# Euroopan unionin C 352/1. l

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 352 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 61. vuosikerta1. lokakuuta 2018 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 352

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

61. vuosikerta1. lokakuuta 2018

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2018/C 352/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2018/C 352/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2018/C 352/02 | Yhdistetyt asiat C-96/16 ja C-94/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona ja Tribunal Supremo – Espanja) – Banco Santander SA v. Mahamadou Demba ja Mercedes Godoy Bonet (C-96/16) sekä Rafael Ramón Escobedo Cortés v. Banco de Sabadell SA (C-94/17), (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — Kohtuuttomat ehdot — Soveltamisala — Saatavan luovuttaminen — Kuluttajan kanssa tehty lainasopimus — Viivästyskoron korkokannan vahvistamista koskevan sopimusehdon kohtuuttomuuden arviointiperusteet — Kohtuuttomuuden seuraukset) | 2 |
| 2018/C 352/03 | Asia C-472/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Espanja) – Jorge Luís Colino Sigüenza v. Ayuntamiento de Valladolid ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2001/23/EY — Soveltamisala — 1 artiklan 1 kohta — Yrityksen luovutus — Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen — Palveluhankinta, joka koskee kunnallisen musiikkikoulun toimintaa — Ensimmäisen sopimuspuolen toiminnan lopettaminen ennen kuluvan lukuvuoden loppua ja uuden sopimuspuolen nimeäminen seuraavan lukuvuoden alussa — 4 artiklan 1 kohta — Yrityksen luovutukseen perustuvan irtisanomisen kielto — Poikkeus — Irtisanomiset työvoiman muutoksiin johtavista taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla) | 3 |
| 2018/C 352/04 | Asia C-561/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Saras Energía SA v. Administración del Estado (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2012/27/EU — 7 artiklan 1, 4 ja 9 kohta — 20 artiklan 4 ja 6 kohta — Energiatehokkuuden edistäminen — Energiatehokkuusvelvoitejärjestelmä — Muut politiikkatoimet — Kansallinen energiatehokkuusrahasto — Tällaisen rahaston perustaminen energiatehokkuusvelvoitteiden pääasialliseksi täytäntöönpanotoimeksi — Velvollisuus suorittaa maksuosuus — Velvoitettujen osapuolten nimeäminen — Energian jakelijat ja/tai energian vähittäismyyntiyritykset) | 4 |
| 2018/C 352/05 | Asia C-16/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa) – Portugali) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal v. Autoridade Tributária e Aduaneira (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Vähennysoikeuden syntyminen ja laajuus) | 4 |
| 2018/C 352/06 | Asia C-52/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Itävalta) – VTB Bank (Austria) AG v. Finanzmarktaufsichtsbehörde (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Direktiivi 2013/36/EU — 64, 65 ja 67 artikla — Asetus (EU) N:o 575/2013 — 395 artiklan 1 ja 5 kohta — Luottolaitosten valvonta — Valvontavaltuudet ja valtuudet määrätä seuraamuksia — Suurten asiakasriskien ylärajat — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään korkojen määräämisestä kyseisten ylärajojen ylittyessä — Asetus (EU) N:o 468/2014 — 48 artikla — Euroopan keskuspankin (EKP) ja kansallisten viranomaisten välinen toimivallan jako — Virallisesti aloitettu valvontamenettely) | 5 |
| 2018/C 352/07 | Asia C-59/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Château du Grand Bois SCI v. Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Viinialan markkinat — Asetus (EY) N:o 555/2008 — Viiniviljelmien rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen myönnettävät tuet — Ennalta ilmoittamattomat tarkastukset paikalla — Tarkastushenkilöstön valtuudet — Tarkastajien mahdollisuus tulla maatilan alueelle ilman viljelijältä etukäteen saatua lupaa) | 6 |
| 2018/C 352/08 | Yhdistetyt asiat C-61/17, C-62/17 ja C-72/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Saksa) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17) ja Isabelle Walkner (C-72/17) v. Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17) ja Isabelle Walkner (C-72/17) (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Joukkovähentäminen – Direktiivi 98/59/EY — 2 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta — Käsite yritys, jolla on määräysvalta työnantajaan nähden — Työntekijöiden kanssa neuvottelemista koskevat menettelyt — Todistustaakka) | 6 |
| 2018/C 352/09 | Asia C-115/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Administration des douanes et des droits indirects ja Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) v. Hubert Clergeau ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (ETY) N:o 1964/82 — Väärät ilmoitukset tai petolliset toimet tiettyjen luuttomien naudanlihojen vientiin myönnettävän erityistuen saamiseksi — Asetukseen N:o 1964/82 tehty muutos, jolla laajennetaan mahdollisuutta saada erityistä vientitukea — Lievemmän rikoslain taannehtivaa soveltamista koskeva periaate — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohdan kolmas virke) | 7 |
| 2018/C 352/10 | Asia C-120/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Latvijas Republikas Satversmes tiesa – Latvia) – Administratīvā rajona tiesa v. Ministru kabinets (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Tuki maaseudun kehittämiseen — Asetus (EY) N:o 1257/1999 — 10–12 artikla — Varhaiseläketuki — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan varhaiseläketuki siirtyy perintönä — Euroopan komission hyväksymä lainsäädäntö — Myöhempi kannan muutos — Luottamuksensuoja) | 8 |
| 2018/C 352/11 | Asia C-122/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal – Irlanti) – David Smith v. Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Irlanti ja Attorney General (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskeva jäsenvaltioiden lainsäädäntö — Kolmas direktiivi 90/232/ETY — 1 artikla — Vastuu kaikille matkustajille paitsi kuljettajalle aiheutuneista henkilövahingoista — Pakollinen vakuutus — Direktiivien välitön oikeusvaikutus — Velvollisuus olla soveltamatta direktiivin vastaista kansallista lainsäädäntöä — Direktiivin vastaisen sopimusehdon soveltamatta jättäminen) | 8 |
| 2018/C 352/12 | Asia C-123/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Nefiye Yön v. Landeshauptstadt Stuttgart (Ennakkoratkaisupyyntö — ETY – Turkki-assosiaatio — Päätös N:o 2/76 — 7 artikla — Standstill-lauseke — Turkkilaisen työntekijän perheenjäsenten oleskeluoikeus — Velvollisuus hankkia viisumi jäsenvaltion alueelle pääsemiseksi) | 9 |
| 2018/C 352/13 | Asia C-161/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Land Nordrhein-Westfalen v. Dirk Renckhoff (Ennakkoratkaisupyyntö — Tekijänoikeus ja lähioikeudet — Direktiivi 2001/29/EY — Tietoyhteiskunta — Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen — 3 artiklan 1 kohta — Yleisölle välittäminen — Käsite — Aiemmin toisella internetsivustolla rajoituksetta ja tekijänoikeuden haltijan luvalla julkaistun valokuvan laittaminen internetsivustolle ilman tekijänoikeuden haltijan lupaa — Uusi yleisö) | 10 |
| 2018/C 352/14 | Asia C-300/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kúria – Unkari) – Hochtief AG v. Budapest Főváros Önkormányzata (Ennakkoratkaisupyyntö — Julkiset hankinnat — Muutoksenhakumenettelyt — Direktiivi 89/665/EY — Vahingonkorvauskanne — 2 artiklan 6 kohta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan vahingonkorvauskanteet voidaan ottaa tutkittaviksi vain, jos hankintaviranomaisen päätös, josta vahingon väitetään aiheutuneen, on todettu sitä ennen lopullisella tavalla lainvastaiseksi — Kumoamisvaatimus — Välityslautakunnassa aiemmin esitetty vaatimus — Välityslautakunnan ratkaisujen tuomioistuinvalvonta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa suljetaan pois sellaisten perusteiden esittäminen, joita ei ole esitetty välityslautakunnassa — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteet) | 11 |
| 2018/C 352/15 | Asia C-329/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Gerhard Prenninger ym. v. Oberösterreichische Landesregierung (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 2011/92/EU — Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Liite II — 1 kohdan d alakohta — Käsite metsänhakkuut maan käyttötarkoituksen muuttamiseksi — Maanpäällisen sähkölinjan rakentamiseen ja toimintaan liittyvä polun raivaaminen metsän läpi) | 12 |
| 2018/C 352/16 | Asia C-435/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tartu Halduskohus – Viro) – Argo Kalda Mardi talu v. Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen maatalouspolitiikka — Suorat tuet — Asetus (EU) N:o 1306/2013 — 93 ja 94 artikla — Liite II — Täydentävät ehdot — Maatalous- ja ympäristökunto — Vähimmäisvaatimukset — Jäsenvaltion suorittama täytäntöönpano — Velvollisuus huolehtia kivikalmistoista — Ulottuvuus) | 12 |
| 2018/C 352/17 | Asia C-475/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Riigikohus – Viro) – Viking Motors AS ym. v. Tallinna linn ja Maksu- ja Tolliamet (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — 401 artikla — Liikevaihtoveron luonteiset kansalliset verot — Kielto — Liikevaihtoveron käsite — Paikallinen myyntivero — Arvonlisäveron keskeisten ominaispiirteiden puuttuminen) | 13 |
| 2018/C 352/18 | Asia C-485/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Verbraucherzentrale Berlin eV v. Unimatic Vertriebs GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuluttajansuoja — Direktiivi 2011/83/EU — 2 artiklan 9 alakohta — Toimitilojen käsite — Arviointiperusteet — Elinkeinonharjoittajalla kaupallisilla messuilla olevalla näyttelyosastolla tehty kauppasopimus) | 14 |
| 2018/C 352/19 | Asia C-521/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tallinna Ringkonnakohus – Viro) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A. v. Deepak Mehta (Ennakkoratkaisupyyntö — Teollis- ja tekijänoikeudet — Direktiivi 2004/48/EY — 4 artikla — Tavaramerkinhaltijoita kollektiivisesti edustavan järjestön oikeus ajaa kannetta tuomioistuimessa — Direktiivi 2000/31/EY — 12 – 14 artikla — Sellaisen palveluntarjoajan vastuu, jonka tarjoama palvelu muodostuu IP-osoitteiden vuokraamisesta ja rekisteröinnistä, joka mahdollistaa verkkotunnusten ja verkkosivujen anonyymin käytön) | 15 |
| 2018/C 352/20 | Asia C-396/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 15.6.2018 – Gennaro Cafaro v. DQ | 15 |
| 2018/C 352/21 | Asia C-417/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vilniaus apygardos administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 26.6.2018 – AW, BV, CU ja DT v. Liettuan valtio, jota edustaa Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras ja Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija | 16 |
| 2018/C 352/22 | Asia C-430/18: Kanne 29.6.2018 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta | 17 |
| 2018/C 352/23 | Asia C-433/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 2.7.2018 – ML v. OÜ Aktiva Finants | 18 |
| 2018/C 352/24 | Asia C-435/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 29.6.2018 – Otis Gesellschaft m.b.H. ym. v. Land Oberösterreich ym. | 19 |
| 2018/C 352/25 | Asia C-454/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Förvaltningsrätten i Linköping (Ruotsi) on esittänyt 12.7.2018 – Baltic Cable AB v. Energimarknadsinspektionen | 19 |
| 2018/C 352/26 | Asia C-467/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Lukovit (Bulgaria) on esittänyt 17.7.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on EP | 20 |
| 2018/C 352/27 | Asia C-476/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pesti Központi Kerületi Bíróság (Unkari) on esittänyt 23.7.2018 – PannonHitel Pénzügyi Zrt. v. WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft. | 22 |
| 2018/C 352/28 | Asia C-482/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 24.7.2018 – Google Ireland Limited v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága | 23 |
| 2018/C 352/29 | Asia C-484/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 20.7.2018 – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF v. L’Institut national de l’audiovisuel | 24 |
| 2018/C 352/30 | Asia C-485/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 24.7.2018 – Groupe Lactalis v. Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances | 25 |
| 2018/C 352/31 | Asia C-486/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 23.7.2018 – RE v. Praxair MRC | 26 |
| 2018/C 352/32 | Asia C-495/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 30.7.2018 – YX | 26 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2018/C 352/33 | Asia T-680/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – K. Chrysostomides & Co. ym. v. neuvosto ym. (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Talous- ja rahapolitiikka — Kyproksen vakaustukiohjelma — Kiireellisten käteisvarojen myöntämisestä Kyproksen keskuspankin pyynnöstä tehty EKP:n neuvoston päätös — Kyproksesta 25.3.2013, 12.4.2013, 13.5.2013 ja 13.9.2013 annetut euroryhmän julkilausumat — Päätös 2013/236/EU — Kyproksen tasavallan ja Euroopan vakausmekanismin välillä erityisistä talouspoliittisista ehdoista 26.4.2013 tehty yhteisymmärryspöytäkirja — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta — Tutkittavaksi ottaminen — Muotovaatimukset — Turvautuminen kaikkiin kansallisiin oikeussuojakeinoihin — Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen — Omistusoikeus — Luottamuksensuoja — Yhdenvertainen kohtelu) | 28 |
| 2018/C 352/34 | Asia T-786/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Bourdouvali ym. v. neuvosto ym. (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Talous- ja rahapolitiikka — Kyproksen vakaustukiohjelma — Kiireellisten käteisvarojen myöntämisestä Kyproksen keskuspankin pyynnöstä tehty EKP:n neuvoston päätös — Kyproksesta 25.3.2013, 12.4.2013, 13.5.2013 ja 13.9.2013 annetut euroryhmän julkilausumat — Päätös 2013/236/EU — Kyproksen tasavallan ja Euroopan vakausmekanismin välillä erityisistä talouspoliittisista ehdoista 26.4.2013 tehty yhteisymmärryspöytäkirja — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta — Tutkittavaksi ottaminen — Muotovaatimukset — Turvautuminen kaikkiin kansallisiin oikeussuojakeinoihin — Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen — Omistusoikeus — Luottamuksensuoja — Yhdenvertainen kohtelu) | 29 |
| 2018/C 352/35 | Asia T-733/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Banque postale v. EKP (Talous- ja rahapolitiikka — Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta — Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 3 kohta — Vähimmäisomavaraisuusasteen laskenta — EKP ei antanut kantajalle lupaa jättää vähimmäisomavaraisuusasteen laskennan ulkopuolelle tietyt edellytykset täyttäviä vastuita — Asetuksen (EU) N:o 575/2013 429 artiklan 14 kohta — EKP:n harkintavalta — Oikeudelliset virheet — Ilmeinen arviointivirhe) | 30 |
| 2018/C 352/36 | Asia T-751/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Confédération nationale du Crédit mutuel v. EKP (Talous- ja rahapolitiikka — Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta — Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 3 kohta — Vähimmäisomavaraisuusasteen laskenta — EKP ei antanut kantajalle lupaa jättää vähimmäisomavaraisuusasteen laskennan ulkopuolelle tietyt edellytykset täyttäviä vastuita — Asetuksen (EU) N:o 575/2013 429 artiklan 14 kohta — EKP:n harkintavalta — Oikeudelliset virheet — Ilmeinen arviointivirhe) | 31 |
| 2018/C 352/37 | Asia T-768/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – BNP Paribas v. EKP (Talous- ja rahapolitiikka — Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta — Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 3 kohta — Vähimmäisomavaraisuusasteen laskenta — EKP ei antanut kantajalle lupaa jättää vähimmäisomavaraisuusasteen laskennan ulkopuolelle tietyt edellytykset täyttäviä vastuita — Asetuksen (EU) N:o 575/2013 429 artiklan 14 kohta — EKP:n harkintavalta — Oikeudelliset virheet — Ilmeinen arviointivirhe) | 32 |
| 2018/C 352/38 | Asia T-825/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Kypros v. EUIPO – Papouis Dairies (Pallas Halloumi) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Pallas Halloumi rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Tarkastusmerkiksi rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan aikaisempi sanamerkki HALLOUMI — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 32 |
| 2018/C 352/39 | Asia T-847/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.7.2018 – Kypros v. EUIPO – POA (COWBOYS HALLOUMI) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin COWBOYS HALLOUMI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Tarkastusmerkiksi rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan aikaisempi sanamerkki HALLOUMI — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 33 |
| 2018/C 352/40 | Asia T-797/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Star Television Productions v. EUIPO – Marc Dorcel (STAR) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-kuviomerkki STAR — Tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta)) | 34 |
| 2018/C 352/41 | Asia T-388/18: Kanne 27.6.2018 – WV v. EUH | 34 |
| 2018/C 352/42 | Asia T-391/18: Kanne 27.6.2018 – Riesco García v. parlamentti | 36 |
| 2018/C 352/43 | Asia T-396/18: Kanne 29.6.2018 – ITSA v. komissio | 36 |
| 2018/C 352/44 | Asia T-436/18: Kanne 13.7.2018 – Prigent v. komissio | 37 |
| 2018/C 352/45 | Asia T-453/18: Kanne 24.7.2018 – Biasotto v. EUIPO – OOFOS (OOF) | 38 |
| 2018/C 352/46 | Asia T-454/18: Kanne 24.7.2018 – Biasotto v. EUIPO – OOFOS (OO) | 39 |
| 2018/C 352/47 | Asia T-463/18: Kanne 30.7.2018 – Novartis v. EUIPO (SMARTSURFACE) | 40 |
| 2018/C 352/48 | Asia T-473/18: Kanne 27.7.2018 – Getsmarter Online v. EUIPO (getsmarter) | 40 |
| 2018/C 352/49 | Asia T-474/18: Kanne 6.8.2018 – Veit v. EKP | 41 |
| 2018/C 352/50 | Asia T-481/18: Kanne 1.8.2018 – Electroquímica Onubense v. ECHA | 42 |
| 2018/C 352/51 | Asia T-487/18: Kanne 14.8.2018 – Stada Arzneimittel v. EUIPO (ViruProtect) | 42 |
| 2018/C 352/52 | Asia T-491/18: Kanne 14.8.2018 – Vafo Praha v. EUIPO – Rutzinger-Kurpas (Meatlove) | 43 |
| 2018/C 352/53 | Asia T-492/18: Kanne 15.8.2018 – Zhadanov v. EUIPO (Scanner Pro) | 44 |
| 2018/C 352/54 | Asia T-495/18: Kanne 17.8.2018 – Dermatest v. EUIPO (DERMATEST) | 44 |
| 2018/C 352/55 | Asia T-496/18: Kanne 17.8.2018 – OCU v. SRB | 45 |
| 2018/C 352/56 | Asia T-497/18: Kanne 14.8.2018 – IAK – Forum International v. EUIPO (Schwalb (IAK)) | 46 |
| 2018/C 352/57 | Asia T-498/18: Kanne 20.8.2018 – ZPC Flis v. EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco) | 47 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2018/C 352/02

