# Den Europæiske Unions C 373/15.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 373 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 61. årgang15. oktober 2018 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 373

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

61. årgang15. oktober 2018

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2018/C 373/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2018/C 373/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2018/C 373/02 | Sag C-423/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Baden-Württemberg (Tyskland) den 27. juni 2018 — Südzucker AG mod Hauptzollamt Karlsruhe | 2 |
| 2018/C 373/03 | Sag C-429/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Spanien) den 28. juni 2018 — Berta Fernández Álvarez, BMM, TGV, Natalia Fernández Olmos og María Claudia Téllez Barragán mod Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid | 3 |
| 2018/C 373/04 | Sag C-431/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanien) den 29. juli 2018 — María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España mod Irene Conte Sánchez | 5 |
| 2018/C 373/05 | Sag C-439/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spanien) den 2. juli 2018 — OH mod Agencia Estatal de la Administración Tributaria | 5 |
| 2018/C 373/06 | Sag C-445/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederland) den 9. juli 2018 — Vaselife International BV og Chrysal International BV mod College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden | 6 |
| 2018/C 373/07 | Sag C-459/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgien) den 16. juli 2018 — Argenta Spaarbank NV mod Belgische Staat | 7 |
| 2018/C 373/08 | Sag C-472/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spanien) den 19. juli 2018 — ER mod Agencia Estatal de la Administración Tributaria | 7 |
| 2018/C 373/09 | Sag C-477/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederlandene) den 23. juli 2018 — Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV mod Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit | 8 |
| 2018/C 373/10 | Sag C-478/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederlandene) den 23. juli 2018 — Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV og Vitelco BV mod Minister van Landbouw og Natuur en Voedselkwaliteit | 9 |
| | Retten |
| 2018/C 373/11 | Sag T-671/16: Rettens dom af 5. september 2018 — Villeneuve mod Kommissionen (Personalesag — ansættelse — almindelig udvælgelsesprøve — meddelelse om udvælgelsesprøve EPSO/AD/303/15 (AD 7) — EPSO’s efterprøvelse af betingelserne for adgang til udvælgelsesprøven — mindre erhvervserfaring end den krævede minimumsvarighed — karakteren af kontrollen med adgangsbetingelsen om erhvervserfaring — begrundelsespligt — åbenbart urigtigt skøn anlagt af udvælgelseskomitéen — ligebehandling) | 11 |
| 2018/C 373/12 | Sag T-418/18: Sag anlagt den 6. juli 2018 — PT mod Den Europæiske Investeringsbank (EIB) | 11 |
| 2018/C 373/13 | Sag T-451/18: Sag anlagt den 18. juli 2018 — Triantafyllopoulos m.fl. mod ECB | 12 |
| 2018/C 373/14 | Sag T-478/18: Sag anlagt den 6. august 2018 — Bezouaoui og HB Consultant mod Kommissionen | 13 |
| 2018/C 373/15 | Sag T-484/18: Sag anlagt den 14. august 2018 — XB mod ECB | 14 |
| 2018/C 373/16 | Sag T-500/18: Sag anlagt den 20. august 2018 — Puma mod EUIPO — Destilerias MG (MG PUMA) | 15 |
| 2018/C 373/17 | Sag T-502/18: Sag anlagt den 22. august 2018 — Pharmadom mod EUIPO — IRF (MediWell) | 15 |
| 2018/C 373/18 | Sag T-503/18: Sag anlagt den 22. august 2018 — Haba Trading mod EUIPO — Vida (vidaXL) | 16 |
| 2018/C 373/19 | Sag T-504/18: Sag anlagt den 24. august 2018 — XG mod Kommissionen | 17 |
| 2018/C 373/20 | Sag T-508/18: Sag anlagt den 24. august 2018 — OLX mod EUIPO — Stra (STRADIA) | 18 |
| 2018/C 373/21 | Sag T-510/18: Sag anlagt den 22. august 2018 — Kaddour mod Rådet | 19 |
| 2018/C 373/22 | Sag T-517/18: Sag anlagt den 3. september 2018 — Zott mod EUIPO (TSC Food Products (Bagerivarer) | 19 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2018/C 373/02

Sag C-423/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Baden-Württemberg (Tyskland) den 27. juni 2018 — Südzucker AG mod Hauptzollamt Karlsruhe

2

2018/C 373/03

Sag C-429/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Spanien) den 28. juni 2018 — Berta Fernández Álvarez, BMM, TGV, Natalia Fernández Olmos og María Claudia Téllez Barragán mod Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid

3

2018/C 373/04

Sag C-431/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanien) den 29. juli 2018 — María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España mod Irene Conte Sánchez

5

2018/C 373/05

Sag C-439/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spanien) den 2. juli 2018 — OH mod Agencia Estatal de la Administración Tributaria

5

2018/C 373/06

Sag C-445/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederland) den 9. juli 2018 — Vaselife International BV og Chrysal International BV mod College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

6

2018/C 373/07

Sag C-459/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgien) den 16. juli 2018 — Argenta Spaarbank NV mod Belgische Staat

7

2018/C 373/08

Sag C-472/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spanien) den 19. juli 2018 — ER mod Agencia Estatal de la Administración Tributaria

7

2018/C 373/09

Sag C-477/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederlandene) den 23. juli 2018 — Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV mod Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

8

2018/C 373/10

Sag C-478/18: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederlandene) den 23. juli 2018 — Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV og Vitelco BV mod Minister van Landbouw og Natuur en Voedselkwaliteit

9

Retten

2018/C 373/11

Sag T-671/16: Rettens dom af 5. september 2018 — Villeneuve mod Kommissionen (Personalesag — ansættelse — almindelig udvælgelsesprøve — meddelelse om udvælgelsesprøve EPSO/AD/303/15 (AD 7) — EPSO’s efterprøvelse af betingelserne for adgang til udvælgelsesprøven — mindre erhvervserfaring end den krævede minimumsvarighed — karakteren af kontrollen med adgangsbetingelsen om erhvervserfaring — begrundelsespligt — åbenbart urigtigt skøn anlagt af udvælgelseskomitéen — ligebehandling)

11

2018/C 373/12

Sag T-418/18: Sag anlagt den 6. juli 2018 — PT mod Den Europæiske Investeringsbank (EIB)

11

2018/C 373/13

Sag T-451/18: Sag anlagt den 18. juli 2018 — Triantafyllopoulos m.fl. mod ECB

12

2018/C 373/14

Sag T-478/18: Sag anlagt den 6. august 2018 — Bezouaoui og HB Consultant mod Kommissionen

13

2018/C 373/15

Sag T-484/18: Sag anlagt den 14. august 2018 — XB mod ECB

14

2018/C 373/16

Sag T-500/18: Sag anlagt den 20. august 2018 — Puma mod EUIPO — Destilerias MG (MG PUMA)

15

2018/C 373/17

Sag T-502/18: Sag anlagt den 22. august 2018 — Pharmadom mod EUIPO — IRF (MediWell)

15

2018/C 373/18

Sag T-503/18: Sag anlagt den 22. august 2018 — Haba Trading mod EUIPO — Vida (vidaXL)

16

2018/C 373/19

Sag T-504/18: Sag anlagt den 24. august 2018 — XG mod Kommissionen

17

2018/C 373/20

Sag T-508/18: Sag anlagt den 24. august 2018 — OLX mod EUIPO — Stra (STRADIA)

18

2018/C 373/21

Sag T-510/18: Sag anlagt den 22. august 2018 — Kaddour mod Rådet

19

2018/C 373/22

Sag T-517/18: Sag anlagt den 3. september 2018 — Zott mod EUIPO (TSC Food Products (Bagerivarer)

19

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2018/C 373/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 364 af 8.10.2018

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 352 af 1.10.2018

EUT C 341 af 24.9.2018

EUT C 328 af 17.9.2018

EUT C 319 af 10.9.2018

EUT C 311 af 3.9.2018

EUT C 301 af 27.8.2018

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/2 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/2

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Baden-Württemberg (Tyskland) den 27. juni 2018 — Südzucker AG mod Hauptzollamt Karlsruhe

(Sag C-423/18)

(2018/C 373/02)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Baden-Württemberg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Südzucker AG

Sagsøgt: Hauptzollamt Karlsruhe

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 3, stk. 2, første punktum, i forordning (EF) nr. 967/2006 (1) fortolkes således, at den deri anførte frist også gælder for en ændring af en rettidig [org. s. 2] meddelelse om overskudsafgift, som er resultatet af en opgørelse af den mængde overskudssukker, som skal indregnes, når opgørelsen er ændret efter fristens udløb på grundlag af en kontrol i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 952/2006 (2)? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 3, stk. 2, første punktum, i forordning (EF) nr. 967/2006 (1) fortolkes således, at den deri anførte frist også gælder for en ændring af en rettidig [org. s. 2] meddelelse om overskudsafgift, som er resultatet af en opgørelse af den mængde overskudssukker, som skal indregnes, når opgørelsen er ændret efter fristens udløb på grundlag af en kontrol i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 952/2006 (2)?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende:
  I et sådant tilfælde, hvor der er tale om en ændring af en rettidig meddelelse, der er foretaget på grundlag af konstateringer inden for rammerne af kontroller, gælder de betingelser for en overskridelse af meddelelsesfristen i henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2670/81, som ændret ved forordning nr. 3559/91 (3), der er anført i Domstolens dom af 10. januar 2002 i sag C-101/99 ECLI:EU:C:2002:7, British Sugar, da også for en overskridelse af meddelelsesfristen i henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 967/2006? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende:

I et sådant tilfælde, hvor der er tale om en ændring af en rettidig meddelelse, der er foretaget på grundlag af konstateringer inden for rammerne af kontroller, gælder de betingelser for en overskridelse af meddelelsesfristen i henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2670/81, som ændret ved forordning nr. 3559/91 (3), der er anført i Domstolens dom af 10. januar 2002 i sag C-101/99 ECLI:EU:C:2002:7, British Sugar, da også for en overskridelse af meddelelsesfristen i henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 967/2006?

| 3) | Såfremt artikel 3, stk. 2, første punktum, i forordning (EF) nr. 967/2006 ikke gælder for ændringsmeddelelser på grundlag af kontroller (jf. første spørgsmål), eller såfremt betingelserne for en overskridelse af fristen er opfyldt (jf. andet spørgsmål), skal der da med henblik på fastsættelse af den frist, inden for hvilken ændringen af overskudsafgiften skal meddeles, tages udgangspunkt i den 1. maj i det næstfølgende år, eller finder national ret anvendelse? |
| --- | --- |

