# Europeiska unionens C 415/15 n

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 415 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 61 årgången15 november 2018 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 415

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

61 årgången15 november 2018

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden |
| | RESOLUTIONER |
| | Den gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan |
| | Det 35:e sammanträdet – Bryssel (Belgien), den 18–20 juni 2018 |
| 2018/C 415/01 | Resolution om förbindelserna mellan AVS-länderna och EU efter det att Cotonouavtalet löper ut: en stark parlamentarisk dimension | 1 |
| 2018/C 415/02 | Resolution om konsekvenserna för AVS-ländernas ekonomier av den olagliga handeln med växtskyddsmedel, utsäde och andra insatsvaror i jordbruket | 6 |
| 2018/C 415/03 | Resolution om urbaniseringens sociala och miljömässiga konsekvenser, särskilt vad gäller en sund hantering av industri- och hushållsavfall i AVS-länderna | 11 |
| 2018/C 415/04 | Resolution om brådskande nya åtgärder för att bekämpa internationell terrorism | 18 |
| 2018/C 415/05 | Resolution om den humanitära krisen i Sydsudan | 22 |

Innehållsförteckning

Sida

I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden

RESOLUTIONER

Den gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan

Det 35:e sammanträdet – Bryssel (Belgien), den 18–20 juni 2018

Det 35:e sammanträdet – Bryssel (Belgien), den 18–20 juni 2018

2018/C 415/01

Resolution om förbindelserna mellan AVS-länderna och EU efter det att Cotonouavtalet löper ut: en stark parlamentarisk dimension

1

2018/C 415/02

Resolution om konsekvenserna för AVS-ländernas ekonomier av den olagliga handeln med växtskyddsmedel, utsäde och andra insatsvaror i jordbruket

6

2018/C 415/03

Resolution om urbaniseringens sociala och miljömässiga konsekvenser, särskilt vad gäller en sund hantering av industri- och hushållsavfall i AVS-länderna

11

2018/C 415/04

Resolution om brådskande nya åtgärder för att bekämpa internationell terrorism

18

2018/C 415/05

Resolution om den humanitära krisen i Sydsudan

22

---

| | IV   Upplysningar |
| --- | --- |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Den gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan |
| | Det 35:e sammanträdet – Bryssel (Belgien), den 18–20 juni 2018 |
| 2018/C 415/06 | Kommissionens svar på skriftliga frågor | 26 |

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Den gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan

Det 35:e sammanträdet – Bryssel (Belgien), den 18–20 juni 2018

Det 35:e sammanträdet – Bryssel (Belgien), den 18–20 juni 2018

2018/C 415/06

Kommissionens svar på skriftliga frågor

26

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Resolutioner, rekommendationer och yttranden

RESOLUTIONER

Den gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan

Det 35:e sammanträdet – Bryssel (Belgien), den 18–20 juni 2018

| 15.11.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 415/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 415/1

---

RESOLUTION (1)

om förbindelserna mellan AVS-länderna och EU efter det att Cotonouavtalet löper ut: en stark parlamentarisk dimension

(2018/C 415/01)

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 18–20 juni 2018, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 18–20 juni 2018,

| — | med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (nedan kallat Cotonouavtalet) (2), och dess reviderade versioner från 2005 och 2010 (3), |
| --- | --- |

—

med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (nedan kallat Cotonouavtalet) (2), och dess reviderade versioner från 2005 och 2010 (3),

| — | med beaktande av Georgetown-avtalet från 1975 om inrättande av AVS-gruppen och dess reviderade versioner från 1992 (4), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Georgetown-avtalet från 1975 om inrättande av AVS-gruppen och dess reviderade versioner från 1992 (4),

| — | med beaktande av den gemensamma strategin EU–Afrika, som antogs av de afrikanska och europeiska stats- och regeringscheferna vid toppmötet i Lissabon den 9 december 2007 (5), |
| --- | --- |

—

med beaktande av den gemensamma strategin EU–Afrika, som antogs av de afrikanska och europeiska stats- och regeringscheferna vid toppmötet i Lissabon den 9 december 2007 (5),

| — | med beaktande av det sjunde toppmötet (i Malabo den 13 och 14 december 2011) mellan stats- och regeringscheferna i AVS-länderna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av det sjunde toppmötet (i Malabo den 13 och 14 december 2011) mellan stats- och regeringscheferna i AVS-länderna,

| — | med beaktande av sin resolution av den 9 december 2015 om fyrtio års partnerskap: utvärdering av effekterna på handel och utveckling i AVS-länderna och utsikterna för hållbara förbindelser mellan AVS-länderna och Europeiska unionen (6), |
| --- | --- |

—

med beaktande av sin resolution av den 9 december 2015 om fyrtio års partnerskap: utvärdering av effekterna på handel och utveckling i AVS-länderna och utsikterna för hållbara förbindelser mellan AVS-länderna och Europeiska unionen (6),

| — | med beaktande av sina resolutioner om förbindelserna mellan AVS och EU, i synnerhet den av den 11 februari 2015 om arbetet i den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen (7), |
| --- | --- |

—

med beaktande av sina resolutioner om förbindelserna mellan AVS och EU, i synnerhet den av den 11 februari 2015 om arbetet i den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen (7),

| — | med beaktande av sin förklaring av den 21 december 2016 om den parlamentariska dimensionen av förbindelserna mellan AVS-länderna och EU efter Cotonou (8), |
| --- | --- |

—

med beaktande av sin förklaring av den 21 december 2016 om den parlamentariska dimensionen av förbindelserna mellan AVS-länderna och EU efter Cotonou (8),

| — | med beaktande av det gemensamma uttalandet av den 9 december 2015 från medordförandena för den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen om framtiden för förbindelserna mellan AVS och EU (9), |
| --- | --- |

—

med beaktande av det gemensamma uttalandet av den 9 december 2015 från medordförandena för den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen om framtiden för förbindelserna mellan AVS och EU (9),

| — | med beaktande av AVS-ministerrådets 103:e möte i Dakar den 26 och 27 april 2016 och dess 105:e möte i Bryssel den 3 och 4 maj 2017, |
| --- | --- |

—

med beaktande av AVS-ministerrådets 103:e möte i Dakar den 26 och 27 april 2016 och dess 105:e möte i Bryssel den 3 och 4 maj 2017,

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 4 oktober 2016 om framtiden för förbindelserna mellan AVS och EU efter 2020 (10), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 4 oktober 2016 om framtiden för förbindelserna mellan AVS och EU efter 2020 (10),

| — | med beaktande av det europeiska samförståndet om utveckling, som antogs i Bryssel den 7 juni 2017 (11), |
| --- | --- |

—

med beaktande av det europeiska samförståndet om utveckling, som antogs i Bryssel den 7 juni 2017 (11),

| — | med beaktande av kommissionens rekommendation av den 12 december 2017 till rådets beslut om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett partnerskapsavtal mellan Europeiska unionen och länder i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (12), |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommissionens rekommendation av den 12 december 2017 till rådets beslut om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett partnerskapsavtal mellan Europeiska unionen och länder i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (12),

| — | med beaktande av det gemensamma meddelandet från kommissionen och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik till Europaparlamentet och rådet av den 22 november 2016 om ett förnyat partnerskap med länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (13), |
| --- | --- |

—

med beaktande av det gemensamma meddelandet från kommissionen och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik till Europaparlamentet och rådet av den 22 november 2016 om ett förnyat partnerskap med länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (13),

| — | med beaktande av det gemensamma samrådsdokumentet från kommissionen och den höga representanten för utrikes frågor och säkerhetspolitik av den 6 oktober 2015: På väg mot ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet efter 2020 (14), |
| --- | --- |

—

med beaktande av det gemensamma samrådsdokumentet från kommissionen och den höga representanten för utrikes frågor och säkerhetspolitik av den 6 oktober 2015: På väg mot ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet efter 2020 (14),

| — | med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande som antogs den 12 maj 2016 om EU:s framtida förbindelser med AVS-länderna (15), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande som antogs den 12 maj 2016 om EU:s framtida förbindelser med AVS-länderna (15),

| — | med beaktande av Förenta nationernas toppmöte om hållbar utveckling och det slutdokument som antogs av FN:s generalförsamling den 25 september 2015: Att förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling (16), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Förenta nationernas toppmöte om hållbar utveckling och det slutdokument som antogs av FN:s generalförsamling den 25 september 2015: Att förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling (16),

| — | med beaktande av Agenda 2063 som antogs av Afrikanska unionens kommission i april 2015 (17), med beaktande av kommunikén från det 20:e sammanträdet i Caricoms råd för utrikes förbindelser och gemenskapsförbindelser (COFCOR) som hölls i Bridgetown i Barbados den 18 och 19 maj 2017, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Agenda 2063 som antogs av Afrikanska unionens kommission i april 2015 (17), med beaktande av kommunikén från det 20:e sammanträdet i Caricoms råd för utrikes förbindelser och gemenskapsförbindelser (COFCOR) som hölls i Bridgetown i Barbados den 18 och 19 maj 2017,

| — | med beaktande av resultaten av AVS-ministerrådets 107:e möte den 29 maj 2018 och AVS-EU-ministerrådets 43:e möte den 1 juni 2018 i Lomé, Togo, |
| --- | --- |

—

med beaktande av resultaten av AVS-ministerrådets 107:e möte den 29 maj 2018 och AVS-EU-ministerrådets 43:e möte den 1 juni 2018 i Lomé, Togo,

| — | med beaktande av Waigani-kommunikén om framtidsutsikterna för AVS-länderna som antogs vid det åttonde toppmötet med AVS-ländernas stats- och regeringschefer, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Waigani-kommunikén om framtidsutsikterna för AVS-länderna som antogs vid det åttonde toppmötet med AVS-ländernas stats- och regeringschefer,

| — | med beaktande av rapporten från utskottet för politiska frågor (ACP-EU/102.400/fin.), och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av rapporten från utskottet för politiska frågor (ACP-EU/102.400/fin.), och av följande skäl:

| A. | Cotonouavtalet har varit framgångsrikt i skapandet av ett rättsligt bindande, ömsesidigt partnerskap mellan EU och AVS-gruppen. |
| --- | --- |

A.

Cotonouavtalet har varit framgångsrikt i skapandet av ett rättsligt bindande, ömsesidigt partnerskap mellan EU och AVS-gruppen.

| B. | Den gemensamma parlamentariska församlingens roll är enligt Cotonouavtalet att underlätta ökad förståelse mellan EU:s medlemsstaters och AVS-staternas befolkningar, öka allmänhetens kunskap om utvecklingsfrågor, främja den demokratiska processen genom dialog och samråd, säkerställa fortlöpande övervakning av Cotonouavtalet samt förorda AVS-ländernas nationella parlaments utrymme för eget beslutsfattande. |
| --- | --- |

B.

Den gemensamma parlamentariska församlingens roll är enligt Cotonouavtalet att underlätta ökad förståelse mellan EU:s medlemsstaters och AVS-staternas befolkningar, öka allmänhetens kunskap om utvecklingsfrågor, främja den demokratiska processen genom dialog och samråd, säkerställa fortlöpande övervakning av Cotonouavtalet samt förorda AVS-ländernas nationella parlaments utrymme för eget beslutsfattande.

| C. | Den gemensamma parlamentariska församlingen har fördelen att den erbjuder ett utrymme för gränsöverskridande och storskaliga parlamentariska diskussioner, och trots dess ofullkomlighet är den mycket värdefull i en allt mer sammankopplad och inbördes beroende värld. |
| --- | --- |

C.

Den gemensamma parlamentariska församlingen har fördelen att den erbjuder ett utrymme för gränsöverskridande och storskaliga parlamentariska diskussioner, och trots dess ofullkomlighet är den mycket värdefull i en allt mer sammankopplad och inbördes beroende värld.

| D. | Den kommande förhandlingen om förbindelserna mellan AVS-länderna och EU måste vara ett tillfälle att utarbeta en vision och ge dessa förbindelser en politisk dimension. |
| --- | --- |

D.

Den kommande förhandlingen om förbindelserna mellan AVS-länderna och EU måste vara ett tillfälle att utarbeta en vision och ge dessa förbindelser en politisk dimension.

| E. | Georgetown-avtalet från den 7 juni 1975 måste ses över för att utöka och konsolidera grunden för AVS-länderna i syfte att möta 2000-talets utmaningar och geopolitiska omvälvningar och främja multilateralism. |
| --- | --- |

E.

Georgetown-avtalet från den 7 juni 1975 måste ses över för att utöka och konsolidera grunden för AVS-länderna i syfte att möta 2000-talets utmaningar och geopolitiska omvälvningar och främja multilateralism.

| F. | Resultaten har varit blandade för Cotonouavtalets trepelarsystem, med obestridliga framgångar på utvecklingsområdet och ett tydligt bidrag till att föra millennieutvecklingsmålen framåt, men det finns fortfarande utrymme för stora framsteg vad gäller politiskt samarbete. |
| --- | --- |

F.

Resultaten har varit blandade för Cotonouavtalets trepelarsystem, med obestridliga framgångar på utvecklingsområdet och ett tydligt bidrag till att föra millennieutvecklingsmålen framåt, men det finns fortfarande utrymme för stora framsteg vad gäller politiskt samarbete.

| G. | Det framtida avtalet måste vara inriktat på att stärka partnerskapet och ge integrationen en skjuts. |
| --- | --- |

G.

Det framtida avtalet måste vara inriktat på att stärka partnerskapet och ge integrationen en skjuts.

| H. | Såväl EU som AVS-gruppen har genomgått en betydande politisk och ekonomisk omdaning sedan Cotonouavtalet ratificerades, och i synnerhet AVS-gruppen uppvisar ökad heterogenitet. |
| --- | --- |

H.

Såväl EU som AVS-gruppen har genomgått en betydande politisk och ekonomisk omdaning sedan Cotonouavtalet ratificerades, och i synnerhet AVS-gruppen uppvisar ökad heterogenitet.

| I. | Avtalet för perioden efter Cotonouavtalet mellan EU och AVS-gruppen måste komplettera EU:s och AVS-ländernas bredare strategier såsom den globala strategin för Europeiska unionens utrikes- och säkerhetspolitik, Agenda 2030 för hållbar utveckling och Agenda 2063. |
| --- | --- |

I.

Avtalet för perioden efter Cotonouavtalet mellan EU och AVS-gruppen måste komplettera EU:s och AVS-ländernas bredare strategier såsom den globala strategin för Europeiska unionens utrikes- och säkerhetspolitik, Agenda 2030 för hållbar utveckling och Agenda 2063.

| J. | Finansieringen av det nya partnerskapet måste uppmärksammas och behandlas som en prioriterad fråga vid förhandlingarna, inklusive frågan om inkludering av Europeiska utvecklingsfonden i EU-budgeten. |
| --- | --- |

J.

Finansieringen av det nya partnerskapet måste uppmärksammas och behandlas som en prioriterad fråga vid förhandlingarna, inklusive frågan om inkludering av Europeiska utvecklingsfonden i EU-budgeten.

| K. | Förstärkningen av den parlamentariska dimensionen mellan EU och AVS-gruppen och främjandet av dess vägledande roll i beslutsfattandet bör vara en viktig del av det nya AVS–EU-partnerskapsavtalet. |
| --- | --- |

K.

Förstärkningen av den parlamentariska dimensionen mellan EU och AVS-gruppen och främjandet av dess vägledande roll i beslutsfattandet bör vara en viktig del av det nya AVS–EU-partnerskapsavtalet.

| L. | Den gemensamma parlamentariska församlingens täta och många sammanträden har bidragit till en fortlöpande dialog mellan Europaparlamentets ledamöter och AVS-ledamöter, och på så vis har dess legitimitet konsoliderats och den parlamentariska diplomatin stärkts, och den gemensamma parlamentariska församlingen har använts som en modell för parlamentarisk diplomati i diverse politiska forum. |
| --- | --- |

L.

Den gemensamma parlamentariska församlingens täta och många sammanträden har bidragit till en fortlöpande dialog mellan Europaparlamentets ledamöter och AVS-ledamöter, och på så vis har dess legitimitet konsoliderats och den parlamentariska diplomatin stärkts, och den gemensamma parlamentariska församlingen har använts som en modell för parlamentarisk diplomati i diverse politiska forum.

| M. | Den gemensamma parlamentariska församlingens informationsuppdrag och gemensamma valobservatörsuppdrag anses ibland vara politiskt användbara, eftersom de tack vare den jämställda situationen möjliggör ärlig, effektiv och direkt dialog mellan partner rörande ämnen som t.ex. demokrati, rättsstatlighet, god samhällsstyrning och mänskliga rättigheter. |
| --- | --- |

M.

Den gemensamma parlamentariska församlingens informationsuppdrag och gemensamma valobservatörsuppdrag anses ibland vara politiskt användbara, eftersom de tack vare den jämställda situationen möjliggör ärlig, effektiv och direkt dialog mellan partner rörande ämnen som t.ex. demokrati, rättsstatlighet, god samhällsstyrning och mänskliga rättigheter.

| N. | Den gemensamma parlamentariska församlingen bör sträva efter att tjäna allmänintresset och får, i egenskap av partnerskapets parlamentariska organ, inte bli en arena för konflikter mellan stater eller geografiska zoner utan måste i stället vara en plats för ett konstruktivt, insynsvänligt, ansvarsskyldigt och effektivt samarbete eftersom dessa stater och geografiska zoner ju inte är rätt nivå för att hantera många utmaningar – därav behovet av att förbättra effektiviteten rörande genomförandet av den gemensamma parlamentariska församlingens beslut. |
| --- | --- |

N.

Den gemensamma parlamentariska församlingen bör sträva efter att tjäna allmänintresset och får, i egenskap av partnerskapets parlamentariska organ, inte bli en arena för konflikter mellan stater eller geografiska zoner utan måste i stället vara en plats för ett konstruktivt, insynsvänligt, ansvarsskyldigt och effektivt samarbete eftersom dessa stater och geografiska zoner ju inte är rätt nivå för att hantera många utmaningar – därav behovet av att förbättra effektiviteten rörande genomförandet av den gemensamma parlamentariska församlingens beslut.

| O. | Vissa av Europaparlamentets ledamöter uppvisar en bristande närvaro och arbetsiver i den gemensamma parlamentariska församlingens sammanträden i Bryssel, vilket har lett till att kontinuiteten hos den gemensamma parlamentariska församlingens arbete försvagas och till och med till att dess betydelse ifrågasätts, något som skulle kunna orsaka mycket stor skada. |
| --- | --- |

O.

Vissa av Europaparlamentets ledamöter uppvisar en bristande närvaro och arbetsiver i den gemensamma parlamentariska församlingens sammanträden i Bryssel, vilket har lett till att kontinuiteten hos den gemensamma parlamentariska församlingens arbete försvagas och till och med till att dess betydelse ifrågasätts, något som skulle kunna orsaka mycket stor skada.

| P. | Det finns en väldigt ojämn könsfördelning inom den gemensamma parlamentariska församlingen och en tydlig brist på unga ledamöter. |
| --- | --- |

P.

Det finns en väldigt ojämn könsfördelning inom den gemensamma parlamentariska församlingen och en tydlig brist på unga ledamöter.

| Q. | AVS-sekretariatet har inte samma personella och ekonomiska resurser som parlamentets generalsekretariat, och AVS-ledamöterna har klagat över en uppfattad brist på inflytande och uttryckt ett önskemål om att lämna mer meningsfulla bidrag till utarbetandet av förslag. |
| --- | --- |

Q.

