18)

(2018/C 352/32)

Kohtumenetluse keel: slovaki

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: YX

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas raamotsuse (1) artikli 4 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et selles sätestatud kriteeriumid on täidetud ainult juhul, kui süüdimõistetud isikul on liikmesriigis, mille kodanik ta on, perekondlikud, ühiskondlikud, tööalased või muud sidemed, mille põhjal võib õigustatult eeldada, et karistuse täideviimine selles riigis võib hõlbustada süüdimõistetud isiku sotsiaalset rehabilitatsiooni ja seetõttu on sellega vastuolus liikmesriigi õigusnorm, nagu seaduse nr 549/2011 § 4 lõike 1 punkt a, mis lubab sellistel juhtudel tunnustada ja täide viia kohtuotsust ainult hariliku viibimiskoha alusel, mis on ametlikult registreeritud täidesaatvas riigis, sõltumata sellest, kas süüdimõistetud isikul on selles riigis konkreetseid sidemeid, mis võiksid suurendada süüdimõistetud isiku sotsiaalse rehabilitatsiooni võimalust? |
| --- | --- |

1.

Kas raamotsuse (1) artikli 4 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et selles sätestatud kriteeriumid on täidetud ainult juhul, kui süüdimõistetud isikul on liikmesriigis, mille kodanik ta on, perekondlikud, ühiskondlikud, tööalased või muud sidemed, mille põhjal võib õigustatult eeldada, et karistuse täideviimine selles riigis võib hõlbustada süüdimõistetud isiku sotsiaalset rehabilitatsiooni ja seetõttu on sellega vastuolus liikmesriigi õigusnorm, nagu seaduse nr 549/2011 § 4 lõike 1 punkt a, mis lubab sellistel juhtudel tunnustada ja täide viia kohtuotsust ainult hariliku viibimiskoha alusel, mis on ametlikult registreeritud täidesaatvas riigis, sõltumata sellest, kas süüdimõistetud isikul on selles riigis konkreetseid sidemeid, mis võiksid suurendada süüdimõistetud isiku sotsiaalse rehabilitatsiooni võimalust?

| 2. | Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis kas raamotsuse artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et ka raamotsuse artikli 4 lõike 1 punktis a viidatud juhul peab väljaandjariigi pädev asutus enne kohtuotsuse ja tunnistuse edastamist kontrollima, kas täidesaatvas riigis karistuse täideviimine vastab eesmärgile suurendada süüdimõistetud isiku sotsiaalse rehabilitatsiooni võimalust ja sellega seoses peab [nimetatud asutus] samal ajal saadud teabe ära märkima tunnistuse punkti d alapunktis 4, eelkõige juhul, kui süüdimõistetud isik raamotsuse artikli 6 lõike 3 kohaselt antud arvamuses kinnitab, et tal on väljaandjariigis konkreetsed perekondlikud, ühiskondlikud või tööalased sidemed? |
| --- | --- |

2.

Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis kas raamotsuse artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et ka raamotsuse artikli 4 lõike 1 punktis a viidatud juhul peab väljaandjariigi pädev asutus enne kohtuotsuse ja tunnistuse edastamist kontrollima, kas täidesaatvas riigis karistuse täideviimine vastab eesmärgile suurendada süüdimõistetud isiku sotsiaalse rehabilitatsiooni võimalust ja sellega seoses peab [nimetatud asutus] samal ajal saadud teabe ära märkima tunnistuse punkti d alapunktis 4, eelkõige juhul, kui süüdimõistetud isik raamotsuse artikli 6 lõike 3 kohaselt antud arvamuses kinnitab, et tal on väljaandjariigis konkreetsed perekondlikud, ühiskondlikud või tööalased sidemed?

| 3. | Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas raamotsuse artikli 9 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et kohtuotsuse mittetunnustamise või täideviimisest keeldumise põhjusega on tegemist ka siis, kui raamotsuse artikli 4 lõike 1 punktis a ette nähtud juhul ei ole, hoolimata nimetatud sätte punktis 3 osutatud konsulteerimisest ega võimaliku muu vajaliku teabe esitamisest, tõendatud perekondlike, ühiskondlike, tööalaste või muude sidemete olemasolu, mille põhjal võib põhjendatult eeldada, et karistuse täideviimine täidesaatvas riigis võib suurendada süüdimõistetud isiku sotsiaalse rehabilitatsiooni võimalust? |
| --- | --- |

3.

Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas raamotsuse artikli 9 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et kohtuotsuse mittetunnustamise või täideviimisest keeldumise põhjusega on tegemist ka siis, kui raamotsuse artikli 4 lõike 1 punktis a ette nähtud juhul ei ole, hoolimata nimetatud sätte punktis 3 osutatud konsulteerimisest ega võimaliku muu vajaliku teabe esitamisest, tõendatud perekondlike, ühiskondlike, tööalaste või muude sidemete olemasolu, mille põhjal võib põhjendatult eeldada, et karistuse täideviimine täidesaatvas riigis võib suurendada süüdimõistetud isiku sotsiaalse rehabilitatsiooni võimalust?

---

(1)  Nõukogu 27. novembri 2008. aasta raamotsus 2008/909/JSK vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamise kohta kriminaalasjades tehtud otsuste suhtes, millega määratakse vabaduskaotuslikud karistused või vabadust piiravad meetmed, nende Euroopa Liidus täideviimise eesmärgil (ELT 2008, L 327, lk 27).

---

Üldkohus

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/28 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/28

---

Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – K. Chrysostomides & Co. jt versus nõukogu jt

(Kohtuasi T-680/13) (1)

((Lepinguväline vastutus - Majandus- ja rahanduspoliitika - Küprose stabiilsustoetuse programm - EKP nõukogu otsus, mis käsitleb erakorralise likviidsusabi andmist Küprose Keskpanga taotlusel - Eurorühma 25. märtsi, 12. aprilli, 13. mai ja 13. septembri 2013. aasta Küprost puudutavad avaldused - Otsus 2013/236/EL - Küprose ja Euroopa stabiilsusmehhanismi vaheline konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi käsitlev 26. aprilli 2013. aasta vastastikuse mõistmise memorandum - Üldkohtu pädevus - Vastuvõetavus - Vorminõuded - Riigisiseste õiguskaitsevahendite ammendamine - Isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine - Omandiõigus - Õiguspärane ootus - Võrdne kohtlemine))

(2018/C 352/33)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC (Nikosia, Küpros) ja 50 teist kohtuotsuse lisas nimetatud hagejat (esindaja: barrister P. Tridimas)

Kostjad: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, E. Chatziioakeimidou ja E. Moro), Euroopa Komisjon (esindajad: B. Smulders, J.-P. Keppenne ja M. Konstantinidis, hiljem J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis ja L. Flynn), Euroopa Keskpank (EKP) (esindajad: N. Lenihan ja F. Athanasiou, hiljem P. Papapaschalis ja P. Senkovic ning lõpuks M. Szablewska ja K. Laurinavičius, keda abistas advokaat H.-G. Kamann), Eurorühm, keda esindas Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, E. Chatziioakeimidou ja E. Moro), Euroopa Liit, keda esindas Euroopa Komisjon (esindajad: B. Smulders, J.-P. Keppenne ja M. Konstantinidis, hiljem J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis ja L. Flynn)

Ese

ELTL artikli 268 alusel esitatud nõue hüvitada kahju, mis hagejatel on väidetavalt tekkinud järgmiste aktide tagajärjel: EKP nõukogu 21. märtsi 2013. aasta otsus, mis käsitleb erakorralise likviidsusabi andmist Küprose Keskpanga taotlusel; eurorühma 25. märtsi, 12. aprilli, 13. mai ja 13. septembri 2013. aasta Küprost puudutavad avaldused; nõukogu 25. aprilli 2013. aasta otsus 2013/236/EL, mis on adresseeritud Küprosele ning käsitleb spetsiifilisi finantsstabiilsuse ja jätkusuutliku majanduskasvu taastamise meetmeid (ELT 2013, L 141, lk 32); konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi käsitlev 26. aprilli 2013. aasta vastastikuse mõistmise memorandum, mis on sõlmitud Küprose Vabariigi ja Euroopa stabiilsusmehhanismi (ESM) vahel; samuti muud komisjoni, nõukogu, EKP ja eurorühma aktid ning käitumine, mis on seotud Küprose Vabariigile finantsabi andmisega.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Jätta Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC ja teiste hagejate, kelle nimed on esitatud lisas, kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjoni ja Euroopa Keskpanga (EKP) kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC ja teiste hagejate, kelle nimed on esitatud lisas, kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjoni ja Euroopa Keskpanga (EKP) kohtukulud.

