# Euroopan unionin C 364/8. l

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 364 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 61. vuosikerta8. lokakuuta 2018 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 364

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

61. vuosikerta8. lokakuuta 2018

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2018/C 364/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2018/C 364/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2018/C 364/02 | Asia C-428/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 28.6.2018 – Jörg Paul Konrad Fritz Bode v. Instituto Nacional de la Seguridad Social ja Tesorería General de la Seguridad Social | 2 |
| 2018/C 364/03 | Asia C-462/18 P: Valitus, jonka Mylène Troszczynski on tehnyt 13.7.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-626/16, Troszczynski v. parlamentti, 16.5.2018 antamasta tuomiosta | 2 |
| 2018/C 364/04 | Asia C-493/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 26.7.2018 – UB v. VA, La société civile immobilière Tiger, WZ, UB:n konkurssipesän selvittäjänä ja SA Banque patrimoine et immobilier (BPI) | 4 |
| 2018/C 364/05 | Asia C-501/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 30.7.2018 – BT v. Balgarska narodna banka | 4 |
| 2018/C 364/06 | Asia C-505/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 30.7.2018 – COPEBI SCA v. Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) | 7 |
| 2018/C 364/07 | Asia C-508/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 6.8.2018 – OG v. Minister for Justice and Equality | 8 |
| 2018/C 364/08 | Asia C-509/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 6.8.2018 – PF v. Minister for Justice and Equality | 8 |
| 2018/C 364/09 | Asia C-517/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 6.8.2018 – Fédération des fabricants de cigares v. Premier ministre ja Ministre des Solidarités et de la Santé | 9 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2018/C 364/10 | Asia T-646/18P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2018 – Valittajana Simpson ja muuna osapuolena neuvosto (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Palkkaluokkaan perustuva urakehitys — Palkkaluokkaan luokitteleminen — Päätös, jossa asianomaiselle ei myönnetty palkkaluokkaa AD 9, vaikka tämä oli läpäissyt palkkaluokkaa AD 9 koskevan yleisen kilpailun — Kanteen hylkääminen unionin yleisen tuomioistuimen palautettua asian ensimmäiseen oikeusasteeseen — Ratkaisukokoonpanon koostumus ensimmäisen oikeusasteen määräystä annettaessa — Virkamiestuomioistuimen tuomarin nimitysmenettely — Lailla perustettu tuomioistuin — Laillisen tuomarin periaate) | 11 |
| 2018/C 364/11 | Asia T-693/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2018 – Valittajana HG ja muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Kolmannessa maassa sijaitseva asemapaikka — Hallinnon käyttöön antama asunto — Kurinpitoseuraamus — Kanteen hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa — Ratkaisukokoonpanon koostumus ensimmäisen oikeusasteen tuomiota annettaessa — Virkamiestuomioistuimen tuomarin nimitysmenettely — Lailla perustettu tuomioistuin — Laillisen tuomarin periaate) | 11 |
| 2018/C 364/12 | Asia T-375/18: Kanne 19.6.2018 – Gollnisch v. parlamentti | 12 |
| 2018/C 364/13 | Asia T-401/18: Kanne 3.7.2018 – SFIE-PE v. parlamentti | 13 |
| 2018/C 364/14 | Asia T-402/18: Kanne 3.7.2018 – Aquino ym. v. parlamentti | 14 |
| 2018/C 364/15 | Asia T-422/18: Kanne 6.7.2018 – RATP v. komissio | 14 |
| 2018/C 364/16 | Asia T-437/18: Kanne 13.7.2018 – Tilly-Sabco v. komissio | 15 |
| 2018/C 364/17 | Asia T-459/18: Kanne 31.7.2018 – Lotte v. EUIPO – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original) | 17 |
| 2018/C 364/18 | Asia T-470/18: Kanne 31.7.2018 – Telenet v. komissio | 17 |
| 2018/C 364/19 | Asia T-471/18: Kanne 2.8.2018 – WV v. EUH | 18 |
| 2018/C 364/20 | Asia T-482/18: Kanne 10.8.2018 – XF v. komissio | 19 |
| 2018/C 364/21 | Asia T-501/18: Kanne 22.8.2018 – Currency One v. EUIPO – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ) | 20 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2018/C 364/02

Asia C-428/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 28.6.2018 – Jörg Paul Konrad Fritz Bode v. Instituto Nacional de la Seguridad Social ja Tesorería General de la Seguridad Social

2

2018/C 364/03

Asia C-462/18 P: Valitus, jonka Mylène Troszczynski on tehnyt 13.7.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-626/16, Troszczynski v. parlamentti, 16.5.2018 antamasta tuomiosta

2

2018/C 364/04

Asia C-493/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 26.7.2018 – UB v. VA, La société civile immobilière Tiger, WZ, UB:n konkurssipesän selvittäjänä ja SA Banque patrimoine et immobilier (BPI)

4

2018/C 364/05

Asia C-501/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 30.7.2018 – BT v. Balgarska narodna banka

4

2018/C 364/06

Asia C-505/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 30.7.2018 – COPEBI SCA v. Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

7

2018/C 364/07

Asia C-508/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 6.8.2018 – OG v. Minister for Justice and Equality

8

2018/C 364/08

Asia C-509/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 6.8.2018 – PF v. Minister for Justice and Equality

8

2018/C 364/09

Asia C-517/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 6.8.2018 – Fédération des fabricants de cigares v. Premier ministre ja Ministre des Solidarités et de la Santé

9

Unionin yleinen tuomioistuin

2018/C 364/10

Asia T-646/18P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2018 – Valittajana Simpson ja muuna osapuolena neuvosto (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Palkkaluokkaan perustuva urakehitys — Palkkaluokkaan luokitteleminen — Päätös, jossa asianomaiselle ei myönnetty palkkaluokkaa AD 9, vaikka tämä oli läpäissyt palkkaluokkaa AD 9 koskevan yleisen kilpailun — Kanteen hylkääminen unionin yleisen tuomioistuimen palautettua asian ensimmäiseen oikeusasteeseen — Ratkaisukokoonpanon koostumus ensimmäisen oikeusasteen määräystä annettaessa — Virkamiestuomioistuimen tuomarin nimitysmenettely — Lailla perustettu tuomioistuin — Laillisen tuomarin periaate)

11

2018/C 364/11

Asia T-693/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2018 – Valittajana HG ja muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Kolmannessa maassa sijaitseva asemapaikka — Hallinnon käyttöön antama asunto — Kurinpitoseuraamus — Kanteen hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa — Ratkaisukokoonpanon koostumus ensimmäisen oikeusasteen tuomiota annettaessa — Virkamiestuomioistuimen tuomarin nimitysmenettely — Lailla perustettu tuomioistuin — Laillisen tuomarin periaate)

11

2018/C 364/12

Asia T-375/18: Kanne 19.6.2018 – Gollnisch v. parlamentti

12

2018/C 364/13

Asia T-401/18: Kanne 3.7.2018 – SFIE-PE v. parlamentti

13

2018/C 364/14

Asia T-402/18: Kanne 3.7.2018 – Aquino ym. v. parlamentti

14

2018/C 364/15

Asia T-422/18: Kanne 6.7.2018 – RATP v. komissio

14

2018/C 364/16

Asia T-437/18: Kanne 13.7.2018 – Tilly-Sabco v. komissio

15

2018/C 364/17

Asia T-459/18: Kanne 31.7.2018 – Lotte v. EUIPO – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original)

17

2018/C 364/18

Asia T-470/18: Kanne 31.7.2018 – Telenet v. komissio

17

2018/C 364/19

Asia T-471/18: Kanne 2.8.2018 – WV v. EUH

18

2018/C 364/20

Asia T-482/18: Kanne 10.8.2018 – XF v. komissio

19

2018/C 364/21

Asia T-501/18: Kanne 22.8.2018 – Currency One v. EUIPO – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ)

20

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/1 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2018/C 364/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 352, 1.10.2018

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 341, 24.9.2018

EUVL C 328, 17.9.2018

EUVL C 319, 10.9.2018

EUVL C 311, 3.9.2018

EUVL C 301, 27.8.2018

EUVL C 294, 20.8.2018

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/2 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/2

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Espanja) on esittänyt 28.6.2018 – Jörg Paul Konrad Fritz Bode v. Instituto Nacional de la Seguridad Social ja Tesorería General de la Seguridad Social

(Asia C-428/18)

(2018/C 364/02)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Jörg Paul Konrad Fritz Bode

Vastapuolet: Instituto Nacional de la Seguridad Social ja Tesorería General de la Seguridad Social

Ennakkoratkaisukysymys

Onko SEUT 48 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa asetetaan varhaiseläkkeen myöntämisen edellytykseksi se, että saatavan eläkkeen määrä on suurempi kuin vähimmäiseläkkeen, jota kyseiselle henkilölle olisi mainitun lainsäädännön perusteella maksettava, kun ”saatavalla eläkkeellä” tulkitaan tarkoitettavan ainoastaan toimivaltaisen jäsenvaltion (tässä tapauksessa Espanjan) sosiaaliturvajärjestelmästä maksettavaa tosiasiallista eläkettä ilman, että siihen sisällytettäisiin myös kyseisen henkilön toisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmästä maksettavana etuutena saama tosiasiallinen eläke?

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/2 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/2

---

Valitus, jonka Mylène Troszczynski on tehnyt 13.7.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-626/16, Troszczynski v. parlamentti, 16.5.2018 antamasta tuomiosta

(Asia C-462/18 P)

(2018/C 364/03)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Mylène Troszczynski (edustaja: F. Wagner, avocat)

Muu osapuoli: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

| — | Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-626/16 16.5.2018 antama tuomio on kumottava. |
| --- | --- |

—

Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-626/16 16.5.2018 antama tuomio on kumottava.

Tämän vuoksi

| — | on kumottava Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeista 19.5. ja 9.7.2008 tehdyn Euroopan parlamentin puhemiehistön päätöksen, sellaisena kuin se on muutettuna, 68 artiklan nojalla 23.6.2016 annettu Euroopan parlamentin pääsihteerin päätös, jossa todetaan 56 554 euron määräinen saatava |
| --- | --- |

—

on kumottava Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeista 19.5. ja 9.7.2008 tehdyn Euroopan parlamentin puhemiehistön päätöksen, sellaisena kuin se on muutettuna, 68 artiklan nojalla 23.6.2016 annettu Euroopan parlamentin pääsihteerin päätös, jossa todetaan 56 554 euron määräinen saatava

| — | on kumottava 30.6.2016 tiedoksiannettu veloitusilmoitus nro 2016-888, jossa valittajalle ilmoitetaan häneen kohdistuvan saatavan toteamisesta 23.6.2016 päivätyllä pääsihteerin päätöksellä, joka koskee parlamentin jäsenten avustajiin liittyvien aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintää parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden 68 artiklan ja varainhoitoasetuksen 78, 79 ja 80 artiklan nojalla |
| --- | --- |

—

on kumottava 30.6.2016 tiedoksiannettu veloitusilmoitus nro 2016-888, jossa valittajalle ilmoitetaan häneen kohdistuvan saatavan toteamisesta 23.6.2016 päivätyllä pääsihteerin päätöksellä, joka koskee parlamentin jäsenten avustajiin liittyvien aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintää parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden 68 artiklan ja varainhoitoasetuksen 78, 79 ja 80 artiklan nojalla

| — | on annettava oikeudellinen ratkaisu sen määrän osalta, joka valittajalle on myönnettävä korvauksena siitä vahingosta, joka on aiheutunut ennen tutkinnan päättymistä esitetyistä perusteettomista syytöksistä, valittajan maineelle aiheutuneesta vahingosta ja niistä huomattavista vaikeuksista, joita riidanalaisesta päätöksestä valittajalle on aiheutunut yksityis- ja poliittisen elämän kannalta |
| --- | --- |