AVS-sekretariatet har inte samma personella och ekonomiska resurser som parlamentets generalsekretariat, och AVS-ledamöterna har klagat över en uppfattad brist på inflytande och uttryckt ett önskemål om att lämna mer meningsfulla bidrag till utarbetandet av förslag.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser en övergripande, rättsligt bindande ram för AVS-EU-samarbetet i syfte att det framtida partnerskapet ska kunna bygga vidare på vad som redan har uppnåtts, FN:s Agenda 2030 och bindande riktlinjer för rättvis och likvärdig handel, samtidigt som betydande förbättringar garanteras för att ytterligare hindra hållbar ekonomisk utveckling i AVS-länderna. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att den befintliga AVS-ramen bör fortsätta att vara tyngdpunkten för ett framtida partnerskap som kommer att omfatta alla de tre regionerna Afrika, Västindien och Stillahavsöarna, samtidigt som deras roller förstärks, och med hänsyn till deras växande särdrag, genom de föreslagna, rättsligt bindande regionala överenskommelserna. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen upprepar vikten av att stärka den parlamentariska dimensionen i det framtida avtalet, så att en verklig rådgivande befogenhet säkerställs för den framtida övergripande gemensamma parlamentariska församlingen. Den gemensamma parlamentariska församlingen begär att dess rättsliga och operativa självständighet ska garanteras. Den gemensamma parlamentariska församlingen begär att församlingen ska ha en nära koppling till genomförandet av avtalet och regelbundet ska höras i alla frågor som är av betydelse för partnerskapet. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att förstärkningen av Cotonouavtalets politiska dimension bör vara en förutsättning för upprättandet av det nya, framtida partnerskapet, inbegripet ytterligare parlamentarisk granskning och tillräcklig finansiering för att möjliggöra ett tillfredsställande genomförande av den parlamentariska verksamheten. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen insisterar på att Agenda 2030, målen för hållbar utveckling, det europeiska samförståndet om utveckling och Agenda 2063 måste stå i centrum för det förnyade AVS–EU-partnerskapsavtalet och att deras genomförande bör driva på den gemensamma parlamentariska församlingens verksamhet. Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att den gemensamma parlamentariska församlingen bör ta fram regelbundna uppdateringar av det aktuella läget med att uppnå målen för hållbar utveckling och planerar för att upprätta en mekanism för att dela bästa praxis. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erkänner att de regionala organisationerna och den subregionala integrationen inom AVS-gruppen blir allt viktigare och anser att detta bör återspeglas i arkitekturen för partnerskapet efter Cotonouavtalet. Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser i detta sammanhang tätare regionala sammanträden med den gemensamma parlamentariska församlingen för att ta itu med regionspecifika frågor, förstärka dialogen med regionala och subregionala institutioner samt fokusera mer på varje regionalt blocks särdrag och mottaglighet. Den gemensamma parlamentariska församlingen insisterar dock på att de subregionala, regionala och globala strategierna måste vara samstämmiga och komplettera varandra. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen begär att sammanträden mellan parlamentsledamöter från EU och från AVS-länderna på nivån för de regionala pakterna ska hållas minst en gång om året i varje region och kompletteras av ett forum för kvinnor och ungdomar. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att den gemensamma parlamentariska församlingen bör delta fullt ut i förhandlingarna om ett förstärkt politiskt AVS–EU-partnerskapsavtal efter 2020 och att den gemensamma parlamentariska församlingens mycket viktiga roll och företrädesrätt bör omformuleras för att maximera dess effektivitet och säkerställa dess rättsliga och operativa självständighet. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att den ska informeras omedelbart och fullständigt i alla skeden av förhandlingarna. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser en konsolidering av den parlamentariska diplomatin, i synnerhet genom den gemensamma parlamentariska församlingens informationsuppdrag, valobservatörsuppdrag och gemensamma övervakning av säkerhetsfrågor eftersom de är nödvändiga instrument för den demokratiska kapacitetsuppbyggnaden, och uppmanar den gemensamma parlamentariska församlingen att dra bättre nytta av dess utrymme för dialog och förhandling i syfte att underlätta gemensamma åtgärder och upprättandet av effektiva koalitioner mellan AVS och EU på den internationella arenan. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser att det framtida avtalet ska förhandlas av en samlad enhet bestående av staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet som representeras i ett enda företag. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att den parlamentariska dimensionen skulle kunna förstärkas om församlingens europeiska parlamentsledamöter tar emot praktikanter. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen bekräftar på nytt sitt åtagande gentemot subsidiaritetsprincipen, som uppmanar till att beslutsfattande sker så nära medborgarna som möjligt och på den mest relevanta ansvarsnivån, oavsett om det är på nationell, regional, kontinental eller AVS-omfattande nivå. Den gemensamma parlamentariska församlingen insisterar på att inom många områden måste ansvaret ligga på alla nivåer – från den mest globala nivån så att effektiviteten och lika villkor för alla säkerställs till den mest lokala nivån – så att målen verkligen genomförs i praktiken. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen förespråkar förbättrad kommunikation och synkronisering mellan EU och AVS-länderna och deras respektive ledamöter, i synnerhet genom att säkerställa att båda partner har tillräckligt stöd av ett särskilt ägnat sekretariat. Den gemensamma parlamentariska församlingen framhåller att bruket av särskilt ägnade sekretariat är en praktisk åtgärd som inte ska tolkas som att EU och AVS-länderna skulle ha vitt skilda intressen som kräver en administrativ åtskillnad; tvärtom uppmanar församlingen till ett lojalt och nära samarbete mellan sekretariaten och mellan ledamöterna. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen begär därför att det i det nya avtalet ska fastställas att den gemensamma parlamentariska församlingen ska mötas två gånger per år i ett plenarsammanträde, omväxlande i EU och i ett AVS-land, och att församlingen inte ska vara beroende av att rådet sammankallas. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser reformer som ökar den gemensamma parlamentariska församlingens öppenhet och offentliga profil för att säkerställa att den är ansvarsskyldig gentemot medborgarna i de olika medlemsstaterna. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen är övertygad om att regelbundna möten på AVS–EU-nivå behövs för att ge partnerskapet kontinuitet och stabilitet i syfte att möjliggöra regelbunden rapportering och inbördes utvärdering. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar med kraft samtliga AVS- respektive EU-länder att eftersträva en jämn könsfördelning i sina delegationer till den gemensamma parlamentariska församlingen, och efterlyser bättre inkluderande av delegater som är yngre än 40. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar eftertryckligen delegationerna att säkerställa en lämplig representation av oppositionspartier, i syfte att främja en genuin parlamentarisk dialog över partigränserna. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar Europaparlamentets ledamöter att närvara och aktivt delta i samtliga verksamheter i den gemensamma parlamentariska församlingen. Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser att strikta regler antas för att säkerställa att de deltar i den gemensamma parlamentariska församlingens samtliga sammanträden och omröstningar. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar medlemsstaterna i den gemensamma parlamentariska församlingen att garantera stabil och förutsägbar finansiering för AVS-ländernas parlamentariska församling och deras medsekretariat för att förbättra den gemensamma parlamentariska församlingens övergripande kapacitet. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser en mer aktiv roll för icke-statliga aktörer, däribland organisationer i det civila samhället och den lokala och regionala privata sektorn, i AVS-EU-ländernas beslutsfattande. Den gemensamma parlamentariska församlingen insisterar på att den nya strukturen för den gemensamma parlamentariska församlingen ska omfatta formellt deltagande av civilsamhällesorganisationer på regional nivå och på AVS–EU-nivå. Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att dessa aktörer bör delta i samtliga beslut som fattas av AVS-EU-länderna samt deras verksamhet i enlighet med en flerpartsstrategi. Den gemensamma parlamentariska församlingen påminner i detta sammanhang om att man måste se till att de berörda organisationerna respekterar principerna om insyn och de demokratiska principerna. Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att den gemensamma parlamentariska församlingen bör inkludera regelbundna, specifika evenemang som inriktas på kvinnor och ungdomar. |
| --- | --- |

21.

| 22. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att det faktum att Europaparlamentets talmanskonferens har rätt att motsätta sig Europaparlamentsinslaget i den gemensamma parlamentariska församlingens sammanträden, även om detta är motiverat av budgetbegränsningar eller säkerhetshänsyn, kan hämma den gemensamma parlamentariska församlingens rättsliga och operativa självständighet. Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser att den gemensamma parlamentariska församlingens rättsliga oberoende ska garanteras och att förfarandet för beslutsfattande för samtliga av den gemensamma parlamentariska församlingens verksamheter ska ses över. |
| --- | --- |

22.

| 23. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar samtliga EU-medlemsstater som genom rotation innehar rådsordförandeskapet att bli djupare involverade i förberedandet och organiseringen av samt värdskapet för den gemensamma parlamentariska församlingens session som föreskrivs i det nuvarande Cotonouavtalet, och betonar vidare mervärdet med att hålla den gemensamma parlamentariska församlingens sessioner i den EU-medlemsstat som innehar det roterande rådsordförandeskapet. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS–EU-ministerrådet, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Afrikanska unionen, regionala organisationer i AVS-länderna och FN:s generalsekreterare. |
| --- | --- |

24.

---

(1)  Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 20 juni 2018 i Bryssel (Belgien).

(2)  EUT L 317, 15.12.2000, s. 3.

(3)  EUT L 287, 4.11.2010, s. 3.

(4)  http://www.epg.acp.int/fileadmin/user_upload/Georgetown_1992.pdf

(5)  http://www.africa-eu-partnership.org/sites/default/files/documents/eas2007_joint_strategy_en.pdf

(6)  EUT C 179, 18.5.2016, s. 29.

(7)  EUT C 310, 25.8.2016, s. 19.

(8)  EUT C 170, 30.5.2017, s. 36.

(9)  http://www.europarl.europa.eu/intcoop/acp/2015_acp2/pdf/1081264en.pdf

(10)  EUT C 314, 21.9.2017, s. 38.

(11)  Rådsdokument 9459/2017.

(12)  COM(2017) 763.

(13)  JOIN(2016) 52 final.

(14)  [JOIN(2015) 0033.

(15)  http://www.eesc.europa.eu/our-work/opinions-information-reports/opinions/future-eus-relations-acp-group-countries-green-paper

(16)  FN:s generalförsamlings resolution A/RES/70/1.

(17)  http://www.un.org/en/africa/osaa/pdf/au/agenda2063.pdf

---

| 15.11.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 415/6 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 415/6

---

RESOLUTION (1)

om konsekvenserna för AVS-ländernas ekonomier av den olagliga handeln med växtskyddsmedel, utsäde och andra insatsvaror i jordbruket

(2018/C 415/02)

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 18–20 juni 2018, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 18–20 juni 2018,

| — | med beaktande av artikel 18.1 i sin arbetsordning, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.1 i sin arbetsordning,

| — | med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (nedan kallat Cotonouavtalet) (2), med 2005 och 2010 års ändringar (3), |
| --- | --- |

—

med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (nedan kallat Cotonouavtalet) (2), med 2005 och 2010 års ändringar (3),

| — | med beaktande av Förenta nationernas toppmöte om hållbar utveckling och dess slutdokument som antogs av generalförsamlingen den 25 september 2015, med titeln Förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling, och särskilt mål 2 i målen för hållbar utveckling som anges i slutdokumentet, nämligen att utrota hunger, trygga tillgång till mat, säkra en förbättrad kosthållning och ett hållbart jordbruk, (4) |
| --- | --- |

—

med beaktande av Förenta nationernas toppmöte om hållbar utveckling och dess slutdokument som antogs av generalförsamlingen den 25 september 2015, med titeln Förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling, och särskilt mål 2 i målen för hållbar utveckling som anges i slutdokumentet, nämligen att utrota hunger, trygga tillgång till mat, säkra en förbättrad kosthållning och ett hållbart jordbruk, (4)

| — | med beaktande av rapport A/HRC/16/49 från FN:s särskilda rapportör för rätten till mat av den 8 mars 2011 med titeln Agroecology and the right to food, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rapport A/HRC/16/49 från FN:s särskilda rapportör för rätten till mat av den 8 mars 2011 med titeln Agroecology and the right to food,

| — | med beaktande av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens resolution av den 21 december 2016 om utmaningar för familjejordbruk och småskalig jordbruksproduktion i AVS-länderna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens resolution av den 21 december 2016 om utmaningar för familjejordbruk och småskalig jordbruksproduktion i AVS-länderna,

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 15 februari 2017 om bekämpningsmedel med låg risk och biologiskt ursprung (5), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 15 februari 2017 om bekämpningsmedel med låg risk och biologiskt ursprung (5),

| — | med beaktande av punkt 56 i den gemensamma förklaringen från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, Europaparlamentet och kommissionen om det nya europeiska samförståndet om utveckling Vår värld, vår värdighet, vår framtid av den 30 juni 2017 (6), |
| --- | --- |

—

med beaktande av punkt 56 i den gemensamma förklaringen från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, Europaparlamentet och kommissionen om det nya europeiska samförståndet om utveckling Vår värld, vår värdighet, vår framtid av den 30 juni 2017 (6),

| — | med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/2031 av den 26 oktober 2016 om skyddsåtgärder mot växtskadegörare (7), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/2031 av den 26 oktober 2016 om skyddsåtgärder mot växtskadegörare (7),

| — | med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (8) och Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (9), |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (8) och Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (9),

| — | med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (10), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (10),

| — | med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 av den 22 maj 2012 om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter (11), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 av den 22 maj 2012 om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter (11),

| — | med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet (12), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet (12),

| — | med beaktande av de beslut (13) och resolutioner och den förklaring som antogs vid AVS-ministerrådets 106:e möte som hölls den 5 och 6 december 2017, |
| --- | --- |

—

med beaktande av de beslut (13) och resolutioner och den förklaring som antogs vid AVS-ministerrådets 106:e möte som hölls den 5 och 6 december 2017,

| — | med beaktande av Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar, FN:s generalförsamlings resolution 70/1 av den 25 september 2015 och slutdokumentet från toppmötet om hållbar utveckling Att förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling och, i synnerhet, mål nr 2 för hållbar utveckling, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar, FN:s generalförsamlings resolution 70/1 av den 25 september 2015 och slutdokumentet från toppmötet om hållbar utveckling Att förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling och, i synnerhet, mål nr 2 för hållbar utveckling,

| — | med beaktande av FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations (FAO:s) internationella växtskyddskonvention (IPPC) som antogs år 1952 för att förhindra att organismer som är skadliga för växter eller växtprodukter införs (14), |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations (FAO:s) internationella växtskyddskonvention (IPPC) som antogs år 1952 för att förhindra att organismer som är skadliga för växter eller växtprodukter införs (14),

| — | med beaktande av Internationella arbetsorganisationens (ILO:s) konventioner om arbetarskydd i lantbruket, i synnerhet konvention nr 170 om säkerhet vid användning av kemiska produkter i arbetslivet (15) och konvention nr 184 om hälsoskydd inom jordbruket (16), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Internationella arbetsorganisationens (ILO:s) konventioner om arbetarskydd i lantbruket, i synnerhet konvention nr 170 om säkerhet vid användning av kemiska produkter i arbetslivet (15) och konvention nr 184 om hälsoskydd inom jordbruket (16),

| — | med beaktande av rapport A/HRC/34/48 från FN:s särskilda rapportör för rätten till mat av den 24 januari 2017 (17), |
| --- | --- |

—

med beaktande av rapport A/HRC/34/48 från FN:s särskilda rapportör för rätten till mat av den 24 januari 2017 (17),

| — | med beaktande av WFP:s och Världshälsoorganisationens International Code of Conduct on Pesticide Management. Guidelines on Highly Hazardous Pesticides (Rom, mars 2016), |
| --- | --- |

—

med beaktande av WFP:s och Världshälsoorganisationens International Code of Conduct on Pesticide Management. Guidelines on Highly Hazardous Pesticides (Rom, mars 2016),

| — | med beaktande av Världshandelsorganisationens (WTO) avtal om tillämpningen av sanitära och fytosanitära åtgärder (SPS-avtalet) från 1995 (18) och den internationella uppförandekoden för hantering av fytosanitära produkter, bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Världshandelsorganisationens (WTO) avtal om tillämpningen av sanitära och fytosanitära åtgärder (SPS-avtalet) från 1995 (18) och den internationella uppförandekoden för hantering av fytosanitära produkter, bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror,

| — | med beaktande av WTO:s nionde ministerkonferens, som hölls den 3–6 december 2013 i Bali, om offentlig lagerhållning för försörjningsberedskapsändamål (19), |
| --- | --- |

—

med beaktande av WTO:s nionde ministerkonferens, som hölls den 3–6 december 2013 i Bali, om offentlig lagerhållning för försörjningsberedskapsändamål (19),

| — | med beaktande av 2009 års rapport Agriculture at a Crossroads från den internationella studien av hur kunskap, vetenskap och teknik inom jordbruket kan bidra till utveckling (IAASTD), (20) |
| --- | --- |

—

med beaktande av 2009 års rapport Agriculture at a Crossroads från den internationella studien av hur kunskap, vetenskap och teknik inom jordbruket kan bidra till utveckling (IAASTD), (20)

| — | med beaktande av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utvecklings (OECD:s) nätverk avseende olaga handel med bekämpningsmedel, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utvecklings (OECD:s) nätverk avseende olaga handel med bekämpningsmedel,

| — | med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel (ACP-EU/xxxxxx), och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel (ACP-EU/xxxxxx), och av följande skäl:

| A. | Jordbruk spelar en viktig roll för hållbar utveckling, fattigdomsminskning och utrotning av svält i AVS-länderna. |
| --- | --- |

A.

Jordbruk spelar en viktig roll för hållbar utveckling, fattigdomsminskning och utrotning av svält i AVS-länderna.

| B. | Rekommendationerna från FN:s särskilda rapportör för rätten till mat i dennes rapport från 2011 Agroecology and the right to food visar att agroekologi har kapaciteten att fördubbla livsmedelsproduktionen i hela regioner inom tio år samtidigt som det minskar klimatförändringarna, förlusten av biologisk mångfald och fattigdomen på landsbygden. |
| --- | --- |

B.

Rekommendationerna från FN:s särskilda rapportör för rätten till mat i dennes rapport från 2011 Agroecology and the right to food visar att agroekologi har kapaciteten att fördubbla livsmedelsproduktionen i hela regioner inom tio år samtidigt som det minskar klimatförändringarna, förlusten av biologisk mångfald och fattigdomen på landsbygden.

| C. | Utvecklingen av intensiva jordbruk är beroende av vetenskaplig forskning – som mestadels kontrolleras av jordbrukskemikalie- och läkemedelsindustrin – samt användning av sådana kemiska ämnen som fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror i jordbruket. |
| --- | --- |

C.

Utvecklingen av intensiva jordbruk är beroende av vetenskaplig forskning – som mestadels kontrolleras av jordbrukskemikalie- och läkemedelsindustrin – samt användning av sådana kemiska ämnen som fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror i jordbruket.

| D. | Det internationella samfundet har infört ett antal rättsakter om inrättande av internationell konsensus om fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror som är nödvändiga för handel, livsmedelssäkerhet och människors hälsa. Användning av olagliga varor i livsmedel, främst olagliga bekämpningsmedel, växer världen över och inbegriper väldigt sofistikerade kriminella nätverk och organiserad brottslighet. |
| --- | --- |

D.

Det internationella samfundet har infört ett antal rättsakter om inrättande av internationell konsensus om fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror som är nödvändiga för handel, livsmedelssäkerhet och människors hälsa. Användning av olagliga varor i livsmedel, främst olagliga bekämpningsmedel, växer världen över och inbegriper väldigt sofistikerade kriminella nätverk och organiserad brottslighet.

| E. | FAO och WHO uppskattar att mer än 30 % av de bekämpningsmedel som säljs varje år i utvecklingsländerna inte uppfyller internationella standarder och ofta är felaktigt märkta eller inte identifierade. |
| --- | --- |

E.

FAO och WHO uppskattar att mer än 30 % av de bekämpningsmedel som säljs varje år i utvecklingsländerna inte uppfyller internationella standarder och ofta är felaktigt märkta eller inte identifierade.

| F. | En stor mängd olagliga produkter finns på marknaden, däribland ämnen som inte är godkända av de lokala myndigheterna och förfalskade produkter, produkter vars hållbarhetsdatum gått ut och förfalskade produkter med förfalskade förpackningar och märkningar. |
| --- | --- |

F.

En stor mängd olagliga produkter finns på marknaden, däribland ämnen som inte är godkända av de lokala myndigheterna och förfalskade produkter, produkter vars hållbarhetsdatum gått ut och förfalskade produkter med förfalskade förpackningar och märkningar.

| G. | Den okontrollerade användningen av fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror har en skadlig inverkan på miljön, människors hälsa och ekonomin i de berörda länderna. |
| --- | --- |

G.

Den okontrollerade användningen av fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror har en skadlig inverkan på miljön, människors hälsa och ekonomin i de berörda länderna.

| H. | De mest uppenbara riskerna berör människors hälsa, i synnerhet öron-, näs- och halssjukdomar och sjukdomar som påverkar hud, lungor och matsmältningssystem, samt cancer, där de främsta offren är unga och kvinnor, varav det största antalet finns inom de sektorer inom livsmedelsproduktionen där fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror används. |
| --- | --- |

H.

De mest uppenbara riskerna berör människors hälsa, i synnerhet öron-, näs- och halssjukdomar och sjukdomar som påverkar hud, lungor och matsmältningssystem, samt cancer, där de främsta offren är unga och kvinnor, varav det största antalet finns inom de sektorer inom livsmedelsproduktionen där fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror används.

| I. | I rapporten från FN:s särskilda rapportör för rätten till mat visar att fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror orsakar cirka 200 000 dödsfall varje år till följd av akut förgiftning, och 99 % av fallen sker i utvecklingsländer. |
| --- | --- |

I.

I rapporten från FN:s särskilda rapportör för rätten till mat visar att fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror orsakar cirka 200 000 dödsfall varje år till följd av akut förgiftning, och 99 % av fallen sker i utvecklingsländer.

| J. | Användning av bekämpningsmedel som inte uppfyller internationella standarder undergräver även förtroendet för jordbruksprodukter och därmed även potentialen för vidareutveckling av exporten. |
| --- | --- |

J.

Användning av bekämpningsmedel som inte uppfyller internationella standarder undergräver även förtroendet för jordbruksprodukter och därmed även potentialen för vidareutveckling av exporten.

| K. | Lagliga agrokemiska produkter, inbegripet bekämpningsmedel, utgör säkerhetsutmaningar och hälsofaror under hela deras produktlivscyckler, och potentiellt svåraste negativa konsekvenserna inträffar under etapperna för förvaring, transport och distribution, användning och kassering. Regeringarna i AVS-länder står inför stora begränsningar vid utarbetandet av ett effektivt regelverk för fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, t.ex. avsaknad av uppgifter, otillräckliga budgetar och personella resurser och bristfällig tillämpning av lagar, vilket är något som ger upphov till storskalig olaga handel med fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror. |
| --- | --- |

K.