3)

Såfremt artikel 3, stk. 2, første punktum, i forordning (EF) nr. 967/2006 ikke gælder for ændringsmeddelelser på grundlag af kontroller (jf. første spørgsmål), eller såfremt betingelserne for en overskridelse af fristen er opfyldt (jf. andet spørgsmål), skal der da med henblik på fastsættelse af den frist, inden for hvilken ændringen af overskudsafgiften skal meddeles, tages udgangspunkt i den 1. maj i det næstfølgende år, eller finder national ret anvendelse?

| 4) | Såfremt tredje spørgsmål besvares således, at der hverken skal tages udgangspunkt i den 1. maj i det næstfølgende år eller anvendes national ret:
  Er det foreneligt med fællesskabsrettens almindelige principper, herunder proportionalitetsprincippet, retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, når en meddelelse om overskudsafgiften for produktionsåret 2007/2008 i et tilfælde som det foreliggende på grund af den tid, der er medgået til kontrollen, udarbejdelsen af kontrolrapporten og evalueringen af rapporten, finder sted henholdsvis den 20. oktober 2010 og den 27. oktober 2011? Er det i denne forbindelse afgørende, om sukkerfabrikanten har gjort indsigelse mod konstateringen af den overskydende mængde? |
| --- | --- |

4)

Såfremt tredje spørgsmål besvares således, at der hverken skal tages udgangspunkt i den 1. maj i det næstfølgende år eller anvendes national ret:

Er det foreneligt med fællesskabsrettens almindelige principper, herunder proportionalitetsprincippet, retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, når en meddelelse om overskudsafgiften for produktionsåret 2007/2008 i et tilfælde som det foreliggende på grund af den tid, der er medgået til kontrollen, udarbejdelsen af kontrolrapporten og evalueringen af rapporten, finder sted henholdsvis den 20. oktober 2010 og den 27. oktober 2011? Er det i denne forbindelse afgørende, om sukkerfabrikanten har gjort indsigelse mod konstateringen af den overskydende mængde?

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 967/2006 af 29.6.2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 for så vidt angår produktion ud over kvoterne inden for sukkersektoren (EUT L 176, s. 22).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 952/2006 af 29.6.2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 for så vidt angår forvaltning af det indre marked for sukker og kvoteordningen (EUT L 178, s. 39).

(3)  Kommissionens forordning (EØF) nr. 3559/91 af 6.12.1991 om ændring af forordning (EØF) nr. 2670/81 om gennemførelsesbestemmelser for produktion ud over kvoterne inden for sukkersektoren (EFT L 336, s. 26).

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/3 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Spanien) den 28. juni 2018 — Berta Fernández Álvarez, BMM, TGV, Natalia Fernández Olmos og María Claudia Téllez Barragán mod Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid

(Sag C-429/18)

(2018/C 373/03)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Berta Fernández Álvarez, BMM, TGV, Natalia Fernández Olmos og María Claudia Téllez Barragán

Sagsøgt: Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Første spørgsmål: Er det i overensstemmelse med rammeaftalen, der er optaget som bilag til direktiv 1999/70/EF (1), at den forelæggende ret anlægger en fortolkning og en opfattelse, hvorefter der i forbindelse med den tidsbegrænsede ansættelse af sagsøgerne foreligger et misbrug, for så vidt som den offentlige arbejdsgiver anvender forskellige former for ansættelse, som alle er midlertidige, til varigt og konstant at udføre almindelige opgaver, som de vedtægtsmæssige fastansatte medarbejdere normalt udfører, og dække permanente og strukturelle behov, som reelt ikke er midlertidige, men derimod varige og konstante? Er denne beskrevne tidsbegrænsede ansættelse dermed ikke begrundet som omhandlet i § 5, stk. 1, litra a), i rammeaftalen med objektive omstændigheder, for så vidt som denne anvendelse af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter er direkte i strid med andet afsnit i indledningen til rammeaftalen og punkt 6 og 8 i de generelle betragtninger til denne aftale, fordi de betingelser, der kunne begrunde disse tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, ikke er opfyldt? |
| --- | --- |

1)

Første spørgsmål: Er det i overensstemmelse med rammeaftalen, der er optaget som bilag til direktiv 1999/70/EF (1), at den forelæggende ret anlægger en fortolkning og en opfattelse, hvorefter der i forbindelse med den tidsbegrænsede ansættelse af sagsøgerne foreligger et misbrug, for så vidt som den offentlige arbejdsgiver anvender forskellige former for ansættelse, som alle er midlertidige, til varigt og konstant at udføre almindelige opgaver, som de vedtægtsmæssige fastansatte medarbejdere normalt udfører, og dække permanente og strukturelle behov, som reelt ikke er midlertidige, men derimod varige og konstante? Er denne beskrevne tidsbegrænsede ansættelse dermed ikke begrundet som omhandlet i § 5, stk. 1, litra a), i rammeaftalen med objektive omstændigheder, for så vidt som denne anvendelse af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter er direkte i strid med andet afsnit i indledningen til rammeaftalen og punkt 6 og 8 i de generelle betragtninger til denne aftale, fordi de betingelser, der kunne begrunde disse tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, ikke er opfyldt?

| 2) | Andet spørgsmål: Er det i overensstemmelse med rammeaftalen, der er optaget som bilag til direktiv 1999/70/EF, at den forelæggende ret anlægger en fortolkning, hvorefter opslaget af en traditionel udvælgelsesprøve, der har de nævnte kendetegn, hverken er en foranstaltning med tilsvarende virkning eller kan betragtes som en sanktion, for så vidt som den ikke står i forhold til det misbrug, der er begået, og som medfører, at den tidsbegrænsede ansættelse bringes til ophør, hvorved formålene med direktivet tilsidesættes, og den ufordelagtige situation for vedtægtsmæssige midlertidige medarbejdere gøres varig, og ikke kan betragtes som en effektiv foranstaltning, for så vidt som den ikke medfører nogen ulempe for arbejdsgiveren eller har en afskrækkende virkning og dermed ikke er i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i direktiv 1999/70, for så vidt som den ikke sikrer, at den spanske stat opnår de i direktivet foreskrevne resultater? |
| --- | --- |

2)

Andet spørgsmål: Er det i overensstemmelse med rammeaftalen, der er optaget som bilag til direktiv 1999/70/EF, at den forelæggende ret anlægger en fortolkning, hvorefter opslaget af en traditionel udvælgelsesprøve, der har de nævnte kendetegn, hverken er en foranstaltning med tilsvarende virkning eller kan betragtes som en sanktion, for så vidt som den ikke står i forhold til det misbrug, der er begået, og som medfører, at den tidsbegrænsede ansættelse bringes til ophør, hvorved formålene med direktivet tilsidesættes, og den ufordelagtige situation for vedtægtsmæssige midlertidige medarbejdere gøres varig, og ikke kan betragtes som en effektiv foranstaltning, for så vidt som den ikke medfører nogen ulempe for arbejdsgiveren eller har en afskrækkende virkning og dermed ikke er i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i direktiv 1999/70, for så vidt som den ikke sikrer, at den spanske stat opnår de i direktivet foreskrevne resultater?

| 3) | Tredje spørgsmål: Er det i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i direktiv 1999/70 og Den Europæiske Unions Domstols dom af 14. september 2016 i sag C-16/15 (2), at den forelæggende ret anlægger og anvender en fortolkning, hvorefter et opslag af en åben udvælgelsesprøve ikke er en foranstaltning, der er egnet til at sanktionere et misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelsesforhold, idet der i spansk ret ikke findes en sanktionsmekanisme, der er effektiv og har afskrækkende virkning, og som bringer misbrug i forbindelse med ansættelse af vedtægtsmæssigt midlertidigt personale til ophør, idet lovgivningen ikke gør det muligt at besætte disse oprettede strukturelle stillinger med det personale, der var genstand for misbruget, således at jobusikkerheden for disse arbejdstagere bibeholdes? |
| --- | --- |

3)

Tredje spørgsmål: Er det i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i direktiv 1999/70 og Den Europæiske Unions Domstols dom af 14. september 2016 i sag C-16/15 (2), at den forelæggende ret anlægger og anvender en fortolkning, hvorefter et opslag af en åben udvælgelsesprøve ikke er en foranstaltning, der er egnet til at sanktionere et misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelsesforhold, idet der i spansk ret ikke findes en sanktionsmekanisme, der er effektiv og har afskrækkende virkning, og som bringer misbrug i forbindelse med ansættelse af vedtægtsmæssigt midlertidigt personale til ophør, idet lovgivningen ikke gør det muligt at besætte disse oprettede strukturelle stillinger med det personale, der var genstand for misbruget, således at jobusikkerheden for disse arbejdstagere bibeholdes?

| 4) | Fjerde spørgsmål: Er det i overensstemmelse med rammeaftalen, at den forelæggende ret anlægger en fortolkning, hvorefter ændringen af statussen for den midlertidigt ansatte, der er genstand for misbruget, til »tidsubegrænset, men ikke fastansat« ikke er en effektiv sanktion, for så vidt som en arbejdstager med denne status kan få sin ansættelse bragt til ophør, enten fordi den pågældendes stilling besættes gennem en udvælgelsesprøve, eller fordi stillingen nedlægges, og derfor ikke er i overensstemmelse med rammeaftalen med henblik på at forebygge misbrug af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, idet den ikke overholder artikel 2, stk. 1, i direktiv 1999/70, for så vidt som den ikke sikrer, at den spanske stat opnår de i direktivet foreskrevne resultater?
  Her bør det bemærkes, at denne sag omfatter følgende spørgsmål, som indgår i det præjudicielle spørgsmål, der blev forelagt den 30. januar 2018 i den forenklede procedure 193/2017 af JCA n.o 8 de Madrid (3) (forvaltningsdomstol nr. 8 i Madrid): |
| --- | --- |

4)

Fjerde spørgsmål: Er det i overensstemmelse med rammeaftalen, at den forelæggende ret anlægger en fortolkning, hvorefter ændringen af statussen for den midlertidigt ansatte, der er genstand for misbruget, til »tidsubegrænset, men ikke fastansat« ikke er en effektiv sanktion, for så vidt som en arbejdstager med denne status kan få sin ansættelse bragt til ophør, enten fordi den pågældendes stilling besættes gennem en udvælgelsesprøve, eller fordi stillingen nedlægges, og derfor ikke er i overensstemmelse med rammeaftalen med henblik på at forebygge misbrug af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, idet den ikke overholder artikel 2, stk. 1, i direktiv 1999/70, for så vidt som den ikke sikrer, at den spanske stat opnår de i direktivet foreskrevne resultater?