—

on annettava oikeudellinen ratkaisu sen määrän osalta, joka valittajalle on myönnettävä korvauksena siitä vahingosta, joka on aiheutunut ennen tutkinnan päättymistä esitetyistä perusteettomista syytöksistä, valittajan maineelle aiheutuneesta vahingosta ja niistä huomattavista vaikeuksista, joita riidanalaisesta päätöksestä valittajalle on aiheutunut yksityis- ja poliittisen elämän kannalta

| — | on annettava oikeudellinen ratkaisu valittajalle myönnettävien oikeudenkäyntikulujen määrän osalta |
| --- | --- |

—

on annettava oikeudellinen ratkaisu valittajalle myönnettävien oikeudenkäyntikulujen määrän osalta

| — | on velvoitettava parlamentti korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

on velvoitettava parlamentti korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

| — | ennen oikeudellisen ratkaisun antamista on kehotettava parlamenttia toimittamaan J. O:n hallinnollinen asiakirja-aineisto ja häntä koskeva OLAFin asiakirja-aineisto. |
| --- | --- |

—

ennen oikeudellisen ratkaisun antamista on kehotettava parlamenttia toimittamaan J. O:n hallinnollinen asiakirja-aineisto ja häntä koskeva OLAFin asiakirja-aineisto.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäinen valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen ja olennaisen menettelymääräyksen rikkomiseen. Sen mukaan yhtäältä unionin yleisen tuomioistuimen asioissa Bilde ja Montel antamia tuomioita on pidettävä sellaisena uutena tosiseikkana, joka on tapahtunut asian käsittelyn kirjallisen vaiheen päättymisen jälkeen, ja jotka selventävät esitettävien todisteiden luonnetta ja määrää. Työjärjestyksen 85 artiklan 3 kohdan vaatimukset täyttyivät. Toisaalta unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei se voinut tutkia muita seikkoja kuin pääsihteerin toimittamat seikat. Perusteettoman edun palautusta koskevaa menettelyä on pidettävä oikeussuojakeinona, jonka käsittelyssä tuomioistuimella on täysi harkintavalta ja jonka yhteydessä kaikki sellaiset todisteet, jotka ovat hyödyllisiä oikeusriidan arvioimiseksi asianmukaisella tavalla, voidaan esittää vielä menettelyn kuluessakin.

Toinen valitusperuste perustuu siihen, että unionin yleinen tuomioistuin loukkasi puolustautumisoikeuksia ja olennaisia menettelymääräyksiä. Yhtäältä unionin yleinen tuomioistuin ei sallinut vilpitöntä ja kontradiktorista käsittelyä, koska se ei velvoittanut parlamenttia noudattamaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 41 ja 42 artiklaa. Parlamentilla on käytettävissään hallinnollinen asiakirja-aineisto ja OLAFin asiakirja-aineisto, joista se voi saada halutessaan etua, koska näihin asiakirja-aineistoihin voi sisältyä sellaista selvitysaineistoa, joka voi jäädä tulematta valittajan tietoon. Toisaalta unionin yleinen tuomioistuin teki arviointivirheen, kun se katsoi, ettei sääntöjä ollut rikottu, kun pääsihteeri ei ollut kuullut valittajaa henkilökohtaisesti.

Kolmas valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen tosiseikkojen ja selvitysaineiston oikeudellisessa luonnehdinnassa, syrjintään, jäsenen poliittisen toiminnan vahingoittamiseen (fumus persecutionis), luottamuksensuojan periaatteen ja laillisuusperiaatteen loukkaamiseen sekä harkintavallan väärinkäyttöön. Valittaja katsoo, että toimitetun selvitysaineiston kriittisen analyysin tekemättä jättäminen merkitsee perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä. Toiseksi avustajien poliittisia oikeuksia on loukattu. Kolmanneksi perusteettoman edun palauttamisen osalta todistustaakka on ensinnäkin hallinnolla, jonka on esitettävä asianmukaiset perustelut kyseisen säännöstön kyseenalaiseksi asettamiselle. Neljänneksi Euroopan parlamentin pääsihteeri kohteli syrjivällä tavalla Front nationalin edustajia. Lopuksi valittaja katsoo, että kieltäytyminen hallinnollisen asiakirja-aineiston ja OLAFin asiakirja-aineiston toimittamisesta merkitsee luottamuksensuojan periaatteen ja laillisuusperiaatteen kyseenalaiseksi saattamista ja harkintavallan väärinkäyttöä.

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/4 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 26.7.2018 – UB v. VA, La société civile immobilière Tiger, WZ, UB:n konkurssipesän selvittäjänä ja SA Banque patrimoine et immobilier (BPI)

(Asia C-493/18)

(2018/C 364/04)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittaja: UB

Vastapuolet: VA, La société civile immobilière Tiger, WZ, UB:n konkurssipesän selvittäjänä ja SA Banque patrimoine et immobilier (BPI)

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Johtuuko maksukyvyttömyysmenettelyn aloittaneen jäsenvaltion tuomioistuimen nimeämän selvittäjän nostama kanne, jossa vaaditaan peräyttämään tässä menettelyssä kiinnitykset, jotka on tehty velallisen kiinteistöihin, jotka sijaitsevat jossain toisessa jäsenvaltiossa, sekä näiden kiinteistöjen tässä valtiossa tapahtunut myynti, jotta tämä omaisuus palautuisi velallisen omaisuuteen, välittömästi maksukyvyttömyysmenettelystä ja liittyykö se siihen läheisesti? |
| --- | --- |

1)

Johtuuko maksukyvyttömyysmenettelyn aloittaneen jäsenvaltion tuomioistuimen nimeämän selvittäjän nostama kanne, jossa vaaditaan peräyttämään tässä menettelyssä kiinnitykset, jotka on tehty velallisen kiinteistöihin, jotka sijaitsevat jossain toisessa jäsenvaltiossa, sekä näiden kiinteistöjen tässä valtiossa tapahtunut myynti, jotta tämä omaisuus palautuisi velallisen omaisuuteen, välittömästi maksukyvyttömyysmenettelystä ja liittyykö se siihen läheisesti?

| 2) | Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, jossa maksukyvyttömyysmenettely on aloitettu, yksinomainen toimivalta tutkia tämä selvittäjän kanne, vai onko sitä vastoin sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, jossa kiinteistöt sijaitsevat, yksinomainen toimivalta tutkia tämä kanne, vai onko näiden eri tuomioistuinten toimivalta rinnakkaista, ja millä edellytyksillä? |
| --- | --- |

2)

Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, jossa maksukyvyttömyysmenettely on aloitettu, yksinomainen toimivalta tutkia tämä selvittäjän kanne, vai onko sitä vastoin sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, jossa kiinteistöt sijaitsevat, yksinomainen toimivalta tutkia tämä kanne, vai onko näiden eri tuomioistuinten toimivalta rinnakkaista, ja millä edellytyksillä?

| 3) | Kuuluuko päätös, jolla maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisjäsenvaltion tuomioistuin sallii sen, että selvittäjä nostaa jossain toisessa jäsenvaltiossa kanteen, lähtökohtaisesti menettelyn aloittaneen tuomioistuimen toimivaltaan, ja voiko tästä seurata, että tämän toisen valtion tuomioistuimesta tulee pakottavasti toimivaltainen, erityisesti siksi, että tätä päätöstä voitaisiin pitää asetuksen [N:o 1346/2000] (1) 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna päätöksenä, joka koskee maksukyvyttömyysmenettelyn kulkua ja joka voidaan tunnustaa ilman eri muodollisuuksia tämän saman säännöksen mukaisesti? |
| --- | --- |

3)

Kuuluuko päätös, jolla maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisjäsenvaltion tuomioistuin sallii sen, että selvittäjä nostaa jossain toisessa jäsenvaltiossa kanteen, lähtökohtaisesti menettelyn aloittaneen tuomioistuimen toimivaltaan, ja voiko tästä seurata, että tämän toisen valtion tuomioistuimesta tulee pakottavasti toimivaltainen, erityisesti siksi, että tätä päätöstä voitaisiin pitää asetuksen [N:o 1346/2000] (1) 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna päätöksenä, joka koskee maksukyvyttömyysmenettelyn kulkua ja joka voidaan tunnustaa ilman eri muodollisuuksia tämän saman säännöksen mukaisesti?

---

(1)  Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1346/2000 (EYVL 2000, L 160, s. 1).

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/4 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 30.7.2018 – BT v. Balgarska narodna banka

(Asia C-501/18)

(2018/C 364/05)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Sofia-grad

Pääasian asianosaiset

Kantaja: BT

Vastaaja: Balgarska narodna banka

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Seuraako unionin oikeudessa vahvistetuista vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteista, että kansallinen tuomioistuin on velvollinen katsomaan omasta aloitteestaan, että kanne on nostettu sillä perusteella, ettei jäsenvaltio ole täyttänyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 4 artiklan 3 kohdassa vahvistettua velvoitetta, jos kanteen kohteena on sopimussuhteen ulkopuolinen jäsenvaltion vastuu unionin oikeuden rikkomisesta aiheutuneista vahingoista, joiden väitetään johtuvan jäsenvaltion viranomaisista, ja






  — | jos kannekirjelmässä ei ole nimenomaisesti mainittu SEU 4 artiklan 3 kohtaa kanteen oikeusperustana, mutta kanteen perusteluista käy ilmi, että vahingon väitetään aiheutuneen unionin oikeuden säännösten rikkomisesta |
| --- | --- | --- |

1)

Seuraako unionin oikeudessa vahvistetuista vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteista, että kansallinen tuomioistuin on velvollinen katsomaan omasta aloitteestaan, että kanne on nostettu sillä perusteella, ettei jäsenvaltio ole täyttänyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 4 artiklan 3 kohdassa vahvistettua velvoitetta, jos kanteen kohteena on sopimussuhteen ulkopuolinen jäsenvaltion vastuu unionin oikeuden rikkomisesta aiheutuneista vahingoista, joiden väitetään johtuvan jäsenvaltion viranomaisista, ja

—

jos kannekirjelmässä ei ole nimenomaisesti mainittu SEU 4 artiklan 3 kohtaa kanteen oikeusperustana, mutta kanteen perusteluista käy ilmi, että vahingon väitetään aiheutuneen unionin oikeuden säännösten rikkomisesta

| — | jos vahingonkorvausvaatimus perustuu kansalliseen lainsäädäntöön valtion vastuusta hallinnollisten tehtävien hoitamisen yhteydessä aiheutuneista vahingoista, jolloin vastuu on tuottamuksesta riippumaton ja syntyy seuraavien edellytysten täyttyessä: viranomaisen tai virkamiehen hallinnollisten tehtävien yhteydessä toteuttama oikeustoimi, toiminta tai laiminlyönti on lainvastainen; on aiheutunut aineellista tai aineetonta vahinkoa; vahingon ja viranomaisen lainvastaisen menettelyn välillä on suora ja välitön syy-yhteys |
| --- | --- |

—

jos vahingonkorvausvaatimus perustuu kansalliseen lainsäädäntöön valtion vastuusta hallinnollisten tehtävien hoitamisen yhteydessä aiheutuneista vahingoista, jolloin vastuu on tuottamuksesta riippumaton ja syntyy seuraavien edellytysten täyttyessä: viranomaisen tai virkamiehen hallinnollisten tehtävien yhteydessä toteuttama oikeustoimi, toiminta tai laiminlyönti on lainvastainen; on aiheutunut aineellista tai aineetonta vahinkoa; vahingon ja viranomaisen lainvastaisen menettelyn välillä on suora ja välitön syy-yhteys

| — | jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tuomioistuimen on määritettävä omasta aloitteestaan oikeusperusta valtion vastuulle oikeusviranomaisten toiminnasta niiden olosuhteiden perusteella, joihin kanne perustuu? |
| --- | --- |