Lagliga agrokemiska produkter, inbegripet bekämpningsmedel, utgör säkerhetsutmaningar och hälsofaror under hela deras produktlivscyckler, och potentiellt svåraste negativa konsekvenserna inträffar under etapperna för förvaring, transport och distribution, användning och kassering. Regeringarna i AVS-länder står inför stora begränsningar vid utarbetandet av ett effektivt regelverk för fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, t.ex. avsaknad av uppgifter, otillräckliga budgetar och personella resurser och bristfällig tillämpning av lagar, vilket är något som ger upphov till storskalig olaga handel med fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror.

| L. | Olaglig handel minskar möjliga skatteintäkter, hämmar kontrollerna av betalningsströmmar och försvagar förtroendet för offentliga institutioner, och bidrar därmed till suboptimal tillgång till utländskt kapital, högre riskpremier för investeringar i inhemska tillgångar och en långsammare ekonomisk utveckling. |
| --- | --- |

L.

Olaglig handel minskar möjliga skatteintäkter, hämmar kontrollerna av betalningsströmmar och försvagar förtroendet för offentliga institutioner, och bidrar därmed till suboptimal tillgång till utländskt kapital, högre riskpremier för investeringar i inhemska tillgångar och en långsammare ekonomisk utveckling.

| M. | De flesta AVS-länderna saknar lagstiftning om fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, och de som har sådan har underlåtit att fastställa lämpliga och strikta regler för att avskräcka från olaga handel med dessa produkter. |
| --- | --- |

M.

De flesta AVS-länderna saknar lagstiftning om fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, och de som har sådan har underlåtit att fastställa lämpliga och strikta regler för att avskräcka från olaga handel med dessa produkter.

| N. | Många som använder fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror saknar erforderlig utbildning för att förstå dessa produkters tekniska egenskaper, och är därför omedvetna om deras skadliga inverkan på människors hälsa, ekonomin och miljön. |
| --- | --- |

N.

Många som använder fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror saknar erforderlig utbildning för att förstå dessa produkters tekniska egenskaper, och är därför omedvetna om deras skadliga inverkan på människors hälsa, ekonomin och miljön.

| O. | Den globala liberaliseringen av jordbruksmarknader, det låga priset på olagliga fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, avsaknaden av utbildning och kunskap bland användarna och otillräcklig lagstiftning och tillsyn inom AVS-länderna kan till viss del förklara spridningen av dessa olagliga produkter på AVS-ländernas marknader. |
| --- | --- |

O.

Den globala liberaliseringen av jordbruksmarknader, det låga priset på olagliga fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, avsaknaden av utbildning och kunskap bland användarna och otillräcklig lagstiftning och tillsyn inom AVS-länderna kan till viss del förklara spridningen av dessa olagliga produkter på AVS-ländernas marknader.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att det är av yttersta vikt att en tydlig strategi utarbetas för att ta itu med den olagliga handeln med fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror och att främja livsmedelstryggheten genom att stödja tekniska lösningar som leder till utveckling av lokalt utsäde som är lämpligt för ett visst klimat eller geografiskt område samt genom att producera organiska fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror. Den gemensamma parlamentariska församlingen lägger till att denna strategi bör baseras på stöd till agroekologi och familjejordbruk som respekterar miljön och bidrar till att utveckla den sociala och solidariska ekonomin. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar med kraft EU och medlemsstaterna att ta i bruk det åtagande som gjordes i det europeiska samförståndet om utveckling om att stödja agroekologi, inbegripet genom investeringsfönstret för jordbruk i den europeiska investeringsplanen och Europeiska fonden för hållbar utveckling, och genom att spegla detta åtagande i den kommande fleråriga budgetramen, i syfte att förverkliga andan i Agenda 2030 och Parisavtalet om klimatförändringar. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att AVS-länderna, för att dra nytta av de möjligheter inom utvecklingen av jordbruket som erbjuds genom fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, bör






  a) | göra sig bekanta med de internationella och nationella regelverk som styr fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, |
| --- | --- | --- |

3.

a)

göra sig bekanta med de internationella och nationella regelverk som styr fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror,

| b) | ta itu med ett antal strukturella utmaningar som hämmar lagligt och effektivt främjande av dessa produkter, |
| --- | --- |

b)

ta itu med ett antal strukturella utmaningar som hämmar lagligt och effektivt främjande av dessa produkter,

| c) | fastställa de risker som är förknippade med fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror i syfte att förhindra, hantera konsekvenserna av och till slut utradera den olagliga handeln med fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror i deras respektive ekonomier, |
| --- | --- |

c)

fastställa de risker som är förknippade med fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror i syfte att förhindra, hantera konsekvenserna av och till slut utradera den olagliga handeln med fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror i deras respektive ekonomier,

| d) | förbjuda gasning och fastställa strikta regler för att skydda vattnet och den biologiska mångfalden, |
| --- | --- |

d)

förbjuda gasning och fastställa strikta regler för att skydda vattnet och den biologiska mångfalden,

| e) | fastställa strikta regler för att skydda hälsan för de arbetstagare som exponeras för fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror – med särskilt uppmärksamhet på kvinnor – och i syfte att tillhandahålla utbildning för medicinsk personal om hälsoeffekterna av fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror. |
| --- | --- |

e)

fastställa strikta regler för att skydda hälsan för de arbetstagare som exponeras för fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror – med särskilt uppmärksamhet på kvinnor – och i syfte att tillhandahålla utbildning för medicinsk personal om hälsoeffekterna av fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser att användningen av organiska gödningsmedel ska främjas och att jordbruksmetoder som omfattar användning av rimliga mängder lagliga fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror ska antas. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar samtidigt AVS-länderna att begrunda användningen av ämnen som (även om de är lagliga) har visat sig ha skadlig inverkan på miljön, den biologiska mångfalden och människors hälsa. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet av att konsolidera allmänhetens kunskaper och vetenskaplig och teknisk expertis, som är oberoende av företag, att hjälpa till att identifiera de aktörer och organiserade kriminella grupper och nätverk som är inblandade i den olagliga handeln med fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, och att vidta konkreta åtgärder för att förhindra och bekämpa import, försäljning och användning av olagliga bekämpningsmedel. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet av statlig kontroll av externa effekter som orsakats genom felaktig användning av fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser ett förbud mot alla fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror som är skadliga för bin och pollengivare. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker behovet av en grundlig översyn av kriterierna för godkännande för försäljning för fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, som säkerställer att förfarandet baseras på data och vetenskaplig evidens som är oberoende i förhållande till branschintressen samt att försiktighetsprincipen råder under alla omständigheter. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker behovet av att fastställa åtgärder för bestraffning av de som inom företag och förvaltningar är ansvariga för eventuellt döljande eller eventuell manipulation av data i syfte att erhålla ett godkännande för försäljning. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser meningsfulla åtgärder för att ta itu med olaglig handel och osäker livsmedelsförsörjning genom tekniskt och finansiellt bistånd samt genom tuffa åtgärder från EU:s medlemsstaters sida för att ta itu med exporten, eller genomresa via deras territorier, av förfalskade fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen upprepar det akuta behovet av upplysning av och utbildning för jordbrukare, småskaliga producenter och näringsidkare så att de inser problemet med olagliga fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, deras ineffektivitet och den fara de utgör. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar vikten av att sprida information om fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror för att göra det möjligt för producenter, användare och konsumenter att anta aktsamma säkerhetsmetoder. Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att upplysning, för detta ändamål, bör ha ett kollektivt fokus och inte begränsas till de yrkespersoner som berörs. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att regeringar i AVS-länderna måste vidta åtgärder för att främja och stärka lagstiftningen, i synnerhet genom att skapa ett särskilt brott i syfte att fastställa straffrättsliga påföljder för lagöverträdare, kontrollera flödena av olagliga fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror både inom och utanför deras gränser, och inrätta laboratorier och granarier på nationell nivå som är lämpliga för att bevara lokala grödor som är mer motståndskraftiga mot det lokala klimatet. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar med kraft företag som tillverkar och säljer de berörda produkterna att tillhandahålla dem i en form som lämpar sig för jordbrukare i AVS-länderna med avseende på volym, koncentration och förpackning för att underlätta för deras användning, minska kostnaden för dem och minimera risken för exponering, inandning och förtäring. Den gemensamma parlamentariska församlingen rekommenderar att effektiva förfaranden för bortskaffande av avfall inrättas för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker behovet av att införa verkligt avskräckande straffrättsliga påföljder för distribution och försäljning av förfalskade produkter, eller produkter som inte efterlever gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser ett starkare internationellt samarbete i syfte att fastställa åtgärder för införande av strängare påföljder för produktion, export eller import av förfalskade eller olagliga produkter samt för underlåtenhet att efterleva immaterialrättsliga regler. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-länderna och EU:s medlemsstater att trappa upp sitt ömsesidiga administrativa stöd i tullfrågor för att så tydligt som möjligt fastställa transportvägar och förvaringsplatser som används för förfalskade fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, och att vidga gemensamma åtgärder för att stänga ned dessa, i synnerhet genom att övervaka leveranser och inrätta gemensamma utredningsgrupper. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sitt stöd för förstärkningen av den regionala strategin i syfte att ta itu med förfalskning på ett mer effektivt sätt eftersom det är mycket viktigt att upprätta regionala laboratorier i AVS-länderna och att stärka det regionala tullsamarbetet och nätverk för utbyte av information om fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror mellan AVS-länder i samma region. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att regionalt samarbete, i synnerhet när det omfattar ömsesidigt godkännande av typgodkännanden, gör det möjligt att säkerställa trygg och sund fri rörlighet, vilket är avgörande för en regional och kontinental marknad. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen förespråkar inrättandet, som en del av AVS-EU-samarbetet, av en gemensam fond för offentlig forskning som garanterar oberoende från branschintressen, och utveckling i de olika sektorer som utgör området agronomi, inbegripet gymnasieutbildning och högre utbildning inom jordbruk, som ska användas för att stärka AVS-ländernas kapacitet att inrätta nationella förfaranden för godkännande och certifiering av fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror, samt planer för information till och utbildning av jordbrukare rörande ekologiska grödor. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser införandet av ett obligatoriskt, effektivt och rigoröst offentligt system för kvalitetskontroll och destruerande av dåliga förråd, i enlighet med WHO:s och FAO:s specifikationer, samt en mekanism för spårande av fytosanitära produkter eller bekämpningsmedel, utsäde och andra insatsvaror i syfte att avgöra deras sammansättning och ursprung och att identifiera dem. |
| --- | --- |

21.

| 22. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS–EU-ministerrådet, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska rådet, Afrikanska unionen, det panafrikanska parlamentet, de regionala och nationella parlamenten, de regionala organisationer som har koppling till AVS-länderna, Europeiska investeringsbanken och Internationella banken för återuppbyggnad och utveckling. |
| --- | --- |

22.

---

(1)  Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 20 juni 2018 i Bryssel (Belgien).

(2)  EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

(3)  EUT L 287, 4.11.2010, s. 3.

(4)  FN:s generalförsamlings resolution A/RES/70/1.

(5)  Antagna texter, P8_TA(2017)0042.

(6)  EUT C 210, 30.6.2017, s. 1.

(7)  EUT L 317, 23.11.2016, s. 4.

(8)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

(9)  EGT L 123, 24.4.1998, s. 1.

(10)  EUT L 309, 24.11.2009, s. 1.

(11)  EUT L 167, 27.6.2012, s. 1.

(12)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/sv/TXT/PDF/?uri=CELEX:02006R1907-20140410&from=sv

(13)  beslut nr 12/CVI/18 om icke-tariffära hinder

(14)  https://www.ippc.int/en/history-of-the-ippc/

(15)  http://www.ilo.org/dyn/normlex/en/f?p=NORMLEXPUB:12100:0::NO::P12100_ILO_CODE:C170

(16)  http://www.ilo.org/dyn/normlex/en/f?p=NORMLEXPUB:12100:0::NO::P12100_ILO_CODE:C184

(17)  http://www.cms.int/sites/default/files/document/UN-Human%20Rights%20Council_AHRC3448_Adversive%20effects%20of%20pesticides.pdf

(18)  https://www.wto.org/english/tratop_e/sps_e/spsagr_e.htm

(19)  https://www.wto.org/english/thewto_e/minist_e/mc9_e/desci38_e.htm

(20)  http://www.fao.org/fileadmin/templates/est/Investment/Agriculture_at_a_Crossroads_Global_Report_IAASTD.pdf

---

| 15.11.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 415/11 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 415/11

---

RESOLUTION (1)

om urbaniseringens sociala och miljömässiga konsekvenser, särskilt vad gäller en sund hantering av industri- och hushållsavfall i AVS-länderna

(2018/C 415/03)

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 18–20 juni 2018, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 18–20 juni 2018,

| — | med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (Cotonouavtalet) och av de senare ändringarna av avtalet som antogs 2005 och 2010 (2), |
| --- | --- |

—

med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (Cotonouavtalet) och av de senare ändringarna av avtalet som antogs 2005 och 2010 (2),

| — | med beaktande av sin resolution av den 20 december 2017 om den blå ekonomin: möjligheter och utmaningar för AVS-länderna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av sin resolution av den 20 december 2017 om den blå ekonomin: möjligheter och utmaningar för AVS-länderna,

| — | med beaktande av de policyer, strategier, akter och förordningar som antagits av AVS-staterna och AVS-regionerna, t.ex. sekretariatet för det regionala miljöprogrammet för Stilla havet (”Cleaner Pacific 2025” [2016]), Rwanda (2015), Sydafrika (2009), Nigeria (2007), Jamaica (2002), Uganda (1999), Gambia (1994) och Barbados (1985), bland andra, |
| --- | --- |

—

med beaktande av de policyer, strategier, akter och förordningar som antagits av AVS-staterna och AVS-regionerna, t.ex. sekretariatet för det regionala miljöprogrammet för Stilla havet (”Cleaner Pacific 2025” [2016]), Rwanda (2015), Sydafrika (2009), Nigeria (2007), Jamaica (2002), Uganda (1999), Gambia (1994) och Barbados (1985), bland andra,

| — | med beaktande av kommissionens förordning (EU) nr 1357/2014 av den 18 december 2014 om ersättning av bilaga III till Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG om avfall och om upphävande av vissa direktiv (3), |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommissionens förordning (EU) nr 1357/2014 av den 18 december 2014 om ersättning av bilaga III till Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG om avfall och om upphävande av vissa direktiv (3),

| — | med beaktande av kommissionens beslut 2014/955/ΕU av den 18 december 2014 om ändring av beslut 2000/532/EG om en förteckning över avfall enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (4), |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommissionens beslut 2014/955/ΕU av den 18 december 2014 om ändring av beslut 2000/532/EG om en förteckning över avfall enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (4),

| — | med beaktande av kommissionens rapport av den 29 november 2011Implementing EU Waste Legislation for Green Growth (5), |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommissionens rapport av den 29 november 2011Implementing EU Waste Legislation for Green Growth (5),

| — | med beaktande av kommissionens rapport av den 1 april 2011Plastic waste in the environment (6), |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommissionens rapport av den 1 april 2011Plastic waste in the environment (6),

| — | med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och upphävande av vissa direktiv (7), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och upphävande av vissa direktiv (7),

| — | med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 av den 14 juni 2006 om transport av avfall (8), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 av den 14 juni 2006 om transport av avfall (8),

| — | med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/59/EG av den 27 november 2000 om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester (9), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/59/EG av den 27 november 2000 om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester (9),

| — | med beaktande av kommissionens beslut 2000/532/EG av den 3 maj 2000 om ersättning av beslut 94/3/EG om en förteckning över avfall i enlighet med artikel 1 a i rådets direktiv 75/442/EEG om avfall, och rådets beslut 94/904/EG om upprättande av en förteckning över farligt avfall i enlighet med artikel 1.4 i rådets direktiv 91/689/EEG om farligt avfall [delgivet med nr K(2000) 1147] (10), |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommissionens beslut 2000/532/EG av den 3 maj 2000 om ersättning av beslut 94/3/EG om en förteckning över avfall i enlighet med artikel 1 a i rådets direktiv 75/442/EEG om avfall, och rådets beslut 94/904/EG om upprättande av en förteckning över farligt avfall i enlighet med artikel 1.4 i rådets direktiv 91/689/EEG om farligt avfall [delgivet med nr K(2000) 1147] (10),

| — | med beaktande av rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall (11), |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall (11),

| — | med beaktande av Stockholmskonventionen av den 22 maj 2001 om långlivade organiska föroreningar, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Stockholmskonventionen av den 22 maj 2001 om långlivade organiska föroreningar,

| — | med beaktande av Rotterdamkonventionen om förfarandet med förhandsgodkännande sedan information lämnats för vissa farliga kemikalier och bekämpningsmedel i internationell handel av den 10 september 1998, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Rotterdamkonventionen om förfarandet med förhandsgodkännande sedan information lämnats för vissa farliga kemikalier och bekämpningsmedel i internationell handel av den 10 september 1998,

| — | med beaktande av Bamakokonventionen om förbud mot import till Afrika och kontroll av gränsöverskridande transporter och hantering av farligt avfall i Afrika av den 30 januari 1991, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Bamakokonventionen om förbud mot import till Afrika och kontroll av gränsöverskridande transporter och hantering av farligt avfall i Afrika av den 30 januari 1991,

| — | med beaktande av Baselkonventionen om kontroll av gränsöverskridande transporter och om slutligt omhändertagande av farligt avfall av den 22 mars 1989, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Baselkonventionen om kontroll av gränsöverskridande transporter och om slutligt omhändertagande av farligt avfall av den 22 mars 1989,

| — | med beaktande av den globala handlingsplanen för skydd av den marina miljön från landbaserade aktiviteter som antagits av 108 regeringar och kommissionen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den globala handlingsplanen för skydd av den marina miljön från landbaserade aktiviteter som antagits av 108 regeringar och kommissionen,

| — | med beaktande av slutsatserna från den andra trepartskonferensen mellan AVS/EU/UN-Habitat om hållbar urbanisering som ett svar på fattigdomsminskningen i städerna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av slutsatserna från den andra trepartskonferensen mellan AVS/EU/UN-Habitat om hållbar urbanisering som ett svar på fattigdomsminskningen i städerna,

| — | med beaktande av UN-Habitats anmärkning om urbaniseringens utmaningar, avfallshantering och utveckling av den 14 februari 2014 (12), och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av UN-Habitats anmärkning om urbaniseringens utmaningar, avfallshantering och utveckling av den 14 februari 2014 (12), och av följande skäl:

| A. | Föroreningar och de hälsovådliga effekter de har för människors hälsa, miljön och planeten har ofta försummats av regeringar och det internationella samfundet, såväl de direkta effekterna (t.ex. effekterna av luftföroreningar för människors hälsa och av användning av bekämpningsmedel för miljön och den biologiska mångfalden) och de indirekta effekterna (t.ex. markföroreningar där grödor odlas och dominoeffekten för människors hälsa). |
| --- | --- |

A.

Föroreningar och de hälsovådliga effekter de har för människors hälsa, miljön och planeten har ofta försummats av regeringar och det internationella samfundet, såväl de direkta effekterna (t.ex. effekterna av luftföroreningar för människors hälsa och av användning av bekämpningsmedel för miljön och den biologiska mångfalden) och de indirekta effekterna (t.ex. markföroreningar där grödor odlas och dominoeffekten för människors hälsa).

| B. | Föroreningar är i dag den största miljörelaterade sjukdoms- och dödsorsaken i världen och låg bakom nio miljoner förtida dödsfall år 2015. |
| --- | --- |

B.

Föroreningar är i dag den största miljörelaterade sjukdoms- och dödsorsaken i världen och låg bakom nio miljoner förtida dödsfall år 2015.

| C. | 92 % av all dödlighet med anknytning till föroreningar skedde i låg- och medelinkomstländer och i vissa länder är siffrorna väldigt alarmerande. |
| --- | --- |

C.

92 % av all dödlighet med anknytning till föroreningar skedde i låg- och medelinkomstländer och i vissa länder är siffrorna väldigt alarmerande.

| D. | Förenta nationerna har uppgett att den andel av befolkningen som bor i stadsområden år 2014 uppgick till 54 % och förväntas uppgå till 66 % år 2050. |
| --- | --- |

D.

Förenta nationerna har uppgett att den andel av befolkningen som bor i stadsområden år 2014 uppgick till 54 % och förväntas uppgå till 66 % år 2050.

| E. | Afrikas stadsbefolkning förväntas växa med 54 % fram till 2050. |
| --- | --- |

E.

Afrikas stadsbefolkning förväntas växa med 54 % fram till 2050.

| F. | En växande stadsbefolkning medför många utmaningar, men har även potential att öka välståndet och utvecklingen samt integreringen av AVS-länder i globala nätverk, och på så vis öka chansen att hitta lösningar på utmaningarna. |
| --- | --- |

F.