Yhdistetyt asiat C-96/16 ja C-94/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona ja Tribunal Supremo – Espanja) – Banco Santander SA v. Mahamadou Demba ja Mercedes Godoy Bonet (C-96/16) sekä Rafael Ramón Escobedo Cortés v. Banco de Sabadell SA (C-94/17), (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — Kohtuuttomat ehdot — Soveltamisala — Saatavan luovuttaminen — Kuluttajan kanssa tehty lainasopimus — Viivästyskoron korkokannan vahvistamista koskevan sopimusehdon kohtuuttomuuden arviointiperusteet — Kohtuuttomuuden seuraukset)

o

2

2018/C 352/03

Asia C-472/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Espanja) – Jorge Luís Colino Sigüenza v. Ayuntamiento de Valladolid ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2001/23/EY — Soveltamisala — 1 artiklan 1 kohta — Yrityksen luovutus — Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen — Palveluhankinta, joka koskee kunnallisen musiikkikoulun toimintaa — Ensimmäisen sopimuspuolen toiminnan lopettaminen ennen kuluvan lukuvuoden loppua ja uuden sopimuspuolen nimeäminen seuraavan lukuvuoden alussa — 4 artiklan 1 kohta — Yrityksen luovutukseen perustuvan irtisanomisen kielto — Poikkeus — Irtisanomiset työvoiman muutoksiin johtavista taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla)

3

2018/C 352/04

Asia C-561/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Saras Energía SA v. Administración del Estado (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2012/27/EU — 7 artiklan 1, 4 ja 9 kohta — 20 artiklan 4 ja 6 kohta — Energiatehokkuuden edistäminen — Energiatehokkuusvelvoitejärjestelmä — Muut politiikkatoimet — Kansallinen energiatehokkuusrahasto — Tällaisen rahaston perustaminen energiatehokkuusvelvoitteiden pääasialliseksi täytäntöönpanotoimeksi — Velvollisuus suorittaa maksuosuus — Velvoitettujen osapuolten nimeäminen — Energian jakelijat ja/tai energian vähittäismyyntiyritykset)

4

2018/C 352/05

Asia C-16/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa) – Portugali) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal v. Autoridade Tributária e Aduaneira (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Vähennysoikeuden syntyminen ja laajuus)

4

2018/C 352/06

Asia C-52/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Itävalta) – VTB Bank (Austria) AG v. Finanzmarktaufsichtsbehörde (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Direktiivi 2013/36/EU — 64, 65 ja 67 artikla — Asetus (EU) N:o 575/2013 — 395 artiklan 1 ja 5 kohta — Luottolaitosten valvonta — Valvontavaltuudet ja valtuudet määrätä seuraamuksia — Suurten asiakasriskien ylärajat — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään korkojen määräämisestä kyseisten ylärajojen ylittyessä — Asetus (EU) N:o 468/2014 — 48 artikla — Euroopan keskuspankin (EKP) ja kansallisten viranomaisten välinen toimivallan jako — Virallisesti aloitettu valvontamenettely)

5

2018/C 352/07

Asia C-59/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Château du Grand Bois SCI v. Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Viinialan markkinat — Asetus (EY) N:o 555/2008 — Viiniviljelmien rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen myönnettävät tuet — Ennalta ilmoittamattomat tarkastukset paikalla — Tarkastushenkilöstön valtuudet — Tarkastajien mahdollisuus tulla maatilan alueelle ilman viljelijältä etukäteen saatua lupaa)

6

2018/C 352/08

Yhdistetyt asiat C-61/17, C-62/17 ja C-72/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Saksa) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17) ja Isabelle Walkner (C-72/17) v. Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17) ja Isabelle Walkner (C-72/17) (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Joukkovähentäminen – Direktiivi 98/59/EY — 2 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta — Käsite yritys, jolla on määräysvalta työnantajaan nähden — Työntekijöiden kanssa neuvottelemista koskevat menettelyt — Todistustaakka)

6

2018/C 352/09

Asia C-115/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Administration des douanes et des droits indirects ja Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) v. Hubert Clergeau ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (ETY) N:o 1964/82 — Väärät ilmoitukset tai petolliset toimet tiettyjen luuttomien naudanlihojen vientiin myönnettävän erityistuen saamiseksi — Asetukseen N:o 1964/82 tehty muutos, jolla laajennetaan mahdollisuutta saada erityistä vientitukea — Lievemmän rikoslain taannehtivaa soveltamista koskeva periaate — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohdan kolmas virke)

7

2018/C 352/10

Asia C-120/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Latvijas Republikas Satversmes tiesa – Latvia) – Administratīvā rajona tiesa v. Ministru kabinets (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Tuki maaseudun kehittämiseen — Asetus (EY) N:o 1257/1999 — 10–12 artikla — Varhaiseläketuki — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan varhaiseläketuki siirtyy perintönä — Euroopan komission hyväksymä lainsäädäntö — Myöhempi kannan muutos — Luottamuksensuoja)

8

2018/C 352/11

Asia C-122/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal – Irlanti) – David Smith v. Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Irlanti ja Attorney General (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskeva jäsenvaltioiden lainsäädäntö — Kolmas direktiivi 90/232/ETY — 1 artikla — Vastuu kaikille matkustajille paitsi kuljettajalle aiheutuneista henkilövahingoista — Pakollinen vakuutus — Direktiivien välitön oikeusvaikutus — Velvollisuus olla soveltamatta direktiivin vastaista kansallista lainsäädäntöä — Direktiivin vastaisen sopimusehdon soveltamatta jättäminen)

8

2018/C 352/12

Asia C-123/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Nefiye Yön v. Landeshauptstadt Stuttgart (Ennakkoratkaisupyyntö — ETY – Turkki-assosiaatio — Päätös N:o 2/76 — 7 artikla — Standstill-lauseke — Turkkilaisen työntekijän perheenjäsenten oleskeluoikeus — Velvollisuus hankkia viisumi jäsenvaltion alueelle pääsemiseksi)

9

2018/C 352/13

Asia C-161/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Land Nordrhein-Westfalen v. Dirk Renckhoff (Ennakkoratkaisupyyntö — Tekijänoikeus ja lähioikeudet — Direktiivi 2001/29/EY — Tietoyhteiskunta — Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen — 3 artiklan 1 kohta — Yleisölle välittäminen — Käsite — Aiemmin toisella internetsivustolla rajoituksetta ja tekijänoikeuden haltijan luvalla julkaistun valokuvan laittaminen internetsivustolle ilman tekijänoikeuden haltijan lupaa — Uusi yleisö)

10

2018/C 352/14

Asia C-300/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kúria – Unkari) – Hochtief AG v. Budapest Főváros Önkormányzata (Ennakkoratkaisupyyntö — Julkiset hankinnat — Muutoksenhakumenettelyt — Direktiivi 89/665/EY — Vahingonkorvauskanne — 2 artiklan 6 kohta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan vahingonkorvauskanteet voidaan ottaa tutkittaviksi vain, jos hankintaviranomaisen päätös, josta vahingon väitetään aiheutuneen, on todettu sitä ennen lopullisella tavalla lainvastaiseksi — Kumoamisvaatimus — Välityslautakunnassa aiemmin esitetty vaatimus — Välityslautakunnan ratkaisujen tuomioistuinvalvonta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa suljetaan pois sellaisten perusteiden esittäminen, joita ei ole esitetty välityslautakunnassa — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteet)

11

2018/C 352/15

Asia C-329/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Gerhard Prenninger ym. v. Oberösterreichische Landesregierung (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 2011/92/EU — Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Liite II — 1 kohdan d alakohta — Käsite metsänhakkuut maan käyttötarkoituksen muuttamiseksi — Maanpäällisen sähkölinjan rakentamiseen ja toimintaan liittyvä polun raivaaminen metsän läpi)

12

2018/C 352/16

Asia C-435/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tartu Halduskohus – Viro) – Argo Kalda Mardi talu v. Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen maatalouspolitiikka — Suorat tuet — Asetus (EU) N:o 1306/2013 — 93 ja 94 artikla — Liite II — Täydentävät ehdot — Maatalous- ja ympäristökunto — Vähimmäisvaatimukset — Jäsenvaltion suorittama täytäntöönpano — Velvollisuus huolehtia kivikalmistoista — Ulottuvuus)

12

2018/C 352/17

Asia C-475/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Riigikohus – Viro) – Viking Motors AS ym. v. Tallinna linn ja Maksu- ja Tolliamet (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — 401 artikla — Liikevaihtoveron luonteiset kansalliset verot — Kielto — Liikevaihtoveron käsite — Paikallinen myyntivero — Arvonlisäveron keskeisten ominaispiirteiden puuttuminen)

13

2018/C 352/18

Asia C-485/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Verbraucherzentrale Berlin eV v. Unimatic Vertriebs GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuluttajansuoja — Direktiivi 2011/83/EU — 2 artiklan 9 alakohta — Toimitilojen käsite — Arviointiperusteet — Elinkeinonharjoittajalla kaupallisilla messuilla olevalla näyttelyosastolla tehty kauppasopimus)

14

2018/C 352/19

Asia C-521/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tallinna Ringkonnakohus – Viro) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A. v. Deepak Mehta (Ennakkoratkaisupyyntö — Teollis- ja tekijänoikeudet — Direktiivi 2004/48/EY — 4 artikla — Tavaramerkinhaltijoita kollektiivisesti edustavan järjestön oikeus ajaa kannetta tuomioistuimessa — Direktiivi 2000/31/EY — 12 – 14 artikla — Sellaisen palveluntarjoajan vastuu, jonka tarjoama palvelu muodostuu IP-osoitteiden vuokraamisesta ja rekisteröinnistä, joka mahdollistaa verkkotunnusten ja verkkosivujen anonyymin käytön)

15

2018/C 352/20

Asia C-396/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 15.6.2018 – Gennaro Cafaro v. DQ

15

2018/C 352/21

Asia C-417/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vilniaus apygardos administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 26.6.2018 – AW, BV, CU ja DT v. Liettuan valtio, jota edustaa Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras ja Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

16

2018/C 352/22

Asia C-430/18: Kanne 29.6.2018 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

17

2018/C 352/23

Asia C-433/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 2.7.2018 – ML v. OÜ Aktiva Finants

18

2018/C 352/24

Asia C-435/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 29.6.2018 – Otis Gesellschaft m.b.H. ym. v. Land Oberösterreich ym.

19

2018/C 352/25

Asia C-454/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Förvaltningsrätten i Linköping (Ruotsi) on esittänyt 12.7.2018 – Baltic Cable AB v. Energimarknadsinspektionen

19

2018/C 352/26

Asia C-467/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Lukovit (Bulgaria) on esittänyt 17.7.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on EP

20

2018/C 352/27

Asia C-476/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pesti Központi Kerületi Bíróság (Unkari) on esittänyt 23.7.2018 – PannonHitel Pénzügyi Zrt. v. WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

22

2018/C 352/28

Asia C-482/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 24.7.2018 – Google Ireland Limited v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

23

2018/C 352/29

Asia C-484/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 20.7.2018 – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF v. L’Institut national de l’audiovisuel

24

2018/C 352/30

Asia C-485/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 24.7.2018 – Groupe Lactalis v. Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

25

2018/C 352/31

Asia C-486/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 23.7.2018 – RE v. Praxair MRC

26

2018/C 352/32

Asia C-495/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 30.7.2018 – YX

26

Unionin yleinen tuomioistuin

2018/C 352/33

Asia T-680/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – K. Chrysostomides & Co. ym. v. neuvosto ym. (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Talous- ja rahapolitiikka — Kyproksen vakaustukiohjelma — Kiireellisten käteisvarojen myöntämisestä Kyproksen keskuspankin pyynnöstä tehty EKP:n neuvoston päätös — Kyproksesta 25.3.2013, 12.4.2013, 13.5.2013 ja 13.9.2013 annetut euroryhmän julkilausumat — Päätös 2013/236/EU — Kyproksen tasavallan ja Euroopan vakausmekanismin välillä erityisistä talouspoliittisista ehdoista 26.4.2013 tehty yhteisymmärryspöytäkirja — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta — Tutkittavaksi ottaminen — Muotovaatimukset — Turvautuminen kaikkiin kansallisiin oikeussuojakeinoihin — Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen — Omistusoikeus — Luottamuksensuoja — Yhdenvertainen kohtelu)

28

2018/C 352/34

Asia T-786/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Bourdouvali ym. v. neuvosto ym. (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Talous- ja rahapolitiikka — Kyproksen vakaustukiohjelma — Kiireellisten käteisvarojen myöntämisestä Kyproksen keskuspankin pyynnöstä tehty EKP:n neuvoston päätös — Kyproksesta 25.3.2013, 12.4.2013, 13.5.2013 ja 13.9.2013 annetut euroryhmän julkilausumat — Päätös 2013/236/EU — Kyproksen tasavallan ja Euroopan vakausmekanismin välillä erityisistä talouspoliittisista ehdoista 26.4.2013 tehty yhteisymmärryspöytäkirja — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta — Tutkittavaksi ottaminen — Muotovaatimukset — Turvautuminen kaikkiin kansallisiin oikeussuojakeinoihin — Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen — Omistusoikeus — Luottamuksensuoja — Yhdenvertainen kohtelu)

29

2018/C 352/35

Asia T-733/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Banque postale v. EKP (Talous- ja rahapolitiikka — Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta — Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 3 kohta — Vähimmäisomavaraisuusasteen laskenta — EKP ei antanut kantajalle lupaa jättää vähimmäisomavaraisuusasteen laskennan ulkopuolelle tietyt edellytykset täyttäviä vastuita — Asetuksen (EU) N:o 575/2013 429 artiklan 14 kohta — EKP:n harkintavalta — Oikeudelliset virheet — Ilmeinen arviointivirhe)

30

2018/C 352/36

Asia T-751/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Confédération nationale du Crédit mutuel v. EKP (Talous- ja rahapolitiikka — Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta — Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 3 kohta — Vähimmäisomavaraisuusasteen laskenta — EKP ei antanut kantajalle lupaa jättää vähimmäisomavaraisuusasteen laskennan ulkopuolelle tietyt edellytykset täyttäviä vastuita — Asetuksen (EU) N:o 575/2013 429 artiklan 14 kohta — EKP:n harkintavalta — Oikeudelliset virheet — Ilmeinen arviointivirhe)

31

2018/C 352/37

Asia T-768/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – BNP Paribas v. EKP (Talous- ja rahapolitiikka — Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta — Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 3 kohta — Vähimmäisomavaraisuusasteen laskenta — EKP ei antanut kantajalle lupaa jättää vähimmäisomavaraisuusasteen laskennan ulkopuolelle tietyt edellytykset täyttäviä vastuita — Asetuksen (EU) N:o 575/2013 429 artiklan 14 kohta — EKP:n harkintavalta — Oikeudelliset virheet — Ilmeinen arviointivirhe)

32

2018/C 352/38

Asia T-825/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Kypros v. EUIPO – Papouis Dairies (Pallas Halloumi) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Pallas Halloumi rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Tarkastusmerkiksi rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan aikaisempi sanamerkki HALLOUMI — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

32

2018/C 352/39

Asia T-847/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.7.2018 – Kypros v. EUIPO – POA (COWBOYS HALLOUMI) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin COWBOYS HALLOUMI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Tarkastusmerkiksi rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan aikaisempi sanamerkki HALLOUMI — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

33

2018/C 352/40

Asia T-797/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Star Television Productions v. EUIPO – Marc Dorcel (STAR) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-kuviomerkki STAR — Tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta))