—

jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tuomioistuimen on määritettävä omasta aloitteestaan oikeusperusta valtion vastuulle oikeusviranomaisten toiminnasta niiden olosuhteiden perusteella, joihin kanne perustuu?

| 2) | Seuraako Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta 24.11.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1093/201[0] (1) johdanto-osan 27 perustelukappaleesta, että pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa kyseisen asetuksen 17 artiklan 3 kohdan nojalla annettu suositus, jossa todetaan, että jäsenvaltion keskuspankki on rikkonut unionin oikeutta niiden määräaikojen osalta, joita sovelletaan suojattujen talletusten maksamiseen asianomaisen luottolaitoksen tallettajalle,






  — | antaa kyseisen luottolaitoksen tallettajille oikeuden vedota kansallisessa tuomioistuimessa kyseiseen suositukseen perustellakseen tällaiseen unionin oikeuden rikkomiseen perustuvaa vahingonkorvauskannetta, kun otetaan huomioon Euroopan pankkiviranomaisen nimenomainen toimivalta todeta, että unionin oikeutta on rikottu, ja kun pidetään mielessä, että suositusta ei ole osoitettu eikä sitä voida osoittaa tallettajille eikä sillä tuoteta välittömiä oikeusvaikutuksia suhteessa tallettajiin |
| --- | --- | --- |

2)

Seuraako Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta 24.11.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1093/201[0] (1) johdanto-osan 27 perustelukappaleesta, että pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa kyseisen asetuksen 17 artiklan 3 kohdan nojalla annettu suositus, jossa todetaan, että jäsenvaltion keskuspankki on rikkonut unionin oikeutta niiden määräaikojen osalta, joita sovelletaan suojattujen talletusten maksamiseen asianomaisen luottolaitoksen tallettajalle,

—

antaa kyseisen luottolaitoksen tallettajille oikeuden vedota kansallisessa tuomioistuimessa kyseiseen suositukseen perustellakseen tällaiseen unionin oikeuden rikkomiseen perustuvaa vahingonkorvauskannetta, kun otetaan huomioon Euroopan pankkiviranomaisen nimenomainen toimivalta todeta, että unionin oikeutta on rikottu, ja kun pidetään mielessä, että suositusta ei ole osoitettu eikä sitä voida osoittaa tallettajille eikä sillä tuoteta välittömiä oikeusvaikutuksia suhteessa tallettajiin

| — | on pätevä sen edellytyksen kannalta, että rikotussa säännöksessä säädetään selvistä ja ehdottomista velvoitteista, kun otetaan huomioon, että talletusten vakuusjärjestelmistä annetun direktiivin 94/19/EY (2) 1 artiklan 3 kohdan i alakohta, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin johdanto-osan 12 ja 13 perustelukappaleen kanssa, ei sisällä kaikkia seikkoja, jotka ovat tarpeen jäsenvaltioiden selvän ja ehdottoman velvoitteen perustelemiseksi, eikä sillä anneta tallettajille välittömiä oikeuksia, ja kun otetaan huomioon, että kyseisessä direktiivissä säädetään vain yhdenmukaistamisen vähimmäistasosta eikä yhdenmukaistaminen kata niitä seikkoja, joiden perusteella on määritettävä, ettei talletuksia kyetä maksamaan, ja että suositusta ei ole perusteltu muilla unionin oikeudessa vahvistetuilla selvillä ja ehdottomilla säännöksillä, jotka koskevat kyseisiä seikkoja, tarkemmin sanottuna muun muassa maksukyvyttömyyden arvioimista ja sen toteamista, ettei talletuksia todennäköisesti kyetä maksamaan lähitulevaisuudessakaan, sekä velvoitetta määrätä varhaisen vaiheen toimenpiteistä ja ylläpitää luottolaitoksen toimintaa |
| --- | --- |

—

on pätevä sen edellytyksen kannalta, että rikotussa säännöksessä säädetään selvistä ja ehdottomista velvoitteista, kun otetaan huomioon, että talletusten vakuusjärjestelmistä annetun direktiivin 94/19/EY (2) 1 artiklan 3 kohdan i alakohta, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin johdanto-osan 12 ja 13 perustelukappaleen kanssa, ei sisällä kaikkia seikkoja, jotka ovat tarpeen jäsenvaltioiden selvän ja ehdottoman velvoitteen perustelemiseksi, eikä sillä anneta tallettajille välittömiä oikeuksia, ja kun otetaan huomioon, että kyseisessä direktiivissä säädetään vain yhdenmukaistamisen vähimmäistasosta eikä yhdenmukaistaminen kata niitä seikkoja, joiden perusteella on määritettävä, ettei talletuksia kyetä maksamaan, ja että suositusta ei ole perusteltu muilla unionin oikeudessa vahvistetuilla selvillä ja ehdottomilla säännöksillä, jotka koskevat kyseisiä seikkoja, tarkemmin sanottuna muun muassa maksukyvyttömyyden arvioimista ja sen toteamista, ettei talletuksia todennäköisesti kyetä maksamaan lähitulevaisuudessakaan, sekä velvoitetta määrätä varhaisen vaiheen toimenpiteistä ja ylläpitää luottolaitoksen toimintaa

| — | kun otetaan huomioon asian kohde, talletussuoja ja Euroopan pankkiviranomaiselle asetuksen (EU) N:o 1093/2010 26 artiklan 2 kohdassa annettu toimivalta hyväksyä talletusten vakuusjärjestelmiä koskevia suosituksia, on pätevä suhteessa kansalliseen keskuspankkiin, jolla ei ole mitään yhteyttä kansalliseen talletusten vakuusjärjestelmään ja joka ei ole mainitun asetuksen 4 artiklan 2 kohdan [iii] alakohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen? |
| --- | --- |

—

kun otetaan huomioon asian kohde, talletussuoja ja Euroopan pankkiviranomaiselle asetuksen (EU) N:o 1093/2010 26 artiklan 2 kohdassa annettu toimivalta hyväksyä talletusten vakuusjärjestelmiä koskevia suosituksia, on pätevä suhteessa kansalliseen keskuspankkiin, jolla ei ole mitään yhteyttä kansalliseen talletusten vakuusjärjestelmään ja joka ei ole mainitun asetuksen 4 artiklan 2 kohdan [iii] alakohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen?

| 3) | Seuraako 12.10.2004 annetusta tuomiosta Paul ym. (C-222/02, EU:C:2004:606, 38, 39, 43 ja 49–51 kohta), 5.3.1996 annetusta tuomiosta Brasserie du pêcheur ja Factortame (C-46/93 ja C-48/93, EU:C:1996:79, 42 ja 51 kohta), 15.6.2000 annetusta tuomiosta Dorsch Consult v. neuvosto ja komissio (C-237/98 P, EU:C:2000:321, 19 kohta) ja 2.12.1971 annetusta tuomiosta Zuckerfabrik Schöppenstedt v. neuvosto (5/71, EU:C:1971:116 11 kohta), kun otetaan huomioon pääasian kannalta merkityksellisen unionin oikeuden nykytila, että






  A) | direktiivin 94/19 säännökset ja erityisesti sen 7 artiklan 6 kohta antavat tallettajille oikeuden esittää jäsenvaltiolle vahingonkorvausvaatimuksia tallettajan talletuksia hoitavan luottolaitoksen puutteellisen valvonnan vuoksi, ja onko oikeudet rajattu koskemaan talletusten suojattua määrää vai onko mainitussa säännöksessä tarkoitettua korvausoikeuden käsitettä tulkittava laajasti, |
| --- | --- | --- |

3)

Seuraako 12.10.2004 annetusta tuomiosta Paul ym. (C-222/02, EU:C:2004:606, 38, 39, 43 ja 49–51 kohta), 5.3.1996 annetusta tuomiosta Brasserie du pêcheur ja Factortame (C-46/93 ja C-48/93, EU:C:1996:79, 42 ja 51 kohta), 15.6.2000 annetusta tuomiosta Dorsch Consult v. neuvosto ja komissio (C-237/98 P, EU:C:2000:321, 19 kohta) ja 2.12.1971 annetusta tuomiosta Zuckerfabrik Schöppenstedt v. neuvosto (5/71, EU:C:1971:116 11 kohta), kun otetaan huomioon pääasian kannalta merkityksellisen unionin oikeuden nykytila, että

A)

direktiivin 94/19 säännökset ja erityisesti sen 7 artiklan 6 kohta antavat tallettajille oikeuden esittää jäsenvaltiolle vahingonkorvausvaatimuksia tallettajan talletuksia hoitavan luottolaitoksen puutteellisen valvonnan vuoksi, ja onko oikeudet rajattu koskemaan talletusten suojattua määrää vai onko mainitussa säännöksessä tarkoitettua korvausoikeuden käsitettä tulkittava laajasti,

| B) | jäsenvaltion keskuspankin määräämät, pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset luottolaitoksen tervehdyttämiseen tähtäävät valvontatoimenpiteet, kuten maksujen keskeyttäminen, josta säädetään erityisesti direktiivin 2001/24/EY (3) 2 artiklan seitsemännessä luetelmakohdassa, merkitsevät perusteetonta ja suhteetonta puuttumista tallettajan omistusoikeuteen, mikä synnyttää unionin oikeuden rikkomisesta aiheutunutta vahinkoa koskevan sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun, kun luottolaitoksista annetun lain 116 §:n 5 momentti ja pankkien maksukyvyttömyydestä annetun lain 4 §:n 2 momentin 1 kohta ja 94 §:n 1 momentin 4 kohta huomioon ottaen jäsenvaltion oikeudessa säädetään, että toimenpiteiden keston ajalta voidaan laskea sopimuksen mukaiset korot ja talletusten suojatun määrän ylittävät saatavat voidaan maksaa yleisessä maksukyvyttömyysmenettelyssä ja että maksut voidaan suorittaa korkoineen, |
| --- | --- |

B)

jäsenvaltion keskuspankin määräämät, pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset luottolaitoksen tervehdyttämiseen tähtäävät valvontatoimenpiteet, kuten maksujen keskeyttäminen, josta säädetään erityisesti direktiivin 2001/24/EY (3) 2 artiklan seitsemännessä luetelmakohdassa, merkitsevät perusteetonta ja suhteetonta puuttumista tallettajan omistusoikeuteen, mikä synnyttää unionin oikeuden rikkomisesta aiheutunutta vahinkoa koskevan sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun, kun luottolaitoksista annetun lain 116 §:n 5 momentti ja pankkien maksukyvyttömyydestä annetun lain 4 §:n 2 momentin 1 kohta ja 94 §:n 1 momentin 4 kohta huomioon ottaen jäsenvaltion oikeudessa säädetään, että toimenpiteiden keston ajalta voidaan laskea sopimuksen mukaiset korot ja talletusten suojatun määrän ylittävät saatavat voidaan maksaa yleisessä maksukyvyttömyysmenettelyssä ja että maksut voidaan suorittaa korkoineen,

| C) | jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä vahvistetut edellytykset, jotka koskevat sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta vahingoista, jotka ovat aiheutuneet SEUT 65 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuuluvan valvontatoimivallan käytön yhteydessä jäsenvaltion keskuspankin toimen tai laiminlyönnin vuoksi, eivät saa olla ristiriidassa unionin oikeudessa vahvistettujen, tällaista vastuuta koskevien edellytysten ja periaatteiden kanssa; tällaisia ovat konkreettisesti periaate, jonka mukaan vahingonkorvauskanteen on oltava riippumaton kumoamiskanteesta, ja se, että kansallisessa lainsäädännössä säädetty edellytys, jonka mukaan oikeustoimi tai laiminlyönti, jonka vuoksi vahingonkorvausta vaaditaan, on ensin kumottava tai korjattava, on todettu kielletyksi; se, että kansallisessa lainsäädännössä vahvistettu sen viranomaisen tai virkamiehen tuottamuksellisuutta koskeva edellytys, jonka menettelyn vuoksi vahingonkorvausta vaaditaan, on soveltumaton; ja aineellisen vahingon korvaamista koskevaan kanteeseen sovellettava edellytys, jonka mukaan kantajalle aiheutunut vahinko on todellinen ja varma kanteen nostamisajankohtana, |
| --- | --- |