En växande stadsbefolkning medför många utmaningar, men har även potential att öka välståndet och utvecklingen samt integreringen av AVS-länder i globala nätverk, och på så vis öka chansen att hitta lösningar på utmaningarna.

| G. | 62 % av stadsbefolkningen i Afrika söder om Sahara bor i nedgångna förorter som ofta ligger i områden med känslig miljö och som saknar tillgång till sådana grundläggande tjänster som vatten, sanitet, energi, transport och avfallshanteringssystem. Dessa befolkningar är därför extremt exponerade för föroreningskällor och för deras konsekvenser för miljön och människors hälsa. |
| --- | --- |

G.

62 % av stadsbefolkningen i Afrika söder om Sahara bor i nedgångna förorter som ofta ligger i områden med känslig miljö och som saknar tillgång till sådana grundläggande tjänster som vatten, sanitet, energi, transport och avfallshanteringssystem. Dessa befolkningar är därför extremt exponerade för föroreningskällor och för deras konsekvenser för miljön och människors hälsa.

| H. | Strategier för minskad generering av avfall bör prioriteras, medan återvinning och behandling av avfall endast bör ses som reservalternativ. |
| --- | --- |

H.

Strategier för minskad generering av avfall bör prioriteras, medan återvinning och behandling av avfall endast bör ses som reservalternativ.

| I. | Bristfälliga avfallsinsamlingstjänster och återvinningssystem, miljöfarliga soptippar och miljöskador – och de risker för människors hälsa detta orsakar – påverkar livet för miljontals invånare i AVS-länderna. |
| --- | --- |

I.

Bristfälliga avfallsinsamlingstjänster och återvinningssystem, miljöfarliga soptippar och miljöskador – och de risker för människors hälsa detta orsakar – påverkar livet för miljontals invånare i AVS-länderna.

| J. | Dålig avfallshantering bromsar upp den ekonomiska och sociala utvecklingen i AVS-länderna, och i synnerhet i deras slumområden. |
| --- | --- |

J.

Dålig avfallshantering bromsar upp den ekonomiska och sociala utvecklingen i AVS-länderna, och i synnerhet i deras slumområden.

| K. | Avsaknaden av kapacitet att hantera industri- och hushållsavfall får svåra negativa konsekvenser för AVS-ländernas biologiska mångfald, deras särskilda ekosystem och det djur- och växtliv som är beroende av dessa ekosystem. |
| --- | --- |

K.

Avsaknaden av kapacitet att hantera industri- och hushållsavfall får svåra negativa konsekvenser för AVS-ländernas biologiska mångfald, deras särskilda ekosystem och det djur- och växtliv som är beroende av dessa ekosystem.

| L. | I vissa AVS-länder gör avsaknaden av lämplig teknik att avfallshanterare exponeras för en lång rad risker på grund av smittfarligt medicinskt avfall och giftigt industriellt avfall. |
| --- | --- |

L.

I vissa AVS-länder gör avsaknaden av lämplig teknik att avfallshanterare exponeras för en lång rad risker på grund av smittfarligt medicinskt avfall och giftigt industriellt avfall.

| M. | Bristfälliga metoder för avfallshantering, tillsammans med avsaknad av ett effektivt och hållbart avfallshanteringssystem, i synnerhet i landsbygdsområden, är orsaken till sådana ihållande problem som ineffektiv avfallshämtning, allmänhetens dåliga sortering av avfall och okontrollerad öppen avfallsbränning. |
| --- | --- |

M.

Bristfälliga metoder för avfallshantering, tillsammans med avsaknad av ett effektivt och hållbart avfallshanteringssystem, i synnerhet i landsbygdsområden, är orsaken till sådana ihållande problem som ineffektiv avfallshämtning, allmänhetens dåliga sortering av avfall och okontrollerad öppen avfallsbränning.

| N. | Stillahavsöarna har särskilda problem med att hantera obehandlat avfall, i synnerhet plastavfall. |
| --- | --- |

N.

Stillahavsöarna har särskilda problem med att hantera obehandlat avfall, i synnerhet plastavfall.

| O. | Den omfattande dumpningen av sopor i vattenförekomster och okontrollerade avstjälpningsplatser förvärrar problemen med generellt sett låga sanitetsnivåer i AVS-länderna. |
| --- | --- |

O.

Den omfattande dumpningen av sopor i vattenförekomster och okontrollerade avstjälpningsplatser förvärrar problemen med generellt sett låga sanitetsnivåer i AVS-länderna.

| P. | Skillnaden mellan politik och lagstiftning för avfallshantering och de faktiska avfallshanteringsmetoderna i AVS-länderna blir allt större på grund av pågående kapacitetsbegränsningar eller avsaknaden av avfallshanteringsanläggningar för de olika avfallsströmmarna. |
| --- | --- |

P.

Skillnaden mellan politik och lagstiftning för avfallshantering och de faktiska avfallshanteringsmetoderna i AVS-länderna blir allt större på grund av pågående kapacitetsbegränsningar eller avsaknaden av avfallshanteringsanläggningar för de olika avfallsströmmarna.

| Q. | Den globala konsumtionen av elektrisk och elektronisk utrustning ökar. Hanteringen av den elektriska och elektroniska utrustningens hela livscykel är central för Agenda 2030 för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

Q.

Den globala konsumtionen av elektrisk och elektronisk utrustning ökar. Hanteringen av den elektriska och elektroniska utrustningens hela livscykel är central för Agenda 2030 för hållbar utveckling.

| R. | Många städer i EU:s medlemsstater har tidigare varit tvungna att ta itu med utmaningar som orsakats av ökande generering av avfall och bristfällig avfallshantering, men lyckades hitta sätt att klara dem genom en kombination av utbildningskampanjer samt förbättrad och bättre tillämpad lagstiftning. |
| --- | --- |

R.

Många städer i EU:s medlemsstater har tidigare varit tvungna att ta itu med utmaningar som orsakats av ökande generering av avfall och bristfällig avfallshantering, men lyckades hitta sätt att klara dem genom en kombination av utbildningskampanjer samt förbättrad och bättre tillämpad lagstiftning.

| S. | Länder, däribland emellanåt EU-medlemsstater, har exporterat sitt farliga och giftiga avfall till AVS-länder sedan 1970-talet. Ansvaret hos de länder som exporterar sådant avfall bör anses vara lika viktigt som ansvaret hos de länder som importerar det. |
| --- | --- |

S.

Länder, däribland emellanåt EU-medlemsstater, har exporterat sitt farliga och giftiga avfall till AVS-länder sedan 1970-talet. Ansvaret hos de länder som exporterar sådant avfall bör anses vara lika viktigt som ansvaret hos de länder som importerar det.

| T. | Stadsområden genererar typer av avfall som ofta har allvarliga konsekvenser för människors hälsa och miljöhållbarheten. |
| --- | --- |

T.

Stadsområden genererar typer av avfall som ofta har allvarliga konsekvenser för människors hälsa och miljöhållbarheten.

| U. | Såsom redan noterats i resolutionen av den 20 december 2017 om den blå ekonomin måste åtgärder inom avfallshantering, i synnerhet genomförandet av rekommendationerna i den globala handlingsplanen för skydd av den marina miljön, trappas upp för att bevara den blå ekonomins potential, eftersom havsföroreningar till stor del orsakas av landbaserade faktorer som t.ex. ackumuleringen av plastavfall. |
| --- | --- |

U.

Såsom redan noterats i resolutionen av den 20 december 2017 om den blå ekonomin måste åtgärder inom avfallshantering, i synnerhet genomförandet av rekommendationerna i den globala handlingsplanen för skydd av den marina miljön, trappas upp för att bevara den blå ekonomins potential, eftersom havsföroreningar till stor del orsakas av landbaserade faktorer som t.ex. ackumuleringen av plastavfall.

| V. | Målen för den blå ekonomin, som fastställs i den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens resolution av den 20 december 2017, inbegriper att bevara miljön genom gemensamma åtgärder av AVS-länderna och intressenter i den privata sektorn på en mängd områden, däribland korrekt och hållbar avfallshantering. |
| --- | --- |

V.

Målen för den blå ekonomin, som fastställs i den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens resolution av den 20 december 2017, inbegriper att bevara miljön genom gemensamma åtgärder av AVS-länderna och intressenter i den privata sektorn på en mängd områden, däribland korrekt och hållbar avfallshantering.

| W. | Naturkatastrofer, t.ex. jordbävningar och orkaner, som väldigt ofta drabbar AVS-länderna och, när det gäller orkaner, gör detta med en intensitet som bara förväntas öka med tanke på konsekvenserna av klimatförändringarna, kan leda till att stora mängder avfall genereras, vilket kan leda till enorma hälsorisker för befolkningen. |
| --- | --- |

W.

Naturkatastrofer, t.ex. jordbävningar och orkaner, som väldigt ofta drabbar AVS-länderna och, när det gäller orkaner, gör detta med en intensitet som bara förväntas öka med tanke på konsekvenserna av klimatförändringarna, kan leda till att stora mängder avfall genereras, vilket kan leda till enorma hälsorisker för befolkningen.

| X. | Urbanisering och bristfällig avfallshantering bidrar också till att våra hav förorenas och får därför konsekvenser för lokal verksamhet som är beroende av marina resurser (fiske, turism). |
| --- | --- |

X.

Urbanisering och bristfällig avfallshantering bidrar också till att våra hav förorenas och får därför konsekvenser för lokal verksamhet som är beroende av marina resurser (fiske, turism).

| Y. | Den snabbt växande användningen av IKT och den snabba omsättningen inom teknik, i synnerhet datorer och mobiltelefoner, skapar växande strömmar av elektroniskt avfall, särskilt av sällsynta och farliga metaller, som det ännu inte finns någon kapacitet för hållbar avfallshantering för och som ackumuleras tillsammans med kommunalt avfall på avstjälpningsplatser. |
| --- | --- |

Y.

Den snabbt växande användningen av IKT och den snabba omsättningen inom teknik, i synnerhet datorer och mobiltelefoner, skapar växande strömmar av elektroniskt avfall, särskilt av sällsynta och farliga metaller, som det ännu inte finns någon kapacitet för hållbar avfallshantering för och som ackumuleras tillsammans med kommunalt avfall på avstjälpningsplatser.

| Z. | Åtgärder för att förbättra situationen har inte varit tillräckliga för att hantera den snabba befolkningstillväxten och urbaniseringen. Avfallsproduktionen per person växer i takt med att ekonomierna växer. |
| --- | --- |

Z.

Åtgärder för att förbättra situationen har inte varit tillräckliga för att hantera den snabba befolkningstillväxten och urbaniseringen. Avfallsproduktionen per person växer i takt med att ekonomierna växer.

| AA. | Såsom noterats vid FN:s havskonferens i juni 2017 är plastanvändningen ett av de mest trängande problemen för kustområden och öar. |
| --- | --- |

AA.

Såsom noterats vid FN:s havskonferens i juni 2017 är plastanvändningen ett av de mest trängande problemen för kustområden och öar.

| BB. | De offentliga myndigheterna är i slutändan ansvariga för att säkerställa tillhandahållande av lämpliga avfallshanteringstjänster och den främsta metoden för bortskaffande av avfall i de flesta AVS-länderna är ”summon to bring”-systemet som förvaltas på kommunnivå. |
| --- | --- |

BB.

De offentliga myndigheterna är i slutändan ansvariga för att säkerställa tillhandahållande av lämpliga avfallshanteringstjänster och den främsta metoden för bortskaffande av avfall i de flesta AVS-länderna är ”summon to bring”-systemet som förvaltas på kommunnivå.

| CC. | I många AVS-länder hämmas avfallshanteringssystemen av den begränsade sakkunskapen avseende separata hämtningsalternativ och den höga kostnaden för insamling av blandat avfall, vilket begränsar tillämpningen av alternativen återanvändning, återvinning och omvandling. |
| --- | --- |

CC.

I många AVS-länder hämmas avfallshanteringssystemen av den begränsade sakkunskapen avseende separata hämtningsalternativ och den höga kostnaden för insamling av blandat avfall, vilket begränsar tillämpningen av alternativen återanvändning, återvinning och omvandling.

| DD. | Gällande förordningar på de flesta platserna i AVS-länderna lägger ansvaret för avfallshantering på kommuner som inte har tillräcklig utrustning för att hantera insamling och bortskaffande, och sådana förordningar är nu ett hinder för den privata sektorns investeringar i avfallshantering. |
| --- | --- |

DD.

Gällande förordningar på de flesta platserna i AVS-länderna lägger ansvaret för avfallshantering på kommuner som inte har tillräcklig utrustning för att hantera insamling och bortskaffande, och sådana förordningar är nu ett hinder för den privata sektorns investeringar i avfallshantering.

| EE. | Medlemmar av det lokala civila samhället som utför informellt avfallshanteringsarbete bör uppmanas att reglera och formalisera sitt arbete så att de kan delta fullt ut och officiellt i denna ekonomiska verksamhet. |
| --- | --- |

EE.

Medlemmar av det lokala civila samhället som utför informellt avfallshanteringsarbete bör uppmanas att reglera och formalisera sitt arbete så att de kan delta fullt ut och officiellt i denna ekonomiska verksamhet.

| FF. | I vissa fall har tillkomsten av operatörer i den privata sektorn förbättrat insamlingen av fast avfall. En offentlig myndighet med tillräckliga resurser har dock all rätt att ta på sig det primära ansvaret för avfallshämtningen. |
| --- | --- |

FF.

I vissa fall har tillkomsten av operatörer i den privata sektorn förbättrat insamlingen av fast avfall. En offentlig myndighet med tillräckliga resurser har dock all rätt att ta på sig det primära ansvaret för avfallshämtningen.

| GG. | Återvinningsinsatser kan förbättra stadsmiljöerna samtidigt som de skapar inkomstmöjligheter och förbättrade försörjningsmöjligheter. |
| --- | --- |

GG.

Återvinningsinsatser kan förbättra stadsmiljöerna samtidigt som de skapar inkomstmöjligheter och förbättrade försörjningsmöjligheter.

| HH. | Omfattande metoder för avfallshantering på nationell och lokal nivå minskar de skadliga effekterna för människors hälsa och hjälper hälso- och sjukvården att hantera kostnaderna för dessa frågor. |
| --- | --- |

HH.

Omfattande metoder för avfallshantering på nationell och lokal nivå minskar de skadliga effekterna för människors hälsa och hjälper hälso- och sjukvården att hantera kostnaderna för dessa frågor.

| II. | Genomförandet och tillämpningen av avfallsförordningar och avfallskonventioner försvåras kraftigt av bristen på god samhällsstyrning och öppenhet och, i vissa fall, av förekomsten av korruption. |
| --- | --- |

II.

Genomförandet och tillämpningen av avfallsförordningar och avfallskonventioner försvåras kraftigt av bristen på god samhällsstyrning och öppenhet och, i vissa fall, av förekomsten av korruption.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och det internationella samfundet att aktivt stödja utarbetandet av nationella strategier för avfallshantering och en cirkulär ekonomi genom lämplig finansiering och övervakning, nationell kapacitetsuppbyggnad i låg- och medelinkomstländer samt genom att erbjuda bistånd, inbegripet teknisk och administrativ expertis, i synnerhet för att säkerställa tillgång för alla till grundläggande avfallstjänster, för att stoppa okontrollerad dumpning och bränning, för att få kontroll på farligt avfall och för att fokusera på förebyggande av avfall (minska, återanvända, återvinna). Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla nationella myndigheter att, med hjälp av Europeiska unionen och i syfte att skapa jobb genom särskild utbildning, upprätta en ordentlig strategi. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att det, för att avfallslagstiftningen ska ha största möjliga inverkan, är avgörande att skapa en mental inställning där avfallsundvikande och avfallshämtning är högt prioriterade. Den gemensamma parlamentariska församlingen rekommenderar för detta ändamål att upplysnings- och utbildningskampanjer bör genomföras i skolor och bland barn i allmänhet. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att Världshälsoorganisationen (WHO) uppskattar att ohälsosamma miljöförhållanden varje år kräver mer än 12,6 miljoner dödsoffer, och denna siffra förväntas skjuta i höjden under de kommande åren på grund av befolkningsexplosionen i Afrika. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att de offentliga myndigheterna i slutändan är ansvariga för att säkerställa tillhandahållandet av lämpliga avfallshanteringstjänster. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AVS-länderna att, där så krävs, skapa ett ministerium för stadsutveckling och för miljön, att genomföra en stadsutvecklingspolicy och att utarbeta strategiska planer för stadsutveckling och miljöhandlingsplaner i nära partnerskap med lokala myndigheter. Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att övergången från en avfallshanteringspolicy till en resurshanteringspolicy innebär ett tätt samarbete på alla förvaltningsnivåer, i synnerhet med lokala förvaltningar, samt aktivt stöd av den informella sektorn. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen insisterar på att de mest påtagliga resultaten kan uppnås på den lokala nivån genom en kombination av lokala förordningar och system för avfallshämtning och avfallsundvikande som anpassats till de lokala förhållandena, samt med medborgarnas deltagande. Den gemensamma parlamentariska församlingen erinrar om att de nationella regeringarna bör bistå dessa lokala områden, som ofta är underfinansierade och illa utrustade att utöva sitt ansvar. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att fastställa regler för dess företag så att de blir effektiva partner inom miljöstyrning och att investera ansvarsfullt och för att uppnå hållbarhet i AVS-länderna genom att beakta deras investeringars inverkan på generering av avfall, samt möjligheterna att återanvända eller återvinna det avfall som genererats. Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar på samma sätt behovet av att bygga vidare på befintliga återvinningssystem för småskaliga entreprenörer samtidigt som farliga arbetsmetoder stoppas. Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att företag bör utarbeta en färdplan för hur det avfall som de producerar ska hanteras, i syfte att inkludera en ledningsstrategi i deras investeringsprojekt. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar det faktum att snabb innovation, miniatyrisering och ersättning avseende produkter, i synnerhet för informations- och kommunikationsteknikprodukter (IKT-produkter) och konsumentutrustning, underblåser ökningen av avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk och elektronisk utrustning. Den gemensamma parlamentariska församlingen uttrycker stark oro över att olämplig och olaglig handel med avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk och elektronisk utrustning förekommer i de flesta utvecklingsländerna, oaktat huruvida nationell lagstiftning om avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk och elektronisk utrustning finns. Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser ett mer samordnat tillvägagångssätt för att ta itu med den fulla potentialen hos förebyggande, insamling och behandling av avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk och elektronisk utrustning globalt. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att föra en utökad dialog med den privata sektorn för att ta upp branschansvaret vid produktion av elektrisk och elektronisk utrustning (EEE), i synnerhet i de tidiga skedena av livscykeln för EEE, t.ex. inköp av råmaterial, design och produktion, samt reparation, återanvändning och upprustning av EEE. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att oinsamlat avfall utgör ett stort folkhälsoproblem i utvecklingsländerna, i synnerhet för barn som bor i hushåll som saknar en tjänst för avfallshämtning, eftersom blockerade kloaker förvärrar översvämningar och sprider infektionssjukdomar. Den gemensamma parlamentariska församlingen uttrycker djup oro över den öppna dumpningens och bränningens konsekvenser för människors hälsa och för miljön (svåra jordföroreningar, förorening av sötvatten och grundvatten samt havsföroreningar, lokala luftföroreningar och klimatförändringar). Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att kostnaden för uteblivna åtgärder i utvecklingsländerna enligt Uneps ”Global Waste Management Outlook” (2015) (med avseende på hälso- och sjukvård, utebliven produktivitet, översvämningsskador, saneringskostnader etc.) överstiger den finansiella kostnaden per capita för god avfallshantering med 5–10 gånger. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med kraft kommissionen att, mot denna bakgrund, tillhandahålla ordentliga incitament för offentliga investeringar i miljöriktigt omhändertagande av avfallsströmmar i AVS-länderna. Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att alla incitament som uppmuntrar till deltagande av den privata sektorn bör främja hållbarhet, jobbskapande med fullständiga rättigheter och skapande av välstånd som kommer att garantera hållbar utveckling. Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att incitament för investeringar skulle kunna inbegripa en avgiftssänkning, skattebefrielser, incitament som uppmuntrar till anställningar, i synnerhet av unga, samt personalutbildning, tillsammans med utbyte av god praxis. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar kommissionen att i samarbete med AVS-länderna lansera upplysningskampanjer rörande sortering av avfall och ansvarsfullt användande av plastpåsar, inbegripet genom utbildningsprogram i skolorna. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att det vid utarbetandet av nationella strategier för avfallshantering bör beaktas den lokala biologiska mångfalden och ekosystem, som har betydande ekologiska, kulturella och estetiska värden, och som AVS-länderna är oproportionerligt beroende av för livsmedel, vatten, hälsa och turism. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar bekymrat att olaga handel med farligt avfall är en av de fem största sektorerna inom miljöbrott. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med kraft de AVS-länder som ännu inte undertecknat Basel- (13), Bamako- (14), Stockholm- (15) och Rotterdam (16) konventionerna att göra detta, och uppmanar alla AVS-länder att lägga fram effektiva lagförslag som skulle medföra ett förbud mot att importera och exportera och bestraffa urskillningslös dumpning och kriminalisera olaga handel med avfall. Församlingen uppmanar EU och dess medlemsstater att öka den andel av det offentliga utvecklingsbiståndet som anslås till samhällsstyrning och reformer inom rättsväsendet i syfte att bekämpa och förhindra miljöbrott, i synnerhet i utvecklingsländer-. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar med kraft de AVS-länder som ännu inte gjort detta att formellt förbjuda import, tillverkning och försäljning på deras territorier av icke biologiskt nedbrytbara plastpåsar, som på ett allvarligt sätt skadar miljön. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-länderna, Europeiska unionen och det internationella samfundet att intensifiera åtgärderna för att genomföra rekommendationerna i den globala handlingsplanen för skydd av den marina miljön vilka bevarar den blå ekonomins potential för att progressivt minska hoten mot försörjningsmöjligheterna i AVS-länderna på kusten, i synnerhet de små östaterna, som är starkt beroende av denna sektor för sin överlevnad, samt att stödja de nationella socioekonomiska utvecklingsplanerna för dessa länders hållbarhet. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet av att sanktioner ska vara verkligt avskräckande och tillämpas i syfte att avskräcka lagöverträdare. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att utarbeta integrerade strategier för avfallshantering som skulle göra det möjligt att genomföra regelbunden översyn och att övervaka lämpliga system för avfallshantering. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och andra lämpliga internationella organisationer att utarbeta särskilda landsspecifika mätbara kriterier som skulle tjäna som ett verktyg för AVS-länderna som de kan använda för att förbättra sina system för avfallshantering. Den gemensamma parlamentariska församlingen rekommenderar att årsrapporter om bortskaffande av avfall offentliggörs så att befintligt bistånd och befintliga stödåtgärder kan bedömas mot uppnådda resultat. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att utnyttja sina medel och resurser till att lansera pilotprojekt, i synnerhet för spetskompetens inom avfallshantering, och samtidigt försöka skapa en modell som kan användas på andra områden. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att investera i utbildning om återvinning och hygien, samt i utbildning för lokal personal om säker och miljömässigt hållbar avfallshantering. Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser, i syfte att öka medvetenheten om behovet av en hållbar approach till miljön och för avfallsbehandling, att information inte enbart lämnas till personal utan även till befolkningen i stort, i första hand skolbarn. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen upprepar vikten av dagliga och enkla åtgärder för avfallsbehandling. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AVS-länderna att investera i enkel, långvarig infrastruktur på kommunnivå för att ge samhällen och grannskap makt att förbättra sin avfallshantering och utnyttja biprodukter från sådana system. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att erbjuda AVS-länderna tekniskt, finansiellt, logistiskt och administrativt bistånd och dito expertis med anknytning till avfallshantering och den cirkulära ekonomin i syfte att främja bästa praxis och sakkunskap, samt överföring av teknik, tekniskt material och teknisk utrustning, inbegripet på områdena plast och radioaktivt, biologiskt, kemiskt och biomedicinskt avfall. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om de positiva effekter som partnerskap mellan städer i EU och i AVS-länderna kan ha för utbytet av bästa praxis, och uppmanar borgmästare och lokala förvaltningar att aktivt söka nya partnerskap och att stärka de som redan finns. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar organisationer i det civila samhället som deltar i miljöinsatser och resurseffektivitet i såväl EU som i AVS-länderna att bygga upp partnerskap, utarbeta gemensamma program och dela med sig av sina kunskaper. |
| --- | --- |