---

(1)  ELT C 194, 24.6.2014.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/29 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/29

---

Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Bourdouvali jt versus nõukogu jt

(Kohtuasi T-786/14) (1)

((Lepinguväline vastutus - Majandus- ja rahanduspoliitika - Küprose stabiilsustoetuse programm - EKP nõukogu otsus, mis käsitleb erakorralise likviidsusabi andmist Küprose Keskpanga taotlusel - Eurorühma 25. märtsi, 12. aprilli, 13. mai ja 13. septembri 2013. aasta Küprost puudutavad avaldused - Otsus 2013/236/EL - Küprose ja Euroopa stabiilsusmehhanismi vaheline konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi käsitlev 26. aprilli 2013. aasta vastastikuse mõistmise memorandum - Üldkohtu pädevus - Vastuvõetavus - Vorminõuded - Riigisiseste õiguskaitsevahendite ammendamine - Isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine - Omandiõigus - Õiguspärane ootus - Võrdne kohtlemine))

(2018/C 352/34)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Eleni Pavlikka Bourdouvali (Meneou, Küpros) ja 51 hagejat, kelle nimed on märgitud kohtuotsuse lisas (esindaja: barrister P. Tridimas)

Kostjad: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: A. de Gregorio Merino, E. Moro ja E. Chatziioakeimidou), Euroopa Komisjon (esindajad: J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis ja L. Flynn), Euroopa Keskpank (esindajad: K. Laurinavičius ja M. Szablewska, keda abistas advokaat H.-G. Kamann), Eurorühm, keda esindab Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: A. de Gregorio Merino, E. Moro ja E. Chatziioakeimidou) ja Euroopa Liit, keda esindab Euroopa Komisjon (esindajad: J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis ja L. Flynn)

Ese

ELTL artikli 268 alusel esitatud nõue hüvitada kahju, mis hagejatel on väidetavalt tekkinud järgmiste aktide tagajärjel: EKP nõukogu 21. märtsi 2013. aasta otsus, mis käsitleb erakorralise likviidsusabi andmist Küprose Keskpanga taotlusel; eurorühma 25. märtsi, 12. aprilli, 13. mai ja 13. septembri 2013. aasta Küprost puudutavad avaldused; nõukogu 25. aprilli 2013. aasta otsus 2013/236/EL, mis on adresseeritud Küprosele ning käsitleb spetsiifilisi finantsstabiilsuse ja jätkusuutliku majanduskasvu taastamise meetmeid (ELT 2013, L 141, lk 32); konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi käsitlev 26. aprilli 2013. aasta vastastikuse mõistmise memorandum, mis on sõlmitud Küprose Vabariigi ja Euroopa stabiilsusmehhanismi (ESM) vahel; samuti muud komisjoni, nõukogu, EKP ja eurorühma aktid ning käitumine, mis on seotud Küprose Vabariigile finantsabi andmisega.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Jätta Eleni Pavlikka Bourdouvali ja teiste hagejate, kelle nimed on esitatud lisas, kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjoni ja Euroopa Keskpanga (EKP) kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta Eleni Pavlikka Bourdouvali ja teiste hagejate, kelle nimed on esitatud lisas, kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjoni ja Euroopa Keskpanga (EKP) kohtukulud.

---

(1)  ELT C 73, 2.3.2015.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/30 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/30

---

Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Banque postale versus EKP

(Kohtuasi T-733/16) (1)

((Majandus- ja rahapoliitika - Krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve - Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 4 lõike 1 punkt d ja lõige 3 - Finantsvõimenduse määra arvutamine - EKP keeldumine hagejale loa andmisest teatud tingimustele vastavate riskipositsioonide väljajätmiseks finantsvõimenduse määra arvestusest - Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 429 lõige 14 - EKP kaalutlusõigus - Õigusnormide rikkumine - Ilmne hindamisviga))

(2018/C 352/35)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: La Banque postale (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: avocat E. Guillaume ja avocat L. Coudray)

Kostja: Euroopa Keskpank (esindajad: K. Lackhoff, R. Bax ja G. Bassani, keda abistasid avocat H.-G. Kamann ja avocat F. Louis)

Kostja toetuseks menetlusse astuja: Soome Vabariik (esindaja: S. Hartikainen)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada EKP 24. augusti 2016. aasta otsus ECB/SSM/2016-96950066U5XAAIRCPA 78/16, mis on vastu võetud nõukogu 15. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 1024/2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (ELT 2013, L 287, lk 63), artikli 4 lõike 1 punkti d ja artikli 10 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT 2013, L 176, lk 1, parandused ELT 2013, L 208, lk 68 ja ELT 2013, L 321, lk 6) artikli 429 lõike 14 alusel.

Resolutsioon

| 1. | Tühistada Euroopa Keskpanga (EKP) 24. augusti 2016. aasta otsus ECB/SSM/2016-96950066U5XAAIRCPA 78/16. |
| --- | --- |

1.

Tühistada Euroopa Keskpanga (EKP) 24. augusti 2016. aasta otsus ECB/SSM/2016-96950066U5XAAIRCPA 78/16.

| 2. | Mõista kohtukulud välja EKP-lt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja EKP-lt.

| 3. | Jätta Soome Vabariigi kohtukulud tema enda kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta Soome Vabariigi kohtukulud tema enda kanda.

---

(1)  ELT C 454, 5.12.2016.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/31 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/31

---

Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Confédération nationale du Crédit mutuel versus EKP

(Kohtuasi T-751/16) (1)

((Majandus- ja rahapoliitika - Krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve - Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 4 lõike 1 punkt d ja lõige 3 - Finantsvõimenduse määra arvutamine - EKP keeldumine hagejale loa andmisest teatud tingimustele vastavate riskipositsioonide välja jätmiseks finantsvõimenduse määra arvestusest - Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 429 lõige 14 - EKP kaalutlusõigus - Õigusnormide rikkumine - Ilmne hindamisviga))

(2018/C 352/36)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Confédération nationale du Crédit muutel (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: avocat M. Grégoire ja avocat C. De Jonghe)

Kostja: Euroopa Keskpank (esindajad: K. Lackhoff, R. Bax ja G. Bassani, keda abistasid avocat H.-G. Kamann ja avocat F. Louis)

Kostja toetuseks menetlusse astuja: Soome Vabariik (esindaja: S. Hartikainen)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada EKP 24. augusti 2016. aasta otsus ECB/SSM/2016-9695000CG7B84NLR5984/92, mis on vastu võetud nõukogu 15. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 1024/2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (ELT 2013, L 287, lk 63), artikli 4 lõike 1 punkti d ja artikli 10 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT 2013, L 176, lk 1, parandused ELT 2013, L 208, lk 68 ja ELT 2013, L 321, lk 6) artikli 429 lõike 14 alusel.

Resolutsioon

| 1. | Tühistada Euroopa Keskpanga (EKP) 24. augusti 2016. aasta otsus ECB/SSM/2016-9695000CG7B84NLR5984/92. |
| --- | --- |

1.

Tühistada Euroopa Keskpanga (EKP) 24. augusti 2016. aasta otsus ECB/SSM/2016-9695000CG7B84NLR5984/92.

| 2. | Mõista kohtukulud välja EKP-lt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja EKP-lt.

| 3. | Jätta Soome Vabariigi kohtukulud tema enda kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta Soome Vabariigi kohtukulud tema enda kanda.

---

(1)  ELT C 6, 9.1.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/32 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/32

---

Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – BNP Paribas versus EKP

(Kohtuasi T-768/16) (1)

((Majandus- ja rahapoliitika - Krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve - Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 4 lõike 1 punkt d ja lõige 3 - Finantsvõimenduse määra arvutamine - EKP keeldumine hagejale loa andmisest teatud tingimustele vastavate riskipositsioonide väljajätmiseks finantsvõimenduse määra arvestusest - Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 429 lõige 14 - EKP kaalutlusõigus - Õigusnormide rikkumine - Ilmne hindamisviga))

(2018/C 352/37)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: BNP Paribas (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: avocat A. Champsaur ja avocat A. Delors)

Kostja: Euroopa Keskpank (esindajad: K. Lackhoff, R. Bax, G. Bassani ja C. Olivier)

Kostja toetuseks menetlusse astuja: Soome Vabariik (esindaja: S. Hartikainen)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada EKP 24. augusti 2016. aasta otsus ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136, mis on vastu võetud nõukogu 15. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 1024/2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (ELT 2013, L 287, lk 63), artikli 4 lõike 1 punkti d ja artikli 10 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT 2013, L 176, lk 1, parandused ELT 2013, L 208, lk 68 ja ELT 2013, L 321, lk 6) artikli 429 lõike 14 alusel.