Her bør det bemærkes, at denne sag omfatter følgende spørgsmål, som indgår i det præjudicielle spørgsmål, der blev forelagt den 30. januar 2018 i den forenklede procedure 193/2017 af JCA n.o 8 de Madrid (3) (forvaltningsdomstol nr. 8 i Madrid):

| 5) | Femte spørgsmål: Når den nationale ret har fastslået, at der foreligger et misbrug af flere på hinanden følgende ansættelser af den vedtægtsmæssige midlertidige ansatte vikar hos SERMAS, idet denne ansættelse sigter mod at dække permanente og strukturelle behov for levering af ydelser fra de vedtægtsmæssige fastansatte medarbejdere, og der ikke findes nogen effektiv og afskrækkende foranstaltning i den nationale retsorden til at sanktionere et sådant misbrug og til at eliminere konsekvenserne af tilsidesættelsen af den EU-retlige bestemmelse, skal § 5 i rammeaftalen i bilaget til direktiv 1999/70/EF da fortolkes således, at den forpligter den nationale ret til at træffe effektive og afskrækkende foranstaltninger, som sikrer rammeaftalens effektive virkning, og dermed til at sanktionere et sådant misbrug og eliminere konsekvenserne af tilsidesættelsen af den pågældende EU-retlige bestemmelse ved at undlade at anvende den nationale bestemmelse, som er til hinder herfor?
  Såfremt spørgsmålet besvares bekræftende, og som Den Europæiske Unions Domstol fastslog i præmis 41 i dom af 14. september 2016, forenede sager C-184/15 og C-197/15 (4):
  Vil det da være foreneligt med de mål, der forfølges med direktiv 1999/70/EF at ændre det tidsbegrænsede vedtægtsmæssige ansættelsesforhold som vikaransat/hjælpepersonale/afløser til et stabilt vedtægtsmæssigt ansættelsesforhold, eventuelt i form af en betegnelse som fastansat offentlig ansat eller tidsubegrænset offentlig ansat med den samme stabilitet i ansættelsen som de sammenlignelige vedtægtsmæssige fastansatte medarbejdere, som middel til at forhindre eller sanktionere misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelsesforhold og eliminere konsekvenserne af tilsidesættelsen af EU-retten, hvis dette sker på grundlag af den omstændighed, at den nationale lovgivning vedrørende den offentlige sektor forbyder enhver form for ændring af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter til en tidsubegrænset kontrakt i denne sektor, idet der ikke findes nogen anden effektiv foranstaltning, som kan hindre, og i givet fald sanktionere, et misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede kontrakter? |
| --- | --- |

5)

Femte spørgsmål: Når den nationale ret har fastslået, at der foreligger et misbrug af flere på hinanden følgende ansættelser af den vedtægtsmæssige midlertidige ansatte vikar hos SERMAS, idet denne ansættelse sigter mod at dække permanente og strukturelle behov for levering af ydelser fra de vedtægtsmæssige fastansatte medarbejdere, og der ikke findes nogen effektiv og afskrækkende foranstaltning i den nationale retsorden til at sanktionere et sådant misbrug og til at eliminere konsekvenserne af tilsidesættelsen af den EU-retlige bestemmelse, skal § 5 i rammeaftalen i bilaget til direktiv 1999/70/EF da fortolkes således, at den forpligter den nationale ret til at træffe effektive og afskrækkende foranstaltninger, som sikrer rammeaftalens effektive virkning, og dermed til at sanktionere et sådant misbrug og eliminere konsekvenserne af tilsidesættelsen af den pågældende EU-retlige bestemmelse ved at undlade at anvende den nationale bestemmelse, som er til hinder herfor?

Såfremt spørgsmålet besvares bekræftende, og som Den Europæiske Unions Domstol fastslog i præmis 41 i dom af 14. september 2016, forenede sager C-184/15 og C-197/15 (4):

Vil det da være foreneligt med de mål, der forfølges med direktiv 1999/70/EF at ændre det tidsbegrænsede vedtægtsmæssige ansættelsesforhold som vikaransat/hjælpepersonale/afløser til et stabilt vedtægtsmæssigt ansættelsesforhold, eventuelt i form af en betegnelse som fastansat offentlig ansat eller tidsubegrænset offentlig ansat med den samme stabilitet i ansættelsen som de sammenlignelige vedtægtsmæssige fastansatte medarbejdere, som middel til at forhindre eller sanktionere misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelsesforhold og eliminere konsekvenserne af tilsidesættelsen af EU-retten, hvis dette sker på grundlag af den omstændighed, at den nationale lovgivning vedrørende den offentlige sektor forbyder enhver form for ændring af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter til en tidsubegrænset kontrakt i denne sektor, idet der ikke findes nogen anden effektiv foranstaltning, som kan hindre, og i givet fald sanktionere, et misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede kontrakter?

| 6) | Sjette spørgsmål: I tilfælde af misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelsesforhold, kan ændringen af den vedtægtsmæssige tidsbegrænsede ansættelse som vikar til et tidsubegrænset eller fast ansættelsesforhold da fortolkes således, at den alene opfylder målsætningerne i direktiv 1999/70/EF og rammeaftalen, såfremt den vedtægtsmæssige og tidsbegrænsede ansatte, som har været berørt af misbruget, nyder samme og identiske ansættelsesvilkår som det vedtægtsmæssige fastansatte personale (med hensyn til social sikring, forfremmelse, besættelse af ledige stillinger, faglig uddannelse, tjenestefrihed, orlov, bevillinger og tilladelser, passive rettigheder og ophør af ansættelsen, samt deltagelse i de opslåede prøver med henblik på besættelse af ledige stillinger og forfremmelser) i overensstemmelse med principperne om kontinuitet og uafsættelighed, og med alle de iboende rettigheder og forpligtelser, således at de er sikret lige vilkår i forhold til det vedtægtsmæssigt fastansatte personale? |
| --- | --- |

6)

Sjette spørgsmål: I tilfælde af misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelsesforhold, kan ændringen af den vedtægtsmæssige tidsbegrænsede ansættelse som vikar til et tidsubegrænset eller fast ansættelsesforhold da fortolkes således, at den alene opfylder målsætningerne i direktiv 1999/70/EF og rammeaftalen, såfremt den vedtægtsmæssige og tidsbegrænsede ansatte, som har været berørt af misbruget, nyder samme og identiske ansættelsesvilkår som det vedtægtsmæssige fastansatte personale (med hensyn til social sikring, forfremmelse, besættelse af ledige stillinger, faglig uddannelse, tjenestefrihed, orlov, bevillinger og tilladelser, passive rettigheder og ophør af ansættelsen, samt deltagelse i de opslåede prøver med henblik på besættelse af ledige stillinger og forfremmelser) i overensstemmelse med principperne om kontinuitet og uafsættelighed, og med alle de iboende rettigheder og forpligtelser, således at de er sikret lige vilkår i forhold til det vedtægtsmæssigt fastansatte personale?

| 7) | Syvende spørgsmål: I forbindelse med misbrug af tidsbegrænsede ansættelser, der uden nogen objektiv begrundelse anvendes med henblik på at opfylde vedvarende behov, og som ikke er uopsættelige eller bydende nødvendige, hvilket ville kunne begrunde den tidsbegrænsede ansættelse, er det da, idet der ikke forefindes effektive sanktioner eller begrænsninger i national ret, i overensstemmelse med de formål, der forfølges med direktiv 1999/70/EF, at fastsætte en erstatning som en foranstaltning med henblik på at forebygge misbrug og eliminere konsekvenserne af tilsidesættelsen af EU-retten — idet arbejdsgiveren ikke fastansætter arbejdstageren — hvorefter erstatningen svarer til den, der tildeles ved ulovlig afskedigelse, og forstås som en passende sanktion, der er proportional, effektiv og afskrækkende? |
| --- | --- |

7)

Syvende spørgsmål: I forbindelse med misbrug af tidsbegrænsede ansættelser, der uden nogen objektiv begrundelse anvendes med henblik på at opfylde vedvarende behov, og som ikke er uopsættelige eller bydende nødvendige, hvilket ville kunne begrunde den tidsbegrænsede ansættelse, er det da, idet der ikke forefindes effektive sanktioner eller begrænsninger i national ret, i overensstemmelse med de formål, der forfølges med direktiv 1999/70/EF, at fastsætte en erstatning som en foranstaltning med henblik på at forebygge misbrug og eliminere konsekvenserne af tilsidesættelsen af EU-retten — idet arbejdsgiveren ikke fastansætter arbejdstageren — hvorefter erstatningen svarer til den, der tildeles ved ulovlig afskedigelse, og forstås som en passende sanktion, der er proportional, effektiv og afskrækkende?

---

(1)  Rådets direktiv 1999/70/EF af 28.6.1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT L 175, s. 43).

(2)  Dom af 14.9.2016, Pérez López, (C-16/15, EU:C:2016:679).

(3)  Sag C-103/18, Sánchez Ruiz.

(4)  Dom af 14.9.2016, Martínez Andrés og Castrejana López (C-184/15 og C-197/15, EU:C:2016:680).

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/5 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanien) den 29. juli 2018 — María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España mod Irene Conte Sánchez

(Sag C-431/18)

(2018/C 373/04)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Audiencia Provincial de Zaragoza

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: María Pilar Bueno Ruiz og Zurich Insurance PL, Sucursal de España

Sagsøgt: Irene Conte Sánchez

Præjudicielt spørgsmål

[hvorvidt] artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF (1) af 16. september 2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse er til hinder for en fortolkning, hvorefter den lovpligtige forsikrings dækning omfatter skader forårsaget af en farlig situation, der er opstået som følge af en lækage af væske fra et køretøj ud på en parkeringsplads, hvor køretøjet er parkeret, eller i anledning af parkeringsmanøvrer med køretøjet, på en privat parkeringsplads beliggende i et ejerfællesskab, og i forhold til tredjeparter, der benytter det fælles kompleks?

---

(1)  EUT 2009 L 263, s. 11.