C)

jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä vahvistetut edellytykset, jotka koskevat sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta vahingoista, jotka ovat aiheutuneet SEUT 65 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuuluvan valvontatoimivallan käytön yhteydessä jäsenvaltion keskuspankin toimen tai laiminlyönnin vuoksi, eivät saa olla ristiriidassa unionin oikeudessa vahvistettujen, tällaista vastuuta koskevien edellytysten ja periaatteiden kanssa; tällaisia ovat konkreettisesti periaate, jonka mukaan vahingonkorvauskanteen on oltava riippumaton kumoamiskanteesta, ja se, että kansallisessa lainsäädännössä säädetty edellytys, jonka mukaan oikeustoimi tai laiminlyönti, jonka vuoksi vahingonkorvausta vaaditaan, on ensin kumottava tai korjattava, on todettu kielletyksi; se, että kansallisessa lainsäädännössä vahvistettu sen viranomaisen tai virkamiehen tuottamuksellisuutta koskeva edellytys, jonka menettelyn vuoksi vahingonkorvausta vaaditaan, on soveltumaton; ja aineellisen vahingon korvaamista koskevaan kanteeseen sovellettava edellytys, jonka mukaan kantajalle aiheutunut vahinko on todellinen ja varma kanteen nostamisajankohtana,

| D) | unionin oikeudessa vahvistetun, vahingonkorvauskanteen riippumattomuutta kumoamiskanteesta koskevan periaatteen vuoksi on täytyttävä edellytys, joka koskee viranomaisen asiaa koskevan menettelyn lainvastaisuutta ja joka vastaa jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä vahvistettua edellytystä, jonka mukaan oikeustoimi tai laiminlyönti, jonka vuoksi vahingonkorvausta vaaditaan – eli luottolaitoksen tervehdyttämiseen tähtäävät toimenpiteet – on kumottava tai korjattava, kun otetaan huomioon pääasian tosiseikat ja se,






  — | että kyseisiä toimenpiteitä ei ole osoitettu kantajalle, joka on tallettanut varoja luottolaitokseen, ja että hänellä ei ole kansallisen lainsäädännön ja kansallisen oikeuskäytännön mukaan oikeutta vaatia kumoamaan yksittäisiä päätöksiä, jotka koskevat näiden toimenpiteiden määräämistä, ja että nämä päätökset ovat tulleet lainvoimaisiksi |
| --- | --- | --- |

D)

unionin oikeudessa vahvistetun, vahingonkorvauskanteen riippumattomuutta kumoamiskanteesta koskevan periaatteen vuoksi on täytyttävä edellytys, joka koskee viranomaisen asiaa koskevan menettelyn lainvastaisuutta ja joka vastaa jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä vahvistettua edellytystä, jonka mukaan oikeustoimi tai laiminlyönti, jonka vuoksi vahingonkorvausta vaaditaan – eli luottolaitoksen tervehdyttämiseen tähtäävät toimenpiteet – on kumottava tai korjattava, kun otetaan huomioon pääasian tosiseikat ja se,

—

että kyseisiä toimenpiteitä ei ole osoitettu kantajalle, joka on tallettanut varoja luottolaitokseen, ja että hänellä ei ole kansallisen lainsäädännön ja kansallisen oikeuskäytännön mukaan oikeutta vaatia kumoamaan yksittäisiä päätöksiä, jotka koskevat näiden toimenpiteiden määräämistä, ja että nämä päätökset ovat tulleet lainvoimaisiksi

| — | että unionin oikeudessa, tällä alalla erityisesti direktiivissä 2001/24, jäsenvaltioille ei aseteta nimenomaista velvoitetta säätää mahdollisuudesta riitauttaa valvontatoimenpiteet kaikkien velkojien eduksi toimenpiteiden pätevyyden toteamiseksi |
| --- | --- |

—

että unionin oikeudessa, tällä alalla erityisesti direktiivissä 2001/24, jäsenvaltioille ei aseteta nimenomaista velvoitetta säätää mahdollisuudesta riitauttaa valvontatoimenpiteet kaikkien velkojien eduksi toimenpiteiden pätevyyden toteamiseksi

| — | että jäsenvaltion lainsäädännössä ei vahvisteta sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta vahingoista, jotka ovat aiheutuneet viranomaisten tai virkamiesten lainmukaisesta menettelystä, |
| --- | --- |

—

että jäsenvaltion lainsäädännössä ei vahvisteta sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta vahingoista, jotka ovat aiheutuneet viranomaisten tai virkamiesten lainmukaisesta menettelystä,

| E) | mikäli tulkitaan, että viranomaisten asiaa koskevan menettelyn lainvastaisuutta koskevaa edellytystä ei sovelleta pääasian olosuhteissa, luottolaitosten tallettajien nostamiin vahingonkorvauskanteisiin, jotka koskevat jäsenvaltion keskuspankin toimintaa ja laiminlyöntiä ja erityisesti korkojen maksamista suojattujen talletusten takaisinmaksun viivästymisestä sekä suojatun määrän ylittävien talletusten takaisinmaksamista ja joissa niitä vaaditaan korvauksena SEUT 63–SEUT 65 artiklan, SEUT 120 artiklan, SEU 3 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan rikkomisen perusteella, sovelletaan edellytyksiä, joita unionin tuomioistuimen mukaan sovelletaan sopimussuhteiden ulkopuoliseen vastuuseen vahingoista,






  — | jotka ovat aiheutuneet viranomaisten lainmukaisen menettelyn johdosta, ja tarkemmin sanottuna kolmea kumulatiivista edellytystä eli sitä, että vahinko on todellinen, tämän vahingon ja asiaa koskevan toiminnan välillä on syy-yhteys ja vahinko on luonteeltaan epätavallinen ja erityinen, erityisesti kun kyse on kanteista, jotka koskevat korkojen maksamista suojattujen talletusten takaisinmaksun viivästymisestä, tai |
| --- | --- | --- |

E)

mikäli tulkitaan, että viranomaisten asiaa koskevan menettelyn lainvastaisuutta koskevaa edellytystä ei sovelleta pääasian olosuhteissa, luottolaitosten tallettajien nostamiin vahingonkorvauskanteisiin, jotka koskevat jäsenvaltion keskuspankin toimintaa ja laiminlyöntiä ja erityisesti korkojen maksamista suojattujen talletusten takaisinmaksun viivästymisestä sekä suojatun määrän ylittävien talletusten takaisinmaksamista ja joissa niitä vaaditaan korvauksena SEUT 63–SEUT 65 artiklan, SEUT 120 artiklan, SEU 3 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan rikkomisen perusteella, sovelletaan edellytyksiä, joita unionin tuomioistuimen mukaan sovelletaan sopimussuhteiden ulkopuoliseen vastuuseen vahingoista,

—

jotka ovat aiheutuneet viranomaisten lainmukaisen menettelyn johdosta, ja tarkemmin sanottuna kolmea kumulatiivista edellytystä eli sitä, että vahinko on todellinen, tämän vahingon ja asiaa koskevan toiminnan välillä on syy-yhteys ja vahinko on luonteeltaan epätavallinen ja erityinen, erityisesti kun kyse on kanteista, jotka koskevat korkojen maksamista suojattujen talletusten takaisinmaksun viivästymisestä, tai

| — | talouspolitiikan alalla erityisesti vaatimusta, jonka mukaan kyseessä on oltava ”riittävän ilmeinen ylemmäntasoisen, yksityisiä oikeussubjekteja suojaavan oikeussäännön rikkominen”, erityisesti kun kyse on tallettajien nostamista kanteista, jotka koskevat suojatun määrän ylittäviä talletuksia, joita vaaditaan korvattaviksi, ja joihin sovelletaan kansallisessa lainsäädännössä vahvistettua menettelyä, kun otetaan huomioon jäsenvaltioille SEUT 65 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja direktiivin 2001/24 mukaisten toimenpiteiden yhteydessä annettu laaja harkintavalta ja kun luottolaitosta ja vahingonkorvausta vaativaa henkilöä koskevat tosiseikat liittyvät vain yhteen jäsenvaltioon mutta kaikkiin tallettajiin sovelletaan samoja sääntöjä ja valtiosääntöoikeudellista periaatetta, jonka mukaan kaikki ovat yhdenvertaisia lain edessä? |
| --- | --- |

—

talouspolitiikan alalla erityisesti vaatimusta, jonka mukaan kyseessä on oltava ”riittävän ilmeinen ylemmäntasoisen, yksityisiä oikeussubjekteja suojaavan oikeussäännön rikkominen”, erityisesti kun kyse on tallettajien nostamista kanteista, jotka koskevat suojatun määrän ylittäviä talletuksia, joita vaaditaan korvattaviksi, ja joihin sovelletaan kansallisessa lainsäädännössä vahvistettua menettelyä, kun otetaan huomioon jäsenvaltioille SEUT 65 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja direktiivin 2001/24 mukaisten toimenpiteiden yhteydessä annettu laaja harkintavalta ja kun luottolaitosta ja vahingonkorvausta vaativaa henkilöä koskevat tosiseikat liittyvät vain yhteen jäsenvaltioon mutta kaikkiin tallettajiin sovelletaan samoja sääntöjä ja valtiosääntöoikeudellista periaatetta, jonka mukaan kaikki ovat yhdenvertaisia lain edessä?

| 4) | Seuraako direktiivin 94/19 10 artiklan 1 kohdasta, luettuna yhdessä 1 artiklan 3 kohdan i alakohdan ja 7 artiklan 6 kohdan kanssa, sekä unionin tuomioistuimen oikeudellisista perusteluista 21.12.2016 annetussa tuomiossa Vervloet ym. (C-76/15, EU:C:2016:975, 82–84 kohta), että direktiivin säännösten soveltamisalaan kuuluvat tallettajat,






  — | joiden talletukset eivät olleet sopimusten ja lainsäädännön nojalla langenneet maksettaviksi ajanjaksona, joka alkoi luottolaitoksen maksujen keskeyttämisestä ja päättyi sen pankkitoimiluvan peruuttamiseen, kun asianomainen tallettaja ei ole ilmoittanut, että hän vaatii talletusten takaisinmaksua |
| --- | --- | --- |

4)

Seuraako direktiivin 94/19 10 artiklan 1 kohdasta, luettuna yhdessä 1 artiklan 3 kohdan i alakohdan ja 7 artiklan 6 kohdan kanssa, sekä unionin tuomioistuimen oikeudellisista perusteluista 21.12.2016 annetussa tuomiossa Vervloet ym. (C-76/15, EU:C:2016:975, 82–84 kohta), että direktiivin säännösten soveltamisalaan kuuluvat tallettajat,

—

joiden talletukset eivät olleet sopimusten ja lainsäädännön nojalla langenneet maksettaviksi ajanjaksona, joka alkoi luottolaitoksen maksujen keskeyttämisestä ja päättyi sen pankkitoimiluvan peruuttamiseen, kun asianomainen tallettaja ei ole ilmoittanut, että hän vaatii talletusten takaisinmaksua

| — | jotka ovat hyväksyneet lausekkeen, jossa määrätään talletusten suojatun määrän maksamisesta jäsenvaltion lainsäädännössä säännellyn menettelyn mukaisesti, myös talletuksia hoitavan luottolaitoksen toimiluvan peruuttamisen jälkeen, ja kun tämä edellytys on täyttynyt, ja |
| --- | --- |

—

jotka ovat hyväksyneet lausekkeen, jossa määrätään talletusten suojatun määrän maksamisesta jäsenvaltion lainsäädännössä säännellyn menettelyn mukaisesti, myös talletuksia hoitavan luottolaitoksen toimiluvan peruuttamisen jälkeen, ja kun tämä edellytys on täyttynyt, ja

| — | kun talletussopimuksen edellä mainittu lauseke on jäsenvaltion lainsäädännön mukaan lainvoimainen sopimuspuolten välillä? |
| --- | --- |

—

kun talletussopimuksen edellä mainittu lauseke on jäsenvaltion lainsäädännön mukaan lainvoimainen sopimuspuolten välillä?