21.

| 22. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att förse AVS-länderna med teknisk expertis inom återvinning av avfall, i synnerhet för plast och aluminium. |
| --- | --- |

22.

| 23. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att i samarbete med AVS-länderna, och i syfte att lansera en effektiv interventionsstrategi, upprätta en förteckning över de platser och geografiska områden där avfallshanteringen verkar vara en mer känslig fråga. |
| --- | --- |

23.

| 24. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att snabbt inrätta regionala krishanteringssystem för god avfallshantering och tillgång till sanitet i händelse av humanitära kriser, t.ex. konflikter och naturkatastrofer, så att dessa länder snabbt kan återgå till normalläget. |
| --- | --- |

24.

| 25. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att avfallshantering är beroende av god samhällsstyrning, och betonar att förbättring av avfalls- och resurshantering bör vara en del av strategin för minskning av klimatförändringarna. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AVS-länderna att skapa plattformar för samarbete med intressenter och organisationer i det civila samhället i syfte att förbättra strategin ”minska, återanvända och återvinna”. Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser vidare skapandet av liknande plattformar mellan AVS-länderna och EU:s medlemsstater. |
| --- | --- |

25.

| 26. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att miljövänliga initiativ för avfallsenergi kan bidra till att lösa såväl avfallsproblem som energifattigdom. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AVS-länderna och EU att ha ett tätare samarbete i den här frågan genom att tänka ut effektiva program för avfallshämtning som ska försörja anläggningar för energiproduktion. |
| --- | --- |

26.

| 27. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet av att främja energiåtervinning ur avfall. Den gemensamma parlamentariska församlingen erinrar om att deponier är en stor källa till metan, en kraftfull växthusgas. Den gemensamma parlamentariska församlingen erinrar om att biogassystem behandlar organiskt avfall för att framställa biogas som ska komplettera energikrav samtidigt som utsläppen i atmosfären minskar av hälsovådliga gaser. Den gemensamma parlamentariska församlingen rekommenderar därför att antagandet av sådan teknik för användning i nedgångna förortsområden, i synnerhet, underlättas och finansieras. |
| --- | --- |

27.

| 28. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS-ministerrådet, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska rådet, Afrikanska unionen, det panafrikanska parlamentet, de nationella och regionala parlamenten i AVS-länderna och i EU: s medlemsstater samt till de regionala organisationerna i AVS-länderna. |
| --- | --- |

28.

---

(1)  Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 20 juni 2018 i Bryssel (Belgien).

(2)  EUT L 287, 4.11.2010, s. 3.

(3)  EUT L 365, 19.12.2014, s. 89.

(4)  EUT L 370, 30.12.2014, s. 44.

(5)  http://ec.europa.eu/environment/waste/studies/pdf/study.pdf

(6)  http://ec.europa.eu/environment/waste/studies/pdf/plastics.pdf

(7)  EUT L 312, 22.11.2008, s. 3.

(8)  EUT L 190, 12.7.2006, s. 1.

(9)  EGT L 332, 28.12.2000, s. 81.

(10)  EGT L 226, 6.9.2000, s. 3.

(11)  EGT L 182, 16.7.1999, s. 1.

(12)  http://www.europarl.europa.eu/intcoop/acp/2014_mauritius/pdf/un_habitat_presentation_en.pdf

(13)  http://www.basel.int/Portals/4/Basel%20Convention/docs/text/BaselConventionText-e.pdf

(14)  https://au.int/sites/default/files/treaties/7774-treaty-0015_-_bamako_convention_on_hazardous_wastes_e.pdf

(15)  http://www.pops.int/Portals/0/download.aspx?d=UNEP-POPS-TREATY-NOTIF-CN681-2015.En.pdf

(16)  http://www.pic.int/Portals/5/download.aspx?d=UNEP-FAO-RC-CONVTEXT-2015.English.pdf

---

| 15.11.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 415/18 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 415/18

---

RESOLUTION (1)

om brådskande nya åtgärder för att bekämpa internationell terrorism

(2018/C 415/04)

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 18–20 juni 2018, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 18–20 juni 2018,

| — | med beaktande av artikel 18.2 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.2 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av Cotonouavtalet från 2000 och dess reviderade versioner från 2005 och 2010, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Cotonouavtalet från 2000 och dess reviderade versioner från 2005 och 2010,

| — | med beaktande av den gemensamma förklaringen från det femte toppmötet mellan Afrikanska unionen och EU den 30 november 2017 i Abidjan (Elfenbenskusten), |
| --- | --- |

—

med beaktande av den gemensamma förklaringen från det femte toppmötet mellan Afrikanska unionen och EU den 30 november 2017 i Abidjan (Elfenbenskusten),

| — | med beaktande av Europaparlamentets rekommendation av den 1 mars 2018 till rådet, kommissionen och vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik avseende förhandlingarna om att strypa jihadisternas inkomstkällor – åtgärder mot finansiering av terrorism (2017/2203(INI)), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets rekommendation av den 1 mars 2018 till rådet, kommissionen och vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik avseende förhandlingarna om att strypa jihadisternas inkomstkällor – åtgärder mot finansiering av terrorism (2017/2203(INI)),

| — | med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 av den 15 mars 2017 om bekämpande av terrorism, om ersättande av rådets rambeslut 2002/475/RIF och om ändring av rådets beslut 2005/671/RIF (2), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 av den 15 mars 2017 om bekämpande av terrorism, om ersättande av rådets rambeslut 2002/475/RIF och om ändring av rådets beslut 2005/671/RIF (2),

| — | med beaktande av EU:s strategi för kampen mot terrorism som antogs av rådet år 2005, |
| --- | --- |

—

med beaktande av EU:s strategi för kampen mot terrorism som antogs av rådet år 2005,

| — | med beaktande av den ändrade versionen av EU:s strategi för att bekämpa radikalisering och rekrytering till terrorism som antogs av rådet (rättsliga och inrikes frågor) vid dess möte den 19 maj 2014 och godkändes av rådet vid dess möte den 5 och 6 juni 2014 (9956/14), |
| --- | --- |

—

med beaktande av den ändrade versionen av EU:s strategi för att bekämpa radikalisering och rekrytering till terrorism som antogs av rådet (rättsliga och inrikes frågor) vid dess möte den 19 maj 2014 och godkändes av rådet vid dess möte den 5 och 6 juni 2014 (9956/14),

| — | med beaktande av Afrikanska unionens ram för terrorismbekämpning, inbegripet OAU:s/Afrikanska unionens konvention om att förebygga och bekämpa terrorism som antogs i juli 1999 och av dess tilläggsprotokoll som antogs i juli 2004, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska unionens ram för terrorismbekämpning, inbegripet OAU:s/Afrikanska unionens konvention om att förebygga och bekämpa terrorism som antogs i juli 1999 och av dess tilläggsprotokoll som antogs i juli 2004,

| — | med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolutioner 2396 (2017), 2395 (2017) och 2178 (2014), samt andra resolutioner om bekämpning av terrorism, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolutioner 2396 (2017), 2395 (2017) och 2178 (2014), samt andra resolutioner om bekämpning av terrorism,

| — | med beaktande av FN:s globala strategi för terrorismbekämpning från 2006, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s globala strategi för terrorismbekämpning från 2006,

| — | med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution 70/291 från 2016 om den femte översynen av FN:s globala strategi för terrorismbekämpning, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution 70/291 från 2016 om den femte översynen av FN:s globala strategi för terrorismbekämpning,

| — | med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution 71/291 av den 15 juni 2017 om inrättande av FN:s kontor för bekämpning av terrorism, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution 71/291 av den 15 juni 2017 om inrättande av FN:s kontor för bekämpning av terrorism,

| — | med beaktande av förslaget till en allomfattande internationell ram för att motverka terroristbudskap av den 28 april 2017 (S/2017/375), som utarbetades av FN:s anti-terrorismkommitté, |
| --- | --- |

—

med beaktande av förslaget till en allomfattande internationell ram för att motverka terroristbudskap av den 28 april 2017 (S/2017/375), som utarbetades av FN:s anti-terrorismkommitté,

| — | med beaktande av Agenda 2030 för hållbar utveckling, som antogs av FN:s generalförsamling den 25 september 2015, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Agenda 2030 för hållbar utveckling, som antogs av FN:s generalförsamling den 25 september 2015,

| — | med beaktande av Europarådets konvention om förebyggande av terrorism (14445/2017), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europarådets konvention om förebyggande av terrorism (14445/2017),

| — | med beaktande av Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter som antogs i juni 1981, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter som antogs i juni 1981,

| — | med beaktande av i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artiklarna 2, 3 och 6 i fördraget om Europeiska unionen samt relevanta artiklar i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
| --- | --- |

—

med beaktande av i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artiklarna 2, 3 och 6 i fördraget om Europeiska unionen samt relevanta artiklar i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

| — | med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna från 1948, och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna från 1948, och av följande skäl:

| A. | Terroristdåd som krävt otaliga dödsoffer har skett under de senaste åren i flera länder i Afrika och i EU, och utgör därför en gemensam utmaning för såväl EU som AVS-länderna. Alla terroristdåd är brottsliga och oförsvarliga oavsett hur de motiveras. |
| --- | --- |

A.

Terroristdåd som krävt otaliga dödsoffer har skett under de senaste åren i flera länder i Afrika och i EU, och utgör därför en gemensam utmaning för såväl EU som AVS-länderna. Alla terroristdåd är brottsliga och oförsvarliga oavsett hur de motiveras.

| B. | Terroristhotet mot de europeiska samhällena och samhällen i AVS-länderna kommer till stor del från inhemska terrorister snarare än utländska personer. Det finns inget konstaterat samband mellan terrorism och migration. |
| --- | --- |

B.

Terroristhotet mot de europeiska samhällena och samhällen i AVS-länderna kommer till stor del från inhemska terrorister snarare än utländska personer. Det finns inget konstaterat samband mellan terrorism och migration.

| C. | 90 % av alla terroristattentat har skett i länder som deltar i väpnade konflikter, vilka förvärras genom omfattande tillgång till vapen. |
| --- | --- |

C.

90 % av alla terroristattentat har skett i länder som deltar i väpnade konflikter, vilka förvärras genom omfattande tillgång till vapen.

| D. | År 2017 skedde enbart i Afrika uppskattningsvis 1 800 terroristattentat, varav hälften begicks av terroristgruppen al-Shabaab. Efter att ha lidit stora förluster i Irak och Syrien söker IS nya slagfält på den afrikanska kontinenten. al-Qaida utvecklar i allt större omfattning nätverk i Väst- och Centralafrika, framför allt i Niger, Burkina Faso och Nigeria. De jihadistiska terroristernas offer har till överväldigande stor del varit muslimer. |
| --- | --- |

D.

År 2017 skedde enbart i Afrika uppskattningsvis 1 800 terroristattentat, varav hälften begicks av terroristgruppen al-Shabaab. Efter att ha lidit stora förluster i Irak och Syrien söker IS nya slagfält på den afrikanska kontinenten. al-Qaida utvecklar i allt större omfattning nätverk i Väst- och Centralafrika, framför allt i Niger, Burkina Faso och Nigeria. De jihadistiska terroristernas offer har till överväldigande stor del varit muslimer.

| E. | Terroristorganisationer som är baserade i Sahelregionen drar nytta av bräckligheten i länderna i regionen och av gränsernas längd och porositet, vilket underlättar för tillgången till libyska vapenarsenaler. Freden kan inte återställas i regionen utan återskapandet av staten, samhällsordningen och den allmänna stabiliteten i Libyen. |
| --- | --- |

E.

Terroristorganisationer som är baserade i Sahelregionen drar nytta av bräckligheten i länderna i regionen och av gränsernas längd och porositet, vilket underlättar för tillgången till libyska vapenarsenaler. Freden kan inte återställas i regionen utan återskapandet av staten, samhällsordningen och den allmänna stabiliteten i Libyen.

| F. | Kvinnor och barn har varit mest sårbara för terrorism, och barnen har lidit oproportionerligt mycket. Ett oräkneligt antal våldtäkter och barnkidnappningar har ägt rum samt inkallelser av barn till militärtjänst och radikalisering av barn och kvinnor. |
| --- | --- |

F.

Kvinnor och barn har varit mest sårbara för terrorism, och barnen har lidit oproportionerligt mycket. Ett oräkneligt antal våldtäkter och barnkidnappningar har ägt rum samt inkallelser av barn till militärtjänst och radikalisering av barn och kvinnor.

| G. | Den ökande rörligheten för kapital, ny utveckling inom finans som t.ex. kryptovalutor och crowdfunding, kryphål i skatte- och tullagstiftning och en avsaknad av krav avseende due diligence inom den globala handeln har gjort det möjligt för terroristnätverk att samla ihop rikedomar och trygga sin existens. |
| --- | --- |

G.

Den ökande rörligheten för kapital, ny utveckling inom finans som t.ex. kryptovalutor och crowdfunding, kryphål i skatte- och tullagstiftning och en avsaknad av krav avseende due diligence inom den globala handeln har gjort det möjligt för terroristnätverk att samla ihop rikedomar och trygga sin existens.

| H. | Klimatförändringarna bidrar till ökad brist på vatten, livsmedel och andra resurser, vilket är en drivkraft för konflikter om mark, förvärrar fattigdomen och utgör en grogrund för terrorism. |
| --- | --- |

H.

Klimatförändringarna bidrar till ökad brist på vatten, livsmedel och andra resurser, vilket är en drivkraft för konflikter om mark, förvärrar fattigdomen och utgör en grogrund för terrorism.

| I. | Fenomenet ”utländska stridande” har vuxit fram. Tusentals utländska medborgare har rest för att ansluta sig till terroristgrupper och delta i konflikter. Med tanke på IS omedelbart förestående territoriella kollaps är det sannolikt att många kommer att försöka återvända till sina hemländer. Detta utgör en allvarlig säkerhetsrisk för dessa länder. |
| --- | --- |

I.

Fenomenet ”utländska stridande” har vuxit fram. Tusentals utländska medborgare har rest för att ansluta sig till terroristgrupper och delta i konflikter. Med tanke på IS omedelbart förestående territoriella kollaps är det sannolikt att många kommer att försöka återvända till sina hemländer. Detta utgör en allvarlig säkerhetsrisk för dessa länder.

| J. | Det finns alltmer bevis för att terroristnätverk och organiserade kriminella nätverk överlappar varandra när det gäller olaga handel med vapen, olja, naturresurser, tobak, alkohol, narkotika, utrotningshotade arter och kulturföremål, samt handel med människor. Detta har bidragit storligen till finansiering av terrorister. |
| --- | --- |

J.

Det finns alltmer bevis för att terroristnätverk och organiserade kriminella nätverk överlappar varandra när det gäller olaga handel med vapen, olja, naturresurser, tobak, alkohol, narkotika, utrotningshotade arter och kulturföremål, samt handel med människor. Detta har bidragit storligen till finansiering av terrorister.

| K. | Genom internet, användandet av den mörka webben, sociala medier och IKT har terroristorganisationer hittat ett sätt att sprida sin propaganda, anskaffa finansiering och bli verkligt globala nätverk utan behov av en fysisk bas. |
| --- | --- |

K.

Genom internet, användandet av den mörka webben, sociala medier och IKT har terroristorganisationer hittat ett sätt att sprida sin propaganda, anskaffa finansiering och bli verkligt globala nätverk utan behov av en fysisk bas.

| L. | I de berörda regionerna har fredsbevarande uppdrag i ökande utsträckning bidragit till åtgärder för terrorismbekämpning, inbegripet skydd av civila och avskräckningsmedel mot potentiella hot. Det har givits uttryck för oro över att ökad militärt bistånd kan ske på bekostnad av utvecklingsbiståndet. |
| --- | --- |

L.

I de berörda regionerna har fredsbevarande uppdrag i ökande utsträckning bidragit till åtgärder för terrorismbekämpning, inbegripet skydd av civila och avskräckningsmedel mot potentiella hot. Det har givits uttryck för oro över att ökad militärt bistånd kan ske på bekostnad av utvecklingsbiståndet.

| M. | Terrorism och våldsbejakande extremism kan inte besegras enbart genom militär eller polisiär styrka. Åtgärder för terrorismbekämpning kan endast vara effektiva om de utgör en del av en mer omfattande strategi som kombinerar krishantering och krisförebyggande, medling och politisk dialog, kapacitets- och institutionsbyggande samt utvecklingsinsatser. |
| --- | --- |

M.

Terrorism och våldsbejakande extremism kan inte besegras enbart genom militär eller polisiär styrka. Åtgärder för terrorismbekämpning kan endast vara effektiva om de utgör en del av en mer omfattande strategi som kombinerar krishantering och krisförebyggande, medling och politisk dialog, kapacitets- och institutionsbyggande samt utvecklingsinsatser.

| N. | Strategier för förebyggande i syfte att bekämpa terrorism bör fokuseras på att ta itu med grundorsakerna till terrorism och radikalisering, däribland dåligt styre, korruption, brist på rättsstatlighet, straffrihet, samt sådana socioekonomiska faktorer som fattigdom, osäker livsmedelsförsörjning, svår social och ekonomisk ojämlikhet, avsaknad av tillgång till utbildning, arbetslöshet, diskriminering på grund av ras eller etnicitet samt social utestängning. |
| --- | --- |

N.

Strategier för förebyggande i syfte att bekämpa terrorism bör fokuseras på att ta itu med grundorsakerna till terrorism och radikalisering, däribland dåligt styre, korruption, brist på rättsstatlighet, straffrihet, samt sådana socioekonomiska faktorer som fattigdom, osäker livsmedelsförsörjning, svår social och ekonomisk ojämlikhet, avsaknad av tillgång till utbildning, arbetslöshet, diskriminering på grund av ras eller etnicitet samt social utestängning.

| O. | Utvecklingssamarbete har en nyckelroll att spela i åtgärder mot de förhållanden som terroristledare livnär sig på och utnyttjar. |
| --- | --- |

O.