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/5 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spanien) den 2. juli 2018 — OH mod Agencia Estatal de la Administración Tributaria

(Sag C-439/18)

(2018/C 373/05)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: OH

Sagsøgt: Agencia Estatal de la Administración Tributaria

Præjudicielt spørgsmål

Er en bestemmelse i en kollektiv overenskomst og en virksomhedspraksis — hvorefter ancienniteten for en deltidsansat med en »vertikal« arbejdstidstilrettelæggelse med henblik på aflønning og forfremmelse skal beregnes på årsbasis, idet der udelukkende tages hensyn til den tid, hvor der er blevet leveret ydelser — i strid med § 4, stk. 1 og 2, i den europæiske rammeaftale vedrørende deltidsarbejde, Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 (1) og artikel 2, stk. 1, litra b), og 14, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 (2) om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdning)?

---

(1)  Rådets direktiv 97/81/EF af 15.12.1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS — Bilag: Rammeaftale om deltidsarbejde (EFT L 14, s. 9).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5.7.2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdning) (EUT L 204, s. 23).

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/6 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederland) den 9. juli 2018 — Vaselife International BV og Chrysal International BV mod College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

(Sag C-445/18)

(2018/C 373/06)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Vaselife International BV og Chrysal International BV

Sagsøgt: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er den kompetente myndighed, College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Ctgb), efter at have truffet en afgørelse om fornyet registrering af referencemidlet beføjet til at ændre gyldighedsperioden for en tilladelse til parallelhandel som omhandlet i artikel 52 i forordning (EF) nr. 1107/2009 (1), hvilken tilladelse er meddelt før afgørelsen om fornyet registrering, således at den bliver i overensstemmelse med den senere dato for den gyldighedsperiode, der følger af afgørelsen om fornyet registrering af referencemidlet? |
| --- | --- |

1)

Er den kompetente myndighed, College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Ctgb), efter at have truffet en afgørelse om fornyet registrering af referencemidlet beføjet til at ændre gyldighedsperioden for en tilladelse til parallelhandel som omhandlet i artikel 52 i forordning (EF) nr. 1107/2009 (1), hvilken tilladelse er meddelt før afgørelsen om fornyet registrering, således at den bliver i overensstemmelse med den senere dato for den gyldighedsperiode, der følger af afgørelsen om fornyet registrering af referencemidlet?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, er ændringen af gyldighedsperioden for en tilladelse til parallelhandel da en automatisk følge af en afgørelse om fornyet registrering af referencemidlet, som følger af selve forordning (EF) nr. 1107/2009? Er indførelsen af den nye dato for paralleltilladelsens gyldighedsperiode i den kompetente myndigheds register en administrativ gennemførelseshandling, eller skal dette ske i medfør af en afgørelse truffet ex officio eller efter anmodning? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, er ændringen af gyldighedsperioden for en tilladelse til parallelhandel da en automatisk følge af en afgørelse om fornyet registrering af referencemidlet, som følger af selve forordning (EF) nr. 1107/2009? Er indførelsen af den nye dato for paralleltilladelsens gyldighedsperiode i den kompetente myndigheds register en administrativ gennemførelseshandling, eller skal dette ske i medfør af en afgørelse truffet ex officio eller efter anmodning?

| 3) | Såfremt det andet spørgsmål besvares således, at der skal træffes en afgørelse, finder artikel 52 i forordning (EF) nr. 1107/2009, særligt denne artikels stk. 3, herved anvendelse? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet spørgsmål besvares således, at der skal træffes en afgørelse, finder artikel 52 i forordning (EF) nr. 1107/2009, særligt denne artikels stk. 3, herved anvendelse?

| 4) | Såfremt det tredje spørgsmål besvares benægtende, hvilke(n) bestemmelse(r) finder da i dette tilfælde anvendelse? |
| --- | --- |

4)

Såfremt det tredje spørgsmål besvares benægtende, hvilke(n) bestemmelse(r) finder da i dette tilfælde anvendelse?

| 5) | Kan et plantebeskyttelsesmiddel ikke anses for identisk som omhandlet i artikel 52 i forordning (EF) nr. 1107/2009, allerede fordi referencemidlet ikke (længere) hidrører fra samme virksomhed? Ved besvarelsen af dette spørgsmål anmodes Domstolen også om at komme ind på det spørgsmål, om der ved en tilknyttet virksomhed eller en virksomhed, der arbejder på licens, også kan forstås en virksomhed, der med rettighedsindehaverens samtykke fremstiller midlet efter samme recept. Har det herved betydning, om den proces, efter hvilken referencemidlet og det middel, der skal parallelimporteres, fremstilles, gennemføres af den samme virksomhed hvad angår aktivstoffet? |
| --- | --- |

5)

Kan et plantebeskyttelsesmiddel ikke anses for identisk som omhandlet i artikel 52 i forordning (EF) nr. 1107/2009, allerede fordi referencemidlet ikke (længere) hidrører fra samme virksomhed? Ved besvarelsen af dette spørgsmål anmodes Domstolen også om at komme ind på det spørgsmål, om der ved en tilknyttet virksomhed eller en virksomhed, der arbejder på licens, også kan forstås en virksomhed, der med rettighedsindehaverens samtykke fremstiller midlet efter samme recept. Har det herved betydning, om den proces, efter hvilken referencemidlet og det middel, der skal parallelimporteres, fremstilles, gennemføres af den samme virksomhed hvad angår aktivstoffet?

| 6) | Har en ændring af produktionsstedet for referencemidlet i sig selv betydning for besvarelsen af spørgsmålet om, hvorvidt midlet er identisk? |
| --- | --- |

6)

Har en ændring af produktionsstedet for referencemidlet i sig selv betydning for besvarelsen af spørgsmålet om, hvorvidt midlet er identisk?

| 7) | Såfremt det femte og/eller det sjette spørgsmål besvares bekræftende, kan den heraf følgende konklusion (»ikke identisk«) da ændres derved, at den kompetente myndighed allerede har fastslået, at midlet ud fra sin sammensætning ikke eller i kun ringe omfang er blevet ændret? |
| --- | --- |

7)

Såfremt det femte og/eller det sjette spørgsmål besvares bekræftende, kan den heraf følgende konklusion (»ikke identisk«) da ændres derved, at den kompetente myndighed allerede har fastslået, at midlet ud fra sin sammensætning ikke eller i kun ringe omfang er blevet ændret?

| 8) | På hvem og i hvilket omfang hviler bevisbyrden for, at artikel 52, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1107/2009 er opfyldt, hvis de respektive indehavere af godkendelsen til det parallelle middel og referencemidlet ikke er enige herom? |
| --- | --- |

8)

På hvem og i hvilket omfang hviler bevisbyrden for, at artikel 52, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1107/2009 er opfyldt, hvis de respektive indehavere af godkendelsen til det parallelle middel og referencemidlet ikke er enige herom?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) Nr. 1107/2009 af 21.10.2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (EUT L 309, s. 1).

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/7 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgien) den 16. juli 2018 — Argenta Spaarbank NV mod Belgische Staat

(Sag C-459/18)

(2018/C 373/07)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Argenta Spaarbank NV

Sagsøgt: Belgische Staat

Præjudicielt spørgsmål

Er artikel 49 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde til hinder for en national skattelovgivning, på grundlag af hvilken det ved beregningen af det skattepligtige overskud for et i Belgien ubegrænset skattepligtigt selskab med et driftssted i en anden medlemsstat, hvis overskud i Belgien i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Belgien og den anden medlemsstat er fuldstændigt fritaget for beskatning, gælder, at

| — | fradraget for risikovillig kapital nedsættes med et beløb for fradraget for risikovillig kapital, der beregnes ud fra den positive forskel mellem på den ene side den bogførte nettoværdi af aktiverne i driftsstedet og på den anden side den samlede mængde af passiver, der ikke hører til selskabets egenkapital, og som kan henregnes til driftsstedet, og at |
| --- | --- |

—

fradraget for risikovillig kapital nedsættes med et beløb for fradraget for risikovillig kapital, der beregnes ud fra den positive forskel mellem på den ene side den bogførte nettoværdi af aktiverne i driftsstedet og på den anden side den samlede mængde af passiver, der ikke hører til selskabets egenkapital, og som kan henregnes til driftsstedet, og at

| — | den nævnte nedsættelse ikke foretages, for så vidt som beløbet for nedsættelsen er mindre end dette driftssteds overskud, |
| --- | --- |

—

den nævnte nedsættelse ikke foretages, for så vidt som beløbet for nedsættelsen er mindre end dette driftssteds overskud,

mens der ikke sker nogen nedsættelse af fradraget for risikovillig kapital, hvis denne positive forskel kan henregnes til et i Belgien beliggende driftssted?

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/7 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spanien) den 19. juli 2018 — ER mod Agencia Estatal de la Administración Tributaria

(Sag C-472/18)

(2018/C 373/08)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: ER

Sagsøgt: Agencia Estatal de la Administración Tributaria

Præjudicielt spørgsmål

Er en bestemmelse i en kollektiv overenskomst og en virksomhedspraksis — hvorefter ancienniteten for en deltidsansat med en »vertikal« arbejdstidstilrettelæggelse med henblik på aflønning og forfremmelse skal beregnes på årsbasis, idet der udelukkende tages hensyn til den tid, hvor der er blevet leveret ydelser — i strid med § 4, stk. 1 og 2, i den europæiske rammeaftale vedrørende deltidsarbejde, Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 (1) og artikel 2, stk. 1, litra b), og 14, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdning) (2)?

---

(1)  Rådets direktiv 97/81/EF af 15.12.1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS. (EFT L 14, s. 9).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5.7.2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdning) (EUT L 204, s. 23).