Resolutsioon

| 1. | Tühistada Euroopa Keskpanga (EKP) 24. augusti 2016. aasta otsus ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136. |
| --- | --- |

1.

Tühistada Euroopa Keskpanga (EKP) 24. augusti 2016. aasta otsus ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136.

| 2. | Mõista kohtukulud välja EKP-lt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja EKP-lt.

| 3. | Jätta Soome Vabariigi kohtukulud tema enda kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta Soome Vabariigi kohtukulud tema enda kanda.

---

(1)  ELT C 6, 9.1.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/32 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/32

---

Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Küpros versus EUIPO – Papouis Dairies (Pallas Halloumi)

(Kohtuasi T-825/16) (1)

((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu kujutismärgi Pallas Halloumi taotlus - Varasem Ühendkuningriigi sõnaline sertifitseerimismärk HALLOUMI - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosuse puudumine - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)))

(2018/C 352/38)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Küprose Vabariik (esindajad: S. Malynicz, QC, ja solicitor V. Marsland)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindaja: D. Gája)

Teine menetluspool EUIPO apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: Papouis Dairies Ltd (Nikosia, Küpros) (esindaja: advokaat N. Korogiannakis)

Ese

Hagi EUIPO neljanda apellatsioonikoja 22. septembri 2016. aasta otsuse (asi R 2065/2014-4) peale, mis käsitleb Küprose Vabariigi ja Papouis Dairiese vahelist vastulausemenetlust.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja Küprose Vabariigilt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja Küprose Vabariigilt.

---

(1)  ELT C 22, 23.1.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/33 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/33

---

Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Küpros versus EUIPO – POA (COWBOYS HALLOUMI)

(Kohtuasi T-847/16) (1)

((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu kujutismärgi COWBOYS HALLOUMI taotlus - Varasem Ühendkuningriigi sõnaline sertifitseerimismärk HALLOUMI - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosuse puudumine - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b))

(2018/C 352/39)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Küprose Vabariik (esindajad: S. Malynicz, QC, ja solicitor V. Marsland)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindaja: D. Gája)

Teine menetluspool apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: Pagkypriosorganismos ageladotrofon (POA) (Latsia, Küpros) (esindaja: N. Korogiannakis)

Ese

Hagi EUIPO neljanda apellatsioonikoja 22. septembri 2016. aasta otsuse (asi R 2781/2014-4) peale, mis käsitleb Küprose Vabariigi ja POA vahelist vastulausemenetlust.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja Küprose Vabariigilt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja Küprose Vabariigilt.

---

(1)  ELT C 22, 23.1.2017.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/34 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/34

---

Üldkohtu 13. juuli 2018. aasta otsus – Star Television Productions versus EUIPO – Marc Dorcel (STAR)

(Kohtuasi T-797/17) (1)

((Euroopa Liidu kaubamärk - Tühistamismenetlus - Euroopa Liidu kujutismärk STAR - Kaubamärkide tegelikult kasutusele võtmata jätmine - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punkt a (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punkt a)))

(2018/C 352/40)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Star Television Productions Ltd (Tortola, Ühendkuningriik) (esindaja: solicitor D. Farnsworth)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindaja: V. Ruzek)

Teine menetluspool apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: Marc Dorcel SA (Pariis, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat B. Soyer)

Ese

Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 14. septembri 2017. aasta otsuse (asi R 1519/2016-2) peale, mis käsitleb Star Television Productionsi ja Marc Dorceli vahelist tühistamismenetlust.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja Star Television Productions Ltd-lt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja Star Television Productions Ltd-lt.

---

(1)  ELT C 42, 5.2.2018.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/34 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/34

---

27. juunil 2018 esitatud hagi – WV versus Euroopa välisteenistus

(Kohtuasi T-388/18)

(2018/C 352/41)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: WV (esindaja: advokaat É. Boigelot)

Kostja: Euroopa välisteenistus

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tunnistada hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks;






  — | sellest tulenevalt ja olles kohustanud kostjat esmalt „Menetlust korraldavad meetmed“ ette nägeva Üldkohtu kodukorra artikli 89 lõike 3 punkti d alusel, et kostja esitaks kõik käesoleva kohtuasjaga seotud tõendid ja dokumendid, sh eelkõige: ametisse nimetava asutuse läbiviidud sisejulgeolekujuurdluse volitus ja järeldused; kõik Euroopa välisteenistuse sisedokumendid ja –otsused, mis on koostatud seoses süüdistusega, et hageja on väidetavalt edastanud dokumente ja võimalik, et ka teavet mis tahes kolmandale riigile (Iisrael/Türgi), konkreetsed kuupäevad, väidetavalt jagatud teave ja konkreetsed tõendid ning edastatud info ja samuti julgeolekuteenistuse vastus; sisedokumendid ja –otsused, mis väidetavalt koostati või võeti vastu seoses 27. juuli 2016. aasta intsidendiga, ja eelkõige Euroopa välisteenistuse peasekretäri memo hageja väljaarvamise kohta Türgiga tegelevast osakonnast; proua [X]i e-kiri, mis saadeti 2015. aasta septembris härra [Y]-le ja milles on väidetavalt mainitud „tõsiseid põhiosas Y käitumisega seotud probleeme“; teave tema erinevate üleviimiste kohta, et selgitada, kas üleviimised olid seotud tööga ja/või tehtud muudel põhjustel; Euroopa välisteenistuse Türgi osakonna teenistusse lähetatud riiklike ekspertide tegevuse tingimused, mis peegeldavad kokkulepet mille eri liikmesriigid 2015. aastal selle osakonna loomiseks sõlmisid; 18. mai 2017. aasta koosoleku protokoll – koosolek, kus osalesid hageja, personalikomitee esindaja ja ametisse nimetav asutus; e-kirjavahetus, mis toimus 10. juulil 2017 härra [Z]i ja ELi Türgi delegatsiooni juhi vahel; |
| --- | --- | --- |

—

tunnistada hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

—

sellest tulenevalt ja olles kohustanud kostjat esmalt „Menetlust korraldavad meetmed“ ette nägeva Üldkohtu kodukorra artikli 89 lõike 3 punkti d alusel, et kostja esitaks kõik käesoleva kohtuasjaga seotud tõendid ja dokumendid, sh eelkõige: ametisse nimetava asutuse läbiviidud sisejulgeolekujuurdluse volitus ja järeldused; kõik Euroopa välisteenistuse sisedokumendid ja –otsused, mis on koostatud seoses süüdistusega, et hageja on väidetavalt edastanud dokumente ja võimalik, et ka teavet mis tahes kolmandale riigile (Iisrael/Türgi), konkreetsed kuupäevad, väidetavalt jagatud teave ja konkreetsed tõendid ning edastatud info ja samuti julgeolekuteenistuse vastus; sisedokumendid ja –otsused, mis väidetavalt koostati või võeti vastu seoses 27. juuli 2016. aasta intsidendiga, ja eelkõige Euroopa välisteenistuse peasekretäri memo hageja väljaarvamise kohta Türgiga tegelevast osakonnast; proua [X]i e-kiri, mis saadeti 2015. aasta septembris härra [Y]-le ja milles on väidetavalt mainitud „tõsiseid põhiosas Y käitumisega seotud probleeme“; teave tema erinevate üleviimiste kohta, et selgitada, kas üleviimised olid seotud tööga ja/või tehtud muudel põhjustel; Euroopa välisteenistuse Türgi osakonna teenistusse lähetatud riiklike ekspertide tegevuse tingimused, mis peegeldavad kokkulepet mille eri liikmesriigid 2015. aastal selle osakonna loomiseks sõlmisid; 18. mai 2017. aasta koosoleku protokoll – koosolek, kus osalesid hageja, personalikomitee esindaja ja ametisse nimetav asutus; e-kirjavahetus, mis toimus 10. juulil 2017 härra [Z]i ja ELi Türgi delegatsiooni juhi vahel;

| — | tühistada 4. septembril 2017 tehtud vaikimisi otsus jätta rahuldamata personalieeskirjade artikli 24 alusel esitatud abitaotlus; |
| --- | --- |