Seuraako mainitun direktiivin säännöksistä tai muista unionin oikeuden säännöksistä, että unionin oikeuden rikkomisesta aiheutuneiden vahinkojen sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevien edellytysten ja direktiivin 94/19 7 artiklan 6 kohdan perusteella kansallinen tuomioistuin ei saa ottaa huomioon tällaista talletussopimuksen lauseketta eikä tutkia tallettajan nostamaa kannetta, joka koskee korkojen maksamista talletusten suojatun määrän maksuaikojen ylittymisestä kyseisen sopimuksen mukaisesti?

---

(1)  Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/78/EY kumoamisesta 24.11.2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1093/2010 (EUVL 2010, L 331, s. 12).

(2)  Talletusten vakuusjärjestelmistä 30.5.1994 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/19/EY (EYVL 1994, L 135, s. 5).

(3)  Luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 4.4.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/24/EY (EYVL 2001, L 125, s. 15).

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/7 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/7

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 30.7.2018 – COPEBI SCA v. Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

(Asia C-505/18)

(2018/C 364/06)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: COPEBI SCA

Vastapuoli: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Muu osapuoli: Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

Ennakkoratkaisukysymys

Onko Ranskan toteuttamista hedelmä- ja vihannesalan kampanjasuunnitelmista 28.1.2009 tehtyä Euroopan komission päätöstä 2009/402/EY (1) [C 29/05 (ex NN 57/05)] tulkittava siten, että se kattaa tuet, jotka Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulture (ONIFLHOR) on maksanut Comité économique agricole du bigarreau d’industrie -nimiselle komitealle (CEBI) ja jotka kyseisen komitean jäseninä olevat tuottajaryhmät ovat jakaneet teollisuuden käyttöön tarkoitettujen Bigarreau-kirsikoiden tuottajille, vaikka CEBIä ei mainita kyseisen päätöksen johdanto-osan 15 perustelukappaleessa lueteltujen kahdeksan maatalousalan talouskomitean joukossa ja vaikka kyseiset tuet, toisin kuin päätöksen johdanto-osan 24–28 perustelukappaleessa kuvattu rahoitusmekanismi, oli rahoitettu ainoastaan ONIFLHORin tuilla eikä myös tuottajien maksamilla vapaaehtoisilla maksuilla, ns. alakohtaisilla osuuksilla?

---

(1)  EUVL 2009, L 127, s. 11.

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/8 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/8

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 6.8.2018 – OG v. Minister for Justice and Equality

(Asia C-508/18)

(2018/C 364/07)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court

Pääasian asianosaiset

Valittaja: OG

Vastapuoli: Minister for Justice and Equality

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko syyttäjäviranomaisen riippumattomuutta täytäntöönpanovallasta arvioitava siihen asemaan nähden, joka sillä on asianomaisessa kansallisessa oikeusjärjestyksessä? Jos kysymykseen vastataan kieltävästi, on kysyttävä, minkä kriteerien mukaan riippumattomuutta täytäntöönpanovallasta on arvioitava? |
| --- | --- |

1)

Onko syyttäjäviranomaisen riippumattomuutta täytäntöönpanovallasta arvioitava siihen asemaan nähden, joka sillä on asianomaisessa kansallisessa oikeusjärjestyksessä? Jos kysymykseen vastataan kieltävästi, on kysyttävä, minkä kriteerien mukaan riippumattomuutta täytäntöönpanovallasta on arvioitava?

| 2) | Onko syyttäjäviranomainen, jolle oikeusministeriö kansallisen oikeuden mukaan voi antaa mahdollisia ohjeita tai määräyksiä joko suoraan tai välillisesti, riittävän riippumattomassa asemassa täytäntöönpanovaltaan nähden, jotta sitä voitaisiin pitää puitepäätöksen (1) 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna oikeusviranomaisena? |
| --- | --- |

2)

Onko syyttäjäviranomainen, jolle oikeusministeriö kansallisen oikeuden mukaan voi antaa mahdollisia ohjeita tai määräyksiä joko suoraan tai välillisesti, riittävän riippumattomassa asemassa täytäntöönpanovaltaan nähden, jotta sitä voitaisiin pitää puitepäätöksen (1) 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna oikeusviranomaisena?

| 3) | Jos näin on, onko syyttäjäviranomaisen oltava myös toiminnallisesti riippumaton täytäntöönpanovallasta, ja mitkä ovat ne kriteerit, joiden mukaisesti toiminnallista riippumattomuutta arvioidaan? |
| --- | --- |

3)

Jos näin on, onko syyttäjäviranomaisen oltava myös toiminnallisesti riippumaton täytäntöönpanovallasta, ja mitkä ovat ne kriteerit, joiden mukaisesti toiminnallista riippumattomuutta arvioidaan?

| 4) | Jos syyttäjäviranomainen on täytäntöönpanovallasta riippumaton, onko syyttäjäviranomaista, jonka toimivalta rajoittuu tutkinnan käynnistämiseen ja toteuttamiseen sekä sen varmistamiseen, että tutkinta suoritetaan puolueettomasti ja lainmukaisesti, syytteiden nostamiseen, tuomioistuinten päätösten täytäntöönpanoon ja rikosten johdosta nostettujen syytteiden ajamiseen ja joka ei anna valtionsisäisiä pidätysmääräyksiä eikä voi suorittaa oikeudenkäyttöön kuuluvia tehtäviä, pidettävä puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua oikeusviranomaisena? |
| --- | --- |

4)

Jos syyttäjäviranomainen on täytäntöönpanovallasta riippumaton, onko syyttäjäviranomaista, jonka toimivalta rajoittuu tutkinnan käynnistämiseen ja toteuttamiseen sekä sen varmistamiseen, että tutkinta suoritetaan puolueettomasti ja lainmukaisesti, syytteiden nostamiseen, tuomioistuinten päätösten täytäntöönpanoon ja rikosten johdosta nostettujen syytteiden ajamiseen ja joka ei anna valtionsisäisiä pidätysmääräyksiä eikä voi suorittaa oikeudenkäyttöön kuuluvia tehtäviä, pidettävä puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua oikeusviranomaisena?

| 5) | Onko Lyypekin syyttäjäviranomainen oikeusviranomainen eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovutusmenettelyistä 13.6.2002 tehdyn puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla? |
| --- | --- |

5)

Onko Lyypekin syyttäjäviranomainen oikeusviranomainen eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovutusmenettelyistä 13.6.2002 tehdyn puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla?

---

(1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS – Tiettyjen jäsenvaltioiden lausumat puitepäätöksen tekemisestä (EYVL 2002, L 190, s. 1).

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/8 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/8

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 6.8.2018 – PF v. Minister for Justice and Equality

(Asia C-509/18)

(2018/C 364/08)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supreme Court

Pääasian asianosaiset

Valittaja: PF

Vastapuoli: Minister for Justice and Equality

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kun määritetään, onko eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovutusmenettelyistä 13.6.2002 tehdyn puitepäätöksen (1) 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi pidätysmääräyksen antavaksi viranomaiseksi nimettyä syyttäjäviranomaista pidettävä oikeusviranomaisena siinä itsenäisessä merkityksessä, joka käsitteelle annetaan puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa, sovelletaanko tällöin kriteerejä, joiden mukaan 1) syyttäjäviranomainen on riippumaton täytäntöönpanovallasta ja (2) syyttäjäviranomaisen katsotaan omassa oikeusjärjestyksessään harjoittavan oikeudenkäyttöä tai osallistuvan oikeudenkäyttöön? |
| --- | --- |

1)

Kun määritetään, onko eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovutusmenettelyistä 13.6.2002 tehdyn puitepäätöksen (1) 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi pidätysmääräyksen antavaksi viranomaiseksi nimettyä syyttäjäviranomaista pidettävä oikeusviranomaisena siinä itsenäisessä merkityksessä, joka käsitteelle annetaan puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa, sovelletaanko tällöin kriteerejä, joiden mukaan 1) syyttäjäviranomainen on riippumaton täytäntöönpanovallasta ja (2) syyttäjäviranomaisen katsotaan omassa oikeusjärjestyksessään harjoittavan oikeudenkäyttöä tai osallistuvan oikeudenkäyttöön?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, mitkä ovat ne kriteerit, joiden mukaan kansallisen tuomioistuimen tulisi määrittää, onko puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi pidätysmääräyksen antavaksi viranomaiseksi nimettyä syyttäjäviranomaista pidettävä puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna oikeusviranomaisena? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, mitkä ovat ne kriteerit, joiden mukaan kansallisen tuomioistuimen tulisi määrittää, onko puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi pidätysmääräyksen antavaksi viranomaiseksi nimettyä syyttäjäviranomaista pidettävä puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna oikeusviranomaisena?

| 3) | Siltä osin kuin kriteereihin sisältyy vaatimus siitä, että syyttäjä harjoittaa oikeudenkäyttöä tai osallistuu oikeudenkäyttöön, onko tämä ratkaistava sen aseman mukaan, joka syyttäjällä on omassa oikeusjärjestyksessään vaiko tiettyjen objektiivisten kriteerien mukaan? Mikäli sovelletaan objektiivisia kriteerejä, mitä nämä kriteerit ovat? |
| --- | --- |

3)

Siltä osin kuin kriteereihin sisältyy vaatimus siitä, että syyttäjä harjoittaa oikeudenkäyttöä tai osallistuu oikeudenkäyttöön, onko tämä ratkaistava sen aseman mukaan, joka syyttäjällä on omassa oikeusjärjestyksessään vaiko tiettyjen objektiivisten kriteerien mukaan? Mikäli sovelletaan objektiivisia kriteerejä, mitä nämä kriteerit ovat?

| 4) | Onko Liettuan tasavallan ylin syyttäjäviranomainen oikeusviranomainen siinä itsenäisessä merkityksessä, joka käsitteelle annetaan eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovutusmenettelyistä 13.6.2002 tehdyn puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa? |
| --- | --- |

4)

Onko Liettuan tasavallan ylin syyttäjäviranomainen oikeusviranomainen siinä itsenäisessä merkityksessä, joka käsitteelle annetaan eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovutusmenettelyistä 13.6.2002 tehdyn puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa?

---

(1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS – Tiettyjen jäsenvaltioiden lausumat puitepäätöksen tekemisestä (EYVL 2002, L 190, s. 1).