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/8 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederlandene) den 23. juli 2018 — Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV mod Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

(Sag C-477/18)

(2018/C 373/09)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV

Sagsøgt: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal formuleringen »personale, der udfører offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 882/2004 (1) af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (forordning nr. 882/2004), og formuleringen »personaleudgifter i forbindelse med offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 2), i forordning nr. 882/2004 fortolkes således, at der hvad angår de (lønnings)omkostninger, som medregnes ved beregningen af gebyrerne for offentlig kontrol, udelukkende må være tale om (lønnings)omkostninger forbundet med embedsdyrlæger og officielle medhjælpere, som gennemfører den offentlige kontrol, eller kan der dertil også medregnes (lønnings)omkostninger forbundet med andet personale fra Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit (nederlandsk myndighed for fødevare- og produktsikkerhed, NVWA) eller Besloten Vennootschap Kwaliteitskeuring Dierlijke Sector (selskab med begrænset ansvar til udøvelse af kvalitetskontrol i dyresektoren, KDS)? |
| --- | --- |

1)

Skal formuleringen »personale, der udfører offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 882/2004 (1) af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (forordning nr. 882/2004), og formuleringen »personaleudgifter i forbindelse med offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 2), i forordning nr. 882/2004 fortolkes således, at der hvad angår de (lønnings)omkostninger, som medregnes ved beregningen af gebyrerne for offentlig kontrol, udelukkende må være tale om (lønnings)omkostninger forbundet med embedsdyrlæger og officielle medhjælpere, som gennemfører den offentlige kontrol, eller kan der dertil også medregnes (lønnings)omkostninger forbundet med andet personale fra Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit (nederlandsk myndighed for fødevare- og produktsikkerhed, NVWA) eller Besloten Vennootschap Kwaliteitskeuring Dierlijke Sector (selskab med begrænset ansvar til udøvelse af kvalitetskontrol i dyresektoren, KDS)?

| 2) | Hvis svaret på det første spørgsmål er, at der under formuleringen »personale, der udfører offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 1), i forordning nr. 882/2004 og formuleringen »personaleudgifter i forbindelse med offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 2), i forordning nr. 882/2004 også kan medregnes (lønnings)omkostninger forbundet med andet personale hos NVWA eller KDS, under hvilke omstændigheder og inden for hvilke grænser er der i så tilfælde en så tæt sammenhæng mellem de omkostninger, der påløber vedrørende dette andet personale, og den offentlige kontrol, at de gebyrer, der opkræves for disse (lønnings)omkostninger, kan støttes på artikel 27, stk. 4, og bilag VI, nr. 1) og 2), i forordning nr. 882/2004? |
| --- | --- |

2)

Hvis svaret på det første spørgsmål er, at der under formuleringen »personale, der udfører offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 1), i forordning nr. 882/2004 og formuleringen »personaleudgifter i forbindelse med offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 2), i forordning nr. 882/2004 også kan medregnes (lønnings)omkostninger forbundet med andet personale hos NVWA eller KDS, under hvilke omstændigheder og inden for hvilke grænser er der i så tilfælde en så tæt sammenhæng mellem de omkostninger, der påløber vedrørende dette andet personale, og den offentlige kontrol, at de gebyrer, der opkræves for disse (lønnings)omkostninger, kan støttes på artikel 27, stk. 4, og bilag VI, nr. 1) og 2), i forordning nr. 882/2004?

| 3) | a) | Skal bestemmelsen i artikel 27, stk. 4, litra a), og bilag VI, nr. 1) og 2), i forordning nr. 882/2004 fortolkes således, at artikel 27, stk. 4, og bilag VI, nr. 1) og 2), er til hinder for, at slagterier faktureres gebyrer for offentlig kontrol, som de har bestilt hos den kompetente myndighed, men hvor gebyrerne ikke rent faktisk knytter sig til et kvarter, der er brugt til offentlig kontrol? |
| --- | --- | --- |

3)

a)

Skal bestemmelsen i artikel 27, stk. 4, litra a), og bilag VI, nr. 1) og 2), i forordning nr. 882/2004 fortolkes således, at artikel 27, stk. 4, og bilag VI, nr. 1) og 2), er til hinder for, at slagterier faktureres gebyrer for offentlig kontrol, som de har bestilt hos den kompetente myndighed, men hvor gebyrerne ikke rent faktisk knytter sig til et kvarter, der er brugt til offentlig kontrol?

| b) | Gælder svaret på spørgsmål 3.a) også, såfremt den kompetente myndighed låner embedsdyrlæger, som ikke modtager noget vederlag for kvarter, som slagteriet ganske vist har bestilt hos den kompetente myndighed, men i hvilke kvarter der rent faktisk ikke er udført aktiviteter med henblik på offentlig kontrol, idet det beløb, der er faktureret slagteriet for de bestilte, men ikke brugte kvarter, skal bruges til at dække den kompetente myndigheds generelle administrationsomkostninger? |
| --- | --- |

b)

Gælder svaret på spørgsmål 3.a) også, såfremt den kompetente myndighed låner embedsdyrlæger, som ikke modtager noget vederlag for kvarter, som slagteriet ganske vist har bestilt hos den kompetente myndighed, men i hvilke kvarter der rent faktisk ikke er udført aktiviteter med henblik på offentlig kontrol, idet det beløb, der er faktureret slagteriet for de bestilte, men ikke brugte kvarter, skal bruges til at dække den kompetente myndigheds generelle administrationsomkostninger?

| 4) | Skal bestemmelserne i artikel 27, litra a), og i bilag VI, nr. 1) og 2), i forordning nr. 882/2004 fortolkes således, at artikel 27, stk. 4, er til hinder for, at slagterierne faktureres for de offentlige kontrolaktiviteter, der udføres af de dyrlæger, der er ansat hos NVWA, og af de (lavere lønnede) lånte dyrlæger, på grundlag af en gennemsnitstakst, således at de bliver faktureret en højere takst end den takst, der betales til de lånte dyrlæger? |
| --- | --- |

4)

Skal bestemmelserne i artikel 27, litra a), og i bilag VI, nr. 1) og 2), i forordning nr. 882/2004 fortolkes således, at artikel 27, stk. 4, er til hinder for, at slagterierne faktureres for de offentlige kontrolaktiviteter, der udføres af de dyrlæger, der er ansat hos NVWA, og af de (lavere lønnede) lånte dyrlæger, på grundlag af en gennemsnitstakst, således at de bliver faktureret en højere takst end den takst, der betales til de lånte dyrlæger?

| 5) | Skal bestemmelserne i artikel 26 og 27, stk. 4, litra a), samt i bilag VI, nr. 1) og 2), i forordning nr. 882/2004 fortolkes således, at der ved beregning af gebyrerne for offentlig kontrol kan medregnes omkostninger, som bruges til at etablere en reserve hos et selskab med begrænset ansvar (KDS), fra hvilket den kompetente myndighed låner officielle medhjælpere, idet reserven i krisetilfælde kan anvendes til at betale lønninger og uddannelsesomkostninger forbundet med det personale, som rent faktisk udfører den offentlige kontrol, samt personale, som gør det muligt at gennemføre offentlig kontrol? |
| --- | --- |

5)

Skal bestemmelserne i artikel 26 og 27, stk. 4, litra a), samt i bilag VI, nr. 1) og 2), i forordning nr. 882/2004 fortolkes således, at der ved beregning af gebyrerne for offentlig kontrol kan medregnes omkostninger, som bruges til at etablere en reserve hos et selskab med begrænset ansvar (KDS), fra hvilket den kompetente myndighed låner officielle medhjælpere, idet reserven i krisetilfælde kan anvendes til at betale lønninger og uddannelsesomkostninger forbundet med det personale, som rent faktisk udfører den offentlige kontrol, samt personale, som gør det muligt at gennemføre offentlig kontrol?

| 6) | Såfremt det femte spørgsmål skal besvares bekræftende: Op til hvilket beløb må der etableres en sådan reserve, og hvor lang må den periode, der dækkes af reserven, være? |
| --- | --- |

6)

Såfremt det femte spørgsmål skal besvares bekræftende: Op til hvilket beløb må der etableres en sådan reserve, og hvor lang må den periode, der dækkes af reserven, være?

---

(1)  EUT 2004, L 165, s. 1.

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/9 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederlandene) den 23. juli 2018 — Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV og Vitelco BV mod Minister van Landbouw og Natuur en Voedselkwaliteit

(Sag C-478/18)

(2018/C 373/10)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV og Vitelco BV

Sagsøgt: Minister van Landbouw og Natuur en Voedselkwaliteit

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal formuleringen »personale, der udfører offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 (1) af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (forordning nr. 882/2004), og formuleringen »personaleudgifter i forbindelse med offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 2), i forordning nr. 882/2004 fortolkes således, at der hvad angår de (lønnings)omkostninger, som medregnes ved beregningen af gebyrerne for offentlig kontrol, udelukkende må være tale om (lønnings)omkostninger forbundet med embedsdyrlæger og officielle medhjælpere, som gennemfører den offentlige kontrol, eller kan der dertil også medregnes (lønnings)omkostninger forbundet med andet personale fra Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit (nederlandsk myndighed for fødevare- og produktsikkerhed, NVWA) eller Besloten Vennootschap Kwaliteitskeuring Dierlijke Sector (selskab med begrænset ansvar til udøvelse af kvalitetskontrol i dyresektoren, KDS)? |
| --- | --- |

1)

Skal formuleringen »personale, der udfører offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 (1) af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (forordning nr. 882/2004), og formuleringen »personaleudgifter i forbindelse med offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 2), i forordning nr. 882/2004 fortolkes således, at der hvad angår de (lønnings)omkostninger, som medregnes ved beregningen af gebyrerne for offentlig kontrol, udelukkende må være tale om (lønnings)omkostninger forbundet med embedsdyrlæger og officielle medhjælpere, som gennemfører den offentlige kontrol, eller kan der dertil også medregnes (lønnings)omkostninger forbundet med andet personale fra Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit (nederlandsk myndighed for fødevare- og produktsikkerhed, NVWA) eller Besloten Vennootschap Kwaliteitskeuring Dierlijke Sector (selskab med begrænset ansvar til udøvelse af kvalitetskontrol i dyresektoren, KDS)?

| 2) | Hvis svaret på det første spørgsmål er, at der under formuleringen »personale, der udfører offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 1), i forordning nr. 882/2004 og formuleringen »personaleudgifter i forbindelse med offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 2), i forordning nr. 882/2004 også kan medregnes (lønnings)omkostninger forbundet med andet personale hos NVWA eller KDS, under hvilke omstændigheder og inden for hvilke grænser er der i så tilfælde en så tæt sammenhæng mellem de omkostninger, der påløber vedrørende dette andet personale og den offentlige kontrol, at de gebyrer, der opkræves for disse (lønnings)omkostninger, kan støttes på artikel 27, stk. 4, og bilag VI, nr. 1) og 2), i forordning nr. 882/2004? |
| --- | --- |

2)

Hvis svaret på det første spørgsmål er, at der under formuleringen »personale, der udfører offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 1), i forordning nr. 882/2004 og formuleringen »personaleudgifter i forbindelse med offentlig kontrol« i bilag VI, nr. 2), i forordning nr. 882/2004 også kan medregnes (lønnings)omkostninger forbundet med andet personale hos NVWA eller KDS, under hvilke omstændigheder og inden for hvilke grænser er der i så tilfælde en så tæt sammenhæng mellem de omkostninger, der påløber vedrørende dette andet personale og den offentlige kontrol, at de gebyrer, der opkræves for disse (lønnings)omkostninger, kan støttes på artikel 27, stk. 4, og bilag VI, nr. 1) og 2), i forordning nr. 882/2004?

| 3) | Skal bestemmelsen i artikel 27, stk. 4, litra a), og bilag VI, nr. 1) og 2), i forordning nr. 882/2004 fortolkes således, at artikel 27, stk. 4, og bilag VI, nr. 1) og 2), er til hinder for, at slagterier faktureres gebyrer for offentlig kontrol, som de har bestilt hos den kompetente myndighed, men hvor gebyrerne ikke rent faktisk knytter sig til et kvarter, der er brugt til offentlig kontrol? |
| --- | --- |

3)

Skal bestemmelsen i artikel 27, stk. 4, litra a), og bilag VI, nr. 1) og 2), i forordning nr. 882/2004 fortolkes således, at artikel 27, stk. 4, og bilag VI, nr. 1) og 2), er til hinder for, at slagterier faktureres gebyrer for offentlig kontrol, som de har bestilt hos den kompetente myndighed, men hvor gebyrerne ikke rent faktisk knytter sig til et kvarter, der er brugt til offentlig kontrol?