—

tühistada 4. septembril 2017 tehtud vaikimisi otsus jätta rahuldamata personalieeskirjade artikli 24 alusel esitatud abitaotlus;

| — | tühistada 28. märtsi 2018. aasta otsus viitenumbriga Ares(2018)1705593, mis tehti teatavaks samal päeval ja millega ametisse nimetav asutus jättis rahuldamata hageja 29. novembril 2017 esitatud kaebuse viitenumbriga R/510/17, mis oli esitatud vaikimisi otsuse peale jätta rahuldamata personalieeskirjade artikli 24 alusel esitatud abitaotlus; |
| --- | --- |

—

tühistada 28. märtsi 2018. aasta otsus viitenumbriga Ares(2018)1705593, mis tehti teatavaks samal päeval ja millega ametisse nimetav asutus jättis rahuldamata hageja 29. novembril 2017 esitatud kaebuse viitenumbriga R/510/17, mis oli esitatud vaikimisi otsuse peale jätta rahuldamata personalieeskirjade artikli 24 alusel esitatud abitaotlus;

| — | mõista kõik kohtukulud välja kostjalt, vastavalt Euroopa Liidu Üldkohtu kodukorra artiklile 134. |
| --- | --- |

—

mõista kõik kohtukulud välja kostjalt, vastavalt Euroopa Liidu Üldkohtu kodukorra artiklile 134.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, mille kohaselt rikuti abistamis- ja hoolitsemiskohustust, Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) artikli 1e lõiget 2 ja artikleid 12, 12a, 22b, 24, 25 ja 26, hea halduse põhimõtet ning personalieeskirjade IX lisa artikleid 1 ja 2 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 45/2001, üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT 2001, L 8, lk 1; ELT eriväljaanne 13/26, lk 102).

Hageja väidab selle väite raames veel, et rikuti muu hulgas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikleid 41, 47 ja 52, Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni, kaitseõigusi ning kuritarvitati õigusnorme ning moonutati menetlust, lisaks rikuti hageja sõnul ilmselgelt õiguspärase ootuse põhimõtet ja poolte võrdsuse põhimõtet.

Hageja väidab sama väite raames viimaseks, et rikuti põhimõtet, mis kohustab administratsiooni võtma otsuseid vastu üksnes õiguslikult vastuvõetavatel alustel, st alustel, mis on asjassepuutuvad ega sisalda ilmselgeid hindamisvigu ei faktilises ega õiguslikus osas; samuti rikuti hageja sõnul proportsionaalsuse põhimõtet, võistlevuse põhimõtet, hea halduse põhimõtet ja õiguskindluse põhimõtet; ka väidab hageja, et rikuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrust (EÜ) nr 1049/2001, üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT 2001, L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331).

Hageja väidab niisugusel kujul esitatud etteheite raames, et kui ametisse nimetav asutus võttis vastu vaidlusaluse otsuse hageja vaidlustatud tingimustel ja jättis hageja kaebuse seejärel rahuldamata, siis kohaldas ja tõlgendas ametisse nimetav asutus personalieeskirjade eespool viidatud sätteid ja põhimõtteid ilmselgelt ebaõigesti, kui ta rajas oma otsuse nii faktiliselt kui õiguslikult ebatäpsetele alustele ja pani hageja seetõttu õigusvastasesse halduslikku olukorda, mil ei olnud kuidagi vastavuses tõendatud faktiliste asjaolude ja abitaotluse rahuldamata jätmisega.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/36 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/36

---

27. juunil 2018 esitatud hagi – Riesco García versus parlament

(Kohtuasi T-391/18)

(2018/C 352/42)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Juan Carlos Riesco García (Rota, Hispaania) (esindaja: advokaat M. Tey Ariza)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hageja esitab Üldkohtule:

| — | Euroopa Liidu Üldkohtu pädevust arvestades käesoleva hagi, et vaidlustada tegevusetus seoses vastusega, mille hageja sai Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjonilt 31. mail 2017 oma petitsioonile nro0741/2015, mille kohaselt väidetavalt esineb alaliste ja ajutiste ametnike vaheline diskrimineerimine Hispaania riigiteenistujate pensioniõiguse saamise tingimuste osas. |
| --- | --- |

—

Euroopa Liidu Üldkohtu pädevust arvestades käesoleva hagi, et vaidlustada tegevusetus seoses vastusega, mille hageja sai Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjonilt 31. mail 2017 oma petitsioonile nro0741/2015, mille kohaselt väidetavalt esineb alaliste ja ajutiste ametnike vaheline diskrimineerimine Hispaania riigiteenistujate pensioniõiguse saamise tingimuste osas.

| — | Hageja palub, tuginedes nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, et käesolev hagi tunnistataks vastuvõetavaks; et Euroopa Liidu Üldkohus teeks vaidlusküsimuse kohta otsuse, ja et käesoleva hagi alusel kohustaks Üldkohus Hispaania riiki tunnistama, et kõigil riigiteenistujatel on samad või samalaadsed ennetähtaegselt pensioniõiguse saamise tingimused ja neid tingimusi kohe ka selliselt rakendama. |
| --- | --- |

—

Hageja palub, tuginedes nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, et käesolev hagi tunnistataks vastuvõetavaks; et Euroopa Liidu Üldkohus teeks vaidlusküsimuse kohta otsuse, ja et käesoleva hagi alusel kohustaks Üldkohus Hispaania riiki tunnistama, et kõigil riigiteenistujatel on samad või samalaadsed ennetähtaegselt pensioniõiguse saamise tingimused ja neid tingimusi kohe ka selliselt rakendama.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab, et vastavalt Hispaania õigusnormidele, mida tema esitatud petitsioon puudutab, on riigi sotsiaalkindlustusskeemis kindlustatud alalistel ametnikel ennetähtaegselt vanaduspensionile jäämise korral võimalik sotsiaalkindlustusskeemi vahetada, sest nad on alalised ametnikud; samas ajutistel ametnikel ei ole see lubatud, sest neil ei ole alalist ametikohta.

Hageja peab ebaõigeks ja arusaamatuks põhjendamata vastust, mille ta sai Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjonilt oma petitsioonile (0741/2015); nimetatud komisjon oli tunnistanud petitsiooni vastuvõetavaks ja leidnud 3. augustil 2016, et Hispaania õigusnormid tuleb viia direktiiviga 1999/70 vastavusse, nii nagu nõutud (võrdsus pensioniõiguse saamise tingimuste osas), ja oli kaalunud isegi liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse alustamise võimalust, ent seejärel taganes hiljem oma seisukohast, leides, et esineb „faktilisi asjaolusid“, mida tuleb veel uurida.

Veelgi arusaamatum on hageja arvates tõik, et nimetatud küsimuses tekkinud kahtlusi ei esitatud institutsioonile, kes on pädev otsustama, kas kõnesoleval juhtumil oli tarvis riigisiseseid õigusnorme direktiiviga 1999/70 vastavusse viimiseks kohandada, st Euroopa Kohtule, vaid tehti ettepanek pöörduda kõnesoleva küsimusega riigisiseste kohtute poole, kes ei ole ammugi pädevad otsustama selle üle, kas riigisiseseid õigusnorme on tarvis liidu õigusega vastavusse viimiseks kohandada.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/36 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/36

---

29. juunil 2018 esitatud hagi – ITSA versus komisjon

(Kohtuasi T-396/18)

(2018/C 352/43)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (Sunbury-on-Thames, Ühendkuningriik) (esindaja: advokaat F. Scanvic)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada komisjoni 15. detsembri 2017. aasta delegeeritud määrus (EL) 2018/573, milles käsitletakse tubakatoodete jälgitavussüsteemi osana sõlmitavate andmetalletuslepingute põhielemente, komisjoni 15. detsembri 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/574 tubakatoodete jälgitavussüsteemi loomiseks ja käitamiseks vajalike tehniliste standardite kohta ja komisjoni 15. detsembri 2017. aasta rakendusotsus (EL) 2018/576 tubakatoodetele paigaldatavate turvaelementide tehniliste standardite kohta. |
| --- | --- |

—

tühistada komisjoni 15. detsembri 2017. aasta delegeeritud määrus (EL) 2018/573, milles käsitletakse tubakatoodete jälgitavussüsteemi osana sõlmitavate andmetalletuslepingute põhielemente, komisjoni 15. detsembri 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/574 tubakatoodete jälgitavussüsteemi loomiseks ja käitamiseks vajalike tehniliste standardite kohta ja komisjoni 15. detsembri 2017. aasta rakendusotsus (EL) 2018/576 tubakatoodetele paigaldatavate turvaelementide tehniliste standardite kohta.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe ainsa väite, et rikutud on Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) 12. novembril 2012 Soulis vastu võetud tubakatoodetega ebaseadusliku kauplemise tõkestamise protokolli artiklit 8, milles on keelatud anda tubakatoodete märgistamine tubakatööstusele. Protokoll ei ole küll veel jõustunud, kuid Euroopa Liit on selles kokku leppinud ja selle allkirjastanud ning seetõttu on tal keelatud vastu võtta sellega vastuolus olevaid õigusakte.