Utvecklingssamarbete har en nyckelroll att spela i åtgärder mot de förhållanden som terroristledare livnär sig på och utnyttjar.

| P. | Respekten för de grundläggande rättigheterna och en lämplig balans mellan repressiva åtgärder, förebyggande och rehabilitering är viktiga delar av framgångsrik politik för terrorismbekämpning. |
| --- | --- |

P.

Respekten för de grundläggande rättigheterna och en lämplig balans mellan repressiva åtgärder, förebyggande och rehabilitering är viktiga delar av framgångsrik politik för terrorismbekämpning.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen fördömer eftertryckligen alla terroristdåd och de som begår dem. Den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen framför sina kondoleanser till alla offer för terroristdåd. Den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen betonar att det är en väsentlig plikt för regeringar att sörja för offer för terrorism. Den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen upprepar att det inte går att rättfärdiga terroristdåd eller stöd till och finansiering av terroristdåd och terroristnätverk oaktat vilka sociala, ekonomiska, religiösa eller politiska motiveringar som finns. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen anser det vara av yttersta vikt att EU och AVS-länderna genomför en omfattande strategi som angriper grundorsakerna till terrorism genom ett effektivt och oberoende rättsväsende och lämplig politik på områdena straffrätt, utbildning, ekonomiskt och socialt deltagande, brottsbekämpning och gränskontroll, säkerställande av samstämmighet mellan politiken för säkerhet, försvar, handel, ekonomisk utveckling och humanitära insatser. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen erinrar om den starka kopplingen mellan utveckling och säkerhet. Den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen erinrar om det brådskande behovet av att minska ojämlikheten och göra det möjligt för länder att uppfylla sina suveräna funktioner, i synnerhet att garantera tillgången till utbildning, sysselsättning, rättvisa och hälso- och sjukvård, och därigenom ge unga människor i partnerländerna positiva framtidsutsikter. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen riktar särskild uppmärksamhet mot utmaningarna som rör god samhällsstyrning, statsbyggande, straffrihet och mänskliga rättigheter i de länder som drabbats värst av terrorism och instabilitet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla partner att ta itu med grundorsakerna till instabilitet som kan leda till konflikter och att utarbeta en samstämmig strategi som syftar till att förbättra samhällsstyrningen, rättsstatsprincipen och ansvarsskyldigheten hos statliga och regionala institutioner. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att terroristnätverks radikalisering och rekrytering av människor är ett globalt fenomen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att förstärka sina ansträngningar att bekämpa radikalisering genom att ta itu med dess grundorsaker, inbegripet genom utbildningsprogram och program för social integration som stärker etniska och religiösa minoriteter och marginaliserade befolkningsgrupper. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen menar att religiös extremism skapar snedvridna berättelser som driver alienerade människor mot terrorism. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vikten av att ta fram kraftfulla motbilder och åtgärder som främjar dialog mellan religioner i AVS- och EU-länderna, i synnerhet bland unga, i syfte att öka den ömsesidiga förståelsen och respekten. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att kvinnor, unga, det civila samhället och lokalsamhällen bör delta aktivt i åtgärder för terrorismbekämpning, i synnerhet avradikalisering och förebyggande av radikalisering. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar den positiva roll som religiösa ledare spelar inom avradikalisering, vilket har kunnat ses i Kamerun och i Mauretanien. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att bygga vidare på dessa initiativ och att fortsätta att utbyta bästa praxis i denna fråga. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen upprepar att syftet med vårt straffrättsliga system bör vara att återanpassa personer så att de inte längre utgör en risk för samhället när de kommer tillbaka till det. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser därför strategier för återanpassning och återintegrering. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sin djupa oro över fenomenet med radikalisering i fängelser, och uppmanar EU- och AVS-länderna att ta itu med denna fråga, i synnerhet genom bättre finansiering av fängelsesystemen, genom att undvika att fängelser blir överfulla och genom att förbättra de administrativa systemen för att identifiera intagna som radikaliserats, övervaka och förhindra radikaliseringsprocesser, tillhandahålla särskild utbildning för fängelsepersonal, och inrätta utbildningsprogram i syfte att säkerställa avradikalisering och en bättre social återanpassning av före detta brottslingar som riskerar att radikaliseras. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen insisterar på behovet av att förebygga och bekämpa finansiering av terrorism, samt väcka åtal för detta, i enlighet med direktiv (EU) 2017/541 och Europaparlamentets rekommendationer. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att förbättrade kontroller och förbättrad spårning av finansiella transaktioner, samt ett tätare samarbete och utbyte av utbyte av information i brottsbekämpande syfte skulle bidra till att strypa finansieringen till terrorismrelaterade verksamheter samt till att identifiera terroristnätverk och stödstrukturer. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker det faktum att penningtvätt, olaga handel, skatteundandragande och andra skattebrott är stora källor till finansiering av terrorism och att man måste prioritera att spåra och bekämpa dessa. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen lovordar EU:s och AVS-ländernas initiativ för att hejda den olaga handeln med vapen, narkotika, kulturföremål etc., vars vinster ofta går till att finansiera terrorism. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att trappa upp kampen mot gränsöverskridande organiserad brottslighet, inbegripet kriminella nätverk som deltar i människosmuggling och olaglig handel med människor, narkotika och vapen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser särskilt att samarbetet behöver stärkas ytterligare i fråga om informationsutbyte och möjligheterna att spåra och förstöra förbjudna vapen. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att stärka samarbetet med att ta itu med terroristers användning av IKT, i synnerhet vad gäller att ta itu med propaganda och rekrytering på sociala medier. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar regeringar att involvera den privata sektorn. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen lovordar det branschledda globala internetforumet för terrorismbekämpning. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar kommissionen att uppdatera strategin för cybersäkerhet från 2013 och att se över gällande lagstiftning om cyberbrottslighet. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker vikten av regionalt och interregionalt samarbete i kampen mot terrorism och uttrycker sitt starka stöd för de regionala initiativ som vidtagits, t.ex. Afrikanska unionens ram för terrorismbekämpning. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar vidare det politiska ledarskap som uppvisats av de länder som ingår i Sahel G5, och uppmanar EU att stärka partnerskapet mellan EU och Sahel G5, i synnerhet när det gäller finansiering och kapacitetsuppbyggnad, på alla områden där G5 avser integrera politiken. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser ett förbättrat samarbete mellan EU och AVS-länderna samt ett förbättrat regionalt samarbete, inbegripet bättre utbyte av information och bästa praxis som syftar till att förhindra straffrihet och främja rättsstatlighet och utvidgad kapacitet inom polis- och rättsväsendet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och dess medlemsstater och AVS-länderna att investera mer i kapacitetsuppbyggnad för bättre utbyte av information och bästa praxis bland gränsbevakningsorgan för att bekämpa gränsöverskridande terroristverksamhet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet att stödja det initiativ som baseras på det beslut som fattades av Libyen, Niger, Sudan och Tchad vid deras möte i Niamey den 3 april 2018 om att kontrollera deras gemensamma gränser. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att det internationella samfundet och regionala partner bör inrikta sina åtgärder på att stödja återupprättandet av statens myndighet i de regioner som drabbats värst av terrorism, och i synnerhet regionerna Sahel, Tchadsjön och Afrikas horn. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen är övertygad om att EU bör ha en medlande roll och bidra till fredlig konfliktlösning. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar Afrikanska unionen, Europeiska unionen och Förenta nationerna att förena sina ansträngningar och upprätta internationell samordning i syfte att hjälpa Libyen att få ett stopp på dess fortsatta kaotiska situation, samtidigt som man inlåter sig i dialog med andra viktiga aktörer som t.ex. Arabförbundet, USA och Maghrebländerna. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att samarbeta fullt ut med FN och regionala organ som deltar i terrorismbekämpning. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla EU- och AVS-länder att underteckna och ratificera de 19 FN-konventionerna om terrorismbekämpning. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar anordnandet av det första FN-toppmötet med organ för bekämpning av terrorism i juni 2018 som förkunnades av FN:s generalsekreterare vid toppmötet mellan AU och FN i januari. |
| --- | --- |

16.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet av att AVS- och EU-länderna baserar sin strategi för terrorismbekämpning, precis som för alla andra typer av brott, på rättstatsprincipen och respekten för de grundläggande rättigheterna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen insisterar på behovet av demokratisk och juridisk tillsyn av politik för terrorismbekämpning och regelbunden utvärdering av dennas effektivitet och proportionalitet. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att tortyr måste vara förbjudet under alla omständigheter, vilket föreskrivs i konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar starkt att agendor för terrorismbekämpning inte får undergräva humanitära aktörers förmåga att tillhandahålla bistånd. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påpekar att det humanitära biståndet för att nå behövande befolkningar inte bara måste vara neutralt utan också uppfattas som neutralt. |
| --- | --- |

19.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till rådet, kommissionen, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, AVS-rådet, Afrikanska unionen och FN:s generalsekreterare. |
| --- | --- |

20.

---

(1)  Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 20 juni 2018 i Bryssel (Belgien).

(2)  EUT L 88, 31.3.2017, s. 6.

---

| 15.11.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 415/22 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 415/22

---

RESOLUTION (1)

om den humanitära krisen i Sydsudan

(2018/C 415/05)

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 18–20 juni 2018, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 18–20 juni 2018,

| — | med beaktande av artikel 18.2 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.2 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av slutrapporten av den 12 april 2018 från FN:s säkerhetsråds expertpanel om Sydsudan, |
| --- | --- |

—

med beaktande av slutrapporten av den 12 april 2018 från FN:s säkerhetsråds expertpanel om Sydsudan,

| — | med beaktande av kommunikén av den 26 mars 2018 från det 61:a extra mötet med ministerrådet vid den mellanstatliga utvecklingsmyndigheten (Igad) om situationen i Sydsudan, |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommunikén av den 26 mars 2018 från det 61:a extra mötet med ministerrådet vid den mellanstatliga utvecklingsmyndigheten (Igad) om situationen i Sydsudan,

| — | med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2406 om Sydsudan (2018) samt FN:s säkerhetsråds alla tidigare resolutioner om Sydsudan, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2406 om Sydsudan (2018) samt FN:s säkerhetsråds alla tidigare resolutioner om Sydsudan,

| — | med beaktande av uttalandet av den 8 maj 2017 från trojkan (Förenta staterna, Förenade kungariket och Norge) och EU om säkerhetsläget i Sydsudan, |
| --- | --- |

—

med beaktande av uttalandet av den 8 maj 2017 från trojkan (Förenta staterna, Förenade kungariket och Norge) och EU om säkerhetsläget i Sydsudan,

| — | med beaktande av Europeiska unionens råds slutsatser om Sydsudan av den 16 april 2018, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europeiska unionens råds slutsatser om Sydsudan av den 16 april 2018,

| — | med beaktande av uttalandena av den 23 mars 2017 och den 14 december 2017 från ordföranden för FN:s säkerhetsråd om Sydsudan, |
| --- | --- |

—

med beaktande av uttalandena av den 23 mars 2017 och den 14 december 2017 från ordföranden för FN:s säkerhetsråd om Sydsudan,

| — | med beaktande av det gemensamma pressmeddelandet av den 29 januari 2017 från Afrikanska unionen (AU), Igad och FN om Sydsudan, |
| --- | --- |

—

med beaktande av det gemensamma pressmeddelandet av den 29 januari 2017 från Afrikanska unionen (AU), Igad och FN om Sydsudan,

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution om Sydsudan (2017/2683(RSP)) samt Europaparlamentets alla tidigare resolutioner om Sydsudan, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution om Sydsudan (2017/2683(RSP)) samt Europaparlamentets alla tidigare resolutioner om Sydsudan,

| — | med beaktande av undertecknandet av avtal om upphörande av fientligheter, skydd av civila och humanitärt tillträde (CoHA) den 21 december 2017, |
| --- | --- |

—

med beaktande av undertecknandet av avtal om upphörande av fientligheter, skydd av civila och humanitärt tillträde (CoHA) den 21 december 2017,

| — | med beaktande av Igads avtal om en lösning på konflikten i Republiken Sydsudan (ARCSS) av den 17 augusti 2015, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Igads avtal om en lösning på konflikten i Republiken Sydsudan (ARCSS) av den 17 augusti 2015,

| — | med beaktande av den globala rapporten om livsmedelskriser 2018, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den globala rapporten om livsmedelskriser 2018,

| — | med beaktande av det reviderade Cotonouavtalet, |
| --- | --- |

—

med beaktande av det reviderade Cotonouavtalet,

| — | med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna,

| — | med beaktande av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter,

| — | med beaktande av Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter,

| — | med beaktande av fördraget om vapenhandel som reglerar den internationella handeln med konventionella vapen, och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av fördraget om vapenhandel som reglerar den internationella handeln med konventionella vapen, och av följande skäl:

| A. | Sedan december 2013 har Sydsudan befunnit sig i inbördeskrig mellan styrkor som är lojala med president Salva Kiir och rebeller som leds av den tidigare vicepresidenten Riek Machar. |
| --- | --- |

A.

Sedan december 2013 har Sydsudan befunnit sig i inbördeskrig mellan styrkor som är lojala med president Salva Kiir och rebeller som leds av den tidigare vicepresidenten Riek Machar.

| B. | Alla parter i konflikten fortsätter att föra krig i strid mot avtalet om en lösning på konflikten i Republiken Sydsudan (ARCSS) som undertecknades i augusti 2015. Det fortsätter att vara ett fullständigt åsidosättande av internationella mänskliga rättigheter och människorättslagstiftning och humanitär rätt och straffrihet för kränkningar och övergrepp som begåtts i konflikten, även när det gäller krigsbrott, och konflikten trappas hela tiden upp och kan bli ett öppet etniskt krig. |
| --- | --- |

B.

Alla parter i konflikten fortsätter att föra krig i strid mot avtalet om en lösning på konflikten i Republiken Sydsudan (ARCSS) som undertecknades i augusti 2015. Det fortsätter att vara ett fullständigt åsidosättande av internationella mänskliga rättigheter och människorättslagstiftning och humanitär rätt och straffrihet för kränkningar och övergrepp som begåtts i konflikten, även när det gäller krigsbrott, och konflikten trappas hela tiden upp och kan bli ett öppet etniskt krig.

| C. | Försök att återuppliva 2015 års fredsöverenskommelse ledde i december 2017 till ett avtal om upphörande av fientligheter, skydd av civila och humanitärt tillträde (ACOH), som mäklades av Igad, men alla parter har brutit mot vapenvilan. |
| --- | --- |

C.

Försök att återuppliva 2015 års fredsöverenskommelse ledde i december 2017 till ett avtal om upphörande av fientligheter, skydd av civila och humanitärt tillträde (ACOH), som mäklades av Igad, men alla parter har brutit mot vapenvilan.

| D. | Enligt FN kommer sju miljoner sydsudaneser att behöva humanitärt bistånd under 2018. Varningar om hungersnöd har varit ihållande sedan tidigt år 2017, med upp till 2,4 miljoner på randen till svält, fler än 260 000 barn som är svårt undernärda och antalet människor som står inför allvarlig livsmedelsbrist kommer att vara 7,1 miljoner år 2018. |
| --- | --- |

D.

Enligt FN kommer sju miljoner sydsudaneser att behöva humanitärt bistånd under 2018. Varningar om hungersnöd har varit ihållande sedan tidigt år 2017, med upp till 2,4 miljoner på randen till svält, fler än 260 000 barn som är svårt undernärda och antalet människor som står inför allvarlig livsmedelsbrist kommer att vara 7,1 miljoner år 2018.

| E. | Den förvärrade livsmedelsbristen drivs primärt av fortsatt konflikt och tvångsförflyttning av befolkningen, vilket har bidragit till minskad spannmålsproduktion. Hungersnöd betraktas som helt och hållet orsakat av människan och anses vara ett resultat av krigstaktik, vilket betonades i en FN-rapport. |
| --- | --- |

E.

Den förvärrade livsmedelsbristen drivs primärt av fortsatt konflikt och tvångsförflyttning av befolkningen, vilket har bidragit till minskad spannmålsproduktion. Hungersnöd betraktas som helt och hållet orsakat av människan och anses vara ett resultat av krigstaktik, vilket betonades i en FN-rapport.

| F. | Till följd av konflikten finns nu över 2,4 miljoner sydsudanesiska flyktingar i grannländerna och ytterligare två miljoner internflyktingar, varav 85 % uppskattas vara barn och kvinnor. |
| --- | --- |

F.

Till följd av konflikten finns nu över 2,4 miljoner sydsudanesiska flyktingar i grannländerna och ytterligare två miljoner internflyktingar, varav 85 % uppskattas vara barn och kvinnor.

| G. | Fler än 14 000 soldater, poliser, säkerhetspersonal och civil personal är för närvarande utplacerade i FN:s uppdrag i Sydsudan (Unmiss). I februari 2018 skyddade Unmiss 204 247 internflyktingar i skyddsanläggningar. |
| --- | --- |

G.

Fler än 14 000 soldater, poliser, säkerhetspersonal och civil personal är för närvarande utplacerade i FN:s uppdrag i Sydsudan (Unmiss). I februari 2018 skyddade Unmiss 204 247 internflyktingar i skyddsanläggningar.

| H. | Enligt FN:s kontor för samordning av humanitära frågor är endast 22 % av vårdinrättningarna i Sydsudan i drift på grund av konflikten. Kolera, malaria och andra sjukdomar har redan orsakat många dödsfall till följd av extrem fattigdom och avsaknad av tillgång till hälso- och sjukvård. |
| --- | --- |

H.

Enligt FN:s kontor för samordning av humanitära frågor är endast 22 % av vårdinrättningarna i Sydsudan i drift på grund av konflikten. Kolera, malaria och andra sjukdomar har redan orsakat många dödsfall till följd av extrem fattigdom och avsaknad av tillgång till hälso- och sjukvård.

| I. | Alla parter i konflikten har försökt störa distributionen av humanitärt bistånd och tvinga humanitära partner att betala skatter och avgifter, vilket leder till att deras insatser hindras och till att krigföringen får nytt bränsle. Minst 101 humanitära biståndsarbetare har dödats sedan 2013. |
| --- | --- |

I.

Alla parter i konflikten har försökt störa distributionen av humanitärt bistånd och tvinga humanitära partner att betala skatter och avgifter, vilket leder till att deras insatser hindras och till att krigföringen får nytt bränsle. Minst 101 humanitära biståndsarbetare har dödats sedan 2013.

| J. | Trots dessa svårigheter nådde humanitära biståndsinsatser ungefär 5,4 miljoner människor år 2017 mot ett uppsatt mål på 6,2 miljoner människor som ansetts vara i behov av bistånd, främst genom närvaron av FN:s uppdrag i Sydsudan. |
| --- | --- |

J.

Trots dessa svårigheter nådde humanitära biståndsinsatser ungefär 5,4 miljoner människor år 2017 mot ett uppsatt mål på 6,2 miljoner människor som ansetts vara i behov av bistånd, främst genom närvaron av FN:s uppdrag i Sydsudan.

| K. | Kvinnor och barn har påverkats mest av konflikten. Våldtäkt och sexuellt våld har använts som ett militärt vapen av alla sidor. 70 % av barnen går inte i skolan. Beväpnade gruppers bortförande av barn ökar i omfattning. Uppskattningsvis 19 000 barn, i första hand pojkar, har rekryterats eller använts som soldater av väpnade styrkor och grupper i landet. |
| --- | --- |

K.

Kvinnor och barn har påverkats mest av konflikten. Våldtäkt och sexuellt våld har använts som ett militärt vapen av alla sidor. 70 % av barnen går inte i skolan. Beväpnade gruppers bortförande av barn ökar i omfattning. Uppskattningsvis 19 000 barn, i första hand pojkar, har rekryterats eller använts som soldater av väpnade styrkor och grupper i landet.

| L. | Det finns en kronisk brist på kvinnors representation i Sydsudan, där kvinnor inte har några roller i fredssamtalen. |
| --- | --- |

L.

Det finns en kronisk brist på kvinnors representation i Sydsudan, där kvinnor inte har några roller i fredssamtalen.

| M. | EU och dess medlemsstater har bidragit med mer än 43 % av finansieringen av det humanitära biståndet till Sydsudan. År 2017 uppbådade kommissionen 248 miljoner euro för att hantera krisen i Sydsudan och i angränsande asylländer. |
| --- | --- |

M.

EU och dess medlemsstater har bidragit med mer än 43 % av finansieringen av det humanitära biståndet till Sydsudan. År 2017 uppbådade kommissionen 248 miljoner euro för att hantera krisen i Sydsudan och i angränsande asylländer.

| N. | Den EUF-finansierade fredsbevarande resursen för Afrika utgör den främsta finansieringskällan till stöd för Afrikanska unionens och de afrikanska regionala ekonomiska gemenskapernas insatser på området för fred och säkerhet. |
| --- | --- |

N.