---

(1)  EUT L 165, s. 1.

---

Retten

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/11 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/11

---

Rettens dom af 5. september 2018 — Villeneuve mod Kommissionen

(Sag T-671/16) (1)

((Personalesag - ansættelse - almindelig udvælgelsesprøve - meddelelse om udvælgelsesprøve EPSO/AD/303/15 (AD 7) - EPSO’s efterprøvelse af betingelserne for adgang til udvælgelsesprøven - mindre erhvervserfaring end den krævede minimumsvarighed - karakteren af kontrollen med adgangsbetingelsen om erhvervserfaring - begrundelsespligt - åbenbart urigtigt skøn anlagt af udvælgelseskomitéen - ligebehandling))

(2018/C 373/11)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Vincent Villeneuve (Montpellier, Frankrig) (ved advokat C. Mourato)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Gattinara og L. Radu Bouyon, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand om annullation af udvælgelseskomitéens afgørelse af 5. november 2015 om afslag på sagsøgerens ansøgning til den almindelige udvælgelsesprøve på grundlag af kvalifikationer og prøver EPSO/AD/303/15 — Udviklingssamarbejde og forvaltning af støtte til ikke-EU-lande (AD 7).

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Vincent Villeneuve betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Vincent Villeneuve betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 419 af 14.11.2016.

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/11 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/11

---

Sag anlagt den 6. juli 2018 — PT mod Den Europæiske Investeringsbank (EIB)

(Sag T-418/18)

(2018/C 373/12)

Processprog: svensk

Parter

Sagsøger: PT (ved advokat E. Nordh)

Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (EIB)

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af EIB’s afgørelse af 4. april 2018 om afskedigelse af sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Annullation af EIB’s afgørelse af 4. april 2018 om afskedigelse af sagsøgeren.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale erstatning til sagsøgeren for det økonomiske tab opgjort til 2 240,31 EUR og det ikke-økonomiske tab opgjort til 50 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale erstatning til sagsøgeren for det økonomiske tab opgjort til 2 240,31 EUR og det ikke-økonomiske tab opgjort til 50 000 EUR.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af retten til forsvar.






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at sagsøgte ikke gav sagsøgeren mulighed for at forsvare sig selv mod dens beskyldninger på de bedst mulige betingelser. Sagsøgeren er af den opfattelse, at hans ret til god forvaltning dermed blev tilsidesat. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af retten til forsvar.

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at sagsøgte ikke gav sagsøgeren mulighed for at forsvare sig selv mod dens beskyldninger på de bedst mulige betingelser. Sagsøgeren er af den opfattelse, at hans ret til god forvaltning dermed blev tilsidesat.

| 2. | Andet anbringende om anlæggelse af åbenbart urigtige skøn.






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at sagsøgte i forbindelse med dens tilsidesættelse af hans ret til forsvar også anlagde et antal åbenbart urigtige skøn. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om anlæggelse af åbenbart urigtige skøn.

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at sagsøgte i forbindelse med dens tilsidesættelse af hans ret til forsvar også anlagde et antal åbenbart urigtige skøn.

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/12 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/12

---

Sag anlagt den 18. juli 2018 — Triantafyllopoulos m.fl. mod ECB

(Sag T-451/18)

(2018/C 373/13)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøgere: Panaghiote Triantafyllopoulos (Patrasso, Grækenland) og 487 andre sagsøgere (ved advokat N. Ioannou)

Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank

Sagsøgernes påstande

| — | Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale erstatning for det af sagsøgerne lidte tab, således som det er specificeret for enhver af sagsøgerne i stævningen, og som beløber sig til 83,77 EUR pr. andel ganget med antallet af de andele, som hver af sagsøgerne i egenskab af fysisk eller juridisk person er indehaver af. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale erstatning for det af sagsøgerne lidte tab, således som det er specificeret for enhver af sagsøgerne i stævningen, og som beløber sig til 83,77 EUR pr. andel ganget med antallet af de andele, som hver af sagsøgerne i egenskab af fysisk eller juridisk person er indehaver af.

| — | Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med dette søgsmål nedlægges der påstand om erstatning for det tab, som sagsøgerne angiveligt har lidt i egenskab af indehavere af andele i »Achaiki Syneteristiki Trapeza SYN.P.E.« (Achaïas Andelskasse) som følge af bankens særlige likvidation, der medførte et større tab med hensyn til værdien af de andele, som hver af sagsøgerne er indehaver af. Tabet kan henføres til den græske nationalbanks mangelfulde kontrol og tilsyn med Achaïas Andelskasse i perioden fra 1999 til 2012, men ligeledes Den Europæiske Centralbanks mangelfulde kontrol og tilsyn med den græske nationalbank, og dermed også, via sidstnævnte, med Achaïas Andelskasse.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført følgende anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrører de faktiske omstændigheder, sagsakterne i straffesagen og national ret.






  — | Fra 1999 og indtil den græske nationalbanks inddragelse af Achaïas Andelskasses godkendelse tilegnede diverse forvaltninger sig bankens kapital og anvendte den i strid med loven til kriminelle formål. Kapitalen blev tilegnet uden, at de regler, der gælder for driften af en bank, blev iagttaget. Ifølge national ret er den græske nationalbank den eneste kontrolmyndighed, der er beføjet til at vedtage foranstaltninger med henblik på at forebygge, føre tilsyn og gennemføre tvangsindgreb for at forhindre det, der skete, og som førte til en formøbling af selskabskapitalen. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende vedrører de faktiske omstændigheder, sagsakterne i straffesagen og national ret.

—

Fra 1999 og indtil den græske nationalbanks inddragelse af Achaïas Andelskasses godkendelse tilegnede diverse forvaltninger sig bankens kapital og anvendte den i strid med loven til kriminelle formål. Kapitalen blev tilegnet uden, at de regler, der gælder for driften af en bank, blev iagttaget. Ifølge national ret er den græske nationalbank den eneste kontrolmyndighed, der er beføjet til at vedtage foranstaltninger med henblik på at forebygge, føre tilsyn og gennemføre tvangsindgreb for at forhindre det, der skete, og som førte til en formøbling af selskabskapitalen.

| 2. | Andet anbringende vedrører artikel 340 TEUF.






  — | I henhold til artikel 340, stk. 3, TEUF, skal ECB som selvstændig juridisk person i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsætninger, der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader forvoldt af den selv eller af dens ansatte under udøvelsen af deres hverv. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende vedrører artikel 340 TEUF.

—

I henhold til artikel 340, stk. 3, TEUF, skal ECB som selvstændig juridisk person i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsætninger, der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader forvoldt af den selv eller af dens ansatte under udøvelsen af deres hverv.

| 3. | Tredje anbringende vedrører Rettens praksis.






  — | Ifølge Rettens praksis skal der føres bevis for, at der foreligger en kvalificeret tilsidesættelse af en retsregel, der har til formål at tillægge borgerne rettigheder. Hvad angår kravet om, at tilsidesættelsen skal være kvalificeret, er det afgørende kriterium for, at dette krav er opfyldt, om det pågældende EU-organ groft og åbenbart har overskredet grænserne for dets skønsbeføjelser. Omfanget af det lidt tab og antallet af berørte personer er et kriterium, som kan anvendes ved vurderingen af, om det pågældende organ groft og åbenbart har overskredet grænserne for dets skønsbeføjelser. Det skal desuden bemærkes, at der foreligger en kvalificeret tilsidesættelse af EU-retten, såfremt det pågældende organ ved at handle forsvarligt og udvise sædvanlig omhu kunne have undgået at begå fejl. ECB har tilsidesat sin forpligtelse til ifølge traktaten og dens egen vedtægt at pålægge den græske nationalbank sanktioner for dennes manglende tilsyn med Achaïas Andelskasse. ECB er på sin side ansvarlig for at kontrollere, om medlemsstaternes nationalbanker handler i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten og deres vedtægter. Såfremt den ikke fører denne kontrol, er der tale om manglende udøvelse af forvaltningsopgaver — tilsidesættelse af princippet om god forvaltning — hvilket kunne være undgået, hvis ECB havde vedtaget passende foranstaltninger med henblik på at »påminde« den græske nationalbank om dens forpligtelser i henhold til traktaten, og om at det ikke er tilladt at undlade at føre tilsyn med kreditinstitutterne, eftersom dette kan bringe EU’s monetære stabilitet, som er hovedformålet med ECB, i fare. ECB burde have kontrolleret, om den græske nationalbank i dens egenskab af medlem af Det Europæiske System af Centralbanker opfyldte sine forpligtelser, og såfremt den havde konstateret, at disse forpligtelser var blevet tilsidesat, skulle den have vedtaget passende foranstaltninger og ikke forholdt sig passivt. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende vedrører Rettens praksis.