Ka leiab ta, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. aprilli 2014. aasta direktiivi 2014/40/EL tubaka- ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2001/37/EÜ (ELT 2014, L 127, lk 1), mille alusel on vastu võetud käesolevas asjas vaidlustatud määrus, saab ja tuleb tõlgendada nii, et see on kooskõlas eespool nimetatud protokolliga, ehkki direktiivis ei ole sõnaselgelt keelatud anda märgistamise õigust tubakatööstusele.

Kui selline tõlgendamine ei ole võimalik, on direktiiv ise vastuolus protokolli ja seega ka Euroopa Liidu aluslepingutega.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/37 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/37

---

13. juulil 2018 esitatud hagi – Prigent versus komisjon

(Kohtuasi T-436/18)

(2018/C 352/44)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Claude Prigent (Caudan, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat A. Bove)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | võtta tema tühistamishagi menetlusse; |
| --- | --- |

—

võtta tema tühistamishagi menetlusse;

| — | sisu aspektist tunnistada hagi väited põhjendatuks; |
| --- | --- |

—

sisu aspektist tunnistada hagi väited põhjendatuks;

| — | sellest tulenevalt tühistada Euroopa Komisjoni 23. mai 2018. aasta otsus riikliku solidaarsuse põhimõtte alusel, nagu see on määratletud Euroopa Kohtu poolt (õiguse üldpõhimõte) ja/või Euroopa Liidu lepingu artiklis 9; |
| --- | --- |

—

sellest tulenevalt tühistada Euroopa Komisjoni 23. mai 2018. aasta otsus riikliku solidaarsuse põhimõtte alusel, nagu see on määratletud Euroopa Kohtu poolt (õiguse üldpõhimõte) ja/või Euroopa Liidu lepingu artiklis 9;

| — | ja saata asi arutamiseks tagasi pädevale asutusele; |
| --- | --- |

—

ja saata asi arutamiseks tagasi pädevale asutusele;

| — | määrata asjasse puutuvate seadustega nõutud kõigi kohustute täitmine; |
| --- | --- |

—

määrata asjasse puutuvate seadustega nõutud kõigi kohustute täitmine;

| — | mõista välja kohtukulud; |
| --- | --- |

—

mõista välja kohtukulud;

| — | jätta hagejale kõik muud õigused, nõuded ja kaebeõigused. |
| --- | --- |

—

jätta hagejale kõik muud õigused, nõuded ja kaebeõigused.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide, et rikutud on riikliku solidaarsuse põhimõtet, nagu selle on määratlenud Euroopa Kohus ja mis on õiguse üldpõhimõte. Selle kohta märgib hageja, et Euroopa Kohus on otsustanud, et rahvastiku või töötajate kindlale kategooriale adresseeritud kord ei ole üldkohaldatav kord vaid teatud kutsetegevust reguleeriv kord. Hageja väidab, et arvestades diskrimineerimist, mis esineb vabakutseliste – kes on kohustatud liituma vabakutseliste töötajate sotsiaalkindlustussüsteemiga (edaspidi „RSI“) isegi juhul, kui nende käive on null või negatiivne – ja muude, näiteks füüsilisest isikust ettevõtjate, töötajate ja ametnike vahel, ei ole käesolevas asjas tegemist üldkohaldatava korraga.
  Lisaks on hageja seisukohal, et solidaarsuspõhimõttele, millel RSI üldkohaldatava sotsiaalkindlustuse korrana Prantsuse riigi hinnangul põhineb, RSI käesoleval juhul ei vasta, kuna hagejalt nõutakse miinimum- ja kindlasummaliste maksete tegemist ka väikse sissetuleku korral. Lisaks võib hageja täielikult ilma jääda haigus- või pensionihüvitisest, kui ta maksed ei ole piisavad või hilinevad, mis ei ole aga nii muude Prantsusmaa töötajate puhul, kelle suhtes kohaldatakse muud sotsiaalkindlustuse korda. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide, et rikutud on riikliku solidaarsuse põhimõtet, nagu selle on määratlenud Euroopa Kohus ja mis on õiguse üldpõhimõte. Selle kohta märgib hageja, et Euroopa Kohus on otsustanud, et rahvastiku või töötajate kindlale kategooriale adresseeritud kord ei ole üldkohaldatav kord vaid teatud kutsetegevust reguleeriv kord. Hageja väidab, et arvestades diskrimineerimist, mis esineb vabakutseliste – kes on kohustatud liituma vabakutseliste töötajate sotsiaalkindlustussüsteemiga (edaspidi „RSI“) isegi juhul, kui nende käive on null või negatiivne – ja muude, näiteks füüsilisest isikust ettevõtjate, töötajate ja ametnike vahel, ei ole käesolevas asjas tegemist üldkohaldatava korraga.

Lisaks on hageja seisukohal, et solidaarsuspõhimõttele, millel RSI üldkohaldatava sotsiaalkindlustuse korrana Prantsuse riigi hinnangul põhineb, RSI käesoleval juhul ei vasta, kuna hagejalt nõutakse miinimum- ja kindlasummaliste maksete tegemist ka väikse sissetuleku korral. Lisaks võib hageja täielikult ilma jääda haigus- või pensionihüvitisest, kui ta maksed ei ole piisavad või hilinevad, mis ei ole aga nii muude Prantsusmaa töötajate puhul, kelle suhtes kohaldatakse muud sotsiaalkindlustuse korda.

| 2. | Teine väide, et rikutud on Euroopa Liidu lepingu artiklit 9, mis näeb ette võrdsuse kõigi Euroopa kodanike vahel, kuna võimatu on arvutada RSI makse väärtust ebasoodsamana vabakutselistele nagu hageja võrreldes muude Prantsuse töötajatega. Seetõttu rikkus komisjon hageja kaebuse menetlemise lõpetamisega riikliku solidaarsuse põhimõtet, nagu selle on õiguse üldpõhimõttena määratlenud Euroopa Kohus ja Euroopa Liidu lepingu artikkel 9, mille tõttu tuleb komisjoni otsus tühistada. |
| --- | --- |

2.

Teine väide, et rikutud on Euroopa Liidu lepingu artiklit 9, mis näeb ette võrdsuse kõigi Euroopa kodanike vahel, kuna võimatu on arvutada RSI makse väärtust ebasoodsamana vabakutselistele nagu hageja võrreldes muude Prantsuse töötajatega. Seetõttu rikkus komisjon hageja kaebuse menetlemise lõpetamisega riikliku solidaarsuse põhimõtet, nagu selle on õiguse üldpõhimõttena määratlenud Euroopa Kohus ja Euroopa Liidu lepingu artikkel 9, mille tõttu tuleb komisjoni otsus tühistada.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/38 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/38

---

24. juulil 2018 esitatud hagi – Biasotto versus EUIPO – OOFOS (OOF)

(Kohtuasi T-453/18)

(2018/C 352/45)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Alessandro Biasotto (Treviso, Itaalia) (esindajad: advokaadid F. Le Divelec Lemmi, R. Castiglioni ja E. Cammareri)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: OOFOS LLC (Reno, Nevada, Ameerika Ühendriigid)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja Üldkohtus

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi OOF taotlus – registreerimistaotlus nr 14 961 767

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 10. mai 2018. aasta otsus asjas R 1270/2017-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | rahuldada käesolev hagi; |
| --- | --- |