Den EUF-finansierade fredsbevarande resursen för Afrika utgör den främsta finansieringskällan till stöd för Afrikanska unionens och de afrikanska regionala ekonomiska gemenskapernas insatser på området för fred och säkerhet.

| O. | FN:s säkerhetsråd har underlåtit att utfärda ett vapenembargo. EU utfärdade ett sådant embargo år 2011. Mäklare i EU:s medlemsstater och i tredjeländer, inbegripet statligt ägda företag, har förflyttat helikoptrar, kulsprutor, granatkastare och andra vapen till olika grupper i konflikten i strid med EU:s embargo och fördraget om vapenhandel, och förlänger på så vis kriget och gör det än mer destruktivt. |
| --- | --- |

O.

FN:s säkerhetsråd har underlåtit att utfärda ett vapenembargo. EU utfärdade ett sådant embargo år 2011. Mäklare i EU:s medlemsstater och i tredjeländer, inbegripet statligt ägda företag, har förflyttat helikoptrar, kulsprutor, granatkastare och andra vapen till olika grupper i konflikten i strid med EU:s embargo och fördraget om vapenhandel, och förlänger på så vis kriget och gör det än mer destruktivt.

| P. | Sydsudan har inte ratificerat det reviderade Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

P.

Sydsudan har inte ratificerat det reviderade Cotonouavtalet.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sin djupa oro över den fortsatta konflikten och den försämrade humanitära situationen i Sydsudan. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla parter att omedelbart upphöra med fientligheterna, uppfylla sina skyldigheter enligt ARCSS och ACOH samt återuppta dialogen om nationell försoning. Den gemensamma parlamentariska församlingen insisterar på att det inte finns någon militär lösning på konflikten. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen insisterar på att processen för en nationell dialog, för att denna ska vara meningsfull och inkluderande, bör ha neutralt ledarskap, inkludera oppositionsgrupper, ha kvinnlig representation samt representation av sydsudanesiska medborgare utanför landet. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att AU, med stöd av EU och dess medlemsstater, måste spela en aktiv roll när det gäller att medla fram en politisk lösning för att uppnå varaktig fred i Sydsudan, inklusive genom att avsätta mer resurser till AU:s särskilda sändebud till Sydsudan. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar med kraft EU och dess medlemsstater att öka omfattningen av det icke-militära humanitära biståndet, och den främsta prioriteten bör vara att hörsamma FN:s krav på finansiering och få livsmedelsbristen att upphöra, i enlighet med FN:s åtgärder och målen för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar de framsteg som nyligen gjorts för att inrätta en hybriddomstol för Sydsudan och erinrar om att detta är en grundläggande del av 2016 års fredsavtal och är avgörande för att ställa krigsförbrytare inför rätta. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AU att, med bistånd av FN och EU, brådskande slutföra dess inrättande, och prioritera skapandet av dess undersökningsavdelning. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer de kränkningar av de mänskliga rättigheterna som begåtts av alla parter i konflikten, inbegripet mord och tortyr, våldtäkt och andra sexuella våldshandlingar, samt bortföranden av barn, attacker mot skolor, inkallelse av barn till militärtjänst och övergrepp. Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att stridande parters rekrytering av barn och våldtäkt som ett militärt vapen utgör krigsbrott som är straffbara enligt internationell rätt. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erkänner grannländernas bidrag till att tillhandahålla humanitära korridorer. Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser eftertryckligen fortsatt beviljande av fritt, säkert och obehindrat tillträde till alla områden, i enlighet med internationell humanitär rätt, vilket är oumbärligt för att förhindra en ny hungersnöd år 2018. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer alla attacker som utförts mot humanitära biståndsarbetare och anläggningar och uppmanar alla parter i konflikten i Sydsudan att garantera en trygg och säker miljö som gör det möjligt att tillhandahålla humanitärt bistånd. Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser starka kollektiva åtgärder av alla givare, FN-organ och icke-statliga organisationer i syfte att svara på ett mer systematiskt och bestämt sätt. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar myndigheterna att se till att tillbakaskickanden och förflyttningar av internt fördrivna personer alltid sker på ett säkert och värdigt sätt. Den gemensamma parlamentariska församlingen efterlyser att riktade sanktioner används mot alla politiska eller militära nyckelfigurer i regeringen eller oppositionen som kränker de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar beslutet som fattades av det 61:a mötet med Igads ministerråd den 26 mars 2018 om att rikta sanktioner mot enskilda personer som bryter mot CoHA och uppmanar AU att genomföra detta beslut. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar djupt att alla försök att från FN:s säkerhetsråds sida utfärda ett embargo på vapenöverföringar till Sydsudan har misslyckats. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla medlemmar av säkerhetsrådet att stödja ett sådant förbud. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att fortsätta tillämpa sitt autonoma vapenembargo mot Sydsudan. Den gemensamma parlamentariska församlingen beklagar djup allt mäklande eller all överföring av vapen och teknik som genomförs i EU eller i dess partners territorier till krigförande parter i Sydsudan. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar medlemsstaterna att med skyndsamhet utreda alla sådana anklagelser och att bestraffa de som är ansvariga på ett lämpligt sätt. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar FN:s säkerhetsråds beslut att stärka Unmiss mandat och att öka det maximala antalet personal och resurser som finns tillgängliga för det, inbegripet till den regionala polisstyrkan. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar Europeiska utrikestjänsten och EU:s medlemsstater att trappa upp sina åtgärder inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken/den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (Gusp/GSFP) och Igad+-gruppen i syfte att nå en lösning på konflikten, inbegripet genom att stärka Unmiss kapacitet. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer eftertryckligen den höga korruptionsgraden och de olagliga finansiella flöden som ger näring åt konflikten. Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar de sudanesiska myndigheterna att vidta åtgärder för ökad ekonomisk ansvarighet samt insyn och öppenhet, i synnerhet i oljesektorn, respekt för internationella finansiella standarder och ansvarsfullt samarbete med de regionala och internationella finansiella sektorerna och uppmanar Sydsudan att ansluta sig till öst- och sydafrikanska gruppen för bekämpning av penningtvätt. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till rådet, kommissionen, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, FN:s generalsekreterare och generalförsamlingens ordförande, Afrikanska unionen, AVS-EU-rådet och Sydsudans regering. |
| --- | --- |

15.

---

(1)  Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 20 juni 2018 i Bryssel (Belgien).

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Den gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan

Det 35:e sammanträdet – Bryssel (Belgien), den 18–20 juni 2018

| 15.11.2018 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 415/26 |
| --- | --- | --- | --- |

15.11.2018

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 415/26

---

Kommissionens svar på skriftliga frågor

(2018/C 415/06)

Frågorna 1–11

FRÅGA 2/COM 1

från Michela Giuffrida

Angående: Förbindelserna mellan AVS och EU

Vi har ett gediget partnerskap som är grundläggande för tillväxten i både AVS-länderna och EU-länderna, men jag skulle vilja upprepa att huvudfokus i vår relation framför allt är den ekonomiska aspekten. Sådana känsliga frågor som respekten för de mänskliga rättigheterna, rättsstatsprincipen, demokrati, hanteringen av migrationsströmmarna, hållbar tillväxt och fattigdomsminskning anses ofta mindre viktiga än ekonomirelaterade frågor.

Därför uppstår frågan om huruvida kommissionen kommer att beakta behovet av ett bredare avtal som inte enbart uppmärksammar ekonomisk tillväxt, utan även förlänar ovanstående ämnen ökad betydelse, med förbehåll för principen om villkorlighet?

SVAR PÅ FRÅGA 2/COM 1

Det nya avtalet är tänkt som ett omfattande avtal som omfattar flera aspekter av förbindelserna mellan EU och de 79 AVS-länderna, varav den ekonomiska dimensionen är en.

Frågor med anknytning till mänskliga rättigheter, grundläggande friheter, demokrati, rättsstatsprincipen och god samhällsstyrning, samt migration och rörlighet, kommer att fortsätta att ha en central plats inom partnerskapet, vilket visas genom EU:s förhandlingsmandat, där de kommer att finnas med som strategiska prioriteringar.

Enligt vår uppfattning bör det framtida avtalet innehålla bestämmelser varigenom parterna ska bekräfta sitt åtagande att främja, skydda och uppfylla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, som är universella och odelbara, samt att främja värdena demokrati, god förvaltning, rättsstatsprincipen och principerna om icke-diskriminering, likabehandling och solidaritet. Vidare ska parterna förbinda sig att omvandla migration och rörlighet till möjligheter och tillsammans ta itu med utmaningarna på detta område.

FRÅGA 3/COM 2

från Sabine Lösing

Angående: Den framtida strukturen för och genomförande av avtal om ekonomiskt partnerskap

Avtal om ekonomiskt partnerskap är en central aspekt av Cotonouavtalet mellan EU och AVS-länderna. Villkoren i avtal om ekonomiskt partnerskap främjar dock EU:s intressen och är ofta till men för partnerländernas ekonomier. För att ge en skjuts åt hållbar utveckling är det grundläggande att det finns rättvisa handelsvillkor som underlättar för framväxten av lokala leveranskedjor som skapar mervärde i AVS-länderna. Inget land i historien har utvecklats på grundval av handelsliberalisering i den form som EU kräver.

Kommer kommissionen att sträva efter att se över ramen för utformning och genomförande av avtal om europeiskt partnerskap för att garantera rättvisa handelsvillkor för AVS-länder?

SVAR PÅ FRÅGA 3/COM 2

I Cotonouavtalet fastställs de övergripande målen utrotning av fattigdom och hållbar utveckling, samt de avgörande beståndsdelarna demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen. Cotonouavtalet berör även utvecklingssamarbete, inbegripet Aid for Trade. Kommissionen har föreslagit att dessa beståndsdelar fortsätter att vara ramen för avtalen om ekonomiskt partnerskap.

Kommissionen delar målsättningarna att främja leveranskapaciteten och skapandet av mervärde i AVS-länderna och AVS-regionerna. Avtal om ekonomiskt partnerskap bidrar till detta genom att skapa möjligheter till handel och investeringar, flexibla ursprungsregler, och riktat utvecklingsstöd. Även om handelsavtal kan fastställa rätt incitament kan de dock inte i sig själva generera ekonomisk verksamhet. Det är därför, i enlighet med det europeiska samförståndet om utveckling och den uppdaterade strategin Aid for Trade, omfattande strategier för hållbara investeringar och jobbskapande utformas på land- och regionnivå.

För att se hur dessa målsättningar uppfylls övervakar kommissionen genomförandet av avtal om ekonomiskt partnerskap. På samma vis finns även bestämmelser för regelbunden översyn av avtal om ekonomiskt partnerskap i syfte att undersöka genomförandet av dessa. Dessa genomförs tillsammans med våra partnerländer och med deltagande av intressenter.

FRÅGA 7/COM 3

från Jo Leinen

Angående: Kinas initiativ ”ett bälte, en väg” och förbindelserna mellan EU och AVS-länderna

Nu när utformningen av och målsättningarna för Kinas ”Belt and Road”-initiativ blir tydligare utarbetar kommissionen en ”Connectivity Strategy towards Asia” (”strategi för konnektivitet med Asien”) som svar.

Eftersom ”Belt and Road”-initiativet även är tydligt riktat mot afrikanska länder, och därför kommer att inverka på förbindelserna mellan AVS-länderna och EU, planerar kommissionen en liknande strategi gentemot Afrika? Om ja, vilka är målsättningarna?

Om nej, vilka åtgärder vidtas för att antingen dämpa eller dra nytta av ”Belt and Road”-initiativets inverkan på de berörda länderna?

SVAR PÅ FRÅGA 7/COM 3

I EU:s globala strategi (1) erkändes Asiens växande ekonomiska tyngd och i strategin efterlystes en samstämmig strategi för Kinas ambitioner för konnektivitet västerut.

EU har arbetat för en EU-strategi om förbindelserna mellan Europa och Asien, först med ett gemensamt meddelande, som borde följas av slutsatser från rådet.

Strategin kommer att skissa upp en europeisk vision för konnektivitet och partnerskap med regionen, från reglering till politisk dialog och från tekniskt till finansiellt bistånd, på områdena transport, elnät, digitala länkar samt utbytesverksamhet. Den strävar mot hållbar konnektivitet vilket hjälper länder att uppnå målen för hållbar utveckling och målen i Parisavtalet.

Finansiella mekanismer kommer att inrättas för att uppnå dessa mål, vilka kombinerar politisk dialog med offentliga ekonomiska incitament och mobilisering av privat kapital.

Det gemensamma meddelandet kommer geografiskt att fokusera på Europa och Asien, men det kommer även att ha konsekvenser för den övriga världen: bättre ekonomisk förvaltning och mer hållbara investeringar lokalt kommer att ha en positiv global inverkan.

Kinas ”Belt and Road”-initiativ skapade stora förväntningar i Afrika som en möjlig startbana för flera stora infrastrukturprojekt i linje med Afrikanska unionens eget Agenda 2063 för att främja utvecklingen på kontinenten.

I frånvaron av en insynsvänlig ram och av information med anknytning till Kinas engagemang i Afrika fortsätter det att vara en utmaning att bedöma ”Belt and Road”-initiativets inverkan i Afrika och att engagera Kina i inrättade samordningsmekanismer. EU stärker sitt partnerskap med olika aktörer för att förbättra samarbetsinriktade strategier för konnektivitet och för att tillhandahålla nya verktyg för att ta itu med exempelvis skuldrisker och konsekvensbedömningar av investeringsprojekt.

Samtidigt söker EU en konstruktiv dialog med Kina bilateralt genom det planerade inrättandet av en dialog om utvecklingsfrågor och har inlett dialogen om Afrika på nytt. Detta möjliggör mer utförliga utbyten om respektive strategier för utveckling och Afrika.

FRÅGA 1/COM 4

från Thierry Cornillet

Angående: Behovet av att förbättra kommunikationen om EU-finansiering och att tillhandahålla utbildning för lokala intressenter i hur de gör ansökningar för sina projekt

Arbetsdokument som kommissionen tagit fram som en del av halvtidsöversynen av externa finansieringsinstrument visar att en stor andel av den öronmärkta finansieringen ännu inte betalats ut. Även om viss integrering har skett är förfarandena fortfarande besvärliga. Denna situation skulle kunna leda till att EU förlorar i trovärdighet: våra partner tror ibland att det är vår avsikt att inte betala ut den öronmärkta finansieringen.

Skulle kommissionen, i nästa fleråriga budgetram, kunna föreslå ett program för kommunikation och utbildning som riktar sig till lokala intressenter och fokuserar på hur sammanställer ansökningar? Detta skulle göra det enklare för dem att uppfylla de relevanta kriterierna och öka deras chanser att få sina projekt accepterade.

SVAR PÅ FRÅGA 1/COM 4

I kommissionens rapport Halvtidsöversyn av de externa finansieringsinstrumenten anses att budgetgenomförandet är effektivt. Som angetts i synnerhet i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om Europeiska utvecklingsfonden anses dess genomförande vara effektivt när budgetåtagandena uppgår till 50 %, när det ingåtts kontrakt för 31 % och 13 % av den har utbetalats (i juni 2017), och med tanke på att elfte EUF nådde sin marschfart först i slutet av 2016.

Inom ramen för finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbetes tematiska program för det civila samhällets organisationer anordnar EU:s delegationer ofta informationssammankomster för lokala gräsrotsaktörer rörande relevanta förslagsinfordringar, deras mål och inlämningskrav.

Dessa kompletteras med särskilt anpassade utbildningssammankomster. EU avser att fortsätta med dessa insatser under perioden 2018–2020.

Vidare tillhandahåller DEVCO Academy (2) sedan den 16 april 2018 kostnadsfri tillgång till onlineutbildning i internationellt samarbete och utveckling, inbegripet kurser i finans- och kontraktsförvaltning.

När det gäller nästa fleråriga budgetram beaktar kommissionen särskilt de rekommendationer som uttryckts och kommer att begrunda och föreslå de mest effektiva sätten att förbättra den utåtriktade verksamheten och informations- och utbildningsverksamheter som är avsedda för lokala aktörer i partnerländerna.

FRÅGA 4/COM 5

från Nathalie Griesbeck

Angående: Att ge Sahelregionen stabilitet och utveckling

Vid högnivåkonferensen om Sahel som hölls i Bryssel den 23 februari 2018 öronmärktes 414 miljoner euro för bistånd till den gemensamma G5 Sahel-styrkan. G5-styrkan är fast besluten att skänka stabilitet till regionen genom att bekämpa terrorism och organiserad brottslighet.

Hur kan vi säkerställa att detta finansiella bistånd inte enbart bidrar till säkerheten i regionen, utan även till hållbar utveckling i Sahel, som är en rik grogrund för tillväxten av våldsamma extremistiska ideologier?

SVAR PÅ FRÅGA 4/COM 5

EU har redan ett väldigt bestämt åtagande i Sahelregionen, med särskilt fokus på bräckliga och gränsöverskridande områden. Det sammanlagda utvecklingsbistånd som EU tillhandahåller länderna i G5 Sahel uppgår till 3,8 miljarder euro (2014–2020), inklusive 1,7 miljarder euro i budgetstöd. Tillsammans med dess medlemsstater uppgår EU:s utvecklingsbistånd till regionen till åtta miljarder euro.

Säkerhetssituationen i Sahelregionen fortsätter att försämras, vilket kunnat ses nyligen med det storskaliga terroristattentatet i hjärtat av Ouagadougou den 2 mars, och upprepade attacker mot försvars- och säkerhetsstyrkor i området där gränserna mellan Burkina Faso, Mali och Niger möts och mot operation Barkhane och Minusma (FN:s integrerade multidimensionella stabiliseringsinsats i Mali). Statens myndighet förblir frånvarande i stora områden av centrala och norra Mali, samt i norra Burkina Faso. Lokalbefolkningen saknar tillgång till grundläggande sociala tjänster. De grundläggande orsakerna till instabilitet, främst svag politisk, finansiell och säkerhetsrelaterad styrning, fortsätter att ge näring åt denna trend.

De senaste åren har EU, för att bidra till att ta itu med dessa utmaningar, utarbetat en övergripande strategi och följaktligen en integrerad strategi som kombinerar säkerhetsmässiga och utvecklingsmässiga aspekter. Inom ramen för EU:s Sahelstrategi och dess regionala handlingsplan har Sahel varit en riktig testmiljö för utarbetande av integrerad EU-politik och EU-strategier som utnyttjar instrument och åtgärder inom hela spännvidden för diplomati, utveckling, stabilisering, humanitärt bistånd och säkerhetspolitik.

EU är väldigt nöjt med resultatet av Sahelkonferensen som hölls i Bryssel den 23 februari 2018. Konferensen, där totalt 414 miljoner euro utlovades till den gemensamma G5 Sahel-styrkan, utgjorde en milstolpe med avseende på våra integrerade insatser för att mobilisera bistånd till Sahel. EU tillhandahöll 100 miljoner euro från den fredsbevarande resursen för Afrika till stöd för den gemensamma G5 Sahel-styrkan.

För att säkerställa långsiktig stabilisering och hållbar utveckling i regionen är EU:s målsättning även att komplettera säkerhetsåtgärderna med fortlöpande utvecklingsåtgärder för att uppnå en återgång till rättsstatlighet och grundläggande sociala tjänster, i synnerhet i bräckliga områden.

FRÅGA 9/COM 6

från Alpha Ousmane (Burkina Faso)

Angående: EUF:s framtid

Tre specifika samförståndsavtal med AVS-länderna håller för närvarande på att arbetas fram. Men vad kommer att hända med Europeiska utvecklingsfonden (EUF)?

Europeiska unionens tillvägagångssätt väcker tre frågor:

| 1. | Var kommer de regionalt vägledande programmen (RVP) att baseras, och hur kommer de att förvaltas? |
| --- | --- |

1.

Var kommer de regionalt vägledande programmen (RVP) att baseras, och hur kommer de att förvaltas?

| 2. | Finns en RVP som förvaltas av Afrikanska unionen till förmån för alla länder, eller kommer varje region att behålla sin RVP? |
| --- | --- |

2.

Finns en RVP som förvaltas av Afrikanska unionen till förmån för alla länder, eller kommer varje region att behålla sin RVP?

| 3. | Hur kommer situationen i Maghreb att hanteras som, även om det har ett särskilt avtal med Europeiska unionen, inte har någon RVP? |
| --- | --- |

3.

Hur kommer situationen i Maghreb att hanteras som, även om det har ett särskilt avtal med Europeiska unionen, inte har någon RVP?

SVAR PÅ FRÅGA 9/COM 6

Kommissionen antog nyligen sitt förslag till den fleråriga budgetramen efter 2020 och kommer att utfärda sektorsvisa förslag till yttre åtgärder den 14 juni.

För yttre åtgärder, inbegripet utvecklingssamarbete, planerar kommissionen betydande förenklingar i syfte att öka samstämmigheten och effektiviteten utan att degradera vad som gör samarbetet mellan EU och dess partner så speciellt: dess förutsägbarhet, dess politikdrivna karaktär och dess finansieringsnivå.