34

2018/C 352/41

Asia T-388/18: Kanne 27.6.2018 – WV v. EUH

34

2018/C 352/42

Asia T-391/18: Kanne 27.6.2018 – Riesco García v. parlamentti

36

2018/C 352/43

Asia T-396/18: Kanne 29.6.2018 – ITSA v. komissio

36

2018/C 352/44

Asia T-436/18: Kanne 13.7.2018 – Prigent v. komissio

37

2018/C 352/45

Asia T-453/18: Kanne 24.7.2018 – Biasotto v. EUIPO – OOFOS (OOF)

38

2018/C 352/46

Asia T-454/18: Kanne 24.7.2018 – Biasotto v. EUIPO – OOFOS (OO)

39

2018/C 352/47

Asia T-463/18: Kanne 30.7.2018 – Novartis v. EUIPO (SMARTSURFACE)

40

2018/C 352/48

Asia T-473/18: Kanne 27.7.2018 – Getsmarter Online v. EUIPO (getsmarter)

40

2018/C 352/49

Asia T-474/18: Kanne 6.8.2018 – Veit v. EKP

41

2018/C 352/50

Asia T-481/18: Kanne 1.8.2018 – Electroquímica Onubense v. ECHA

42

2018/C 352/51

Asia T-487/18: Kanne 14.8.2018 – Stada Arzneimittel v. EUIPO (ViruProtect)

42

2018/C 352/52

Asia T-491/18: Kanne 14.8.2018 – Vafo Praha v. EUIPO – Rutzinger-Kurpas (Meatlove)

43

2018/C 352/53

Asia T-492/18: Kanne 15.8.2018 – Zhadanov v. EUIPO (Scanner Pro)

44

2018/C 352/54

Asia T-495/18: Kanne 17.8.2018 – Dermatest v. EUIPO (DERMATEST)

44

2018/C 352/55

Asia T-496/18: Kanne 17.8.2018 – OCU v. SRB

45

2018/C 352/56

Asia T-497/18: Kanne 14.8.2018 – IAK – Forum International v. EUIPO (Schwalb (IAK))

46

2018/C 352/57

Asia T-498/18: Kanne 20.8.2018 – ZPC Flis v. EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)

47

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2018/C 352/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 341, 24.9.2018

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 328, 17.9.2018

EUVL C 319, 10.9.2018

EUVL C 311, 3.9.2018

EUVL C 301, 27.8.2018

EUVL C 294, 20.8.2018

EUVL C 285, 13.8.2018

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/2 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona ja Tribunal Supremo – Espanja) – Banco Santander SA v. Mahamadou Demba ja Mercedes Godoy Bonet (C-96/16) sekä Rafael Ramón Escobedo Cortés v. Banco de Sabadell SA (C-94/17),

(Yhdistetyt asiat C-96/16 ja C-94/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - Kohtuuttomat ehdot - Soveltamisala - Saatavan luovuttaminen - Kuluttajan kanssa tehty lainasopimus - Viivästyskoron korkokannan vahvistamista koskevan sopimusehdon kohtuuttomuuden arviointiperusteet - Kohtuuttomuuden seuraukset))

(2018/C 352/02)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet

Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona ja Tribunal Supremo

Pääasioiden asianosaiset

Kantajat: Banco Santander SA(C-96/16) ja Rafael Ramón Escobedo Cortés (C-94/17)

Vastaajat: Mahamadou Demba ja Mercedes Godoy Bonet (C-96/16) sekä Banco de Sabadell SA (C-94/17),

Tuomiolauselma

| 1) | Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY on tulkittava yhtäältä siten, että sitä ei sovelleta yritystoiminnassa omaksuttuun käytäntöön, jonka mukaan kuluttajalta oleva saatava luovutetaan tai ostetaan, kun tämän kuluttajan kanssa tehdyssä lainasopimuksessa ei mainita tällaista luovutusta, kuluttajalle ei ole ilmoitettu etukäteen tällaisesta luovutuksesta eikä hän ole antanut siihen suostumustaan eikä hänelle ole myöskään tarjottu mahdollisuutta lunastaa velkansa ja siten lakkauttaa se maksamalla luovutuksensaajalle tämän luovutuksesta maksama määrä sovellettavine kuluineen, korkoineen ja oikeudenkäyntikuluineen. Toisaalta direktiiviä ei sovelleta myöskään siviililain (Código Civil) 1535 §:n ja 7.1.2000 annetun siviiliprosessilain nro 1/2000 (Ley 1/2000 de Enjuiciamiento Civil) 17 ja 540 §:n kaltaisiin kansallisiin säännöksiin, jotka sisältävät tällaisen lunastusmahdollisuuden ja joissa säännellään luovutuksensaajan tulemista luovuttajan sijaan vireillä olevissa menettelyissä. |
| --- | --- |

1)

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY on tulkittava yhtäältä siten, että sitä ei sovelleta yritystoiminnassa omaksuttuun käytäntöön, jonka mukaan kuluttajalta oleva saatava luovutetaan tai ostetaan, kun tämän kuluttajan kanssa tehdyssä lainasopimuksessa ei mainita tällaista luovutusta, kuluttajalle ei ole ilmoitettu etukäteen tällaisesta luovutuksesta eikä hän ole antanut siihen suostumustaan eikä hänelle ole myöskään tarjottu mahdollisuutta lunastaa velkansa ja siten lakkauttaa se maksamalla luovutuksensaajalle tämän luovutuksesta maksama määrä sovellettavine kuluineen, korkoineen ja oikeudenkäyntikuluineen. Toisaalta direktiiviä ei sovelleta myöskään siviililain (Código Civil) 1535 §:n ja 7.1.2000 annetun siviiliprosessilain nro 1/2000 (Ley 1/2000 de Enjuiciamiento Civil) 17 ja 540 §:n kaltaisiin kansallisiin säännöksiin, jotka sisältävät tällaisen lunastusmahdollisuuden ja joissa säännellään luovutuksensaajan tulemista luovuttajan sijaan vireillä olevissa menettelyissä.

| 2) | Direktiiviä 93/13 on tulkittava siten, että se ei ole esteenä Tribunal Supremon pääasiassa kyseessä olevan oikeuskäytännön kaltaiselle kansalliselle oikeuskäytännölle, jonka mukaan kuluttajan kanssa tehdyn lainasopimuksen ehto, josta ei ole neuvoteltu ja jolla vahvistetaan sovellettava viivästyskoron korkokanta, on kohtuuton sillä perusteella, että siinä vaaditaan suhteettoman suurta korvausta kuluttajalta, jonka maksusuoritus on viivästynyt, sillä tämä korkokanta on yli kaksi prosenttiyksikköä korkeampi kuin sopimuksen mukainen pääomalle maksettavien korkojen vuotuinen korkokanta. |
| --- | --- |

2)

Direktiiviä 93/13 on tulkittava siten, että se ei ole esteenä Tribunal Supremon pääasiassa kyseessä olevan oikeuskäytännön kaltaiselle kansalliselle oikeuskäytännölle, jonka mukaan kuluttajan kanssa tehdyn lainasopimuksen ehto, josta ei ole neuvoteltu ja jolla vahvistetaan sovellettava viivästyskoron korkokanta, on kohtuuton sillä perusteella, että siinä vaaditaan suhteettoman suurta korvausta kuluttajalta, jonka maksusuoritus on viivästynyt, sillä tämä korkokanta on yli kaksi prosenttiyksikköä korkeampi kuin sopimuksen mukainen pääomalle maksettavien korkojen vuotuinen korkokanta.

| 3) | Direktiiviä 93/13 on tulkittava siten, että se ei ole esteenä Tribunal Supremon (ylin tuomioistuin, Espanja) pääasiassa kyseessä olevan oikeuskäytännön kaltaiselle kansalliselle oikeuskäytännölle, jonka mukaan kuluttajan kanssa tehdyn lainasopimuksen ehdon, josta ei ole neuvoteltu ja jossa vahvistetaan viivästyskoron korkokanta, kohtuuttomuudesta seuraa viivästyskorkojen poistaminen kokonaisuudessaan, ja sopimuksen mukainen pääomalle maksettava korko kertyy edelleen. |
| --- | --- |

3)

Direktiiviä 93/13 on tulkittava siten, että se ei ole esteenä Tribunal Supremon (ylin tuomioistuin, Espanja) pääasiassa kyseessä olevan oikeuskäytännön kaltaiselle kansalliselle oikeuskäytännölle, jonka mukaan kuluttajan kanssa tehdyn lainasopimuksen ehdon, josta ei ole neuvoteltu ja jossa vahvistetaan viivästyskoron korkokanta, kohtuuttomuudesta seuraa viivästyskorkojen poistaminen kokonaisuudessaan, ja sopimuksen mukainen pääomalle maksettava korko kertyy edelleen.

---

(1)  EUVL C 145, 25.4.2016. EUVL C 151, 15.5.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/3 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Espanja) – Jorge Luís Colino Sigüenza v. Ayuntamiento de Valladolid ym.

(Asia C-472/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2001/23/EY - Soveltamisala - 1 artiklan 1 kohta - Yrityksen luovutus - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen - Palveluhankinta, joka koskee kunnallisen musiikkikoulun toimintaa - Ensimmäisen sopimuspuolen toiminnan lopettaminen ennen kuluvan lukuvuoden loppua ja uuden sopimuspuolen nimeäminen seuraavan lukuvuoden alussa - 4 artiklan 1 kohta - Yrityksen luovutukseen perustuvan irtisanomisen kielto - Poikkeus - Irtisanomiset työvoiman muutoksiin johtavista taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla))

(2018/C 352/03)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Jorge Luís Colino Sigüenza

Vastapuolet: Ayuntamiento de Valladolid, In-Pulso Musical SC, Miguel del Real Llorente, Administrador Concursal Músicos y Escuela SL, Músicos y Escuela SL ja Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

Tuomiolauselma

| 1) | Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisen direktiivin soveltamisalaan voi kuulua pääasiassa kyseessä olevan kaltainen tilanne, jossa kunnallisen musiikkikoulun toiminnan harjoittamista koskevan palveluhankinnan sopimuspuoli, jolle kunta on antanut kaikki tämän toiminnan harjoittamiseen tarvittavat aineelliset resurssit, lopettaa toiminnan kaksi kuukautta ennen kuluvan lukuvuoden päättymistä, irtisanoo henkilökunnan ja palauttaa aineelliset resurssit kunnalle, joka toteuttaa uuden palveluhankinnan pelkästään seuraavaa lukuvuotta varten ja antaa uudelle sopimuspuolelle samat aineelliset resurssit. |
| --- | --- |

1)

Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisen direktiivin soveltamisalaan voi kuulua pääasiassa kyseessä olevan kaltainen tilanne, jossa kunnallisen musiikkikoulun toiminnan harjoittamista koskevan palveluhankinnan sopimuspuoli, jolle kunta on antanut kaikki tämän toiminnan harjoittamiseen tarvittavat aineelliset resurssit, lopettaa toiminnan kaksi kuukautta ennen kuluvan lukuvuoden päättymistä, irtisanoo henkilökunnan ja palauttaa aineelliset resurssit kunnalle, joka toteuttaa uuden palveluhankinnan pelkästään seuraavaa lukuvuotta varten ja antaa uudelle sopimuspuolelle samat aineelliset resurssit.

| 2) | Direktiivin 2001/23 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa kunnallisen musiikkikoulun toimintaa koskevan palveluhankinnan sopimuspuoli lopettaa tämän toiminnan kaksi kuukautta ennen kuluvan lukuvuoden päättymistä ja irtisanoo työntekijät, ja jossa uusi sopimuspuoli aloittaa toiminnan seuraavan lukuvuoden alussa, vaikuttaa siltä, että työntekijät on irtisanottu tässä säännöksessä tarkoitetuista ”työvoiman muutoksiin johtavista taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä”, edellyttäen, että olosuhteet, jotka johtivat kaikkien työntekijöiden irtisanomiseen ja uuden palveluntarjoajan nimeämiseen myöhäisessä vaiheessa, eivät johdu tahallisesta toimenpiteestä, jonka tarkoituksena on viedä kyseisiltä työntekijät heille tällä direktiivillä annetut oikeudet, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2001/23 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa kunnallisen musiikkikoulun toimintaa koskevan palveluhankinnan sopimuspuoli lopettaa tämän toiminnan kaksi kuukautta ennen kuluvan lukuvuoden päättymistä ja irtisanoo työntekijät, ja jossa uusi sopimuspuoli aloittaa toiminnan seuraavan lukuvuoden alussa, vaikuttaa siltä, että työntekijät on irtisanottu tässä säännöksessä tarkoitetuista ”työvoiman muutoksiin johtavista taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä”, edellyttäen, että olosuhteet, jotka johtivat kaikkien työntekijöiden irtisanomiseen ja uuden palveluntarjoajan nimeämiseen myöhäisessä vaiheessa, eivät johdu tahallisesta toimenpiteestä, jonka tarkoituksena on viedä kyseisiltä työntekijät heille tällä direktiivillä annetut oikeudet, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

---

(1)  EUVL C 441, 28.11.2016.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Saras Energía SA v. Administración del Estado

(Asia C-561/16) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2012/27/EU - 7 artiklan 1, 4 ja 9 kohta - 20 artiklan 4 ja 6 kohta - Energiatehokkuuden edistäminen - Energiatehokkuusvelvoitejärjestelmä - Muut politiikkatoimet - Kansallinen energiatehokkuusrahasto - Tällaisen rahaston perustaminen energiatehokkuusvelvoitteiden pääasialliseksi täytäntöönpanotoimeksi - Velvollisuus suorittaa maksuosuus - Velvoitettujen osapuolten nimeäminen - Energian jakelijat ja/tai energian vähittäismyyntiyritykset))

(2018/C 352/04)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Saras Energía SA

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Saras Energía SA

Vastaaja: Administración del Estado

Muut osapuolet: Endesa SA, Endesa Energía SA, Endesa Energía XXI SLU, Viesgo Infraestructuras Energéticas SL, Hidroeléctrica del Cantábrico SAU, Nexus Energía SA, Nexus Renovables SLU, Engie España SL, Villar Mir Energía SL, Energya VM Gestión de Energía SLU, Estaciones de Servicio de Guipúzcoa SA, Acciona Green Energy Developments SLU ja Fortia Energía SL

Tuomiolauselma

| 1) | Energiatehokkuudesta, direktiivien 2009/125/EY ja 2010/30/EU muuttamisesta sekä direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY kumoamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/27/EU 7 ja 20 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jolla ensisijaisena energiatehokkuusvelvoitteiden täyttämismuotona otetaan käyttöön järjestelmä, jonka mukaan kansalliseen energiatehokkuusrahastoon on vuosittain suoritettava maksuosuus, kunhan kyseisellä säännöstöllä yhtäältä taataan energiasäästöjen saavuttaminen samassa määrin kuin kyseisen direktiivin 7 artiklan 1 kohdan perusteella käyttöön otettavissa olevilla energiatehokkuusvelvoitejärjestelmillä ja kunhan se toisaalta täyttää kyseisen direktiivin 7 artiklan 10 ja 11 kohdassa asetetut edellytykset, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava. |
| --- | --- |

1)

Energiatehokkuudesta, direktiivien 2009/125/EY ja 2010/30/EU muuttamisesta sekä direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY kumoamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/27/EU 7 ja 20 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jolla ensisijaisena energiatehokkuusvelvoitteiden täyttämismuotona otetaan käyttöön järjestelmä, jonka mukaan kansalliseen energiatehokkuusrahastoon on vuosittain suoritettava maksuosuus, kunhan kyseisellä säännöstöllä yhtäältä taataan energiasäästöjen saavuttaminen samassa määrin kuin kyseisen direktiivin 7 artiklan 1 kohdan perusteella käyttöön otettavissa olevilla energiatehokkuusvelvoitejärjestelmillä ja kunhan se toisaalta täyttää kyseisen direktiivin 7 artiklan 10 ja 11 kohdassa asetetut edellytykset, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

| 2) | Direktiivin 2012/27 7 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle sääntelylle, jolla energiatehokkuusalan velvoitteita asetetaan vain tietyille energia-alan yrityksille, kunhan näiden yritysten nimeäminen velvoitetuiksi osapuoliksi perustuu tosiasiallisesti nimenomaisesti esitettyihin puolueettomiin ja syrjimättömiin perusteisiin, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2012/27 7 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle sääntelylle, jolla energiatehokkuusalan velvoitteita asetetaan vain tietyille energia-alan yrityksille, kunhan näiden yritysten nimeäminen velvoitetuiksi osapuoliksi perustuu tosiasiallisesti nimenomaisesti esitettyihin puolueettomiin ja syrjimättömiin perusteisiin, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

---

(1)  EUVL C 22, 23.1.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa) – Portugali) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Asia C-16/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Vähennysoikeuden syntyminen ja laajuus))

(2018/C 352/05)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal

Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.7.2010 annetulla neuvoston direktiivillä 2010/45/EU, 167 ja 168 artiklaa sekä neutraalisuuden periaatetta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltion veroviranomainen katsoo, että yhtiö, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, ja tämän ensimmäisessä näistä valtioista oleva sivuliike muodostavat kaksi erillistä verovelvollista sen perusteella, että niillä on omat verotunnisteet, ja epää tästä syystä sivuliikkeeltä oikeuden vähentää arvonlisäveron, joka mainitaan etuyhtymän, jonka jäsen kyseinen yhtiö on eikä tämän sivuliike ole, antamissa kululaskuissa.