—

rahuldada käesolev hagi;

| — | tühistada vaidlustatud otsus tervikuna ja seega nõustuda ELi kaubamärgi registreerimisega taotluse nr 14 961 767 alusel kõigi taotluses nimetatud klassidesse 18, 25 ja 35 kuuluvate kaupade jaoks (või teise võimalusena kohustada EUIPO-t uuesti läbi vaatama hageja 15. juuni 2017.aasta kaebuse ning seejuures võrdlema vaidlusalust taotlust vastulause esitaja nõude aluseks oleva varasema kaubamärgi rahvusvahelise registreeringuga nr 1 258 728); |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus tervikuna ja seega nõustuda ELi kaubamärgi registreerimisega taotluse nr 14 961 767 alusel kõigi taotluses nimetatud klassidesse 18, 25 ja 35 kuuluvate kaupade jaoks (või teise võimalusena kohustada EUIPO-t uuesti läbi vaatama hageja 15. juuni 2017.aasta kaebuse ning seejuures võrdlema vaidlusalust taotlust vastulause esitaja nõude aluseks oleva varasema kaubamärgi rahvusvahelise registreeringuga nr 1 258 728);

| — | mõista EUIPO-lt ja menetlusse astujalt välja Üldkohtu menetluse kulud ning lisaks EUIPO-s seoses vastulausemenetlusega ja kaebemenetlusega kantud kulud. |
| --- | --- |

—

mõista EUIPO-lt ja menetlusse astujalt välja Üldkohtu menetluse kulud ning lisaks EUIPO-s seoses vastulausemenetlusega ja kaebemenetlusega kantud kulud.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/39 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/39

---

24. juulil 2018 esitatud hagi – Biasotto versus EUIPO – OOFOS (OO)

(Kohtuasi T-454/18)

(2018/C 352/46)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Alessandro Biasotto (Treviso, Itaalia) (esindajad: advokaadid F. Le Divelec Lemmi, R. Castiglioni ja E. Cammareri)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: OOFOS LLC (Reno, Nevada, Ameerika Ühendriigid)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kaubamärgi OO taotlus – registreerimistaotlus nr 14 961 791

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 15. mai 2018. aasta otsus asjas R 1281/2017-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | rahuldada käesolev hagi kogu ulatuses; |
| --- | --- |

—

rahuldada käesolev hagi kogu ulatuses;

| — | tühistada vaidlustatud otsus tervikuna ja seega sisuliselt nõustuda EUIPO järeldustega 17. mai 2017. aasta otsuses, mis käsitleb vastulausemenetlust nr B 2683558, ning seega nõustuda ELi kaubamärgi registreerimisega selle taotluse alusel kõigi taotluses nimetatud kaupade ja teenuste jaoks, mis kuuluvad klassidesse 18, 25 ja 35; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus tervikuna ja seega sisuliselt nõustuda EUIPO järeldustega 17. mai 2017. aasta otsuses, mis käsitleb vastulausemenetlust nr B 2683558, ning seega nõustuda ELi kaubamärgi registreerimisega selle taotluse alusel kõigi taotluses nimetatud kaupade ja teenuste jaoks, mis kuuluvad klassidesse 18, 25 ja 35;

| — | mõista menetlusse astujalt välja nii hageja kohtukulud Üldkohtu menetluses kui ka tema poolt EUIPO vastulausemenetluses ja apellatsioonikoja menetluses kantud vältimatud menetluskulud. |
| --- | --- |

—

mõista menetlusse astujalt välja nii hageja kohtukulud Üldkohtu menetluses kui ka tema poolt EUIPO vastulausemenetluses ja apellatsioonikoja menetluses kantud vältimatud menetluskulud.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/40 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/40

---

30. juulil 2018 esitatud hagi – Novartis versus EUIPO (SMARTSURFACE)

(Kohtuasi T-463/18)

(2018/C 352/47)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Novartis AG (Basel, Šveits) (esindaja: advokaat L. Junquera Lara)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi SMARTSURFACE taotlus – registreerimistaotlus nr 16 492 076

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 25. mai 2018. aasta otsus asjas R 1765/2017-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | tunnistada, et kõnealune kaubamärk (ühenduse kaubamärk nr 16 492 076) ei ole seoses klassi 9 kuuluvate registreerimistaotluses nimetatud kaupadega määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktidega b ja c ning artikli 7 lõikega 2 vastuolus, ja; |
| --- | --- |

—

tunnistada, et kõnealune kaubamärk (ühenduse kaubamärk nr 16 492 076) ei ole seoses klassi 9 kuuluvate registreerimistaotluses nimetatud kaupadega määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktidega b ja c ning artikli 7 lõikega 2 vastuolus, ja;

| — | mõista kohtukulud välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c ning artikli 7 lõike 2 rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c ning artikli 7 lõike 2 rikkumine.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/40 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/40

---

27. juulil 2018 esitatud hagi – Getsmarter Online versus EUIPO (getsmarter)

(Kohtuasi T-473/18)

(2018/C 352/48)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Getsmarter Online Ltd (London, Ühendkuningriik) (esindaja: barrister I. Silcock)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi getsmarter taotlus – registreerimistaotlus nr 16 565 939

Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 10. mai 2018. aasta otsus asjas R 2632/2017-1

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista hageja kohtukulud välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista hageja kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väited

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine;

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 3 rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 3 rikkumine.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/41 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/41

---

6. augustil 2018 esitatud hagi – Veit versus EKP

(Kohtuasi T-474/18)

(2018/C 352/49)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Sebastian Veit (Frankfurt Maini ääres, Saksamaa) (esindaja: advokaat K. Kujath)

Kostja: Euroopa Keskpank

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada kostja 3. jaanuari 2018. aasta otsus hageja klassifitseerimise kohta alates 1. jaanuarist 2018, osas milles selle otsusega määrati hageja palgaskaalal F/G vaid 17. palgaastmele; |
| --- | --- |

—

tühistada kostja 3. jaanuari 2018. aasta otsus hageja klassifitseerimise kohta alates 1. jaanuarist 2018, osas milles selle otsusega määrati hageja palgaskaalal F/G vaid 17. palgaastmele;

| — | tühistada kostja 25. mai 2018. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata hageja taotlus määrata ta palgaskaalal F/G 83. palgaastmele; |
| --- | --- |

—

tühistada kostja 25. mai 2018. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata hageja taotlus määrata ta palgaskaalal F/G 83. palgaastmele;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhineb järgmistel väidetel:

| 1. | Võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine.
  Esimese väite kohaselt võttis kostja sisekandidaatide puhul – erinevalt väliskandidaatidest, kes olid samasugusel konkursil võrreldavas olukorras – vaid osaliselt arvesse kutsealast kogemust. |
| --- | --- |

1.

Võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine.

Esimese väite kohaselt võttis kostja sisekandidaatide puhul – erinevalt väliskandidaatidest, kes olid samasugusel konkursil võrreldavas olukorras – vaid osaliselt arvesse kutsealast kogemust.

| 2. | Üldise hoolsuskohustuse rikkumine
  Teise väite kohaselt kohtles kostja hagejat kui tema enese töötajat ilma objektiivse põhjenduseta klassifitseerimisel halvemini kui kanditaate, keda ta ei olnud veel tööle võtnud. |
| --- | --- |

2.

Üldise hoolsuskohustuse rikkumine

Teise väite kohaselt kohtles kostja hagejat kui tema enese töötajat ilma objektiivse põhjenduseta klassifitseerimisel halvemini kui kanditaate, keda ta ei olnud veel tööle võtnud.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/42 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/42

---

1. augustil 2018 esitatud hagi – Electroquímica Onubense versus ECHA

(Kohtuasi T-481/18)

(2018/C 352/50)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Electroquímica Onubense, S.L. (Palos de la Frontera, Hispaania) (esindaja: advokaat D. González Blanco)

Kostja: Euroopa Kemikaaliamet (ECHA)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul teha uue otsuse, milles tuvastab, et Electroquímica Onubense (EQO) vastab keskmise suurusega ettevõtjana käsitamise tingimustele Euroopa Kemikaaliameti juures toodete registreerimise tasude määratlemisel.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja viis väidet.

| 1. | Esimese väite kohaselt viidatakse vaidlustatud otsusele lisatud VKEde arvutusaruandes tema seotusele ERCROSega aastatel 2013 ja 2014, samas kui aruande autor jätab tähelepanuta niivõrd olulise asjaolu, nagu seda on EQO asutamine 2015. aasta veebruaris; EQO asutati 3 000 euro suuruse osakapitaliga, mis on Hispaania äriõiguse kohaselt nõutav minimaalne kapital. Hageja väidab sellega seoses, et uue äriühingu viidatud kapitali suurus oli otsustava tähtsusega, kui see deklareeriti „väikese ettevõtjana“, kuivõrd EQO vastas tõepoolest kohaldatavates õigusnormides selleks kehtestatud tingimustele; ERCROSe osalus ei saa mingil juhul muuta EQOt „suurettevõtjaks“. |
| --- | --- |

1.