—

Ifølge Rettens praksis skal der føres bevis for, at der foreligger en kvalificeret tilsidesættelse af en retsregel, der har til formål at tillægge borgerne rettigheder. Hvad angår kravet om, at tilsidesættelsen skal være kvalificeret, er det afgørende kriterium for, at dette krav er opfyldt, om det pågældende EU-organ groft og åbenbart har overskredet grænserne for dets skønsbeføjelser. Omfanget af det lidt tab og antallet af berørte personer er et kriterium, som kan anvendes ved vurderingen af, om det pågældende organ groft og åbenbart har overskredet grænserne for dets skønsbeføjelser. Det skal desuden bemærkes, at der foreligger en kvalificeret tilsidesættelse af EU-retten, såfremt det pågældende organ ved at handle forsvarligt og udvise sædvanlig omhu kunne have undgået at begå fejl. ECB har tilsidesat sin forpligtelse til ifølge traktaten og dens egen vedtægt at pålægge den græske nationalbank sanktioner for dennes manglende tilsyn med Achaïas Andelskasse. ECB er på sin side ansvarlig for at kontrollere, om medlemsstaternes nationalbanker handler i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten og deres vedtægter. Såfremt den ikke fører denne kontrol, er der tale om manglende udøvelse af forvaltningsopgaver — tilsidesættelse af princippet om god forvaltning — hvilket kunne være undgået, hvis ECB havde vedtaget passende foranstaltninger med henblik på at »påminde« den græske nationalbank om dens forpligtelser i henhold til traktaten, og om at det ikke er tilladt at undlade at føre tilsyn med kreditinstitutterne, eftersom dette kan bringe EU’s monetære stabilitet, som er hovedformålet med ECB, i fare. ECB burde have kontrolleret, om den græske nationalbank i dens egenskab af medlem af Det Europæiske System af Centralbanker opfyldte sine forpligtelser, og såfremt den havde konstateret, at disse forpligtelser var blevet tilsidesat, skulle den have vedtaget passende foranstaltninger og ikke forholdt sig passivt.

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/13 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/13

---

Sag anlagt den 6. august 2018 — Bezouaoui og HB Consultant mod Kommissionen

(Sag T-478/18)

(2018/C 373/14)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Hacène Bezouaoui (Avanne, Frankrig), HB Consultant (Beure, Frankrig) (ved advokaterne J.-F. Henrotte og N. Neyrinck)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Søgsmålet antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold. |
| --- | --- |

—

Søgsmålet antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.

| — | Kommissionens afgørelse C(2018)2075 final af 10. april 2018 i sag SA.46897 (208/NN) — Frankrigs angivelige støtte — CACES annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse C(2018)2075 final af 10. april 2018 i sag SA.46897 (208/NN) — Frankrigs angivelige støtte — CACES annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrører en tilsidesættelse af begrebet »tilregnelse«, der er omhandlet i artikel 107 TEUF, for så vidt som tilbagebetalingen af udgifter til uddannelse til sikker føring af bygge- og anlægsmaskiner fra Organismes paritaires collecteurs agréés (godkendte organer, der opkræver bidrag til sociale sikringsordninger, OPCA) indebærer en anvendelse af statsmidler, der kan tilregnes staten. Sagsøgerne har således gjort gældende, at den afgørelse, som de kræver annulleret, er i strid med den såkaldte Pearle-dom (dom af 15.7.2004, Pearle m.fl., C-345/02, EU:C:2004:448). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende vedrører en tilsidesættelse af begrebet »tilregnelse«, der er omhandlet i artikel 107 TEUF, for så vidt som tilbagebetalingen af udgifter til uddannelse til sikker føring af bygge- og anlægsmaskiner fra Organismes paritaires collecteurs agréés (godkendte organer, der opkræver bidrag til sociale sikringsordninger, OPCA) indebærer en anvendelse af statsmidler, der kan tilregnes staten. Sagsøgerne har således gjort gældende, at den afgørelse, som de kræver annulleret, er i strid med den såkaldte Pearle-dom (dom af 15.7.2004, Pearle m.fl., C-345/02, EU:C:2004:448).

| 2. | Andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af begrebet »fordel«, der er omhandlet i artikel 107 TEUF, eftersom de foranstaltninger, der blev truffet af den franske stat i det foreliggende tilfælde, tildeler en fordel til de virksomheder, der tilbyder uddannelserne med navnet »CACES®« (Certificat d’Aptitude à la Conduite en Sécurité (bevis for sikker kørsel) i modsætning til de virksomheder, der tilbyder uddannelserne med navnet »PCE®« (maskinførerbevis) |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af begrebet »fordel«, der er omhandlet i artikel 107 TEUF, eftersom de foranstaltninger, der blev truffet af den franske stat i det foreliggende tilfælde, tildeler en fordel til de virksomheder, der tilbyder uddannelserne med navnet »CACES®« (Certificat d’Aptitude à la Conduite en Sécurité (bevis for sikker kørsel) i modsætning til de virksomheder, der tilbyder uddannelserne med navnet »PCE®« (maskinførerbevis)

| 3. | Tredje anbringende vedrører en tilsidesættelse af begrebet »selektivitet«, der er omhandlet i artikel 107 TEUF, for så vidt som de foranstaltninger, der blev truffet, har en selektiv karakter. Denne anbringende kan inddeles i tre led:






  — | Første led om et argument om, at OPCA ikke er beføjet til at sondre mellem de forskellige uddannelser, der opfylder det samme behov, og som alle er anerkendt af den franske stat: |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende vedrører en tilsidesættelse af begrebet »selektivitet«, der er omhandlet i artikel 107 TEUF, for så vidt som de foranstaltninger, der blev truffet, har en selektiv karakter. Denne anbringende kan inddeles i tre led:

—

Første led om et argument om, at OPCA ikke er beføjet til at sondre mellem de forskellige uddannelser, der opfylder det samme behov, og som alle er anerkendt af den franske stat:

| — | Andet led om et argument om, at den franske stats interventioner har til følge, at OPCA snydes med hensyn til de uddannelsesmæssige foranstaltninger, der opfylder de lovmæssige krav, og som kan godtgøres. |
| --- | --- |

—

Andet led om et argument om, at den franske stats interventioner har til følge, at OPCA snydes med hensyn til de uddannelsesmæssige foranstaltninger, der opfylder de lovmæssige krav, og som kan godtgøres.

| — | Tredje led om et argument om, at forskelsbehandlingen af de to uddannelsessystemer (CACES® og PCE®) ikke kan begrundes i karakteren og den almindelige opbygning af et referencesystem. |
| --- | --- |

—

Tredje led om et argument om, at forskelsbehandlingen af de to uddannelsessystemer (CACES® og PCE®) ikke kan begrundes i karakteren og den almindelige opbygning af et referencesystem.

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/14 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/14

---

Sag anlagt den 14. august 2018 — XB mod ECB

(Sag T-484/18)

(2018/C 373/15)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: XB (ved advokaterne L. Levi og A. Champetier)

Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (ECB)

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelserne af 6. november 2017 og af 4. december 2017, hvorved sagsøgeren fik meddelelse om, at han ikke havde ret til visse tillæg (husstandstillæg, børnetilskud, uddannelsestillæg og førskoletillæg). |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelserne af 6. november 2017 og af 4. december 2017, hvorved sagsøgeren fik meddelelse om, at han ikke havde ret til visse tillæg (husstandstillæg, børnetilskud, uddannelsestillæg og førskoletillæg).

| — | Følgelig tilpligtes sagsøgte at udbetale de respektive beløb fra den anmodede dato og fremefter, med tillæg af morarenter (ECB sats + 2 procentpoint). Der skal tages hensyn til, at korrigerede betalinger, som ikke vedrører den måned, hvor de er betalt skal være genstand for samme beskatning, som de ville have været genstand for, hvis de var blevet foretaget rettidigt, jf. forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 260/68. (1) |
| --- | --- |

—

Følgelig tilpligtes sagsøgte at udbetale de respektive beløb fra den anmodede dato og fremefter, med tillæg af morarenter (ECB sats + 2 procentpoint). Der skal tages hensyn til, at korrigerede betalinger, som ikke vedrører den måned, hvor de er betalt skal være genstand for samme beskatning, som de ville have været genstand for, hvis de var blevet foretaget rettidigt, jf. forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 260/68. (1)

| — | Om fornødent annullation af afgørelsen af 5. juni 2018 om afslag på sagsøgerens klage, indgivet den 29. marts 2018. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annullation af afgørelsen af 5. juni 2018 om afslag på sagsøgerens klage, indgivet den 29. marts 2018.

| — | Om fornødent annullation af afgørelsen af 2. februar 2018 om afslag på sagsøgerens ansøgning om fornyet administrativ gennemgang af 15. december 2017. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annullation af afgørelsen af 2. februar 2018 om afslag på sagsøgerens ansøgning om fornyet administrativ gennemgang af 15. december 2017.

| — | Den Europæiske Centralbank (ECB) tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Centralbank (ECB) tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at ECB’s vilkår for midlertidig ansættelse og dets regler for midlertidig ansættelse er ulovlige (ulovlighedspåstand).






  — | ECB’s vilkår for midlertidig ansættelse og dets regler for midlertidig ansættelse er i strid med, for det første, de rettigheder for barnet og de principper om beskyttelse af familien og om ikke-diskrimination, der er fastsat i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, for det andet, princippet om forbud mod forskelsbehandling mellem midlertidigt ansatte og fastansatte og, for det tredje, princippet om forbud mod forskelsbehandling og om lighed mellem skatteydere. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om, at ECB’s vilkår for midlertidig ansættelse og dets regler for midlertidig ansættelse er ulovlige (ulovlighedspåstand).

—

ECB’s vilkår for midlertidig ansættelse og dets regler for midlertidig ansættelse er i strid med, for det første, de rettigheder for barnet og de principper om beskyttelse af familien og om ikke-diskrimination, der er fastsat i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, for det andet, princippet om forbud mod forskelsbehandling mellem midlertidigt ansatte og fastansatte og, for det tredje, princippet om forbud mod forskelsbehandling og om lighed mellem skatteydere.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af kollektive rettigheder som følge af manglende høring af ECB’s personaleudvalg i forbindelse med vedtagelsen af ECB’s vilkår og regler for midlertidig ansættelse. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af kollektive rettigheder som følge af manglende høring af ECB’s personaleudvalg i forbindelse med vedtagelsen af ECB’s vilkår og regler for midlertidig ansættelse.

---

(1)  Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 260/68 af 29.2.1968 om fastlæggelse af betingelserne for og fremgangsmåden ved opkrævning af skat til De europæiske Fællesskaber (EFT L 56, s. 37).

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/15 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/15

---

Sag anlagt den 20. august 2018 — Puma mod EUIPO — Destilerias MG (MG PUMA)

(Sag T-500/18)

(2018/C 373/16)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Puma SE (Herzogenaurach, Tyskland) (ved advokaterne P. Trieb og M. Schunke)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Destilerias MG SL (Vilanova i la Geltru, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Puma SE

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-varemærket MG Puma — registreringsansøgning nr. 15 108 848

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 6. juni 2018 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 2019/2017-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne forbundet med sagens behandling ved appelkammeret. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne forbundet med sagens behandling ved appelkammeret.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/15 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/15

---

Sag anlagt den 22. august 2018 — Pharmadom mod EUIPO — IRF (MediWell)

(Sag T-502/18)

(2018/C 373/17)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Pharmadom (Boulogne-Billancourt, Frankrig) (ved advokat M-P. Dauquaire)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: IRF s. r. o. (Bratislava, Slovakiet)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: IRF s. r. o.