---

(1)  EUVL C 104, 3.4.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/5 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Itävalta) – VTB Bank (Austria) AG v. Finanzmarktaufsichtsbehörde

(Asia C-52/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Direktiivi 2013/36/EU - 64, 65 ja 67 artikla - Asetus (EU) N:o 575/2013 - 395 artiklan 1 ja 5 kohta - Luottolaitosten valvonta - Valvontavaltuudet ja valtuudet määrätä seuraamuksia - Suurten asiakasriskien ylärajat - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään korkojen määräämisestä kyseisten ylärajojen ylittyessä - Asetus (EU) N:o 468/2014 - 48 artikla - Euroopan keskuspankin (EKP) ja kansallisten viranomaisten välinen toimivallan jako - Virallisesti aloitettu valvontamenettely))

(2018/C 352/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: VTB Bank (Austria) AG

Vastapuoli: Finanzmarktaufsichtsbehörde

Tuomiolauselma

| 1) | Oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU 64 artiklaa ja 65 artiklan 1 kohtaa sekä luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 ja 5 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan asetuksen N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa säädettyjen vastuun ylärajojen ylittyessä luottolaitokselle määrätään automaattisesti eliminointikorkoja, vaikka tämä täyttää kyseisen asetuksen 395 artiklan 5 kohdassa säädetyt edellytykset, joiden perusteella luottolaitos voi ylittää mainitut rajat. |
| --- | --- |

1)

Oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU 64 artiklaa ja 65 artiklan 1 kohtaa sekä luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 ja 5 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan asetuksen N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa säädettyjen vastuun ylärajojen ylittyessä luottolaitokselle määrätään automaattisesti eliminointikorkoja, vaikka tämä täyttää kyseisen asetuksen 395 artiklan 5 kohdassa säädetyt edellytykset, joiden perusteella luottolaitos voi ylittää mainitut rajat.

| 2) | Kehyksen perustamisesta YVM:n puitteissa tehtävälle yhteistyölle EKP:n ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä kansallisten nimettyjen viranomaisten kanssa 16.4.2014 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 468/2014 (YVM-kehysasetus) 48 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, ettei valvontamenettelyä voida katsoa virallisesti aloitetuksi kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla silloin, kun luottolaitos tekee ilmoituksen kansalliselle valvontaviranomaiselle asetuksen N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa säädettyjen rajojen ylityksestä, eikä silloin, kun kyseinen viranomainen on jo tehnyt päätöksen samankaltaisia rikkomuksia koskevassa rinnakkaismenettelyssä. |
| --- | --- |

2)

Kehyksen perustamisesta YVM:n puitteissa tehtävälle yhteistyölle EKP:n ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä kansallisten nimettyjen viranomaisten kanssa 16.4.2014 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 468/2014 (YVM-kehysasetus) 48 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, ettei valvontamenettelyä voida katsoa virallisesti aloitetuksi kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla silloin, kun luottolaitos tekee ilmoituksen kansalliselle valvontaviranomaiselle asetuksen N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa säädettyjen rajojen ylityksestä, eikä silloin, kun kyseinen viranomainen on jo tehnyt päätöksen samankaltaisia rikkomuksia koskevassa rinnakkaismenettelyssä.

---

(1)  EUVL C 144, 8.5.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/6 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Château du Grand Bois SCI v. Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

(Asia C-59/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Viinialan markkinat - Asetus (EY) N:o 555/2008 - Viiniviljelmien rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen myönnettävät tuet - Ennalta ilmoittamattomat tarkastukset paikalla - Tarkastushenkilöstön valtuudet - Tarkastajien mahdollisuus tulla maatilan alueelle ilman viljelijältä etukäteen saatua lupaa))

(2018/C 352/07)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Château du Grand Bois SCI

Vastapuoli: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Tuomiolauselma

Viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tukiohjelmien, kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan, tuotantokyvyn ja viinialan tarkastusten osalta 27.6.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 555/2008 76, 78 ja 81 artiklaa on tulkittava siten, että niissä ei sallita sitä, että tarkastajat, jotka suorittavat paikalla tehtävän tarkastuksen, tulevat maatilan alueelle ilman viljelijältä etukäteen saatua lupaa.

---

(1)  EUVL C 112, 10.4.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/6 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Saksa) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17) ja Isabelle Walkner (C-72/17) v. Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17) ja Isabelle Walkner (C-72/17)

(Yhdistetyt asiat C-61/17, C-62/17 ja C-72/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Joukkovähentäminen – Direktiivi 98/59/EY - 2 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta - Käsite ”yritys, jolla on määräysvalta työnantajaan nähden” - Työntekijöiden kanssa neuvottelemista koskevat menettelyt - Todistustaakka))

(2018/C 352/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17) ja Isabelle Walkner (C-72/17)

Vastaaja: Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17) ja Isabelle Walkner (C-72/17)

Tuomiolauselma

Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/59/EY 2 artiklan 4 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että käsite ”yritys, jolla on määräysvalta työnantajaan nähden”, koskee yritystä, joka on sidoksissa kyseiseen työnantajaan sillä työnantajan yhtiöpääomasta olevien omistusosuuksien tai muiden sellaisten oikeudellisten siteiden kautta, jotka antavat sille mahdollisuuden käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa työnantajan päätöksentekoelimissä tai pakottaa työnantajan suunnittelemaan joukkovähentämistä tai toteuttamaan sen.

---

(1)  EUVL C 144, 8.5.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/7 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/7

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Administration des douanes et des droits indirects ja Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) v. Hubert Clergeau ym.

(Asia C-115/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (ETY) N:o 1964/82 - Väärät ilmoitukset tai petolliset toimet tiettyjen luuttomien naudanlihojen vientiin myönnettävän erityistuen saamiseksi - Asetukseen N:o 1964/82 tehty muutos, jolla laajennetaan mahdollisuutta saada erityistä vientitukea - Lievemmän rikoslain taannehtivaa soveltamista koskeva periaate - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohdan kolmas virke))

(2018/C 352/09)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Administration des douanes et des droits indirects ja Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Vastapuolet: Hubert Clergeau, Jean-Luc Labrousse, Jean-Jacques Berthellemy, Alain Bouchet, Jean-Pierre Dubois, Marcel Géry, Jean-Paul Matrat, Jean-Pierre Paziot ja Patrice Raillot

Tuomiolauselma

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohdan kolmannessa virkkeessä vahvistettua lievemmän rikoslain taannehtivaa soveltamista koskevaa periaatetta on tulkittava siten, ettei se ole esteenä henkilön tuomitsemiselle rangaistukseen siitä, että hän on saanut perusteettomasti tiettyjen luuttomien naudanlihojen vientiin myönnettävää erityistukea koskevista edellytyksistä 20.7.1982 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 1964/82 säädettyjä erityisiä vientitukia petollisten toimien tai tavaroiden, joille tukea on haettu, luonnetta koskevien väärien ilmoitusten johdosta, kun kyseisen henkilön viemille tavaroille voidaan mainittuun asetukseen syyksi luettujen tosiseikkojen tapahtumahetken jälkeen tehdyn muutoksen johdosta myöntää kyseisiä tukia.

---

(1)  EUVL C 178, 6.6.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/8 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/8

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Latvijas Republikas Satversmes tiesa – Latvia) – Administratīvā rajona tiesa v. Ministru kabinets

(Asia C-120/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Tuki maaseudun kehittämiseen - Asetus (EY) N:o 1257/1999 - 10–12 artikla - Varhaiseläketuki - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan varhaiseläketuki siirtyy perintönä - Euroopan komission hyväksymä lainsäädäntö - Myöhempi kannan muutos - Luottamuksensuoja))

(2018/C 352/10)

Oikeudenkäyntikieli: latvia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Latvijas Republikas Satversmes tiesa

Pääasian asianosaiset

Hakija: Administratīvā rajona tiesa

Muu osapuoli: Ministru kabinets

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 10–12 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltiot toteuttavat näiden artiklojen täytäntöönpanon yhteydessä toimenpiteitä, jotka mahdollistavat maatalouden varhaiseläketuen siirtymisen perintönä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella tavalla. |
| --- | --- |

1)

Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17.5.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 10–12 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltiot toteuttavat näiden artiklojen täytäntöönpanon yhteydessä toimenpiteitä, jotka mahdollistavat maatalouden varhaiseläketuen siirtymisen perintönä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella tavalla.

| 2) | Luottamuksensuojan periaatetta on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen oikeussääntö, jonka mukaan varhaiseläketuki siirtyi perintönä ja jonka Euroopan komissio oli hyväksynyt asetuksen N:o 1257/1999 mukaiseksi, on synnyttänyt tätä tukea saaneiden maanviljelijöiden perillisille perustellun luottamuksen ja ettei Euroopan komission maaseudun kehittämiskomitean 19.10.2011 pidetyn kokouksen pöytäkirjaan merkityn kaltainen päätelmä, jonka mukaan kyseinen tuki ei voi siirtyä perintönä, ole merkinnyt tämän perustellun luottamuksen lakkaamista. |
| --- | --- |

2)

Luottamuksensuojan periaatetta on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen oikeussääntö, jonka mukaan varhaiseläketuki siirtyi perintönä ja jonka Euroopan komissio oli hyväksynyt asetuksen N:o 1257/1999 mukaiseksi, on synnyttänyt tätä tukea saaneiden maanviljelijöiden perillisille perustellun luottamuksen ja ettei Euroopan komission maaseudun kehittämiskomitean 19.10.2011 pidetyn kokouksen pöytäkirjaan merkityn kaltainen päätelmä, jonka mukaan kyseinen tuki ei voi siirtyä perintönä, ole merkinnyt tämän perustellun luottamuksen lakkaamista.

---

(1)  EUVL C 168, 29.5.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/8 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/8

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal – Irlanti) – David Smith v. Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Irlanti ja Attorney General

(Asia C-122/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskeva jäsenvaltioiden lainsäädäntö - Kolmas direktiivi 90/232/ETY - 1 artikla - Vastuu kaikille matkustajille paitsi kuljettajalle aiheutuneista henkilövahingoista - Pakollinen vakuutus - Direktiivien välitön oikeusvaikutus - Velvollisuus olla soveltamatta direktiivin vastaista kansallista lainsäädäntöä - Direktiivin vastaisen sopimusehdon soveltamatta jättäminen))

(2018/C 352/11)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal

Pääasian asianosaiset

Kantaja: David Smith

Vastaajat: Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Irlanti ja Attorney General

Tuomiolauselma

Unionin oikeutta ja erityisesti SEUT 288 artiklaa on tulkittava siten, että kansallinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu yksityisten välinen riita-asia ja joka ei voi tulkita direktiivin sellaisen säännöksen vastaisia kansallisen oikeutensa säännöksiä, joka täyttää kaikki välittömän oikeusvaikutuksen syntymisen edellytykset, tavalla, joka olisi mainitun direktiivin säännöksen mukainen, ei ole yksinomaan unionin oikeuden perusteella velvollinen jättämään soveltamatta tällaisia kansallisia säännöksiä ja sopimusehtoa, joka on näiden säännösten mukaisesti otettu vakuutussopimukseen.

Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa asianosainen, jonka oikeuksia on loukattu sen vuoksi, että kansallinen oikeus on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, tai tämän asianosaisen sijaan tullut henkilö voi kuitenkin vedota 19.11.1991 annettuun tuomioon Francovich ym. (C-6/90 ja C-9/90, EU:C:1991:428) perustuvaan oikeuskäytäntöön saadakseen tarvittaessa jäsenvaltiolta korvauksen kärsimästään vahingosta.

---

(1)  EUVL C 151, 15.5.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/9 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/9

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Nefiye Yön v. Landeshauptstadt Stuttgart

(Asia C-123/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - ETY – Turkki-assosiaatio - Päätös N:o 2/76 - 7 artikla - Standstill-lauseke - Turkkilaisen työntekijän perheenjäsenten oleskeluoikeus - Velvollisuus hankkia viisumi jäsenvaltion alueelle pääsemiseksi))

(2018/C 352/12)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Nefiye Yön

Vastaaja: Landeshauptstadt Stuttgart

Muu osapuoli: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Tuomiolauselma

Assosiaationeuvoston – joka on perustettu Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella, jonka yhtäältä Turkin tasavalta sekä toisaalta ETY:n jäsenvaltiot ja yhteisö allekirjoittivat 12.9.1963 Ankarassa ja joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 23.12.1963 tehdyllä neuvoston päätöksellä 64/732/ETY – 20.12.1976 tekemän päätöksen N:o 2/76 7 artiklaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kansallista toimenpidettä, joka on otettu käyttöön 20.12.1976 ja 30.11.1980 välisen ajanjakson aikana ja jolla edellytykseksi sellaisille kolmansien valtioiden kansalaisille, jotka ovat kyseisessä jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevan turkkilaisen työntekijän perheenjäseniä, perheenyhdistämistä varten myönnettävälle oleskeluluvalle asetetaan se, että heille myönnetään ennen maahantuloa kyseisen jäsenvaltion alueelle viisumi mainittua perheenyhdistämistä varten, on pidettävä tässä määräyksessä tarkoitettuna ”uutena rajoituksena”. Tällainen toimenpide voi kuitenkin olla oikeutettu maahanmuuton tehokasta valvontaa ja muuttovirtojen tehokasta hallintaa koskevien syiden perusteella sikäli kuin sen toteuttamistavat eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava.

---

(1)  EUVL C 318, 25.9.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/10

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Land Nordrhein-Westfalen v. Dirk Renckhoff

(Asia C-161/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Direktiivi 2001/29/EY - Tietoyhteiskunta - Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen - 3 artiklan 1 kohta - Yleisölle välittäminen - Käsite - Aiemmin toisella internetsivustolla rajoituksetta ja tekijänoikeuden haltijan luvalla julkaistun valokuvan laittaminen internetsivustolle ilman tekijänoikeuden haltijan lupaa - Uusi yleisö))

(2018/C 352/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Land Nordrhein-Westfalen

Vastapuoli: Dirk Renckhoff

Tuomiolauselma

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yleisölle välittämisen käsitettä on tulkittava siten, että se kattaa aiemmin toisella internetsivustolla ilman sen lataamista estävää rajoitusta ja tekijänoikeuden haltijan luvalla julkaistun valokuvan laittamisen internetsivustolle.

---

(1)  EUVL C 231, 17.7.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/11 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/11

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kúria – Unkari) – Hochtief AG v. Budapest Főváros Önkormányzata

(Asia C-300/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Muutoksenhakumenettelyt - Direktiivi 89/665/EY - Vahingonkorvauskanne - 2 artiklan 6 kohta - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan vahingonkorvauskanteet voidaan ottaa tutkittaviksi vain, jos hankintaviranomaisen päätös, josta vahingon väitetään aiheutuneen, on todettu sitä ennen lopullisella tavalla lainvastaiseksi - Kumoamisvaatimus - Välityslautakunnassa aiemmin esitetty vaatimus - Välityslautakunnan ratkaisujen tuomioistuinvalvonta - Kansallinen lainsäädäntö, jossa suljetaan pois sellaisten perusteiden esittäminen, joita ei ole esitetty välityslautakunnassa - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteet))

(2018/C 352/14)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Kúria

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Hochtief AG

Vastapuoli: Budapest Főváros Önkormányzata

Tuomiolauselma

| 1) | Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna käyttöoikeussopimusten tekemisestä 26.2.2014 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2014/23/EU, 2 artiklan 6 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle prosessilainsäädännölle, jossa asetetaan sen edellytykseksi, että siviilioikeudellinen vaatimus voidaan esittää tapauksessa, jossa julkisia hankintoja ja hankintasopimusten sopimuspuolten valintaa koskevia sääntöjä on rikottu, että välityslautakunta tai tuomioistuin – joka tutkii välityslautakunnan ratkaisun tuomioistuinvalvonnan yhteydessä – on todennut kyseisen rikkomisen lopullisesti. |
| --- | --- |

1)

Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna käyttöoikeussopimusten tekemisestä 26.2.2014 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2014/23/EU, 2 artiklan 6 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle prosessilainsäädännölle, jossa asetetaan sen edellytykseksi, että siviilioikeudellinen vaatimus voidaan esittää tapauksessa, jossa julkisia hankintoja ja hankintasopimusten sopimuspuolten valintaa koskevia sääntöjä on rikottu, että välityslautakunta tai tuomioistuin – joka tutkii välityslautakunnan ratkaisun tuomioistuinvalvonnan yhteydessä – on todennut kyseisen rikkomisen lopullisesti.

| 2) | Unionin oikeutta ja erityisesti direktiivin 89/665 1 artiklan 1 ja 3 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2014/23, kun se luetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä vahingonkorvauskanteen yhteydessä sellaiselle kansalliselle menettelysäännökselle, jossa rajataan tuomioistuinvalvonta, joka kohdistuu ensimmäisen asteen valvontaelimenä toimivan välityslautakunnan antamiin ratkaisuihin, jotka koskevat hankintaviranomaisten julkisten hankintojen sopimuksentekomenettelyissä tekemiä päätöksiä, koskemaan vain sellaisia perusteita, jotka on esitetty välityslautakunnassa. |
| --- | --- |

2)

Unionin oikeutta ja erityisesti direktiivin 89/665 1 artiklan 1 ja 3 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2014/23, kun se luetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä vahingonkorvauskanteen yhteydessä sellaiselle kansalliselle menettelysäännökselle, jossa rajataan tuomioistuinvalvonta, joka kohdistuu ensimmäisen asteen valvontaelimenä toimivan välityslautakunnan antamiin ratkaisuihin, jotka koskevat hankintaviranomaisten julkisten hankintojen sopimuksentekomenettelyissä tekemiä päätöksiä, koskemaan vain sellaisia perusteita, jotka on esitetty välityslautakunnassa.