Esimese väite kohaselt viidatakse vaidlustatud otsusele lisatud VKEde arvutusaruandes tema seotusele ERCROSega aastatel 2013 ja 2014, samas kui aruande autor jätab tähelepanuta niivõrd olulise asjaolu, nagu seda on EQO asutamine 2015. aasta veebruaris; EQO asutati 3 000 euro suuruse osakapitaliga, mis on Hispaania äriõiguse kohaselt nõutav minimaalne kapital. Hageja väidab sellega seoses, et uue äriühingu viidatud kapitali suurus oli otsustava tähtsusega, kui see deklareeriti „väikese ettevõtjana“, kuivõrd EQO vastas tõepoolest kohaldatavates õigusnormides selleks kehtestatud tingimustele; ERCROSe osalus ei saa mingil juhul muuta EQOt „suurettevõtjaks“.

| 2. | Teise väite kohaselt oli ERCROS alates EQO asutamisest (18. veebruar 2015) kuni osade üleandmiseni SALINAS DEL ODIELile (2. juuni 2015) selle äriühingu ainuosanik konjunktuurist tingitult ning instrumentaalsetel põhjustel, et lihtsustada EQO omandi üleminekut selle lõplikule adressaadile, see tähendab äriühingule SALINAS DEL ODIEL. |
| --- | --- |

2.

Teise väite kohaselt oli ERCROS alates EQO asutamisest (18. veebruar 2015) kuni osade üleandmiseni SALINAS DEL ODIELile (2. juuni 2015) selle äriühingu ainuosanik konjunktuurist tingitult ning instrumentaalsetel põhjustel, et lihtsustada EQO omandi üleminekut selle lõplikule adressaadile, see tähendab äriühingule SALINAS DEL ODIEL.

| 3. | Kolmanda väite kohaselt ei omanud ERCROS (keda käsitatakse „suurettevõtjana“) juba 2015. majandusaasta lõpus enam otseselt ega kaudselt EQOs osalust; sel ajahetkel oli EQO juba SALINAS DEL ODIELi (keda käsitatakse „keskmise suurusega ettevõtjana“) omandis. |
| --- | --- |

3.

Kolmanda väite kohaselt ei omanud ERCROS (keda käsitatakse „suurettevõtjana“) juba 2015. majandusaasta lõpus enam otseselt ega kaudselt EQOs osalust; sel ajahetkel oli EQO juba SALINAS DEL ODIELi (keda käsitatakse „keskmise suurusega ettevõtjana“) omandis.

| 4. | Neljas väide tugineb asjaolule, et asjaomaste õigusnormide kohaldamise eesmärgil EQO suuruse kindlaksmääramisel saab otsustava tähtsusega asjaoluks olla vaid EQO ja 2015. majandusaasta lõpus tema emaettevõtjaks oleva äriühingu vaheline seos (millest annab tunnistus selle aasta raamatupidamisaruanne), mitte sel majandusaastal konjunktuurist tingitult ning instrumentaalsetel põhjustel esinenud seos. |
| --- | --- |

4.

Neljas väide tugineb asjaolule, et asjaomaste õigusnormide kohaldamise eesmärgil EQO suuruse kindlaksmääramisel saab otsustava tähtsusega asjaoluks olla vaid EQO ja 2015. majandusaasta lõpus tema emaettevõtjaks oleva äriühingu vaheline seos (millest annab tunnistus selle aasta raamatupidamisaruanne), mitte sel majandusaastal konjunktuurist tingitult ning instrumentaalsetel põhjustel esinenud seos.

| 5. | Viies väide tugineb asjaolule, et kohaldada tuleks mitte suurettevõtja puhul ettenähtud tasu, vaid keskmise suurusega ettevõtja puhul ettenähtud tasu, kuivõrd seost tuleb selles osas näha EQO ja SALINAS DEL ODIELi vahel, mitte EQO ja ERCROSe vahel. |
| --- | --- |

5.

Viies väide tugineb asjaolule, et kohaldada tuleks mitte suurettevõtja puhul ettenähtud tasu, vaid keskmise suurusega ettevõtja puhul ettenähtud tasu, kuivõrd seost tuleb selles osas näha EQO ja SALINAS DEL ODIELi vahel, mitte EQO ja ERCROSe vahel.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/42 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/42

---

14. augustil 2018 esitatud hagi – Stada Arzneimittel versus EUIPO (ViruProtect)

(Kohtuasi T-487/18)

(2018/C 352/51)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Saksamaa) (esindajad: advokaadid J.-C. Plate ja R. Kaase)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi ViruProtect taotlus – registreerimistaotlus nr 16 295 511

Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 4. juuni 2018. aasta otsus asjas R 1886/2017-5

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista kohtukulud välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väited

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine;

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 7 lõike 2 punkti b rikkumine; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 7 lõike 2 punkti b rikkumine;

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 75 lõike 1 rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 75 lõike 1 rikkumine.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/43 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/43

---

14. augustil 2018 esitatud hagi – Vafo Praha versus EUIPO – Rutzinger-Kurpas (Meatlove)

(Kohtuasi T-491/18)

(2018/C 352/52)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Vafo Praha s.r.o. (Chrášt’any, Tšehhi Vabariik) (esindaja: advokaat M. Vojáček)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Susanne Rutzinger-Kurpas (Spigelau, Saksamaa)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi Meatlove taotlus – registreerimistaotlus nr 15 557 374

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 12. juuni 2018. aasta otsus asjas R R 264/2018-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista kohtukulud välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b koostoimes artikliga 46 rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b koostoimes artikliga 46 rikkumine.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/44 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/44

---

15. augustil 2018 esitatud hagi – Zhadanov versus EUIPO (Scanner Pro)

(Kohtuasi T-492/18)

(2018/C 352/53)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Igor Zhadanov (Odessa, Ukraina) (esindaja: advokaat P. Olson)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi Scanner Pro taotlus – registreerimistaotlus nr 16 257 727

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 6. juuni 2018. aasta otsus asjas R 1812/2017-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | rahuldada ELi kaubamärgi taotlus 016257727 klassidesse 9 ja 42 kuuluvate kaupade jaoks; |
| --- | --- |

—

rahuldada ELi kaubamärgi taotlus 016257727 klassidesse 9 ja 42 kuuluvate kaupade jaoks;

| — | mõista kohtukulud välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väide

| — | Määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 3 rikkumine. |
| --- | --- |

—

Määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 3 rikkumine.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/44 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/44

---

17. augustil 2018 esitatud hagi – Dermatest versus EUIPO (DERMATEST)

(Kohtuasi T-495/18)

(2018/C 352/54)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Münster, Saksamaa) (esindajad: advokaadid J. Bühling ja D. Graetsch)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi DERMATEST taotlus – registreerimistaotlus nr 17 542 986

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 12. juuni 2018. aasta otsus asjas R 426/2018-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista kohtukulud, sealhulgas apellatsioonikoja menetlusega seotud kulud, välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud, sealhulgas apellatsioonikoja menetlusega seotud kulud, välja EUIPO-lt.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/45 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/45

---

17. augustil 2018 esitatud hagi – OCU versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-496/18)

(2018/C 352/55)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madrid, Hispaania) (esindajad: advokaadid E. Martínez Martínez ja C. López-Mélida de Ramón)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | Tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu apellatsioonikomisjoni 19. juuni 2018. aasta lõplik otsus („Final Decision“) asjas nr 54/2017, mis algatati Ühtse Kriisilahendusnõukogu vastu; |
| --- | --- |

—

Tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu apellatsioonikomisjoni 19. juuni 2018. aasta lõplik otsus („Final Decision“) asjas nr 54/2017, mis algatati Ühtse Kriisilahendusnõukogu vastu;

| — | mõista kohtukulud välja Ühtse Kriisilahendusnõukogu apellatsioonikomisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Ühtse Kriisilahendusnõukogu apellatsioonikomisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitab hagi põhjenduseks kolm väidet.

| 1. | Esimene väide, et on rikutud Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „Harta“) artikli 41 lõikes 2 sätestatud põhiõigust seoses kaitseõiguste tagamise põhimõttega (õigus heale haldusele, mis väljendub õiguses tutvuda dokumentidega, selleks et kasutada oma seaduslikke kaitseõigusi).