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/9 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/9

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 6.8.2018 – Fédération des fabricants de cigares v. Premier ministre ja Ministre des Solidarités et de la Santé

(Asia C-517/18)

(2018/C 364/09)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Fédération des fabricants de cigares

Vastaajat: Premier ministre ja Ministre des Solidarités et de la Santé

Muu osapuoli: Société nationale d’exploitation industrielle des tabacs et allumettes (SEITA)

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU (1) 13 artiklan 1 ja 3 kohdan säännöksiä tulkittava siten, että niissä kielletään käyttämästä vähittäismyyntipakkauksissa, myyntipäällyksissä ja tupakkatuotteissa tavaramerkin nimeä, jolla viitataan tiettyihin ominaisuuksiin, sen tunnettuudesta riippumatta? |
| --- | --- |

1)

Onko 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU (1) 13 artiklan 1 ja 3 kohdan säännöksiä tulkittava siten, että niissä kielletään käyttämästä vähittäismyyntipakkauksissa, myyntipäällyksissä ja tupakkatuotteissa tavaramerkin nimeä, jolla viitataan tiettyihin ominaisuuksiin, sen tunnettuudesta riippumatta?

| 2) | Ovatko direktiivin 13 artiklan 1 ja 3 kohdan säännökset niille annettavan tulkinnan perusteella omaisuudensuojan, sananvapauden, elinkeinovapauden, suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen mukaisia siltä osin kuin näitä säännöksiä sovelletaan liikenimiin ja tavaramerkkeihin? |
| --- | --- |

2)

Ovatko direktiivin 13 artiklan 1 ja 3 kohdan säännökset niille annettavan tulkinnan perusteella omaisuudensuojan, sananvapauden, elinkeinovapauden, suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen mukaisia siltä osin kuin näitä säännöksiä sovelletaan liikenimiin ja tavaramerkkeihin?

| 3) | Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, ovatko direktiivin 13 artiklan 1 ja 3 kohdan säännökset, luettuina saman direktiivin 24 artiklan 2 kohdan säännösten kanssa, omaisuudensuojan, sananvapauden ja elinkeinovapauden sekä suhteellisuusperiaatteen mukaisia? |
| --- | --- |

3)

Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, ovatko direktiivin 13 artiklan 1 ja 3 kohdan säännökset, luettuina saman direktiivin 24 artiklan 2 kohdan säännösten kanssa, omaisuudensuojan, sananvapauden ja elinkeinovapauden sekä suhteellisuusperiaatteen mukaisia?

---

(1)  Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/40/EU (EUVL 2014, L 127, s. 1).

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/11 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/11

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2018 – Valittajana Simpson ja muuna osapuolena neuvosto

(Asia T-646/18P) (1)

((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Palkkaluokkaan perustuva urakehitys - Palkkaluokkaan luokitteleminen - Päätös, jossa asianomaiselle ei myönnetty palkkaluokkaa AD 9, vaikka tämä oli läpäissyt palkkaluokkaa AD 9 koskevan yleisen kilpailun - Kanteen hylkääminen unionin yleisen tuomioistuimen palautettua asian ensimmäiseen oikeusasteeseen - Ratkaisukokoonpanon koostumus ensimmäisen oikeusasteen määräystä annettaessa - Virkamiestuomioistuimen tuomarin nimitysmenettely - Lailla perustettu tuomioistuin - Laillisen tuomarin periaate))

(2018/C 364/10)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Erik Simpson (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja E. Rebasti)

Oikeudenkäynnin kohde

Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 24.6.2016 asiassa Simpson v. neuvosto (F-142/11 RENV, EU:F:2016:136) antamasta määräyksestä tehty valitus, jossa vaaditaan kyseisen määräyksen kumoamista.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 24.6.2016 asiassa Simpson v. neuvosto (F-142/11 RENV) antama määräys kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 24.6.2016 asiassa Simpson v. neuvosto (F-142/11 RENV) antama määräys kumotaan.

| 2) | Asia palautetaan virkamiestuomioistuimen muun kuin sen jaoston käsiteltäväksi, joka antoi valituksen kohteena olevan määräyksen. |
| --- | --- |

2)

Asia palautetaan virkamiestuomioistuimen muun kuin sen jaoston käsiteltäväksi, joka antoi valituksen kohteena olevan määräyksen.

| 3) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

3)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

---

(1)  EUVL C 419, 14.11.2016.

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/11 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/11

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2018 – Valittajana HG ja muuna osapuolena komissio

(Asia T-693/16 P) (1)

((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Kolmannessa maassa sijaitseva asemapaikka - Hallinnon käyttöön antama asunto - Kurinpitoseuraamus - Kanteen hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa - Ratkaisukokoonpanon koostumus ensimmäisen oikeusasteen tuomiota annettaessa - Virkamiestuomioistuimen tuomarin nimitysmenettely - Lailla perustettu tuomioistuin - Laillisen tuomarin periaate))

(2018/C 364/11)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: HG (edustaja: asianajaja L. Levi)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi G. Berscheid ja C. Berardis-Kayser, sitten G. Berscheid ja T. Bohr, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

Oikeudenkäynnin kohde

Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 19.7.2016 asiassa HG v. komissio (F-149/15 RENV, EU:F:2016:155) antamasta tuomiosta tehty valitus, jossa vaaditaan kyseisen tuomion kumoamista

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 19.7.2016 asiassa HG v. komissio (F-149/15 RENV) antama tuomio kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 19.7.2016 asiassa HG v. komissio (F-149/15 RENV) antama tuomio kumotaan.

| 2) | Asia palautetaan virkamiestuomioistuimen muun kuin sen jaoston käsiteltäväksi, joka antoi valituksen kohteena olevan määräyksen. |
| --- | --- |

2)

Asia palautetaan virkamiestuomioistuimen muun kuin sen jaoston käsiteltäväksi, joka antoi valituksen kohteena olevan määräyksen.

| 3) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

3)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

---

(1)  EUVL C 441, 28.11.2016.

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/12 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/12

---

Kanne 19.6.2018 – Gollnisch v. parlamentti

(Asia T-375/18)

(2018/C 364/12)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Ranska) (edustaja: asianajaja B. Bonnefoy-Claudet)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että suhteista Japaniin vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajan päätös, joka annettiin tiedoksi 20.3.2018, on lainvastainen |
| --- | --- |

—

toteamaan, että suhteista Japaniin vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajan päätös, joka annettiin tiedoksi 20.3.2018, on lainvastainen

| — | kumoamaan tämän päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoamaan tämän päätöksen

| — | kumoamaan päätökset, joilla Euroopan parlamentin puhemies ja Euroopan parlamentin pääsihteeri hylkäsivät implisiittisesti 2.5.2018 toimitetut valitukset |
| --- | --- |

—

kumoamaan päätökset, joilla Euroopan parlamentin puhemies ja Euroopan parlamentin pääsihteeri hylkäsivät implisiittisesti 2.5.2018 toimitetut valitukset

| — | ilmoittamaan edellä mainittujen toimien seurauksena toteutetut toimet ja toimenpiteet |
| --- | --- |

—

ilmoittamaan edellä mainittujen toimien seurauksena toteutetut toimet ja toimenpiteet

| — | myöntämään kantajalle yhden euron suuruisen korvauksen henkisestä kärsimyksestä, joka hänelle aiheutui siitä, että hänet jätettiin pois parlamentaariselta matkalta ja siitä, ettei hänellä ollut tietoa korvauksesta, johon hänellä oli oikeus |
| --- | --- |

—

myöntämään kantajalle yhden euron suuruisen korvauksen henkisestä kärsimyksestä, joka hänelle aiheutui siitä, että hänet jätettiin pois parlamentaariselta matkalta ja siitä, ettei hänellä ollut tietoa korvauksesta, johon hänellä oli oikeus

| — | myöntämään hänelle myös 3 500 euroa korvauksena tämän kanteen valmistelemisesta aiheutuneista kuluista |
| --- | --- |

—

myöntämään hänelle myös 3 500 euroa korvauksena tämän kanteen valmistelemisesta aiheutuneista kuluista

| — | velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu niiden täytäntöönpanomääräysten rikkomiseen, joilla hallinnoidaan valtuuskuntien tehtävien suorittamista ja valtuuskuntamatkoja Euroopan unionin ulkopuolelle. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu niiden täytäntöönpanomääräysten rikkomiseen, joilla hallinnoidaan valtuuskuntien tehtävien suorittamista ja valtuuskuntamatkoja Euroopan unionin ulkopuolelle.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka koskee tehokasta oikeussuojaa ja hyvää hallintoa koskevan oikeuden loukkaamista. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka koskee tehokasta oikeussuojaa ja hyvää hallintoa koskevan oikeuden loukkaamista.

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/13 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/13

---

Kanne 3.7.2018 – SFIE-PE v. parlamentti

(Asia T-401/18)

(2018/C 364/13)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens – Section du Parlement européen (SFIE-PE) (Bryssel, Belgia) (edustajanaan: asianajaja L. Levi)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | ottamaan nyt käsiteltävän kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi |
| --- | --- |

—

ottamaan nyt käsiteltävän kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

| — | näin ollen






  — | kumoamaan 2.7.2018 tehdyn päätöksen, joka koskee tulkkien kutsumista työhön 3.7.2018, sekä myöhemmät päätökset, jotka koskevat tulkkien kutsumista työhön 4., 5., 10. ja 11.7.2018 |
| --- | --- | --- |

—

näin ollen

—

kumoamaan 2.7.2018 tehdyn päätöksen, joka koskee tulkkien kutsumista työhön 3.7.2018, sekä myöhemmät päätökset, jotka koskevat tulkkien kutsumista työhön 4., 5., 10. ja 11.7.2018

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan henkisestä kärsimyksestä oikeuden ja kohtuuden mukaan arvioituna 10 000 euroa |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan henkisestä kärsimyksestä oikeuden ja kohtuuden mukaan arvioituna 10 000 euroa

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteen tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu oikeuden työtaistelutoimiin ja oikeuden saada tietoja ja tulla kuulluksi, jotka on taattu perusoikeuskirjan 28 ja 27 artiklassa ja työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä – Luonnos työntekijöiden edustusta koskevaksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteiseksi julistukseksi 11.3.2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/14/EY (EYVL 2002, L 80, s. 29) ja joita on täsmennetty ja pantu täytäntöön Euroopan parlamentin ja toimielimen henkilöstön ammattiliittojen tai ammattijärjestöjen 12.7.1990 tekemällä puitesopimuksella, sekä hyvää hallintoa koskevan oikeuden, sellaisena kuin se on taattu perusoikeuskirjan 41 artiklassa, loukkaamiseen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu oikeuden työtaistelutoimiin ja oikeuden saada tietoja ja tulla kuulluksi, jotka on taattu perusoikeuskirjan 28 ja 27 artiklassa ja työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä – Luonnos työntekijöiden edustusta koskevaksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteiseksi julistukseksi 11.3.2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/14/EY (EYVL 2002, L 80, s. 29) ja joita on täsmennetty ja pantu täytäntöön Euroopan parlamentin ja toimielimen henkilöstön ammattiliittojen tai ammattijärjestöjen 12.7.1990 tekemällä puitesopimuksella, sekä hyvää hallintoa koskevan oikeuden, sellaisena kuin se on taattu perusoikeuskirjan 41 artiklassa, loukkaamiseen.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu siihen, ettei toimen tekijällä ollut siihen toimivaltaa, ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu siihen, ettei toimen tekijällä ollut siihen toimivaltaa, ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen.

| 3) | Kolmas kanneperuste perustuu perusoikeuskirjan 47 artiklassa taatun tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden loukkaamiseen. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste perustuu perusoikeuskirjan 47 artiklassa taatun tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden loukkaamiseen.