---

(1)  EUVL C 269, 14.8.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/12 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/12

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Gerhard Prenninger ym. v. Oberösterreichische Landesregierung

(Asia C-329/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Direktiivi 2011/92/EU - Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Liite II - 1 kohdan d alakohta - Käsite ”metsänhakkuut maan käyttötarkoituksen muuttamiseksi” - Maanpäällisen sähkölinjan rakentamiseen ja toimintaan liittyvä polun raivaaminen metsän läpi))

(2018/C 352/15)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Gerhard Prenninger, Karl Helmberger, Franziska Zimmer, Franz Scharinger, Norbert Pühringer, Agrargemeinschaft Pettenbach, Marktgemeinde Vorchdorf, Marktgemeinde Pettenbach ja Gemeinde Steinbach am Ziehberg

Vastapuoli: Oberösterreichische Landesregierung

Muu osapuoli: Netz Oberösterreich GmbH

Tuomiolauselma

Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU liitteessä II olevan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että säännöksessä tarkoitettuun käsitteeseen ”metsänhakkuut maan käyttötarkoituksen muuttamiseksi” sisältyy polun raivaaminen metsän läpi pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen maanpäällisen sähkölinjan rakentamista ja toimintaa varten sen lainmukaisen olemassaolon ajaksi.

---

(1)  EUVL C 318, 25.9.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/12 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/12

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tartu Halduskohus – Viro) – Argo Kalda Mardi talu v. Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

(Asia C-435/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen maatalouspolitiikka - Suorat tuet - Asetus (EU) N:o 1306/2013 - 93 ja 94 artikla - Liite II - Täydentävät ehdot - Maatalous- ja ympäristökunto - Vähimmäisvaatimukset - Jäsenvaltion suorittama täytäntöönpano - Velvollisuus huolehtia kivikalmistoista - Ulottuvuus))

(2018/C 352/16)

Oikeudenkäyntikieli: viro

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tartu Halduskohus

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Argo Kalda Mardi talu

Vastaaja: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

Tuomiolauselma

| 1) | Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 93 artiklan 1 kohtaa, 94 artiklaa ja liitettä II on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että jäsenvaltio säätää yhdeksi kyseisessä liitteessä II tarkoitetuksi hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevaksi toimenpidevaatimukseksi sen, että maatalousmaalla on säilytettävä kivikalmistoja, joiden siirtäminen merkitsee tällaisen vaatimuksen noudattamatta jättämistä ja johtaa siten asianomaiselle maanviljelijälle suoritettavien tukien määrän vähentämiseen. |
| --- | --- |

1)

Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 93 artiklan 1 kohtaa, 94 artiklaa ja liitettä II on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että jäsenvaltio säätää yhdeksi kyseisessä liitteessä II tarkoitetuksi hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevaksi toimenpidevaatimukseksi sen, että maatalousmaalla on säilytettävä kivikalmistoja, joiden siirtäminen merkitsee tällaisen vaatimuksen noudattamatta jättämistä ja johtaa siten asianomaiselle maanviljelijälle suoritettavien tukien määrän vähentämiseen.

| 2) | Asetuksen N:o 1306/2013 72 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, 91 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 93 artiklan 1 kohtaa ja 94 artiklaa sekä yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1307/2013 4 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohtaa on tulkittava siten, että asetuksessa N:o 1306/2013 säädettyjä hyvään maatalous- ja ympäristökuntoon liittyviä velvollisuuksia on noudatettava koko maatilan osalta eikä ainoastaan sen maatalousmaan osalta, jolle tukea on konkreettisesti haettu. |
| --- | --- |

2)

Asetuksen N:o 1306/2013 72 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, 91 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 93 artiklan 1 kohtaa ja 94 artiklaa sekä yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1307/2013 4 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohtaa on tulkittava siten, että asetuksessa N:o 1306/2013 säädettyjä hyvään maatalous- ja ympäristökuntoon liittyviä velvollisuuksia on noudatettava koko maatilan osalta eikä ainoastaan sen maatalousmaan osalta, jolle tukea on konkreettisesti haettu.

---

(1)  EUVL C 338,9.10.2017#.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/13 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/13

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Riigikohus – Viro) – Viking Motors AS ym. v. Tallinna linn ja Maksu- ja Tolliamet

(Asia C-475/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 401 artikla - Liikevaihtoveron luonteiset kansalliset verot - Kielto - Liikevaihtoveron käsite - Paikallinen myyntivero - Arvonlisäveron keskeisten ominaispiirteiden puuttuminen))

(2018/C 352/17)

Oikeudenkäyntikieli: viro

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Riigikohus

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Viking Motors AS, TKM Beauty Eesti OÜ, TKM King AS, Kaubamaja AS ja Selver AS

Vastapuolet: Tallinna linn ja Maksu- ja Tolliamet

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 401 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen myyntiveron voimassa pitämiselle tai käyttöönotolle.

---

(1)  EUVL C 347, 16.1.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/14 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/14

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Verbraucherzentrale Berlin eV v. Unimatic Vertriebs GmbH

(Asia C-485/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 2011/83/EU - 2 artiklan 9 alakohta - Toimitilojen käsite - Arviointiperusteet - Elinkeinonharjoittajalla kaupallisilla messuilla olevalla näyttelyosastolla tehty kauppasopimus))

(2018/C 352/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Verbraucherzentrale Berlin eV

Vastapuoli: Unimatic Vertriebs GmbH

Tuomiolauselma

Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU 2 artiklan 9 alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen elinkeinonharjoittajan kaupallisilla messuilla pitämä näyttelyosasto, jolla elinkeinonharjoittaja harjoittaa toimintaansa muutaman päivän ajan vuodessa, muodostaa kyseisessä säännöksessä tarkoitetut ”toimitilat”, jos kaikkien tähän toimintaan liittyvien tosiasiallisten olosuhteiden nojalla ja etenkin kyseisestä näyttelyosastosta saadun vaikutelman ja itse messujen tiloissa levitettyjen tietojen perusteella tavanomaisesti valistunut ja kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen kuluttaja saattoi kohtuudella varautua siihen, että kyseinen elinkeinonharjoittaja harjoittaa siellä toimintaansa ja ottaa häneen yhteyttä sopimuksen tekemiseksi, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava.

---

(1)  EUVL C 392, 20.11.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/15

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tallinna Ringkonnakohus – Viro) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A. v. Deepak Mehta

(Asia C-521/17) (1)

((Ennakkoratkaisupyyntö - Teollis- ja tekijänoikeudet - Direktiivi 2004/48/EY - 4 artikla - Tavaramerkinhaltijoita kollektiivisesti edustavan järjestön oikeus ajaa kannetta tuomioistuimessa - Direktiivi 2000/31/EY - 12 – 14 artikla - Sellaisen palveluntarjoajan vastuu, jonka tarjoama palvelu muodostuu IP-osoitteiden vuokraamisesta ja rekisteröinnistä, joka mahdollistaa verkkotunnusten ja verkkosivujen anonyymin käytön))

(2018/C 352/19)

Oikeudenkäyntikieli: viro

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tallinna Ringkonnakohus

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A.

Vastapuoli: Deepak Mehta

Tuomiolauselma

| 1) | Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY 4 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioilla on velvollisuus tunnustaa pääasian valittajan kaltainen tavaramerkinhaltijoita kollektiivisesti edustava järjestö henkilöksi, jolla on tavaramerkinhaltijoiden oikeuksien suojaamiseksi niiden loukkaamiselta oikeus pyytää omissa nimissään direktiivissä säädettyjen oikeussuojakeinojen soveltamista ja nostaa omissa nimissään tuomioistuimessa kanne tavaramerkinhaltijoiden oikeuksien panemiseksi täytäntöön, edellyttäen että tällaisella järjestöllä katsotaan kansallisen lainsäädännön mukaan olevan välitön intressi näiden oikeuksien puolustamiseen ja että sillä on kansallisen lainsäädännön mukaan kelpoisuus esiintyä asianosaisena tässä tarkoituksessa, ja tämän seikan tutkiminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä. |
| --- | --- |

1)

Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY 4 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioilla on velvollisuus tunnustaa pääasian valittajan kaltainen tavaramerkinhaltijoita kollektiivisesti edustava järjestö henkilöksi, jolla on tavaramerkinhaltijoiden oikeuksien suojaamiseksi niiden loukkaamiselta oikeus pyytää omissa nimissään direktiivissä säädettyjen oikeussuojakeinojen soveltamista ja nostaa omissa nimissään tuomioistuimessa kanne tavaramerkinhaltijoiden oikeuksien panemiseksi täytäntöön, edellyttäen että tällaisella järjestöllä katsotaan kansallisen lainsäädännön mukaan olevan välitön intressi näiden oikeuksien puolustamiseen ja että sillä on kansallisen lainsäädännön mukaan kelpoisuus esiintyä asianosaisena tässä tarkoituksessa, ja tämän seikan tutkiminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.

| 2) | Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) 12–14 artiklaa on tulkittava siten, että niissä säädettyjä vastuunrajoituksia sovelletaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen palvelun tarjoajaan, jonka tarjoama palvelu muodostuu IP-osoitteiden vuokraamisesta ja rekisteröimisestä, mikä mahdollistaa verkkotunnusten anonyymin käytön, edellyttäen että kyseinen palvelu kuuluu johonkin näissä artikloissa mainittujen palvelujen luokkaan ja täyttää kaikki sen mukaiset edellytykset siten, että tällaisen palvelun tarjoajan toiminta on luonteeltaan puhtaasti teknistä, automaattista ja passiivista ja että palvelun tarjoaja ei näin ollen tunne asiakkaidensa siirtämiä tai tallentamia tietoja eikä valvo niitä ja ettei palvelun tarjoajalla ole aktiivista roolia, jonka ansiosta sen asiakkaat voisivat optimoida myyntitoimintansa internetissä, ja tämän edellytyksen täyttymisen tarkistaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä. |
| --- | --- |

2)

Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) 12–14 artiklaa on tulkittava siten, että niissä säädettyjä vastuunrajoituksia sovelletaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen palvelun tarjoajaan, jonka tarjoama palvelu muodostuu IP-osoitteiden vuokraamisesta ja rekisteröimisestä, mikä mahdollistaa verkkotunnusten anonyymin käytön, edellyttäen että kyseinen palvelu kuuluu johonkin näissä artikloissa mainittujen palvelujen luokkaan ja täyttää kaikki sen mukaiset edellytykset siten, että tällaisen palvelun tarjoajan toiminta on luonteeltaan puhtaasti teknistä, automaattista ja passiivista ja että palvelun tarjoaja ei näin ollen tunne asiakkaidensa siirtämiä tai tallentamia tietoja eikä valvo niitä ja ettei palvelun tarjoajalla ole aktiivista roolia, jonka ansiosta sen asiakkaat voisivat optimoida myyntitoimintansa internetissä, ja tämän edellytyksen täyttymisen tarkistaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.

---

(1)  EUVL C 382, 13.11.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 15.6.2018 – Gennaro Cafaro v. DQ

(Asia C-396/18)

(2018/C 352/20)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Gennaro Cafaro

Vastapuoli: DQ

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko meri- ja lentoliikennelain 748 §:n 3 momentin täytäntöön panemiseksi 9.9.2008 annettuun ministerineuvoston puheenjohtajan asetukseen sisältyvä kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään DQ:n ohjaamohenkilöstön työskentelyä koskevista rajoista ja erityisesti työsuhteen automaattisesta päättymisestä työntekijän täyttäessä 60 vuotta, ristiriidassa asetuksen N:o 1178/2011 (1) sen osan kanssa, jossa asetetaan 65 vuoden ikäraja lentäjien työskentelylle kaupallisessa ilmakuljetuksessa, ja voidaanko viimeksi mainittua asetusta soveltaa käsiteltävään asiaan, kun on todettu, ettei kansallista erityislainsäädäntöä sovelleta? |
| --- | --- |

1)

Onko meri- ja lentoliikennelain 748 §:n 3 momentin täytäntöön panemiseksi 9.9.2008 annettuun ministerineuvoston puheenjohtajan asetukseen sisältyvä kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään DQ:n ohjaamohenkilöstön työskentelyä koskevista rajoista ja erityisesti työsuhteen automaattisesta päättymisestä työntekijän täyttäessä 60 vuotta, ristiriidassa asetuksen N:o 1178/2011 (1) sen osan kanssa, jossa asetetaan 65 vuoden ikäraja lentäjien työskentelylle kaupallisessa ilmakuljetuksessa, ja voidaanko viimeksi mainittua asetusta soveltaa käsiteltävään asiaan, kun on todettu, ettei kansallista erityislainsäädäntöä sovelleta?

| 2) | Toissijaisesti kysytään, että jos katsotaan, ettei asetusta N:o 1178/2011 voida soveltaa aineellisesti tähän asiaan, onko edellä mainittu kansallinen lainsäädäntö ristiriidassa ikään perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan periaatteen kanssa, josta säädetään direktiivissä 2000/78 (2) ja määrätään Euroopan unionin perusoikeuskirjassa (21 artiklan 1 kohta), joka konkretisoidaan direktiivillä 2000/78? |
| --- | --- |

2)

Toissijaisesti kysytään, että jos katsotaan, ettei asetusta N:o 1178/2011 voida soveltaa aineellisesti tähän asiaan, onko edellä mainittu kansallinen lainsäädäntö ristiriidassa ikään perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan periaatteen kanssa, josta säädetään direktiivissä 2000/78 (2) ja määrätään Euroopan unionin perusoikeuskirjassa (21 artiklan 1 kohta), joka konkretisoidaan direktiivillä 2000/78?

---

(1)  Siviili-ilmailun lentomiehistöä koskevien teknisten vaatimusten ja hallinnollisten menettelyjen säätämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 nojalla 3.11.2011 annettu komission asetus (EU) N:o 1178/2011 (EUVL 2011, L 311, s. 1).

(2)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL 2000, L 303, s. 16).

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/16 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vilniaus apygardos administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 26.6.2018 – AW, BV, CU ja DT v. Liettuan valtio, jota edustaa Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras ja Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

(Asia C-417/18)

(2018/C 352/21)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Vilniaus apygardos administracinis teismas

Pääasian asianosaiset

Kantajat: AW, BV, CU ja DT

Vastaaja: Liettuan valtio, jota edustaa Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras ja Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Säädetäänkö direktiivin 2002/22/EY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136/EY, (2) 26 artiklan 5 kohdassa sijaintitietojen pakollisesta toimittamisesta, jos puhelut soitetaan SIM-kortittomista laitteista? |
| --- | --- |

1)

Säädetäänkö direktiivin 2002/22/EY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136/EY, (2) 26 artiklan 5 kohdassa sijaintitietojen pakollisesta toimittamisesta, jos puhelut soitetaan SIM-kortittomista laitteista?

| 2) | Jos jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä sallitaan yksityishenkilöiden soittavan eurooppalaiseen hätänumeroon 112 ilman SIM-korttia, tarkoittaako tämä sitä, että tällaisia hätäpuheluja koskevat sijaintitiedot on määritettävä direktiivin 2002/22/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136/EY, 26 artiklan 5 kohdan mukaisesti? |
| --- | --- |

2)

Jos jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä sallitaan yksityishenkilöiden soittavan eurooppalaiseen hätänumeroon 112 ilman SIM-korttia, tarkoittaako tämä sitä, että tällaisia hätäpuheluja koskevat sijaintitiedot on määritettävä direktiivin 2002/22/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136/EY, 26 artiklan 5 kohdan mukaisesti?

| 3) | Onko menettelysääntöjen, jotka koskevat tilaajien ja/tai käyttäjien pääsyä hätäpalveluja tarjoavien viranomaisten palveluihin (sellaisina kuin ne olivat voimassa 11.11.2011–15.4.2016), 4.5.4 kohdassa vahvistettu kansallinen lainsäädäntö, jossa muun muassa säädetään, että yleisten matkapuhelinverkkojen tarjoajien on toimitettava sijaintitiedot tukiaseman (sektori) kattavuuden (Cell-ID) tarkkuudella, mutta jossa ei täsmennetä täsmällisyyden vähimmäistasoa (etäisyytenä), jolla tukiasemien on määritettävä soittajan sijainti, eikä tukiasemien sijoittelun tiheyttä (etäisyytenä), direktiivin 2002/22/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136/EY, 26 artiklan 5 kohdan mukainen, kun viimeksi mainitun säännöksen mukaan toimivaltaisten sääntelyviranomaisten on vahvistettava annettujen sijaintitietojen täsmällisyyttä ja luotettavuutta koskevat perusteet? |
| --- | --- |