  — | Hageja väidab seoses sellega, et vaidlustatud otsus, milles apellatsioonikomisjon ei lubanud tervikuna tutvuda Ühtse Kriisilahendusnõukogu valduses olevate dokumentidega, millega tutvumist taotleti selleks, et kasutada oma seaduslikke kaitseõigusi, kujutab endast põhiõiguse heale haldusele, mis on Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõikes 2 sätestatud dokumentidega tutvumise õiguse väljendus, ning ühenduse õiguses kehtestatud kaitseõiguste tagamise õigust käsitleva aluspõhimõtte olulist rikkumist. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide, et on rikutud Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „Harta“) artikli 41 lõikes 2 sätestatud põhiõigust seoses kaitseõiguste tagamise põhimõttega (õigus heale haldusele, mis väljendub õiguses tutvuda dokumentidega, selleks et kasutada oma seaduslikke kaitseõigusi).

—

Hageja väidab seoses sellega, et vaidlustatud otsus, milles apellatsioonikomisjon ei lubanud tervikuna tutvuda Ühtse Kriisilahendusnõukogu valduses olevate dokumentidega, millega tutvumist taotleti selleks, et kasutada oma seaduslikke kaitseõigusi, kujutab endast põhiõiguse heale haldusele, mis on Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõikes 2 sätestatud dokumentidega tutvumise õiguse väljendus, ning ühenduse õiguses kehtestatud kaitseõiguste tagamise õigust käsitleva aluspõhimõtte olulist rikkumist.

| 2. | Teine väide, et on rikutud artikleid, millega välistatakse dokumentidega tutvumise õiguse konfidentsiaalsuspiirang ja majanduslike huve kaitse erand, kui dokumentidega tutvumist taotletakse kaitseõiguste ja tõhusa kohtuliku kaitse õiguse kasutamiseks, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2014. aasta määruse (EL) nr 806/2014, millega kehtestatakse ühtsed eeskirjad ja ühtne menetlus krediidiasutuste ja teatavate investeerimisühingute kriisilahenduseks ühtse kriisilahenduskorra ja ühtse kriisilahendusfondi raames ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010 (ELT 2014, L 225, lk 1) artiklis 88; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivi 2014/59/EL, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik ning muudetakse nõukogu direktiivi 82/891/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2001/24/EÜ, 2002/47/EÜ, 2004/25/EÜ, 2005/56/EÜ, 2007/36/EÜ, 2011/35/EL, 2012/30/EL ja 2013/36/EL ning määruseid (EL) nr 1093/2010 ja (EL) nr 648/2012 (ELT 2014, L 173, lk 190), artiklis 84 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/36/EL, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT 2013, L 176, lk 338), artiklis 53.






  — | Hageja väidab seoses sellega, et vaidlustatud otsuses, millega apellatsioonikomisjon ei lubanud tervikuna tutvuda Ühtse Kriisilahendusnõukogu valduses olevate dokumentidega, on valesti kohaldatud neid erandeid üldisest õigusest dokumentidega tutvuda, millele eespool on viidatud, kuna nimetatud tutvumist dokumentidega taotletakse kaitseõigustele ja tõhusa kohtuliku kaitse õigusele tuginemise kontekstis. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide, et on rikutud artikleid, millega välistatakse dokumentidega tutvumise õiguse konfidentsiaalsuspiirang ja majanduslike huve kaitse erand, kui dokumentidega tutvumist taotletakse kaitseõiguste ja tõhusa kohtuliku kaitse õiguse kasutamiseks, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2014. aasta määruse (EL) nr 806/2014, millega kehtestatakse ühtsed eeskirjad ja ühtne menetlus krediidiasutuste ja teatavate investeerimisühingute kriisilahenduseks ühtse kriisilahenduskorra ja ühtse kriisilahendusfondi raames ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010 (ELT 2014, L 225, lk 1) artiklis 88; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivi 2014/59/EL, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik ning muudetakse nõukogu direktiivi 82/891/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2001/24/EÜ, 2002/47/EÜ, 2004/25/EÜ, 2005/56/EÜ, 2007/36/EÜ, 2011/35/EL, 2012/30/EL ja 2013/36/EL ning määruseid (EL) nr 1093/2010 ja (EL) nr 648/2012 (ELT 2014, L 173, lk 190), artiklis 84 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/36/EL, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT 2013, L 176, lk 338), artiklis 53.

—

Hageja väidab seoses sellega, et vaidlustatud otsuses, millega apellatsioonikomisjon ei lubanud tervikuna tutvuda Ühtse Kriisilahendusnõukogu valduses olevate dokumentidega, on valesti kohaldatud neid erandeid üldisest õigusest dokumentidega tutvuda, millele eespool on viidatud, kuna nimetatud tutvumist dokumentidega taotletakse kaitseõigustele ja tõhusa kohtuliku kaitse õigusele tuginemise kontekstis.

| 3. | Kolmas väide, et on rikutud Harta artikli 41 lõikes 2 sätestatud põhiõigust (õigus heale haldusele seoses aktide põhjendamiskohustuse täitmisega).






  — | Hageja väidab seoses sellega, et vaidlustatud otsus, millega apellatsioonikomisjon ei lubanud tutvuda Ühtse Kriisilahendusnõukogu valduses olevate dokumentidega, kujutab endast Harta artikli 41 lõikes 2 sätestatud põhiõiguse heale haldusele olulist rikkumist osas, milles selles on rikutud aktide põhjendamise kohustust. |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide, et on rikutud Harta artikli 41 lõikes 2 sätestatud põhiõigust (õigus heale haldusele seoses aktide põhjendamiskohustuse täitmisega).

—

Hageja väidab seoses sellega, et vaidlustatud otsus, millega apellatsioonikomisjon ei lubanud tutvuda Ühtse Kriisilahendusnõukogu valduses olevate dokumentidega, kujutab endast Harta artikli 41 lõikes 2 sätestatud põhiõiguse heale haldusele olulist rikkumist osas, milles selles on rikutud aktide põhjendamise kohustust.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/46 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/46

---

14. augustil 2018 esitatud hagi – IAK – Forum International versus EUIPO – Ulrich Schwalb (IAK)

(Kohtuasi T-497/18)

(2018/C 352/56)

Hagiavalduse keel: saksa

Pooled

Hageja: IAK GmbH – Forum International (Kirchzarten, Saksamaa) (esindaja: advokaat G. Wilke)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Ulrich Schwalb (Köln, Saksamaa)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärk IAK – ELi kaubamärk nr 9 843 533

Menetlus EUIPOs: kehtetuks tunnistamise menetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 11. juuni 2018. aasta otsus asjas R 1511/2017-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | muuta vaidlustatud otsus nii, et kehtetuks tunnistamise taotlus lükatakse tervikuna tagasi; |
| --- | --- |

—

muuta vaidlustatud otsus nii, et kehtetuks tunnistamise taotlus lükatakse tervikuna tagasi;

| — | mõista kohtukulud välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.

---

| 1.10.2018 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 352/47 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 352/47

---

20. augustil 2018 esitatud hagi – ZPC Flis versus EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)

(Kohtuasi T-498/18)

(2018/C 352/57)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: ZPC Flis sp.j. (Radziejowice, Poola) (esindaja: advokaat M. Kondrat)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Saksamaa)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja Üldkohtus

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi Happy Moreno choco taotlus – registreerimistaotlus nr 15 028 087

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 31. mai 2018. aasta otsus asjas R 1464/2017-1

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus ja saata asi tagasi EUIPO-le uue otsuse tegemiseks
  või |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus ja saata asi tagasi EUIPO-le uue otsuse tegemiseks

või

| — | muuta vastutatud otsust, tuvastades, et ELi kaubamärgi Happy Moreno choco registreerimisel klassidesse 30 ja 35 kuuluvate kaupade jaoks taotluse nr 015028087 alusel suhtelisi keeldumispõhjusi ei esine, ja nõustuda kaubamärgi registreerimisega; |
| --- | --- |

—

muuta vastutatud otsust, tuvastades, et ELi kaubamärgi Happy Moreno choco registreerimisel klassidesse 30 ja 35 kuuluvate kaupade jaoks taotluse nr 015028087 alusel suhtelisi keeldumispõhjusi ei esine, ja nõustuda kaubamärgi registreerimisega;

| — | mõista hageja kasuks välja kohtukulud. |
| --- | --- |

—

mõista hageja kasuks välja kohtukulud.

Väited

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine;

| — | õiguspäraste ootuste kaitse põhimõtte ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine. |
| --- | --- |

—

õiguspäraste ootuste kaitse põhimõtte ja õiguskindluse põhimõtte rikkumine.

---