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/14 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/14

---

Kanne 3.7.2018 – Aquino ym. v. parlamentti

(Asia T-402/18)

(2018/C 364/14)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Roberto Aquino (Bryssel, Belgia) ja 30 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja L. Levi)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että kanne on otettava tutkittavaksi ja se on perusteltu |
| --- | --- |

—

toteamaan, että kanne on otettava tutkittavaksi ja se on perusteltu

| — | tämän seurauksena






  — | kumoamaan 2.7.2018 tehdyn päätöksen, joka koskee tulkkien kutsumista työhön 3.7.2018, sekä myöhemmät päätökset, jotka koskevat tulkkien kutsumista työhön 4., 5., 10. ja 11.7.2018 |
| --- | --- | --- |

—

tämän seurauksena

—

kumoamaan 2.7.2018 tehdyn päätöksen, joka koskee tulkkien kutsumista työhön 3.7.2018, sekä myöhemmät päätökset, jotka koskevat tulkkien kutsumista työhön 4., 5., 10. ja 11.7.2018

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan väitetty aineeton vahinko, jonka määrä on oikeuden ja kohtuuden mukaan arvioituna 1 000 euro kantajaa kohden |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan väitetty aineeton vahinko, jonka määrä on oikeuden ja kohtuuden mukaan arvioituna 1 000 euro kantajaa kohden

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samoja tai samankaltaisia kuin ne kanneperusteet, joihin asiassa T-401/18, SFIE-PE v. parlamentti, vedotaan.

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/14 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/14

---

Kanne 6.7.2018 – RATP v. komissio

(Asia T-422/18)

(2018/C 364/15)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat E. Morgan de Rivery, P. Delelis ja C. Lavin)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla komission 5.3.2018 tekemän päätöksen, jolla myönnettiin oikeus tutustua asiakirjoihin, joita tarkoitettiin asiakirjoihin tutustumista koskevassa pyynnössä, joka rekisteröitiin viitteellä GestDem 2017/7530 Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti |
| --- | --- |

—

kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla komission 5.3.2018 tekemän päätöksen, jolla myönnettiin oikeus tutustua asiakirjoihin, joita tarkoitettiin asiakirjoihin tutustumista koskevassa pyynnössä, joka rekisteröitiin viitteellä GestDem 2017/7530 Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti

| — | joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut täysimääräisesti. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut täysimääräisesti.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio on rikkonut Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EUVL 2001, L 145, s. 43) 4 artiklan 4 kohtaa sekä komission työjärjestyksen liitteenä olevien toimintasääntöjen jakson, joka koskee Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 täytäntöönpanosta annettuja säännöksiä (C(2000) 3614 (EYVL 2000, L 308, s. 26)), 5 artiklan 3 kohdan b alakohtaa ja 5 artiklan 6 kohtaa, koska komissio ei voinut mitenkään luovuttaa riidanalaisia asiakirjoja ilmoittamatta siitä kantajalle. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio on rikkonut Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EUVL 2001, L 145, s. 43) 4 artiklan 4 kohtaa sekä komission työjärjestyksen liitteenä olevien toimintasääntöjen jakson, joka koskee Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 täytäntöönpanosta annettuja säännöksiä (C(2000) 3614 (EYVL 2000, L 308, s. 26)), 5 artiklan 3 kohdan b alakohtaa ja 5 artiklan 6 kohtaa, koska komissio ei voinut mitenkään luovuttaa riidanalaisia asiakirjoja ilmoittamatta siitä kantajalle.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio on loukannut hyvän hallinnon periaatetta, josta määrätään perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa, huolellisuusvelvoitettaan, sellaisena kuin se on täsmennetty oikeuskäytännössä, ja täten laiminlyönyt asetuksen N:o 1049/2001 tavoitteen, joka sen 1 artiklan c alakohdan mukaisesti on ”edistää asiakirjoihin tutustumismahdollisuutta koskevia hyviä hallintokäytäntöjä”. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio on loukannut hyvän hallinnon periaatetta, josta määrätään perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa, huolellisuusvelvoitettaan, sellaisena kuin se on täsmennetty oikeuskäytännössä, ja täten laiminlyönyt asetuksen N:o 1049/2001 tavoitteen, joka sen 1 artiklan c alakohdan mukaisesti on ”edistää asiakirjoihin tutustumismahdollisuutta koskevia hyviä hallintokäytäntöjä”.

| 3) | Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1409/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä, toista ja kolmatta luetelmakohtaa, koska se on kieltäytynyt soveltamasta poikkeuksia, joihin kantaja oli vedonnut. Tämä kanneperuste jakautuu kolmeen osaan.






  — | Ensimmäinen osa perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmatta luetelmakohtaa, koska se on tarkoituksellisesti kieltäytynyt soveltamasta asiakirjoihin sovellettavaa yleistä luottamuksellisuusolettamaa. |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1409/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä, toista ja kolmatta luetelmakohtaa, koska se on kieltäytynyt soveltamasta poikkeuksia, joihin kantaja oli vedonnut. Tämä kanneperuste jakautuu kolmeen osaan.

—

Ensimmäinen osa perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmatta luetelmakohtaa, koska se on tarkoituksellisesti kieltäytynyt soveltamasta asiakirjoihin sovellettavaa yleistä luottamuksellisuusolettamaa.

| — | Toinen osa perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa, koska se on kieltäytynyt ottamasta huomioon sitä häiriötä, joka oikeudellisille menettelyille aiheutui asiakirjojen luovuttamisesta. |
| --- | --- |

—

Toinen osa perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa, koska se on kieltäytynyt ottamasta huomioon sitä häiriötä, joka oikeudellisille menettelyille aiheutui asiakirjojen luovuttamisesta.

| — | Kolmas osa perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaa, perusoikeuskirjan 7 artiklaa ja SEUT 339 artiklaa, koska se ei ole ottanut huomioon kantajan kaupallisia, taloudellisia ja strategisia etuja. |
| --- | --- |

—

Kolmas osa perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaa, perusoikeuskirjan 7 artiklaa ja SEUT 339 artiklaa, koska se ei ole ottanut huomioon kantajan kaupallisia, taloudellisia ja strategisia etuja.

| 4) | Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että komissio on rikkonut yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1) 8 artiklaa, koska se on kieltäytynyt poistamasta riidanalaiset asiakirjat laatineen luonnollisen henkilön nimeä. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että komissio on rikkonut yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1) 8 artiklaa, koska se on kieltäytynyt poistamasta riidanalaiset asiakirjat laatineen luonnollisen henkilön nimeä.

| 5) | Viides kanneperuste perustuu siihen, että komissio on loukannut sille SEUT 296 artiklan nojalla kuuluvaa perusteluvelvollisuutta, koska se ei ole mitenkään ilmoittanut kantajalle ennen tai jälkeen asiakirjojen lähettämistä niitä syitä, joiden johdosta komissio halusi luovuttaa mainitut asiakirjat. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste perustuu siihen, että komissio on loukannut sille SEUT 296 artiklan nojalla kuuluvaa perusteluvelvollisuutta, koska se ei ole mitenkään ilmoittanut kantajalle ennen tai jälkeen asiakirjojen lähettämistä niitä syitä, joiden johdosta komissio halusi luovuttaa mainitut asiakirjat.

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/15 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/15

---

Kanne 13.7.2018 – Tilly-Sabco v. komissio

(Asia T-437/18)

(2018/C 364/16)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Ranska) (edustajat: asianajajat R. Milchior ja S. Charbonnel)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | ottamaan tutkittavaksi kantajan korvauskanteen, joka perustuu 18.7.2013 annettuun täytäntöönpanoasetukseen (EU) 689/2013 ([EUVL 2013, L 196, s. 13]), jolla siipikarjanliha-alan vientituet on vahvistettu nollaksi |
| --- | --- |

—

ottamaan tutkittavaksi kantajan korvauskanteen, joka perustuu 18.7.2013 annettuun täytäntöönpanoasetukseen (EU) 689/2013 ([EUVL 2013, L 196, s. 13]), jolla siipikarjanliha-alan vientituet on vahvistettu nollaksi

| — | toteamaan, että komissio on velvollinen maksamaan kantajalle rahamäärän, jonka pääoma on 3 238 000 euroa, josta |
| --- | --- |

—

toteamaan, että komissio on velvollinen maksamaan kantajalle rahamäärän, jonka pääoma on 3 238 000 euroa, josta

| — | 2 848 000 euroa vastaa 17.7. ja 31.12.2013 välisenä aikana tapahtuneiden myyntien perusteella saamatta jääneitä vientitukia |
| --- | --- |

—

2 848 000 euroa vastaa 17.7. ja 31.12.2013 välisenä aikana tapahtuneiden myyntien perusteella saamatta jääneitä vientitukia

| — | 390 000 euroa vientitukia, jotka vastaavat saamatta jäänyttä voittoa sen vuoksi, että 3 550 tonnin lisämäärän myynti Lähi-idän maihin on jäänyt toteutumatta samana ajanjaksona |
| --- | --- |

—

390 000 euroa vientitukia, jotka vastaavat saamatta jäänyttä voittoa sen vuoksi, että 3 550 tonnin lisämäärän myynti Lähi-idän maihin on jäänyt toteutumatta samana ajanjaksona

| — | velvoittamaan komission maksamaan rahamäärän, jonka pääoma on 3 238 000 euroa |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission maksamaan rahamäärän, jonka pääoma on 3 238 000 euroa

| — | lisättynä hyvityskorolla, joka lasketaan 20.9.2017 ja tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivän väliseltä ajalta korkokannan mukaan, joka vastaa Eurostatin (Euroopan unionin tilastokeskus) toteamaa vuotuista inflaatiota kyseessä olevana ajanjaksona yhtiön sijoittautumisjäsenvaltiossa |
| --- | --- |

—

lisättynä hyvityskorolla, joka lasketaan 20.9.2017 ja tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivän väliseltä ajalta korkokannan mukaan, joka vastaa Eurostatin (Euroopan unionin tilastokeskus) toteamaa vuotuista inflaatiota kyseessä olevana ajanjaksona yhtiön sijoittautumisjäsenvaltiossa

| — | lisättynä viivästyskorolla, joka lasketaan tuomion julistamispäivästä täyden maksun tapahtumiseen asti korkokannan mukaan, joka vastaa Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltamaa korkokantaa korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä |
| --- | --- |

—

lisättynä viivästyskorolla, joka lasketaan tuomion julistamispäivästä täyden maksun tapahtumiseen asti korkokannan mukaan, joka vastaa Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltamaa korkokantaa korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä

| — | sallimaan kantajan tarkistavan kirjelmäänsä ja vaatimuksiaan siinä tapauksessa, että komissio antaisi ennen tämän kanteen käsittelyn kirjallisen vaiheen päättymistä täytäntöönpanoasetuksen, jolla asetus 689/2013 korvattaisiin |
| --- | --- |

—

sallimaan kantajan tarkistavan kirjelmäänsä ja vaatimuksiaan siinä tapauksessa, että komissio antaisi ennen tämän kanteen käsittelyn kirjallisen vaiheen päättymistä täytäntöönpanoasetuksen, jolla asetus 689/2013 korvattaisiin

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, jotka vastaavat vahingonkorvauskanteen kolmea aineellista edellytystä, jotka kaikki täyttyvät tässä asiassa: moitteenalaisen menettelyn lainvastaisuus aiheuttaa vahinkoa, vahinko on todella aiheutunut ja menettelyn ja vahingon välillä on syy-yhteys.

Ensinnäkin kantaja katsoo, että se seikka, että komissio on 18.7.2013 antanut siipikarjanliha-alan vientitukien vahvistamisesta täytäntöönpanoasetuksen (EU) 689/2013 (EUVL 2013, L 196, s. 13), jonka unionin tuomioistuin on kumonnut 20.9.2017 antamallaan tuomiolla Tilly-Sabco vastaan komissio (C-183/16 P, EU:C:2017:704), merkitsee unionin oikeuden rikkomista, joka riittää osoittamaan riittävän ilmeisen rikkomisen.

Toiseksi kantaja katsoo, että toteuttaessaan lainvastaisella tavalla toimen, jolla pakastettujen kanojen myynnistä tiettyihin EU:n alueen ulkopuolisiin maihin maksettavan vientituen määrä on vahvistettu nollaksi, komissio on tehnyt riittävän ilmeisen rikkomisen, joka aiheuttaa vahinkoa ja josta on aiheutunut kantajalle todellinen ja varma vahinko. Kantajan mukaan tämä vahinko perustuu siihen, ettei kantaja ole saanut vientitukia 31.12.2013 asti.