3)

Onko menettelysääntöjen, jotka koskevat tilaajien ja/tai käyttäjien pääsyä hätäpalveluja tarjoavien viranomaisten palveluihin (sellaisina kuin ne olivat voimassa 11.11.2011–15.4.2016), 4.5.4 kohdassa vahvistettu kansallinen lainsäädäntö, jossa muun muassa säädetään, että yleisten matkapuhelinverkkojen tarjoajien on toimitettava sijaintitiedot tukiaseman (sektori) kattavuuden (Cell-ID) tarkkuudella, mutta jossa ei täsmennetä täsmällisyyden vähimmäistasoa (etäisyytenä), jolla tukiasemien on määritettävä soittajan sijainti, eikä tukiasemien sijoittelun tiheyttä (etäisyytenä), direktiivin 2002/22/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136/EY, 26 artiklan 5 kohdan mukainen, kun viimeksi mainitun säännöksen mukaan toimivaltaisten sääntelyviranomaisten on vahvistettava annettujen sijaintitietojen täsmällisyyttä ja luotettavuutta koskevat perusteet?

| 4) | Jos ensimmäiseen kysymykseen ja/tai toiseen kysymykseen vastataan, että jäsenvaltion on varmistettava, että sijaintitiedot määritetään direktiivin 2002/22/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136/EY, 26 artiklan 5 kohdan mukaisesti, ja/tai kolmanteen kysymykseen vastataan, että kansallinen lainsäädäntö on ristiriidassa direktiivin 2002/22/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136/EY, 26 artiklan 5 kohdan kanssa, kun viimeksi mainitun säännöksen mukaan toimivaltaisten sääntelyviranomaisten on vahvistettava annettujen sijaintitietojen täsmällisyyttä ja luotettavuutta koskevat perusteet, onko kansallisen tuomioistuimen ratkaistessaan vahingonkorvausta koskeva asia todettava välitön syy-yhteys unionin oikeuden rikkomisen ja yksityisille aiheutuneen vahingon välillä vai onko riittävää todeta välillinen syy-yhteys unionin oikeuden rikkomisen ja yksityisille aiheutuneen vahingon välillä, jos kansallisen lainsäädännön ja/tai kansallisen oikeuskäytännön mukaan vastuun syntymiseksi riittää, että osoitetaan välillinen syy-yhteys lainvastaisten toimien ja yksityisille aiheutuneen vahingon välillä? |
| --- | --- |

4)

Jos ensimmäiseen kysymykseen ja/tai toiseen kysymykseen vastataan, että jäsenvaltion on varmistettava, että sijaintitiedot määritetään direktiivin 2002/22/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136/EY, 26 artiklan 5 kohdan mukaisesti, ja/tai kolmanteen kysymykseen vastataan, että kansallinen lainsäädäntö on ristiriidassa direktiivin 2002/22/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/136/EY, 26 artiklan 5 kohdan kanssa, kun viimeksi mainitun säännöksen mukaan toimivaltaisten sääntelyviranomaisten on vahvistettava annettujen sijaintitietojen täsmällisyyttä ja luotettavuutta koskevat perusteet, onko kansallisen tuomioistuimen ratkaistessaan vahingonkorvausta koskeva asia todettava välitön syy-yhteys unionin oikeuden rikkomisen ja yksityisille aiheutuneen vahingon välillä vai onko riittävää todeta välillinen syy-yhteys unionin oikeuden rikkomisen ja yksityisille aiheutuneen vahingon välillä, jos kansallisen lainsäädännön ja/tai kansallisen oikeuskäytännön mukaan vastuun syntymiseksi riittää, että osoitetaan välillinen syy-yhteys lainvastaisten toimien ja yksityisille aiheutuneen vahingon välillä?

---

(1)  Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (EYVL 2002, L 108, s. 51).

(2)  Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla annetun direktiivin 2002/22/EY, henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla annetun direktiivin 2002/58/EY ja kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä annetun asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 25.11.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/136/EY (EUVL 2009, L 337, s. 11).

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/17 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/17

---

Kanne 29.6.2018 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

(Asia C-430/18)

(2018/C 352/22)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Scharf, J. Rius ja G. von Rintelen)

Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | toteaa, että Espanjan kuningaskunta on jättänyt noudattamatta sille maksutileihin liittyvien maksujen vertailukelpoisuudesta, maksutilien siirtämisestä ja mahdollisuudesta käyttää perusmaksutilejä 23.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/92/EU (1) 29 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole 18.9.2016 mennessä antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut kaikkia niitä komissiolle. |
| --- | --- |

—

toteaa, että Espanjan kuningaskunta on jättänyt noudattamatta sille maksutileihin liittyvien maksujen vertailukelpoisuudesta, maksutilien siirtämisestä ja mahdollisuudesta käyttää perusmaksutilejä 23.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/92/EU (1) 29 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole 18.9.2016 mennessä antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut kaikkia niitä komissiolle.

| — | velvoittaa Espanjan kuningaskunnan SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla suorittamaan 48 919,20 euron suuruisen päivittäisen uhkasakon sen tuomion julistamispäivästä, jolla direktiivin 2014/92/EU noudattamisen edellyttämien säännösten antamista koskevan velvoitteen tai ainakin ilmoittamisvelvoitteen noudattamatta jättäminen todetaan. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Espanjan kuningaskunnan SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla suorittamaan 48 919,20 euron suuruisen päivittäisen uhkasakon sen tuomion julistamispäivästä, jolla direktiivin 2014/92/EU noudattamisen edellyttämien säännösten antamista koskevan velvoitteen tai ainakin ilmoittamisvelvoitteen noudattamatta jättäminen todetaan.

| — | Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Direktiivin 2014/92/EU 29 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ennen 18.9.2016 ja viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.

Koska Espanjan kuningaskunta ei ole saattanut direktiiviä 2014/92/EU täysimääräisesti osaksi kansallista oikeuttaan eikä ilmoittanut täytäntöönpanotoimenpiteitä komissiolle, tämä päätti nostaa kanteen unionin tuomioistuimessa.

Komissio vaatii, että Espanjan kuningaskunta velvoitetaan suorittamaan tuomion julistamispäivästä alkaen 48 919,20 euron suuruisen päivittäisen uhkasakon, joka on määritetty ottamalla huomioon jäsenyysvelvoitteiden laiminlyönnin vakavuus ja kesto sekä uhkasakon varoittava vaikutus suhteessa kyseisen jäsenvaltion maksukykyyn.

---

(1)  EUVL 2014, L 257, s. 214.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/18 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 2.7.2018 – ML v. OÜ Aktiva Finants

(Asia C-433/18)

(2018/C 352/23)

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Korkein oikeus

Pääasian asianosaiset

Kantaja: ML

Vastaaja: OÜ Aktiva Finants

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kansalliseen muutoksenhakujärjestelmään sisältyvä jatkokäsittelylupamenettely yhteensopiva asetuksen 44/2001 (1) 43 artiklan 1 kohdassa kummallekin asianosaiselle taattujen tehokkaiden muutoksenhakukeinojen kanssa, kun muutosta haetaan käräjäoikeuden ratkaisuun, joka koskee asetuksen 44/2001 mukaista tuomion tunnustamista tai täytäntöönpanoa? |
| --- | --- |

1)

Onko kansalliseen muutoksenhakujärjestelmään sisältyvä jatkokäsittelylupamenettely yhteensopiva asetuksen 44/2001 (1) 43 artiklan 1 kohdassa kummallekin asianosaiselle taattujen tehokkaiden muutoksenhakukeinojen kanssa, kun muutosta haetaan käräjäoikeuden ratkaisuun, joka koskee asetuksen 44/2001 mukaista tuomion tunnustamista tai täytäntöönpanoa?

| 2) | Täyttyvätkö jatkokäsittelylupamenettelyssä asetuksen 44/2001 43 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut kontradiktorista oikeudenkäyntiä koskevat vaatimukset, jos muutoksenhakijan vastapuolta ei kuulla hakemuksesta ennen luvan ratkaisemista? Täyttyvätkö ne silloin, jos vastapuolta kuullaan ennen jatkokäsittelyluvan ratkaisemista? |
| --- | --- |

2)

Täyttyvätkö jatkokäsittelylupamenettelyssä asetuksen 44/2001 43 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut kontradiktorista oikeudenkäyntiä koskevat vaatimukset, jos muutoksenhakijan vastapuolta ei kuulla hakemuksesta ennen luvan ratkaisemista? Täyttyvätkö ne silloin, jos vastapuolta kuullaan ennen jatkokäsittelyluvan ratkaisemista?

| 3) | Onko sillä seikalla edellä esitetyissä tulkinnoissa merkitystä, että muutoksenhakijana voi olla paitsi täytäntöönpanoa hakenut asianosainen, jonka hakemus on hylätty, myös se jota vastaan täytäntöönpanoa haetaan, jos hakemus on hyväksytty? |
| --- | --- |

3)

Onko sillä seikalla edellä esitetyissä tulkinnoissa merkitystä, että muutoksenhakijana voi olla paitsi täytäntöönpanoa hakenut asianosainen, jonka hakemus on hylätty, myös se jota vastaan täytäntöönpanoa haetaan, jos hakemus on hyväksytty?

---

(1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1)

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 29.6.2018 – Otis Gesellschaft m.b.H. ym. v. Land Oberösterreich ym.

(Asia C-435/18)

(2018/C 352/24)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Otis Gesellschaft m.b.H., Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Kone Aktiengesellschaft ja ThyssenKrupp Aufzüge Gesellschaft m.b.H.

Vastaajat: Land Oberösterreich, Gemeinnützige Wohnungsgenossenschaft ”Lebensräume” eingetragene Gen.m.b.H., EBS Wohnungsgesellschaft mbH, WAG Wohnungsanlagen Gesellschaft m.b.H., WSG Gemeinnützige Wohn- und Siedlergemeinschaft reg. Gen.m.b.H., Neue Heimat Oberösterreich Gemeinnützige Wohnungs- und SiedlungsgesmbH, BRW Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft ”Baureform Wohnstätte” eingetragene Gen.m.b.H., Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft ”Familie” eingetragene Gen.m.b.H., VLW Vereinigte Linzer Wohnungsgenossenschaften Gemeinnützige GmbH, Gemeinnützige Steyrer Wohn- und Siedlungs Genossenschaft ”Styria” reg. Gen.m.b.H., Innviertler Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft reg. Gen.m.b.H., Gemeinnützige Wohnungsgesellschaft der Stadt Steyr GmbH, Gemeinnützige Industrie-Wohnungsaktiengesellschaft, Gemeinnützige Siedlungsgesellschaft m.b.H. für den Bezirk Vöcklabruck ja GEWOG Neues Heim Gemeinnützige Wohnungsgesellschaft m.b.H.

Ennakkoratkaisukysymys

Onko EY:n perustamissopimuksen 85 artiklaa, EY 81 artiklaa ja SEUT 101 artiklaa tulkittava siten, että kyseisten määräysten täyden tehokkuuden ja niistä ilmenevän kiellon tehokkaan vaikutuksen takaamiseksi on tarpeen, että vahingonkorvausta kartelliin osallistujilta voivat vaatia myös ne henkilöt, jotka eivät toimi tarjoajan tai kysyjän roolissa niillä tuotemarkkinoilla ja maantieteellisillä markkinoilla, joita kartelli on koskenut, vaan jotka tarjoavat lainsäädännön nojalla rahoittajina edullisemmin ehdoin lainoja niille, jotka ostavat niillä markkinoilla, joilla kartelli on vaikuttanut, tarjottuja tuotteita, ja joille on rahoittajina aiheutunut vahinkoa siten, että prosentuaalisena osana tuotteen kustannuksista myönnetty lainasumma oli korkeampi kuin se olisi ollut, jos kartellia ei olisi ollut, mistä syystä ne eivät voineet sijoittaa kyseisiä rahamääriä voittoa tuottavasti?

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Förvaltningsrätten i Linköping (Ruotsi) on esittänyt 12.7.2018 – Baltic Cable AB v. Energimarknadsinspektionen

(Asia C-454/18)

(2018/C 352/25)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Förvaltningsrätten i Linköping

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Baltic Cable AB

Vastapuoli: Energimarknadsinspektionen

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko sähköasetuksen (1) 16 artiklan 6 kohtaa sovellettava kaikissa tapauksissa, joissa joku saa yhteenliitännän jakamisesta tuloja, riippumatta tämän muista olosuhteista, vai onko säännöstä sovellettava ainoastaan silloin, kun tulojen saaja on sähkömarkkinadirektiivin 2 artiklan 4 alakohdassa määritelty siirtoverkonhaltija? |
| --- | --- |

1)

Onko sähköasetuksen (1) 16 artiklan 6 kohtaa sovellettava kaikissa tapauksissa, joissa joku saa yhteenliitännän jakamisesta tuloja, riippumatta tämän muista olosuhteista, vai onko säännöstä sovellettava ainoastaan silloin, kun tulojen saaja on sähkömarkkinadirektiivin 2 artiklan 4 alakohdassa määritelty siirtoverkonhaltija?

| 2) | Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on, että sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohtaa sovelletaan ainoastaan siirtoverkonhaltijoihin, onko yritys, joka ainoastaan operoi rajayhdysjohtoa, siirtoverkonhaltija? |
| --- | --- |

2)

Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on, että sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohtaa sovelletaan ainoastaan siirtoverkonhaltijoihin, onko yritys, joka ainoastaan operoi rajayhdysjohtoa, siirtoverkonhaltija?

| 3) | Jos vastauksesta ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen seuraa, että sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohtaa sovelletaan yritykseen, joka ainoastaan operoi rajayhdysjohtoa, voidaanko rajayhdysjohdon käyttö- ja ylläpitokustannusten koskaan katsoa muodostavan sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettuja yhteenliittämiskapasiteettia ylläpitäviä tai lisääviä verkkoinvestointeja? |
| --- | --- |

3)

Jos vastauksesta ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen seuraa, että sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohtaa sovelletaan yritykseen, joka ainoastaan operoi rajayhdysjohtoa, voidaanko rajayhdysjohdon käyttö- ja ylläpitokustannusten koskaan katsoa muodostavan sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettuja yhteenliittämiskapasiteettia ylläpitäviä tai lisääviä verkkoinvestointeja?

| 4) | Jos vastauksesta ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen seuraa, että sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohtaa sovelletaan yritykseen, joka ainoastaan operoi rajayhdysjohtoa, voiko sääntelyviranomainen sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan nojalla hyväksyä, että yritys, joka ainoastaan operoi rajayhdysjohtoa ja jolla on tariffien vahvistamismenetelmä mutta ei asiakkaita, jotka maksavat suoraan verkkomaksuja (tariffeja), joita voidaan alentaa, käyttää yhteenliitännän jakamisesta saamiaan tuloja tuottoihin tai, jos vastaus kolmanteen kysymykseen on kieltävä, käyttöön ja ylläpitoon? |
| --- | --- |

4)

Jos vastauksesta ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen seuraa, että sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohtaa sovelletaan yritykseen, joka ainoastaan operoi rajayhdysjohtoa, voiko sääntelyviranomainen sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan nojalla hyväksyä, että yritys, joka ainoastaan operoi rajayhdysjohtoa ja jolla on tariffien vahvistamismenetelmä mutta ei asiakkaita, jotka maksavat suoraan verkkomaksuja (tariffeja), joita voidaan alentaa, käyttää yhteenliitännän jakamisesta saamiaan tuloja tuottoihin tai, jos vastaus kolmanteen kysymykseen on kieltävä, käyttöön ja ylläpitoon?

| 5) | Jos vastauksesta ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen seuraa, että sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohtaa sovelletaan yritykseen, joka ainoastaan operoi rajayhdysjohtoa, ja vastauksista kolmanteen ja neljänteen kysymykseen seuraa, että yritys joko ei saa käyttää yhteenliitännän jakamisesta saamiaan tuloja käyttöön ja ylläpitoon tai tuottoihin, tai että yritys saa käyttää sellaisia tuloja käyttöön ja ylläpitoon mutta ei tuottoihin, onko sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohdan soveltaminen yritykseen, joka ainoastaan operoi rajayhdysjohtoa, unionin oikeuden suhteellisuusperiaatteen tai jonkun muun sovellettavan periaatteen vastainen? |
| --- | --- |

5)

Jos vastauksesta ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen seuraa, että sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohtaa sovelletaan yritykseen, joka ainoastaan operoi rajayhdysjohtoa, ja vastauksista kolmanteen ja neljänteen kysymykseen seuraa, että yritys joko ei saa käyttää yhteenliitännän jakamisesta saamiaan tuloja käyttöön ja ylläpitoon tai tuottoihin, tai että yritys saa käyttää sellaisia tuloja käyttöön ja ylläpitoon mutta ei tuottoihin, onko sähköasetuksen 16 artiklan 6 kohdan soveltaminen yritykseen, joka ainoastaan operoi rajayhdysjohtoa, unionin oikeuden suhteellisuusperiaatteen tai jonkun muun sovellettavan periaatteen vastainen?

---

(1)  Verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa ja asetuksen (EY) N:o 1228/2003 kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 714/2009 (EUVL 2009, L 211, s. 15).