Det omtvistede varemærke: ansøgning om EU-figurmærket »MediWell« — registreringsansøgning nr. 15 078 645

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 8. juni 2018 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 6/2018-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleres.

| — | Det ansøgte varemærke nægtes registreret. |
| --- | --- |

—

Det ansøgte varemærke nægtes registreret.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001.

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/16 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/16

---

Sag anlagt den 22. august 2018 — Haba Trading mod EUIPO — Vida (vidaXL)

(Sag T-503/18)

(2018/C 373/18)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Haba Trading BV (Utrecht, Nederlandene) (ved advokaterne B. Schneiders og A. Brittner)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Vida AB (Alvesta, Sverige)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Haba Trading BV

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke »vidaXL« — registreringsansøgning nr. 11 603 024

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 12. juni 2018 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 190/2016-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 18, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 18, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/17 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/17

---

Sag anlagt den 24. august 2018 — XG mod Kommissionen

(Sag T-504/18)

(2018/C 373/19)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: XG (ved advokaterne S. Kaisergruber og A. Burghelle-Vernet)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Søgsmålet fremmes til realitetsbehandling og sagsøgeren gives medhold. |
| --- | --- |

—

Søgsmålet fremmes til realitetsbehandling og sagsøgeren gives medhold.

Følgelig:

| — | Annullation af afgørelsen af 3. juli 2018 truffet af [fortroligt] (1) Europa-Kommissionen om at opretholde nægtelsen af at give sagsøgeren adgang til Kommissionens bygninger. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen af 3. juli 2018 truffet af [fortroligt] (1) Europa-Kommissionen om at opretholde nægtelsen af at give sagsøgeren adgang til Kommissionens bygninger.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at ophavsmanden til den anfægtede retsakt mangler kompetence. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at ophavsmanden til den anfægtede retsakt mangler kompetence.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 3 i Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/443 af 13. marts 2015 om sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen (EUT 2015, L 72, s. 41) (herefter »afgørelse 2015/443«) samt om, at den anfægtede retsakt savner retligt grundlag. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 3 i Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/443 af 13. marts 2015 om sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen (EUT 2015, L 72, s. 41) (herefter »afgørelse 2015/443«) samt om, at den anfægtede retsakt savner retligt grundlag.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af sagsøgerens grundlæggende rettigheder, bl.a. tilsidesættelse af artikel 67 TEUF, af artikel 6 TEU, af artikel 3 i afgørelse 2015/443, samt af artikel 6, 7, 8, 15, 27, 31, 41, 42, 47, 48 og 49 i chartret om grundlæggende rettigheder. Dette anbringende er opdelt i tre led:






  — | Første led om tilsidesættelse af retten til frihed, privatliv og beskyttelse af personlige oplysninger og af retten til frit at udøve sit erhverv. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af sagsøgerens grundlæggende rettigheder, bl.a. tilsidesættelse af artikel 67 TEUF, af artikel 6 TEU, af artikel 3 i afgørelse 2015/443, samt af artikel 6, 7, 8, 15, 27, 31, 41, 42, 47, 48 og 49 i chartret om grundlæggende rettigheder. Dette anbringende er opdelt i tre led:

—

Første led om tilsidesættelse af retten til frihed, privatliv og beskyttelse af personlige oplysninger og af retten til frit at udøve sit erhverv.

| — | Andet led om tilsidesættelse af retten til god forvaltning, gennemsigtighed, aktindsigt og effektiv domstolsbeskyttelse, samt tilsidesættelse af uskyldsformodningen og retten til forsvar. |
| --- | --- |

—

Andet led om tilsidesættelse af retten til god forvaltning, gennemsigtighed, aktindsigt og effektiv domstolsbeskyttelse, samt tilsidesættelse af uskyldsformodningen og retten til forsvar.

| — | Tredje led om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og af artikel 49 i chartret om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

—

Tredje led om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og af artikel 49 i chartret om grundlæggende rettigheder.

| 4. | Fjerde anbringende, som gøres gældende subsidiært, om tilsidesættelse af artikel 296 TEUF, af artikel 41, stk. 2, i chartret om grundlæggende rettigheder og af principperne om formel og materiel begrundelse af ensidige retsakter. Dette anbringende er opdelt i to led:






  — | Første led om manglende formel begrundelse af den anfægtede retsakt. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjerde anbringende, som gøres gældende subsidiært, om tilsidesættelse af artikel 296 TEUF, af artikel 41, stk. 2, i chartret om grundlæggende rettigheder og af principperne om formel og materiel begrundelse af ensidige retsakter. Dette anbringende er opdelt i to led:

—

Første led om manglende formel begrundelse af den anfægtede retsakt.

| — | Andet led om manglende materiel begrundelse af den anfægtede retsakt. |
| --- | --- |

—

Andet led om manglende materiel begrundelse af den anfægtede retsakt.

---

(1)  Fortrolige oplysninger udeladt.

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/18 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/18

---

Sag anlagt den 24. august 2018 — OLX mod EUIPO — Stra (STRADIA)

(Sag T-508/18)

(2018/C 373/20)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: OLX BV (Hoofddorp. Nederlandene) (ved solicitors G. Lodge og K. Gilbert samt barrister V. Jones)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Stra Lda (Coimbra, Portugal)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: OLX BV

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket »STRADIA« — registreringsansøgning nr. 14 841 985

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 12. juni 2018 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (forenede sager R 2228/2017-4 og R 2229/2017-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Subsidiært omgøres den anfægtede afgørelse således, at det fastslås, at indsigelsen hjemvises til indsigelsesafdelingen til fornyet behandling. |
| --- | --- |

—

Subsidiært omgøres den anfægtede afgørelse således, at det fastslås, at indsigelsen hjemvises til indsigelsesafdelingen til fornyet behandling.

| — | EUIPO tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med dette søgsmål og med sagens behandling for appelkammeret. Subsidiært, såfremt den anden part i sagen for appelkammeret intervenerer i sagen, tilpligtes EUIPO og intervenienten solidarisk at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med dette søgsmål og med sagens behandling for appelkammeret. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med dette søgsmål og med sagens behandling for appelkammeret. Subsidiært, såfremt den anden part i sagen for appelkammeret intervenerer i sagen, tilpligtes EUIPO og intervenienten solidarisk at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med dette søgsmål og med sagens behandling for appelkammeret.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/19 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/19

---

Sag anlagt den 22. august 2018 — Kaddour mod Rådet

(Sag T-510/18)

(2018/C 373/21)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Khaled Kaddour (Damaskus, Syrien) (ved solicitors V. Davies og V. Wilkinson)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | 2018-foranstaltningerne annulleres, for så vidt som de vedrører Dr. Khaled Kaddour. |
| --- | --- |

—

2018-foranstaltningerne annulleres, for så vidt som de vedrører Dr. Khaled Kaddour.

| — | Rådet tilpligtes at betale de af Dr. Khaled Kaddour afholdte sagsomkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale de af Dr. Khaled Kaddour afholdte sagsomkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålet er rettet imod Rådets afgørelse (FUSP) 2018/778 af 28. maj 2018 om ændring af afgørelse 2013/255/FUSP (1) om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT 2018, L 131, s. 16) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2018/774 af 28. maj 2018 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 (2) om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (EUT 2018, L 131, s. 1), for så vidt som disse foranstaltninger vedrører sagsøgeren (»2018-foranstaltningerne«).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at 2018-foranstaltningerne er behæftet med et åbenbart urigtigt skøn. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at 2018-foranstaltningerne er behæftet med et åbenbart urigtigt skøn.

| 2. | Andet anbringende om, at sagsøgeren er berettiget til at påberåbe sig artikel 27 og 28, stk. 2, i Rådets afgørelse 2013/255/FUSP, som ændret ved Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1836 (3), og artikel 15, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EU) nr. 36/2012 som ændret ved Rådets forordning (EU) 2015/1828 (4). |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at sagsøgeren er berettiget til at påberåbe sig artikel 27 og 28, stk. 2, i Rådets afgørelse 2013/255/FUSP, som ændret ved Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1836 (3), og artikel 15, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EU) nr. 36/2012 som ændret ved Rådets forordning (EU) 2015/1828 (4).

| 3. | Tredje anbringende om, at 2018-foranstaltningerne udgør en tilsidesættelse af sagsøgerens grundlæggende rettigheder, som sikret i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og/eller Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, med hensyn til sagsøgerens ret til respekt for sit omdømme og til uforstyrret nydelse af sin ejendom samt proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at 2018-foranstaltningerne udgør en tilsidesættelse af sagsøgerens grundlæggende rettigheder, som sikret i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og/eller Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, med hensyn til sagsøgerens ret til respekt for sit omdømme og til uforstyrret nydelse af sin ejendom samt proportionalitetsprincippet.

---

(1)  Rådets afgørelse 2013/255/FUSP af 31.5.2013 om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT 2013 L 147, s. 14).

(2)  Rådets forordning (EU) nr. 36/2012 af 18.1.2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien og om ophævelse af forordning (EU) nr. 442/2011 (EUT 2012 L 16, s. 1).

(3)  Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1836 af 12.10.2015 om ændring af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT 2015 L 266, s. 75).

(4)  Rådets forordning (EU) 2015/1828 af 12.10.2015 om ændring af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (EUT 2015 L 266, s. 1).

---

| 15.10.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 373/19 |
| --- | --- | --- | --- |

15.10.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 373/19

---

Sag anlagt den 3. september 2018 — Zott mod EUIPO (TSC Food Products (Bagerivarer)

(Sag T-517/18)

(2018/C 373/22)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Zott SE & Co. KG (Mertlingen, Tyskland) (ved advokaterne E. Schalast, R. Lange og C. Böhler)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: TSC Food Products GmbH (Wels, Østrig)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede design: Zott SE & Co. KG

Det omtvistede design: EF-design nr. 2487983-0001

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 27. juni 2018 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 1341/2017-3)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

Tilsidesættelse af artikel 4, sammenholdt med artikel 6, stk. 1, og artikel 7 i Rådets forordning nr. 6/2002.

---