I denna övergripande övning för att förbättra samstämmigheten föreslås Europeiska utvecklingsfonden (EUF) integreras i ett brett instrument för grannskap, utveckling och samarbete inom ramen för EU:s budget, och viktiga egenskaper bör främjas inom ramen för ett brett instrument.

Det breda instrument som föreslagits skulle ha en dominerande geografisk beståndsdel, som skulle delas in enligt världens områden.

Finansieringen för regionala åtgärder, eller vad som för närvarande går under benämningen regionalt vägledande program (RVP), kommer att tas upp under programplaneringsetappen.

Utan att döma de kommande diskussionerna och besluten på förhand skulle regional integration och regionalt samarbete mellan partnerländer kunna fortsätta att stödjas på olika nivåer. Inom ramen för de delkomponenter som planeras för den framtida förordningen skulle regionala program kunna utformas samtidigt som man säkerställer kontinental samstämmighet för Afrika, där så är relevant.

Inom ramen för det breda instrumentet skulle Maghreb omfattas av delen ”Grannskap”. Återigen ska frågan om huruvida regional programplanering främst är en programplaneringsfråga definieras i ett senare skede.

FRÅGA 10/COM 7

från Marlene Mizzi

Angående: Målen för hållbar utveckling

Målen för hållbar utveckling) är mål som avtalats mellan 193 länder och inbegriper ett åtagande från alla parter att uppfylla 17 mål med koppling till 169 målsättningar.

Mot denna bakgrund, kan kommissionen sprida ljus över dess planer att investera i genomförandet av målen för hållbar utveckling, både på EU-nivå och bland våra partnerländer?

Frågan är än mer viktig med tanke på att dessa mål tar itu med mer än bara den ekonomiska politiken, eftersom de även berör frågorna om sociala skillnader, behovet av en grönare ekonomi, och en säkrare miljö för alla generationer.

SVAR PÅ FRÅGA 10/COM 7

Kommissionen har valt en strategi i två steg för genomförandet: i) att integrera målen för hållbar utveckling inom de politiska ramarna i Europa och kommissionens prioriteringar, och ii) ett reflektionsarbete rörande vår långsiktiga vision och fokus för sektorspolitiken efter 2020. Diskussionsunderlaget om ett hållbart EU 2030 och om uppföljning av FN:s mål för hållbar utveckling och Parisavtalet om klimatförändringar förväntas under andra halvan av 2018. Det kommer att utgöra en del av diskussionen om EU:s framtid och kommer att stödjas av en analys av ”avståndet till målen för hållbar utveckling” och en inventering av vad EU uppnått vid genomförandet av målen för hållbar utveckling. En flerpartsplattform har upprättats för att följa upp och utbyta bästa praxis för genomförandet av målen för hållbar utveckling, och en översikt över deras engagemang och input kommer också att inkluderas i form av en bilaga.

När det gäller specifikt genomförandet av målen för hållbar utveckling genom utvecklingssamarbete kom EU och dess medlemsstater i juni 2017 överens om ett nytt europeiskt samförstånd om utveckling. Detta utgör en ny gemensam ram för utvecklingspolitik för EU:s institutioner och medlemsstaterna, och fokus kommer att fortsätta att ligga på utrotning av fattigdom, samtidigt som man erkänner kopplingen mellan utvecklingspolitik och humanitärt bistånd, miljö, klimatförändringar, migration och säkerhetspolitik. Åtgärderna kommer att riktas mot att ta itu med ojämlikhet för att se till så att ingen hamnar på efterkälken. Det europeiska samförståndet har redan upplyst rådet om förslagen till förhandlingsdirektiv om ett förnyat partnerskap med AVS-länderna.

Politiska åtaganden bör följas av investeringar. I detta avseende vägleder målen för hållbar utveckling EU:s tänkande kring nästa fleråriga budgetram och framtida instrument. Kommissionen investerar redan i att uppnå målen för hållbar utveckling i partnerländer genom en rad initiativ. I fjol lanserades EU:s och FN:s gemensamma Spotlight-initiativ med ett bidrag från EU i storleksordningen 500 miljoner euro för att utrota alla former av våld mot kvinnor och flickor. EU:s externa investeringsplan förväntas ge över 44 miljarder euro i investeringar i partnerländer fram till 2020, i Afrika och EU:s grannskap, med ett bidrag från kommissionen på 4,1 miljarder euro. Vidare kommer kommissionen att bidra med 30 miljoner euro till FN:s nya gemensamma fond för Agenda 2030.

För framtiden står kommissionen fast vid sitt åtagande att stärka dess politiska dialog med partnerländer baserat på målen för hållbar utveckling, och att stödja dess partnerländer så att de uppnår 2030-agendan på nationell nivå, inbegripet genom att anpassa sina nationella utvecklingsplaner efter målen för hållbar utveckling.

FRÅGA 6/COM 8

från Catherine Bearder

Angående: Olaglig handel med vilda djur och växter och förbindelserna mellan AVS-länderna och EU

För två år sedan antog kommissionen åtgärdsplanen mot olaglig handel med vilda djur och växter, vars mål 3.2 efterlyser förstärkta globala partnerskap som inbegriper ursprungs-, transit- och marknadsländer.

Vilka AVS-länder har kommissionen identifierat som prioriterade länder för upprättande av en förstärkt dialog och tekniskt samarbete rörande olaglig handel med vilda djur och växter?

Vilka åtgärder har vidtagits för att inkludera ämnet i högnivåmöten med sådana regionala organisationer som AU, SADC och EAC?

Vilka framsteg har gjorts mot att utnyttja handelsinstrument för att kräva åtgärder mot olaglig handel med vilda djur och växter? Ingår sådana bestämmelser i de aktuella och framtida förhandlingarna om frihandelsavtal mellan AVS-länderna och EU?

SVAR PÅ FRÅGA 6/COM 8

Som en del av genomförandet av 2016 års handlingsplan mot olaglig handel med vilda djur och växter investerar EU och dess medlemsstater betydande resurser till förmån för åtgärder för förstärkande av partnerskap som inbegriper ursprungs-, transit- och marknadsländer. Till exempel anslogs omkring 340 miljoner euro av EU:s externa utvecklingssamarbete år 2016 och 2017 och detta bidrar direkt till att uppnå målen för handlingsplanen.

Eftersom olaglig handel med vilda djur och växter förekommer i alla AVS-länder i form av olika produkter (elfenben, rosenträ, myrkottar, vattensköldpaddor, fåglar etc.) har alla länder mottagit särskilt stöd för kampen mot denna brottslighet, men prioriteringarna har fokuserats på de huvudsakliga leveransregionerna: Madagaskar, Centralafrika, Östafrika, Västafrika och södra Afrika.

Program som mobiliseras mot olaglig handel med vilda djur och växter inbegripet stöd till internationella organisationer som är specialiserade inom kampen mot naturvårdsbrott, t.ex. International Consortium on Combating Wildlife Crime (ICCWC). Det har alltid varit en prioritet för EU och dess medlemsstater att främja lokalsamhällenas roll inom naturskydd. Programmen involverar därför många partner på global, regional, nationell och lokal nivå och omfattar ett helt spektrum av verksamheter: hållbar förvaltning av skyddade områden, förbättring av försörjningsmöjligheterna i lokalsamhällen genom ekonomisk verksamhet och tillhandahållande av ekosystemtjänster (i form av vatten, energi, gröna jobb, viltkött), nedmontering av kriminella nätverk.

EU har varit väldigt aktivt i att föra dialoger med AVS-länderna vid möten med sådana regionala aktörer som Afrikanska unionen, Sydostasiatiska nationers förbund, Södra Afrikas utvecklingsgemenskap och Centralafrikanska staternas ekonomiska gemenskap, men även sådana forum som Kongobäckenets partnerskap på skogsområdet. Vidare inbegriper regional programplanering med anknytning till miljön och vilda djur och växter partnerskap med och deltagande av de relevanta regionala myndigheterna.

Miljöskydd och miljöhållbarhet är väsentliga delar av diskussioner om handel och ekonomiska partnerskapsavtal som inbegriper EU. EU säkerställer exempelvis ett ökat fokus på efterlevnad av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter.

FRÅGA 5/COM 9

från György Hölvényi

Angående: Religiösa samfunds roll i konflikthantering i AVS-länderna

Religiösa samfund har en oumbärlig potential för konflikthantering i krisdrabbade AVS-länder. Religiösa samfund och institutioner är av nödvändighet intressenter, inte uteslutande andligt utan även som en stor bidragande faktor till social stabilitet genom sitt ledarskap och sin legitimitet, vilket visats genom nyliga exempel som t.ex. Kongos katolska biskopskonferens som en viktig medlare i förhandlingarna om en politisk övergång i Demokratiska republiken Kongo.

Hur säkerställer kommissionen deltagande av religiösa samfund i EU:s insatser för konflikthantering? På vilket sätt beaktar den deras rekommendationer vid genomförandet av yttre åtgärder? Kommer religiösa organisationer att vara delaktiga i strukturer för samarbete mellan EU och AVS-länderna och den politiska dialogen på lång sikt?

SVAR PÅ FRÅGA 5/COM 9

Religiösa samfund och, i vidare bemärkelse, religioner spelar en viktig roll i förebyggande, hantering och lösning av konflikter. De har ofta andliga, moraliska, sociala och ibland politiska tillgångar som de kan ta med sig till engagemang i fredsprocesser.

Europeiska utrikestjänsten och kommissionens avdelningar för därför ofta dialog med dem för att de ska bidra till åtgärder för förebyggande, hantering och lösning av konflikter.

I AVS-länderna har kommissionen kontakt med en stor mängd olika organisationer, aktörer och intressenter som arbetar med medlingsstöd, inbegripet arbete med den religiösa dimensionen, t.ex. nätverket för religiösa och traditionella fredsstiftare, kung Abdullah ibn Abd al-Aziz internationella centrum för dialog mellan religioner och kulturer (KAICIID) samt Islamiska samarbetsorganisationen. Exempelvis samspelar vi med samhället Sant’Egidio i Centralafrikanska republiken.

I vissa fall, som t.ex. i Demokratiska republiken Kongo spelade den katolska biskopskonferensen verkligen en betydande roll för att ett avtal nåddes, medan religiösa ledare roll i andra fall kan vara överskattade eller rentav används i politiska syften.

Beroende på situationen och det lokala sammanhanget kan kommissionen stödja deltagandet av religiösa samfund i dialoger och samråd. Kommissionen kan även tillhandahålla tekniskt bistånd till religiösa aktörer som deltar i fredsprocesser.

Den religiösa dimensionen måste dock bedömas genom en noggrann analys av de frågor som står på spel och de aktörer som deltar. EU måste säkerställa att dess bedömning av religionens roll är tillräckligt nyanserad för att erkänna det komplicerade förhållandet mellan alla drivkrafter bakom konflikter och deras utvecklingsmönster. Som betonades i 2015 års rapport från FN:s rapportör om religions- och trosfrihet är det särskilt viktigt att förstå den roll som mänsklig medverkan spelar i utnyttjandet av religion i politiska syften.

Rent konkret kommer kulturell pluralism och interkulturell förståelse, inbegripet aspekter med anknytning till religion eller tro, att förbättras i de utvalda AVS-länderna genom programmet för interkulturell dialog och kultur (finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete). Fem projekt valdes ut och genomförandet påbörjades i början av 2018 för totalt tio miljoner euro.

Åtgärder prioriterades som ägde rum i länder där situationen är bräcklig eller som påverkats av viktiga strömmar av fördrivna personer eller irreguljära migranter: de förslag som valts ut kommer att äga rum i Benin, Burkina Faso, Burundi, Kamerun, Elfenbenskusten, Demokratiska republiken Kongo, Egypten, Kenya, Mali, Niger, Nigeria, Rwanda, Senegal, Sydsudan, Tanzania, Togo, Uganda och Zimbabwe, Syrien, Irak och Libanon.

Projekten utnyttjar religiösa ledares inflytande för att främja kulturell mångfald och respekt för alla män och kvinnors lika värdighet genom interreligiös och interkulturell dialog och interreligiöst och interkulturellt samarbete. Därför är religiösa ledare och religiösa samfund bland målgrupperna för kapacitetsbyggande åtgärder.

Dessutom syftar den pågående förslagsinfordran inom ramen för det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDMR) till att förbättra den ömsesidiga förståelsen och respekten mellan personer av olika trosuppfattning eller utan trosuppfattning, vilket bidrar till inkluderande samhällen som accepterar mångfald och kan ta itu med potentiella konflikter på ett fredligt sätt. Det civila samhällets åtgärder som riktar in sig på AVS-länder är berättigade till stöd. Projekt kommer att väljas ut under 2018 (preliminärt belopp fem miljoner euro).

FRÅGA 8/COM 10

från Laura Agea

Angående: Framtida GJP-reform och konsekvenser i AVS-länderna

Flera studier bekräftar de direkta konsekvenser som EU:s gemensamma jordbrukspolitik (GJP) har i AVS-länderna. Dessvärre är konsekvenserna inte alltid positiva. EU spelar en nyckelroll när det gäller den internationella jordbruksmarknaden och global livsmedelstrygghet i egenskap av den viktigaste importören av jordbruksprodukter från AVS-länderna. Vår viktigaste utmaning är att anpassa den framtida GJP-reformen till EU:s åtaganden inom ramen för den globala agendan för hållbar utveckling (målen för hållbar utveckling, Parisavtalet etc.).

Vilka instrument planeras för arkitekturen för den framtida GJP för att förbättra de positiva konsekvenserna för utvecklingsländer och för att främja respekten för våra åtaganden gentemot hållbar utveckling och i synnerhet livsmedelstrygghet?

SVAR PÅ FRÅGA 8/COM 10

Det nya europeiska samförståndet om utveckling från i juni 2017 bekräftade vikten av konsekvent politik för utveckling för att målen för hållbar utveckling ska nås.

Jordbruk är oupplösligen förbundet med sådana frågor som jobb, livsmedel, luft, klimatförändringar, vatten, mark och biologisk mångfald, och spelar därmed en betydande roll inom Agenda 2030. Den långa resan för att uppnå målen för hållbar utveckling har just inletts och jordbrukssektorn har en möjlighet att visa att den kan utgöra en del av lösningen.

Successiva reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) under de senaste 25 åren har progressivt ökat GJP:s marknadsorientering (3) samtidigt som de förbättrat dess miljö- och klimatresultat (4). Dessa reformer har framhävt GJP:s huvudsakliga mål, vilka är att garantera hållbar livsmedelsproduktion, hållbar förvaltning av naturresurser och klimatåtgärder, och en balanserad territoriell utveckling inom Europeiska unionen.

Den aktuella översynen av GJP syftar även till att bidra ytterligare till EU:s internationella åtaganden. I meddelandet om framtiden för livsmedel och jordbruk från november 2017 fastslogs breda politiska inriktningar (5), inbegripet rörande GJP:s internationella dimension. Dessa specificeras vidare i lagstiftningsförslaget om den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2020, som kommissionen nyligen antog.

EU är tydligen beslutet att hjälpa utvecklingsländer att integrera sina jordbrukssektorer i världens handelssystem och sin andel av fördelarna med den globala ekonomin (6). EU är medvetet om att detta endast kan hända när partnerländerna sitter i förarsätet. EU arbetar för närvarande tillsammans med 60 partnerländer med hållbart jordbruk och livsmedelssäkerhet (7). Fokus i Afrika ligger på politiskt stöd, främjande av ansvarsfulla investeringar i landsbygdsområden och stöd till den jordbruksbaserade livsmedelsindustrin, för att i slutändan hjälpa afrikanska länder att dra nytta av potentialen hos deras jordbrukssektor och tillgodose deras medborgares behov.

I april upprättade kommissionen även en arbetsgrupp bestående av experter från EU och Afrika som ska tillhandahålla rådgivning och ta fram rekommendationer för att stärka partnerskapet mellan EU och Afrikanska unionen inom livsmedel och jordbruk och i stärkandet av EU:s roll inom den afrikanska jobbskapande ekonomiska utvecklingen inom jordbruket, jordbruksföretagen och jordbruksindustrin.

FRÅGA 11/COM 11

från Neena Gill

Angående: Humanitärt bistånd till Demokratiska republiken Kongo

Det humanitära biståndet till Demokratiska republiken Kongo var år 2017 på det senaste årtiondets lägsta nivå.

EU:s humanitära bistånd till landet förra året var 4 miljoner euro mindre än år 2016.

I oktober 2017 aktiverade FN officiellt katastrofnivå 3 i Demokratiska republiken Kongo, med ett geografiskt fokus på regionerna Kasaï, Tanganyika och Sydkivu.

| 1. | Vad är den nuvarande totala finansieringsklyftan för den humanitära situationen i Demokratiska republiken Kongo? |
| --- | --- |

1.

Vad är den nuvarande totala finansieringsklyftan för den humanitära situationen i Demokratiska republiken Kongo?

| 2. | Har kommissionen vidtagit åtgärder för att trappa upp det humanitära biståndet till Demokratiska republiken Kongo efter oktober 2017? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen vidtagit åtgärder för att trappa upp det humanitära biståndet till Demokratiska republiken Kongo efter oktober 2017?

SVAR PÅ FRÅGA 11/COM 11

Mot bakgrund av den försämrade humanitära situationen i Demokratiska republiken Kongo hölls den verkligt första internationella humanitära konferensen om Demokratiska republiken Kongo i Genève den 13 april 2018. Gemensamma värdar för konferensen var FN, EU och Nederländerna. 101 delegationer närvarande, däribland 22 EU-medlemsstater. Det resulterade i förpliktelser och förkunnelser rörande 528,1 miljoner US-dollar till den humanitära insatsen i Demokratiska republiken Kongo under 2018. Kommissionen utannonserade bistånd till ett värde av 77,1 miljoner euro till Demokratiska republiken Kongo under 2018 och EU:s medlemsstater utannonserade ytterligare 246 miljoner US-dollar, så EU:s utfästelse uppgår till totalt två tredjedelar av hela summan.

Den humanitära åtgärdsplanen för Demokratiska republiken Kongo för 2018 kräver 1,68 miljarder US-dollar i och med att 13,1 miljoner människor är i behov av hjälp, enligt FN.

FN aktiverade en krishantering på ”nivå 3” – högsta möjliga svarsnivå – den 20 oktober 2017 för sex månader med ett geografiskt fokus på provinserna Sydkivu, Tanganyika och Kasaï. Nivå 3-statusen avaktiverades den 20 april 2018, eftersom riktmärkena för en effektiv mobilisering av internationell kapacitet för att skala upp det humanitära biståndet till stor del uppfyllts, enligt FN.

Kommissionen har bistått humanitära insatser i Demokratiska republiken Kongo sedan 1994 och fortsätter att göra detta. Den stöder insatserna för grundläggande humanitära behov, däribland livsmedelsbistånd, nutrition, hälso- och sjukvårdstjänster, skydd, vatten, sanitet och hygien, utbildning i nödsituationer, men även logistik och samordning av humanitärt bistånd. Det kommer att kompletteras under 2018 med insatser för medling, försoning och uppbyggnad av motståndskraft som finansieras genom andra instrument som står till kommissionens förfogande, utöver den redan betydande utvecklingsfinansieringen i Demokratiska republiken Kongo.

---

(1)  https://europa.eu/globalstrategy/sites/globalstrategy/files/pages/files/eugs_review_web_13.pdf

(2)  https://webgate.ec.europa.eu/devco-academy/

(3)  Detta har åstadkommits genom att minimera åtgärder som snedvrider produktion och handel. För närvarande är över 90 % av det stöd som EU beviljar jordbrukare inte längre kopplat till den kvantitet eller produkt som produceras, och har därför ingen snedvridande inverkan på handel. Marknadsåtgärder är begränsade till skyddsnätsnivåer för krissituationer enbart, och exportbidragen togs bort i december 2015.

(4)  De specifika GJP-instrument som berör hållbar livsmedelsproduktion inbegripet både obligatoriska (tvärvillkor, miljöanpassning) och frivilliga åtgärder (inom ramen för landsbygdsutvecklingspolitiken). Det stöd som beviljas EU:s jordbrukare speglar därför deras ansträngningar och genomförande av åtgärder som garanterar ett hållbart jordbruk.

(5)  Det innehåller även en tydlig indikation om att den framtida GJP måste spela en större roll i genomförandet av resultatet av toppmötet i Valetta och ta itu med grundorsakerna till migration. Detta betyder exempelvis att dra nytta av kunskap och innovation och fördjupa samarbetet kring forskning och innovation rörande jordbruk, utforska projekt för utbildning och utbyten och stärka det strategiska politiska samarbetet och dialogen med Afrikanska unionen avseende frågor med anknytning till jordbruk och landsbygdsutveckling.

(6)  EU tillhandahåller de minst utvecklade länderna (MUL) tullfri och kvotfri tillgång och avtalen om ekonomiskt partnerskap gör det möjligt för partnerländerna att skydda sina känsliga jordbruksprodukter från liberalisering, antingen genom att undanta dem helt eller genom att tillåta robusta skydd som kan användas för att skydda mot plötsliga importökningar.

(7)  8,5 miljarder euro av EU:s utvecklingsbistånd har anslagits för detta syfte under perioden 2014–2020.

---