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/20 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Lukovit (Bulgaria) on esittänyt 17.7.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on EP

(Asia C-467/18)

(2018/C 352/26)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rayonen sad Lukovit

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

EP

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kuuluuko nyt käsiteltävänä oleva menettely, joka koskee lääketieteellisten pakkokeinojen määräämistä, jotka ovat yksi valtion pakkovallan muodoista sellaisia henkilöitä kohtaan, joiden syyttäjäviranomainen katsoo tehneen yleiselle turvallisuudelle vaarallisen teon, tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä annetun direktiivin 2012/13/EU (1) ja oikeudesta käyttää avustajaa rikosoikeudellisissa menettelyissä annetun direktiivin 2013/48/EU (2) soveltamisalaan? |
| --- | --- |

1)

Kuuluuko nyt käsiteltävänä oleva menettely, joka koskee lääketieteellisten pakkokeinojen määräämistä, jotka ovat yksi valtion pakkovallan muodoista sellaisia henkilöitä kohtaan, joiden syyttäjäviranomainen katsoo tehneen yleiselle turvallisuudelle vaarallisen teon, tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä annetun direktiivin 2012/13/EU (1) ja oikeudesta käyttää avustajaa rikosoikeudellisissa menettelyissä annetun direktiivin 2013/48/EU (2) soveltamisalaan?

| 2) | Täyttävätkö Bulgarian menettelysäännöt, joissa lääketieteellisten pakkokeinojen määräämistä koskevasta erityismenettelystä säädetään rikosprosessikoodeksin (Nakazatelno-protsesualen kodeks, jäljempänä NPK) 427 ja sitä seuraavissa pykälissä ja joiden mukaan tuomioistuimella ei ole toimivaltaa palauttaa asiaa syyttäjäviranomaisen käsiteltäväksi ja määrätä, että tämä korjaa tuomioistuinkäsittelyä edeltäneessä menettelyssä tehdyt merkittävät menettelyvirheet, vaan joiden mukaan tuomioistuin voi joko hyväksyä hakemuksen lääketieteellisten pakkokeinojen määräämiseksi tai muussa tapauksessa hylätä sen, direktiivin 2013/48/EU 12 artiklassa ja direktiivin 2012/13/EU 8 artiklassa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, tarkoitetun sellaisen tehokkaan oikeussuojakeinon tunnusmerkit, jolla turvataan asianomaiselle henkilölle oikeus riitauttaa tuomioistuimessa tuomioistuinkäsittelyä edeltäneessä menettelyssä häneen mahdollisesti kohdistuneet oikeudenloukkaukset? |
| --- | --- |

2)

Täyttävätkö Bulgarian menettelysäännöt, joissa lääketieteellisten pakkokeinojen määräämistä koskevasta erityismenettelystä säädetään rikosprosessikoodeksin (Nakazatelno-protsesualen kodeks, jäljempänä NPK) 427 ja sitä seuraavissa pykälissä ja joiden mukaan tuomioistuimella ei ole toimivaltaa palauttaa asiaa syyttäjäviranomaisen käsiteltäväksi ja määrätä, että tämä korjaa tuomioistuinkäsittelyä edeltäneessä menettelyssä tehdyt merkittävät menettelyvirheet, vaan joiden mukaan tuomioistuin voi joko hyväksyä hakemuksen lääketieteellisten pakkokeinojen määräämiseksi tai muussa tapauksessa hylätä sen, direktiivin 2013/48/EU 12 artiklassa ja direktiivin 2012/13/EU 8 artiklassa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, tarkoitetun sellaisen tehokkaan oikeussuojakeinon tunnusmerkit, jolla turvataan asianomaiselle henkilölle oikeus riitauttaa tuomioistuimessa tuomioistuinkäsittelyä edeltäneessä menettelyssä häneen mahdollisesti kohdistuneet oikeudenloukkaukset?

| 3) | Sovelletaanko direktiiviä 2012/13/EU ja direktiiviä 2013/48/EU rikosoikeudellisiin (tuomioistuinkäsittelyä edeltäviin) menettelyihin, kun kansallisessa lainsäädännössä eli NPK:ssa ei ole ”epäillyn” käsitettä ja kun syyttäjäviranomainen ei pidä henkilöä tuomioistuinkäsittelyä edeltävässä menettelyssä muodollisesti syytettynä, koska se katsoo, että kyseinen henkilö teki rikostutkinnan kohteena oleva tapon syyntakeettomana, ja kun se näin ollen keskeyttää rikosoikeudellisen menettelyn antamatta tästä tietoa kyseiselle henkilölle ja hakee tuomioistuimelta määräystä lääketieteellisten pakkokeinojen kohdistamiseksi kyseiseen henkilöön? |
| --- | --- |

3)

Sovelletaanko direktiiviä 2012/13/EU ja direktiiviä 2013/48/EU rikosoikeudellisiin (tuomioistuinkäsittelyä edeltäviin) menettelyihin, kun kansallisessa lainsäädännössä eli NPK:ssa ei ole ”epäillyn” käsitettä ja kun syyttäjäviranomainen ei pidä henkilöä tuomioistuinkäsittelyä edeltävässä menettelyssä muodollisesti syytettynä, koska se katsoo, että kyseinen henkilö teki rikostutkinnan kohteena oleva tapon syyntakeettomana, ja kun se näin ollen keskeyttää rikosoikeudellisen menettelyn antamatta tästä tietoa kyseiselle henkilölle ja hakee tuomioistuimelta määräystä lääketieteellisten pakkokeinojen kohdistamiseksi kyseiseen henkilöön?

| 4) | Pidetäänkö henkilöä, jonka pakkohoitoon määräämistä on haettu, direktiivin 2012/13/EU 2 artiklan 1 kohdassa ja direktiivin 2013/48/EU 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna ”epäiltynä”, kun rikoksen tekopaikan ensimmäisen tutkinnan ja ensimmäisten rikostutkintatoimenpiteiden yhteydessä uhrin ja hänen poikansa asunnossa poliisivirkamies kysyi todettuaan, että pojan vartalolla oli veritahroja, pojalta, miksi tämä oli tappanut äitinsä ja siirtänyt hänen ruumiinsa kadulle, ja pani hänet käsirautoihin saatuaan vastaukset näihin kysymyksiin? Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi: onko tälle henkilölle jo tällöin annettava tietoja direktiivin 2012/13/EU 3 artiklan 1 kohdassa, luettuna yhdessä artiklan 2 kohdan kanssa, tarkoitetulla tavalla, ja miten tämän henkilön saman artiklan 2 kohdassa tarkoitetut erityistarpeet on otettava huomioon annettaessa tietoja tällaisessa tapauksessa, kun poliisivirkamies tiesi, että kyseinen henkilö on psyykkisesti sairas? |
| --- | --- |

4)

Pidetäänkö henkilöä, jonka pakkohoitoon määräämistä on haettu, direktiivin 2012/13/EU 2 artiklan 1 kohdassa ja direktiivin 2013/48/EU 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna ”epäiltynä”, kun rikoksen tekopaikan ensimmäisen tutkinnan ja ensimmäisten rikostutkintatoimenpiteiden yhteydessä uhrin ja hänen poikansa asunnossa poliisivirkamies kysyi todettuaan, että pojan vartalolla oli veritahroja, pojalta, miksi tämä oli tappanut äitinsä ja siirtänyt hänen ruumiinsa kadulle, ja pani hänet käsirautoihin saatuaan vastaukset näihin kysymyksiin? Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi: onko tälle henkilölle jo tällöin annettava tietoja direktiivin 2012/13/EU 3 artiklan 1 kohdassa, luettuna yhdessä artiklan 2 kohdan kanssa, tarkoitetulla tavalla, ja miten tämän henkilön saman artiklan 2 kohdassa tarkoitetut erityistarpeet on otettava huomioon annettaessa tietoja tällaisessa tapauksessa, kun poliisivirkamies tiesi, että kyseinen henkilö on psyykkisesti sairas?

| 5) | Ovatko nyt käsiteltävän kaltaiset kansalliset oikeussäännöt, joissa tosiasiallisesti sallitaan vapaudenriisto määräämällä henkilö pakkohoitoon psykiatriseen sairaalaan terveyslain (Zakon za zdraveto) mukaisessa menettelyssä (ennalta ehkäisevä pakkokeino, joka määrätään, kun osoitetaan, että kyseinen henkilö on psyykkisesti sairas ja että on olemassa vaara, että hän tekee rikoksen, mutta jota ei määrätä jo tehdyn teon perusteella), sopusoinnussa eräiden syyttömyysolettamaan liittyvien näkökohtien lujittamisesta annetun direktiivin (EU) 2016/343 (3) 3 artiklan kanssa, kun tosiasiallinen peruste tämän menettelyn vireille panemiselle on teko, jonka perusteella aloitettiin rikosoikeudellinen menettely hoitoon määrättyä henkilöä vastaan, ja kierretäänkö tällä tavalla oikeutta sellaiseen oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin pidättämisen yhteydessä, joka vastaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artiklan 4 kappaleen mukaisia vaatimuksia, jolloin tuomioistuimella on oltava toimivalta tutkia menettelysääntöjen noudattaminen, pidätyksen perusteena oleva epäily ja toimenpiteellä tavoitellun päämäärään lainmukaisuus, mitkä seikat tuomioistuimen on tutkittava, kun henkilö on pidätetty NPK:ssa säädetyn menettelyn mukaisesti? |
| --- | --- |

5)

Ovatko nyt käsiteltävän kaltaiset kansalliset oikeussäännöt, joissa tosiasiallisesti sallitaan vapaudenriisto määräämällä henkilö pakkohoitoon psykiatriseen sairaalaan terveyslain (Zakon za zdraveto) mukaisessa menettelyssä (ennalta ehkäisevä pakkokeino, joka määrätään, kun osoitetaan, että kyseinen henkilö on psyykkisesti sairas ja että on olemassa vaara, että hän tekee rikoksen, mutta jota ei määrätä jo tehdyn teon perusteella), sopusoinnussa eräiden syyttömyysolettamaan liittyvien näkökohtien lujittamisesta annetun direktiivin (EU) 2016/343 (3) 3 artiklan kanssa, kun tosiasiallinen peruste tämän menettelyn vireille panemiselle on teko, jonka perusteella aloitettiin rikosoikeudellinen menettely hoitoon määrättyä henkilöä vastaan, ja kierretäänkö tällä tavalla oikeutta sellaiseen oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin pidättämisen yhteydessä, joka vastaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artiklan 4 kappaleen mukaisia vaatimuksia, jolloin tuomioistuimella on oltava toimivalta tutkia menettelysääntöjen noudattaminen, pidätyksen perusteena oleva epäily ja toimenpiteellä tavoitellun päämäärään lainmukaisuus, mitkä seikat tuomioistuimen on tutkittava, kun henkilö on pidätetty NPK:ssa säädetyn menettelyn mukaisesti?

| 6) | Kattaako direktiivin (EU) 2016/343 3 artiklassa tarkoitettu syyttömyysolettaman käsite myös sen olettaman, että henkilöt, joita ei voida asettaa rikosoikeudelliseen vastuuseen, eivät ole tehneet yleiselle turvallisuudelle vaarallista tekoa, josta syyttäjäviranomainen heitä syyttää, ellei toisin ole menettelysäännösten mukaisesti (rikosoikeudenkäynnissä, jossa kunnioitetaan oikeutta puolustukseen) näytetty toteen? |
| --- | --- |

6)

Kattaako direktiivin (EU) 2016/343 3 artiklassa tarkoitettu syyttömyysolettaman käsite myös sen olettaman, että henkilöt, joita ei voida asettaa rikosoikeudelliseen vastuuseen, eivät ole tehneet yleiselle turvallisuudelle vaarallista tekoa, josta syyttäjäviranomainen heitä syyttää, ellei toisin ole menettelysäännösten mukaisesti (rikosoikeudenkäynnissä, jossa kunnioitetaan oikeutta puolustukseen) näytetty toteen?

| 7) | Taataanko kansallisilla oikeussäännöillä, joissa säädetään asiaa käsittelevän tuomioistuimen erilaisesta toimivallasta tutkia viran puolesta tuomioistuinkäsittelyä edeltävän menettelyn lainmukaisuus riippuen siitä:






  1) | tutkiiko tuomioistuin syyttäjäviranomaisen syytekirjelmää, jossa väitetään, että tietty, psyykkisesti terve henkilö on syyllistynyt tappoon (NPK:n 249 §:n 1 momentti, luettuna yhdessä sen 4 momentin kanssa), vai |
| --- | --- | --- |

7)

Taataanko kansallisilla oikeussäännöillä, joissa säädetään asiaa käsittelevän tuomioistuimen erilaisesta toimivallasta tutkia viran puolesta tuomioistuinkäsittelyä edeltävän menettelyn lainmukaisuus riippuen siitä:

1)

tutkiiko tuomioistuin syyttäjäviranomaisen syytekirjelmää, jossa väitetään, että tietty, psyykkisesti terve henkilö on syyllistynyt tappoon (NPK:n 249 §:n 1 momentti, luettuna yhdessä sen 4 momentin kanssa), vai

| 2) | tutkiiko tuomioistuin syyttäjäviranomaisen hakemusta, jossa väitetään, että asianomainen henkilö on tappanut ihmisen, mutta teko ei ole rikos, koska sen tekijä on psyykkisesti sairas, ja jossa vaaditaan, että tuomioistuin määrää valtion pakkovallan käytöstä hoitotarkoituksessa,
  tehokkaat oikeussuojakeinot haavoittuvassa asemassa oleville henkilöille, kuten direktiivin 2013/48/EU 13 artiklassa, luettuna yhdessä sen 12 artiklan kanssa, ja direktiivin 2012/13/EU 8 artiklan 2 kohdassa, luettuna yhdessä sen 3 artiklan 2 kohdan kanssa, edellytetään, ja onko tuomioistuimen erilainen toimivalta, joka riippuu menettelytyypistä, joka taas määräytyy sillä perusteella, onko tekijäksi kuvailtu henkilö psyykkisesti terve, jotta hänet voidaan asettaa rikosoikeudelliseen vastuuseen, yhteensopiva perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdassa määrätyn syrjintäkiellon kanssa? |
| --- | --- |

2)

tutkiiko tuomioistuin syyttäjäviranomaisen hakemusta, jossa väitetään, että asianomainen henkilö on tappanut ihmisen, mutta teko ei ole rikos, koska sen tekijä on psyykkisesti sairas, ja jossa vaaditaan, että tuomioistuin määrää valtion pakkovallan käytöstä hoitotarkoituksessa,

tehokkaat oikeussuojakeinot haavoittuvassa asemassa oleville henkilöille, kuten direktiivin 2013/48/EU 13 artiklassa, luettuna yhdessä sen 12 artiklan kanssa, ja direktiivin 2012/13/EU 8 artiklan 2 kohdassa, luettuna yhdessä sen 3 artiklan 2 kohdan kanssa, edellytetään, ja onko tuomioistuimen erilainen toimivalta, joka riippuu menettelytyypistä, joka taas määräytyy sillä perusteella, onko tekijäksi kuvailtu henkilö psyykkisesti terve, jotta hänet voidaan asettaa rikosoikeudelliseen vastuuseen, yhteensopiva perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdassa määrätyn syrjintäkiellon kanssa?

---

(1)  Tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.5.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/13/EU (EUVL 2012, L 142, s. 1).

(2)  Oikeudesta käyttää avustajaa rikosoikeudellisissa menettelyissä ja eurooppalaista pidätysmääräystä koskevissa menettelyissä sekä oikeudesta saada tieto vapaudenmenetyksestä ilmoitetuksi kolmannelle osapuolelle ja pitää vapaudenmenetyksen aikana yhteyttä kolmansiin henkilöihin ja konsuliviranomaisiin 22.10.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/48/EU (EUVL 2013, L. 294, s. 1).

(3)  Eräiden syyttömyysolettamaan liittyvien näkökohtien ja läsnäoloa oikeudenkäynnissä koskevan oikeuden lujittamisesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 9.3.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/343 (EUVL 2016, L 65, s. 1).

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/22

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pesti Központi Kerületi Bíróság (Unkari) on esittänyt 23.7.2018 – PannonHitel Pénzügyi Zrt. v. WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

(Asia C-476/18)

(2018/C 352/27)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Pesti Központi Kerületi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: PannonHitel Pénzügyi Zrt.