Kolmanneksi kantajana oleva yhtiö katsoo, että sillä on pätevä peruste vaatia korvausta sille aiheutuneesta vahingosta, joka vastaa vientitukien lainvastaista poistamista 19.7.2013 ja 31.12.2013 väliseltä ajanjaksolta. Komission virheellinen menettely on kantajalle aiheutuneeksi väitetyn vahingon ratkaiseva syy, joten virheellisen menettelyn ja vahingon välillä on välitön ja suora yhteys.

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/17 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/17

---

Kanne 31.7.2018 – Lotte v. EUIPO – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original)

(Asia T-459/18)

(2018/C 364/17)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Lotte Corp. (Soul, Etelä-Korea) (edustaja: asianajaja G. Ringeisen)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Générale Biscuit-Glico France (Clamart, Ranska)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity punaisen, ruskean, keltaisen ja valkoisen värinen kuviomerkki PEPERO original

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 11.5.2018 asiassa R 913/2017-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | ottaa tämän kanteen tutkittavaksi, |
| --- | --- |

—

ottaa tämän kanteen tutkittavaksi,

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin LOTTE-yhtiön EU-tavaramerkki nro 7 413 651 on julistettu mitättömäksi ja tämä on velvoitettu korvaamaan Générale Biscuit-Glico France-yhtiölle aiheutuneet kulut, |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin LOTTE-yhtiön EU-tavaramerkki nro 7 413 651 on julistettu mitättömäksi ja tämä on velvoitettu korvaamaan Générale Biscuit-Glico France-yhtiölle aiheutuneet kulut,

| — | velvoittaa EUIPO:n ja Générale Biscuit-Glico France-yhtiön korvaamaan LOTTE-yhtiölle ammattimaisesta edustuksesta jokaisessa menettelyssä aiheutuneet kulut, ja |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n ja Générale Biscuit-Glico France-yhtiön korvaamaan LOTTE-yhtiölle ammattimaisesta edustuksesta jokaisessa menettelyssä aiheutuneet kulut, ja

| — | velvoittaa EUIPO:n ja Générale Biscuit-Glico France-yhtiön korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n ja Générale Biscuit-Glico France-yhtiön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 64 artiklaa on rikottu, |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 64 artiklaa on rikottu,

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä 8 artiklan 5 kohdan kanssa, on rikottu, ja |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä 8 artiklan 5 kohdan kanssa, on rikottu, ja

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 94 artiklaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 94 artiklaa on rikottu.

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/17 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/17

---

Kanne 31.7.2018 – Telenet v. komissio

(Asia T-470/18)

(2018/C 364/18)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Telenet (Mechelen, Belgia) (edustajat: asianajajat Y. Desmedt ja E. Monard)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan riidanalaisen toimen kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

kumoamaan riidanalaisen toimen kokonaisuudessaan

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne kohdistuu koskee komission päätökseen C(2018) 3410 final, joka on annettu direktiivin 2002/21/EY (1) 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja joka koskee asiaa BE/2018/2073: Tukkutason paikallisyhteys kiinteään sijaintipaikkaan Belgiassa, asiaa BE/2018/2074: Tukkutason keskusyhteys kiinteään sijaintipaikkaan massamarkkinatuotteille Belgiassa ja asiaa BE/2018/2075: Televisiolähetysten tukkumarkkinat Belgiassa

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on rikkonut direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan 4 kohtaa [kanneperusteen kuvaus] ja käyttänyt harkintavaltaansa väärin, kun se ei ole aloittanut toisen vaiheen tutkintaa






  — | Tästä kantaja väittää, että komissio on ilmaissut huolensa Belgian kansallisen sääntelyviranomaisen markkinoiden määritelmästä |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on rikkonut direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan 4 kohtaa [kanneperusteen kuvaus] ja käyttänyt harkintavaltaansa väärin, kun se ei ole aloittanut toisen vaiheen tutkintaa

—

Tästä kantaja väittää, että komissio on ilmaissut huolensa Belgian kansallisen sääntelyviranomaisen markkinoiden määritelmästä

| — | Lisäksi kantaja väittää, että direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan 4 kohdan nojalla komission on aloitettava toisen vaiheen menettely, mikäli sillä on toimenpide-ehdotusta koskevia vakavia epäilyjä |
| --- | --- |

—

Lisäksi kantaja väittää, että direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan 4 kohdan nojalla komission on aloitettava toisen vaiheen menettely, mikäli sillä on toimenpide-ehdotusta koskevia vakavia epäilyjä

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio ei ole perustellut päätelmäänsä siitä, että ehdotettu markkinoiden määritelmä ei vaikuta sääntelyn lopputulokseen.






  — | Tästä kantaja väittää, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että se on voinut päättää toisen vaiheen tutkinnan aloittamatta jättämisestä sillä perusteella, että markkinoiden määritelmä, jota komissio on pitänyt asianmukaisempana, johtaisi samanlaiseen sääntelyn lopputulokseen kuin toimenpide-ehdotuksessa esitetty määritelmä. Asianmukaiset markkinamääritelmät olisivat väistämättä muuttaneet kantajan oikeusasemaa. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio ei ole perustellut päätelmäänsä siitä, että ehdotettu markkinoiden määritelmä ei vaikuta sääntelyn lopputulokseen.

—

Tästä kantaja väittää, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että se on voinut päättää toisen vaiheen tutkinnan aloittamatta jättämisestä sillä perusteella, että markkinoiden määritelmä, jota komissio on pitänyt asianmukaisempana, johtaisi samanlaiseen sääntelyn lopputulokseen kuin toimenpide-ehdotuksessa esitetty määritelmä. Asianmukaiset markkinamääritelmät olisivat väistämättä muuttaneet kantajan oikeusasemaa.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio ei ole noudattanut direktiivissä 2002/21/EY säädettyjä menettelyllisiä takeita






  — | Tästä kantaja väittää, että Belgian sääntelyviranomaisen komissiolle esittämä toimenpide-ehdotus sisälsi markkinoiden määritelmän, johon ei ollut sovellettu direktiivin 2002/21/EY 6 artiklassa ja 16 artiklan 6 kohdassa edellytettyä kuulemismenettelyä. |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio ei ole noudattanut direktiivissä 2002/21/EY säädettyjä menettelyllisiä takeita

—

Tästä kantaja väittää, että Belgian sääntelyviranomaisen komissiolle esittämä toimenpide-ehdotus sisälsi markkinoiden määritelmän, johon ei ollut sovellettu direktiivin 2002/21/EY 6 artiklassa ja 16 artiklan 6 kohdassa edellytettyä kuulemismenettelyä.

| — | Kantaja väittää lisäksi, että komissio on rikkonut menettelysääntöjä, kun se on kommentoinut ehdotusta, jota koskevaa kuulemismenettelyä ei ollut järjestetty. |
| --- | --- |

—

Kantaja väittää lisäksi, että komissio on rikkonut menettelysääntöjä, kun se on kommentoinut ehdotusta, jota koskevaa kuulemismenettelyä ei ollut järjestetty.

---

(1)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY (puitedirektiivi) (EYVL 2002, L 108, s. 33).

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/18 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/18

---

Kanne 2.8.2018 – WV v. EUH

(Asia T-471/18)

(2018/C 364/19)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: WV (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan [luottamuksellinen] (1)27.11.2017 tekemän päätöksen, jonka viite on ”eeas.ba.hr.3(2017)6459331” ja jolla kantajan palkasta tehtiin 72 kalenteripäivän palkkaa vastaava pidätys |
| --- | --- |

—

kumoamaan [luottamuksellinen] (1)27.11.2017 tekemän päätöksen, jonka viite on ”eeas.ba.hr.3(2017)6459331” ja jolla kantajan palkasta tehtiin 72 kalenteripäivän palkkaa vastaava pidätys

| — | kumoamaan tarpeellisin osin kantajan 3.1.2018 tekemän oikaisuvaatimuksen seurauksena 2.5.2018 tehdyn nimenomaisen hylkäämispäätöksen (eeas.ba.hr.3/ED/ld(2018)2309062) |
| --- | --- |

—

kumoamaan tarpeellisin osin kantajan 3.1.2018 tekemän oikaisuvaatimuksen seurauksena 2.5.2018 tehdyn nimenomaisen hylkäämispäätöksen (eeas.ba.hr.3/ED/ld(2018)2309062)

| — | päättämään, että kantajalle kyseisen kumoamisen seurauksena palautettaviin määriin sovelletaan 5 prosentin vuosittaista viivästyskorkoa tai muuta korkoa, jonka unionin yleinen tuomioistuin määrää, laskettuna eri pidättämisajankohdat huomioon ottaen todelliseen maksupäivään saakka |
| --- | --- |

—

päättämään, että kantajalle kyseisen kumoamisen seurauksena palautettaviin määriin sovelletaan 5 prosentin vuosittaista viivästyskorkoa tai muuta korkoa, jonka unionin yleinen tuomioistuin määrää, laskettuna eri pidättämisajankohdat huomioon ottaen todelliseen maksupäivään saakka

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan mukaisesti. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan mukaisesti.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu henkilöstösääntöjen 1 e artiklan 2 kohdan sekä 12, 12 a, 21, 25, 26, 55 ja 60 artiklan rikkomiseen, huolehtimisvelvoitteen laiminlyöntiin, hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen sekä henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 1 ja 2 artiklan sekä yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1) rikkomiseen. Hän vetoaa myös perusoikeuskirjan 41, 47 ja 52 artiklan rikkomiseen, Euroopan ihmisoikeussopimuksen rikkomiseen, puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, SEUT 296 artiklan rikkomiseen ja vielä oikeuden ja menettelyn väärinkäyttöön sekä luottamuksensuojan ja prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatteiden ilmeiseen loukkaamiseen. Kantaja vetoaa vielä periaatteen, jonka mukaan hallinto voi tehdä päätöksen vain laillisesti hyväksyttävillä perusteilla eli perusteilla, jotka ovat merkityksellisiä ja joihin ei liity ilmeisiä arviointivirheitä taikka tosiseikkoja tai oikeudellisia seikkoja koskevia virheitä, loukkaamiseen sekä suhteellisuusperiaatteen, kontradiktorisen periaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen ja vielä Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43) mukaisen periaatteen loukkaamiseen.

---

(1)  Luottamukselliset tiedot poistettu.

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/19 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/19

---

Kanne 10.8.2018 – XF v. komissio

(Asia T-482/18)

(2018/C 364/20)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: XF (edustaja: asianajaja J.-N. Louis)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 2.10.2017 annetun päätöksen, jolla häneltä evättiin asettautumiskorvaus, kun hän muutti ja aloitti tehtävänsä Euroopan ulkosuhdehallinnon päätoimipaikassa |
| --- | --- |

—

kumoamaan 2.10.2017 annetun päätöksen, jolla häneltä evättiin asettautumiskorvaus, kun hän muutti ja aloitti tehtävänsä Euroopan ulkosuhdehallinnon päätoimipaikassa

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka koskee henkilöstösääntöjen 20 artiklan ja niiden liitteessä VII olevan 5 artiklan rikkomista.

---

| 8.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 364/20 |
| --- | --- | --- | --- |

8.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 364/20

---

Kanne 22.8.2018 – Currency One v. EUIPO – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ)

(Asia T-501/18)

(2018/C 364/21)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Currency One S.A. (Poznań, Puola) (edustaja: asianajaja P. Szmidt)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Puola)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CINKCIARZ – EU-tavaramerkki nro 13 678 991

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 18.6.2018 asiassa R 2598/2017-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja valituslautakunnassa aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.

---