Vastaaja: WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) (jäljempänä asetus) 5–7 artiklaa tulkittava siten, että matkustajat, joihin aikataulun muutos vaikuttaa, voidaan rinnastaa peruutettujen lentojen matkustajiin korvausta koskevan oikeuden soveltamisen kannalta ja että he voivat näin ollen vedota asetuksen 7 artiklan mukaiseen korvausta koskevaan oikeuteen, kun lentoliikenteen harjoittaja ilmoittaa matkustajille aikataulun muutoksesta alkuperäisen aikataulun mukaista lähtöpäivää edellisenä päivänä ja heille aiheutuu muutoksen johdosta vähintään kolmen tunnin pituinen ajan menetys alkuperäisen aikataulun mukaiseen saapumisaikaan nähden eli kun he saapuvat lopulliseen määräpaikkaansa vähintään kolme tuntia lentoliikenteen harjoittajan alun perin ilmoittaman aikataulun mukaista saapumisaikaa myöhemmin? |
| --- | --- |

1)

Onko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) (jäljempänä asetus) 5–7 artiklaa tulkittava siten, että matkustajat, joihin aikataulun muutos vaikuttaa, voidaan rinnastaa peruutettujen lentojen matkustajiin korvausta koskevan oikeuden soveltamisen kannalta ja että he voivat näin ollen vedota asetuksen 7 artiklan mukaiseen korvausta koskevaan oikeuteen, kun lentoliikenteen harjoittaja ilmoittaa matkustajille aikataulun muutoksesta alkuperäisen aikataulun mukaista lähtöpäivää edellisenä päivänä ja heille aiheutuu muutoksen johdosta vähintään kolmen tunnin pituinen ajan menetys alkuperäisen aikataulun mukaiseen saapumisaikaan nähden eli kun he saapuvat lopulliseen määräpaikkaansa vähintään kolme tuntia lentoliikenteen harjoittajan alun perin ilmoittaman aikataulun mukaista saapumisaikaa myöhemmin?

| 2) | Onko asetuksen 5–7 artiklaa tulkittava siten, että matkustajat, joihin aikataulun muutos vaikuttaa, voidaan rinnastaa matkustajiin, joihin viivästyminen vaikuttaa, korvausta koskevan oikeuden soveltamisen kannalta ja että he voivat näin ollen vedota asetuksen 7 artiklan mukaiseen korvausta koskevaan oikeuteen, kun heille aiheutuu aikataulumuutoksen vuoksi vähintään kolmen tunnin pituinen ajan menetys eli kun he saapuvat lopulliseen määräpaikkaansa vähintään kolme tuntia lentoliikenteen harjoittajan alun perin ilmoittaman aikataulun mukaista saapumisaikaa myöhemmin? |
| --- | --- |

2)

Onko asetuksen 5–7 artiklaa tulkittava siten, että matkustajat, joihin aikataulun muutos vaikuttaa, voidaan rinnastaa matkustajiin, joihin viivästyminen vaikuttaa, korvausta koskevan oikeuden soveltamisen kannalta ja että he voivat näin ollen vedota asetuksen 7 artiklan mukaiseen korvausta koskevaan oikeuteen, kun heille aiheutuu aikataulumuutoksen vuoksi vähintään kolmen tunnin pituinen ajan menetys eli kun he saapuvat lopulliseen määräpaikkaansa vähintään kolme tuntia lentoliikenteen harjoittajan alun perin ilmoittaman aikataulun mukaista saapumisaikaa myöhemmin?

---

(1)  EUVL 2004, L 46, s. 1.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/23 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 24.7.2018 – Google Ireland Limited v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

(Asia C-482/18)

(2018/C 352/28)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Google Ireland Limited

Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä SEUT) 18 ja 56 artiklaa ja syrjintäkieltoa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion verolainsäädännölle, jonka seuraamusjärjestelmässä sen velvoitteen, jonka mukaan mainosverotusta varten on rekisteröidyttävä, täyttämättä jättämisestä säädetään määrättäväksi laiminlyönnistä johtuva sakko, joka yhtiöille, jotka eivät ole sijoittautunet Unkariin, voi olla yhteensä jopa 2 000 kertaa suurempi kuin Unkariin sijoittautuneisiin yhtiöihin sovellettava sakko? |
| --- | --- |

1)

Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä SEUT) 18 ja 56 artiklaa ja syrjintäkieltoa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion verolainsäädännölle, jonka seuraamusjärjestelmässä sen velvoitteen, jonka mukaan mainosverotusta varten on rekisteröidyttävä, täyttämättä jättämisestä säädetään määrättäväksi laiminlyönnistä johtuva sakko, joka yhtiöille, jotka eivät ole sijoittautunet Unkariin, voi olla yhteensä jopa 2 000 kertaa suurempi kuin Unkariin sijoittautuneisiin yhtiöihin sovellettava sakko?

| 2) | Voidaanko katsoa, että edellisessä kysymyksessä kuvattu seuraamus, jonka määrä on huomattavan suuri ja joka on luonteeltaan rankaiseva, voi saada muualle kuin Unkariin sijoittautuneet palvelujen tarjoajat luopumaan palvelujen tarjoamisesta kyseisessä valtiossa? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko katsoa, että edellisessä kysymyksessä kuvattu seuraamus, jonka määrä on huomattavan suuri ja joka on luonteeltaan rankaiseva, voi saada muualle kuin Unkariin sijoittautuneet palvelujen tarjoajat luopumaan palvelujen tarjoamisesta kyseisessä valtiossa?

| 3) | Onko SEUT 56 artiklaa ja syrjintäkieltoa tulkittava siten, että ne ovat esteenä lainsäädännölle, jonka mukaan Unkariin sijoittautuneiden yritysten tapauksessa rekisteröitymistä koskeva velvoite täyttyy automaattisesti, ilman nimenomaista hakemusta, annettaessa Unkarin verotunniste kaupparekisteriin merkitsemisen yhteydessä, riippumatta siitä, julkaiseeko yritys mainoksia, kun samalla sellaisten yritysten tapauksessa, jotka eivät ole sijoittautuneet Unkariin mutta jotka julkaisevat mainoksia tässä valtiossa, tämä ei tapahdu automaattisesti vaan niiden on täytettävä rekisteröitymistä koskeva velvoite erikseen, ja jos ne eivät näin tee, heille voidaan määrätä erityinen seuraamus? |
| --- | --- |

3)

Onko SEUT 56 artiklaa ja syrjintäkieltoa tulkittava siten, että ne ovat esteenä lainsäädännölle, jonka mukaan Unkariin sijoittautuneiden yritysten tapauksessa rekisteröitymistä koskeva velvoite täyttyy automaattisesti, ilman nimenomaista hakemusta, annettaessa Unkarin verotunniste kaupparekisteriin merkitsemisen yhteydessä, riippumatta siitä, julkaiseeko yritys mainoksia, kun samalla sellaisten yritysten tapauksessa, jotka eivät ole sijoittautuneet Unkariin mutta jotka julkaisevat mainoksia tässä valtiossa, tämä ei tapahdu automaattisesti vaan niiden on täytettävä rekisteröitymistä koskeva velvoite erikseen, ja jos ne eivät näin tee, heille voidaan määrätä erityinen seuraamus?

| 4) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko SEUT 56 artiklaa ja syrjintäkieltoa tulkittava niin, että ne ovat esteenä pääasian oikeusriidan kohteena olevan kaltaiselle seuraamukselle, jota sovelletaan sen velvoitteen, jonka mukaan mainosverotusta varten on rekisteröidyttävä, täyttämättä jättämiseen, koska kyseinen lainsäädäntö on mainitun artiklan vastainen? |
| --- | --- |

4)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko SEUT 56 artiklaa ja syrjintäkieltoa tulkittava niin, että ne ovat esteenä pääasian oikeusriidan kohteena olevan kaltaiselle seuraamukselle, jota sovelletaan sen velvoitteen, jonka mukaan mainosverotusta varten on rekisteröidyttävä, täyttämättä jättämiseen, koska kyseinen lainsäädäntö on mainitun artiklan vastainen?

| 5) | Onko SEUT 56 artiklaa ja syrjintäkieltoa tulkittava siten, että ne ovat esteenä säännökselle, jonka mukaan ulkomaille sijoittautuneiden yritysten tapauksessa päätös, jolla niille määrätään sakko, on lopullinen ja täytäntöönpanokelpoinen sen tiedoksiannosta alkaen ja jonka mukaan päätökseen voi hakea muutosta ainoastaan sellaista oikeudellista menettelyä käyttäen, jossa tuomioistuin ei saa pitää suullista käsittelyä ja jossa hyväksytään vain kirjallisia todisteita, samalla kun Unkariin sijoittautuneiden yritysten tapauksessa niille määrätyistä sakoista saa tehdä oikaisuvaatimuksen ja lisäksi oikeudellista menettelyä ei ole mitenkään rajattu? |
| --- | --- |

5)

Onko SEUT 56 artiklaa ja syrjintäkieltoa tulkittava siten, että ne ovat esteenä säännökselle, jonka mukaan ulkomaille sijoittautuneiden yritysten tapauksessa päätös, jolla niille määrätään sakko, on lopullinen ja täytäntöönpanokelpoinen sen tiedoksiannosta alkaen ja jonka mukaan päätökseen voi hakea muutosta ainoastaan sellaista oikeudellista menettelyä käyttäen, jossa tuomioistuin ei saa pitää suullista käsittelyä ja jossa hyväksytään vain kirjallisia todisteita, samalla kun Unkariin sijoittautuneiden yritysten tapauksessa niille määrätyistä sakoista saa tehdä oikaisuvaatimuksen ja lisäksi oikeudellista menettelyä ei ole mitenkään rajattu?

| 6) | Onko SEUT 56 artiklaa, kun otetaan samalla huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklan 1 kohdassa asetettu oikeus hyvään hallintoon, tulkittava siten, että tämä edellytys ei täyty, koska laiminlyönnistä johtuva sakko määrätään päivittäin kolminkertaistaen sen määrä joka kerta ilman, että palveluntarjoaja on vielä saanut tietoonsa aiempaa päätöstä, minkä vuoksi sen on mahdotonta korjata laiminlyöntiään ennen seuraavan sakon määräämistä? |
| --- | --- |

6)

Onko SEUT 56 artiklaa, kun otetaan samalla huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklan 1 kohdassa asetettu oikeus hyvään hallintoon, tulkittava siten, että tämä edellytys ei täyty, koska laiminlyönnistä johtuva sakko määrätään päivittäin kolminkertaistaen sen määrä joka kerta ilman, että palveluntarjoaja on vielä saanut tietoonsa aiempaa päätöstä, minkä vuoksi sen on mahdotonta korjata laiminlyöntiään ennen seuraavan sakon määräämistä?

| 7) | Onko SEUT 56 artiklaa, kun otetaan samalla huomioon perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa asetettu oikeus hyvään hallintoon, perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohdassa asetettu oikeus tulla kuulluksi ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa asetettu oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen, tulkittava siten, etteivät nämä edellytykset täyty, koska päätökseen ei voi hakea muutosta hallintoteitse ja hallintolainkäyttömenettelyssä hyväksytään ainoastaan kirjallisia todisteita eikä tuomioistuin saa pitää asiassa suullista käsittelyä? |
| --- | --- |

7)

Onko SEUT 56 artiklaa, kun otetaan samalla huomioon perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa asetettu oikeus hyvään hallintoon, perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohdassa asetettu oikeus tulla kuulluksi ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa asetettu oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen, tulkittava siten, etteivät nämä edellytykset täyty, koska päätökseen ei voi hakea muutosta hallintoteitse ja hallintolainkäyttömenettelyssä hyväksytään ainoastaan kirjallisia todisteita eikä tuomioistuin saa pitää asiassa suullista käsittelyä?

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/24 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 20.7.2018 – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF v. L’Institut national de l’audiovisuel

(Asia C-484/18)

(2018/C 352/29)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse(SPEDIDAM), PG, GF

Vastapuoli: L’Institut national de l’audiovisuel

Muut osapuolet: Syndicat indépendant des artistes-interprètes (SIA-UNSA), Syndicat français des artistes-interprètes (CGT)

Ennakkoratkaisukysymys

Onko tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) 2 artiklan b alakohtaa, 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja 5 artiklaa tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että viestinnän vapaudesta 30.9.1986 annetun lain nro 86-1067 (loi no 86-1067 du 30 septembre 1986 relative à la liberté de communication), sellaisena kuin se on muutettuna 1.8.2006 annetun lain nro 2006-961 44 §:llä, 49 §:n II momentissa säädetyn kaltaisessa kansallisessa sääntelyssä säädetään Institut national de l’audiovisuelia (kansallinen audiovisuaalinen instituutti), jolla on audiovisuaalisten arkistojen osalta kansallisten ohjelmayhtiöiden sisältöjen hyödyntämisoikeus, koskevasta poikkeussäännöstöstä, jonka mukaan esittäjien esitysten hyödyntämisen ehdoista ja niistä palkkioista, joihin tämä hyödyntäminen oikeuttaa, määrätään esittäjien itsensä tai esittäjiä edustavien työntekijäjärjestöjen ja tämän instituutin välisillä sopimuksilla, joissa on erityisesti sovittava palkkioasteikosta ja palkkioiden maksamistavoista?

---

(1)  EYVL 2001, L 167, s. 10.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/25 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/25

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 24.7.2018 – Groupe Lactalis v. Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

(Asia C-485/18)

(2018/C 352/30)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d’État

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Groupe Lactalis

Vastaajat: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko katsottava, että 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1169/2011 (1) 26 artiklalla, jossa säädetään erityisesti, että komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomukset maidon ja ainesosana käytettävän maidon alkuperämaata tai lähtöpaikkaa koskevan pakollisen ilmoituksen antamisen osalta, on nimenomaisesti yhdenmukaistettu tämä seikka, siten kuin tämän asetuksen 38 artiklan 1 kohdassa tarkoitetaan, ja onko se esteenä jäsenvaltioiden mahdollisuudelle toteuttaa tämän asetuksen 39 artiklan perusteella toimenpiteitä, joilla vaaditaan antamaan pakollisia lisätietoja? |
| --- | --- |

1)

Onko katsottava, että 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1169/2011 (1) 26 artiklalla, jossa säädetään erityisesti, että komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomukset maidon ja ainesosana käytettävän maidon alkuperämaata tai lähtöpaikkaa koskevan pakollisen ilmoituksen antamisen osalta, on nimenomaisesti yhdenmukaistettu tämä seikka, siten kuin tämän asetuksen 38 artiklan 1 kohdassa tarkoitetaan, ja onko se esteenä jäsenvaltioiden mahdollisuudelle toteuttaa tämän asetuksen 39 artiklan perusteella toimenpiteitä, joilla vaaditaan antamaan pakollisia lisätietoja?

| 2) | Jos kansalliset toimenpiteet ovat 39 artiklan 1 kohdan mukaan perusteltuja kuluttajansuojan vuoksi, onko tämän artiklan 2 kohdassa säädetyt kaksi edellytystä, jotka koskevat yhtäältä yhteyttä, jonka on osoitettu olevan elintarvikkeen tiettyjen ominaisuuksien ja sen alkuperän tai lähtöpaikan välillä, ja toisaalta näyttöä siitä, että valtaosa kuluttajista pitää tämän tiedon antamista erittäin merkittävänä, luettava yhdessä ja – erityisesti – voidaanko osoitetun yhteyden arviointi perustaa pelkästään subjektiivisiin seikkoihin, jotka johtuvat sen yhteyden merkittävyydestä, jonka kuluttajien valtaosa voi katsoa olevan elintarvikkeen ominaisuuksien ja sen alkuperän tai lähtöpaikan välillä? |
| --- | --- |

2)

Jos kansalliset toimenpiteet ovat 39 artiklan 1 kohdan mukaan perusteltuja kuluttajansuojan vuoksi, onko tämän artiklan 2 kohdassa säädetyt kaksi edellytystä, jotka koskevat yhtäältä yhteyttä, jonka on osoitettu olevan elintarvikkeen tiettyjen ominaisuuksien ja sen alkuperän tai lähtöpaikan välillä, ja toisaalta näyttöä siitä, että valtaosa kuluttajista pitää tämän tiedon antamista erittäin merkittävänä, luettava yhdessä ja – erityisesti – voidaanko osoitetun yhteyden arviointi perustaa pelkästään subjektiivisiin seikkoihin, jotka johtuvat sen yhteyden merkittävyydestä, jonka kuluttajien valtaosa voi katsoa olevan elintarvikkeen ominaisuuksien ja sen alkuperän tai lähtöpaikan välillä?

| 3) | Jos elintarvikkeen ominaisuuksien voidaan katsoa tarkoittavan kaikkia seikkoja, jotka myötävaikuttavat elintarvikkeen laatuun, voiko näkökohdilla, jotka liittyvät elintarvikkeen kuljetuskestävyyteen ja riskeihin sen pilaantumisesta matkan aikana, olla merkitystä arvioitaessa, onko elintarvikkeen tiettyjen ominaisuuksien ja sen alkuperän tai lähtöpaikan välillä osoitettu olevan yhteys, siten kuin 39 artiklan 2 kohdan soveltaminen edellyttää? |
| --- | --- |

3)

Jos elintarvikkeen ominaisuuksien voidaan katsoa tarkoittavan kaikkia seikkoja, jotka myötävaikuttavat elintarvikkeen laatuun, voiko näkökohdilla, jotka liittyvät elintarvikkeen kuljetuskestävyyteen ja riskeihin sen pilaantumisesta matkan aikana, olla merkitystä arvioitaessa, onko elintarvikkeen tiettyjen ominaisuuksien ja sen alkuperän tai lähtöpaikan välillä osoitettu olevan yhteys, siten kuin 39 artiklan 2 kohdan soveltaminen edellyttää?

| 4) | Edellyttääkö 39 artiklassa asetettujen edellytysten arviointi, että katsotaan, että elintarvikkeen ominaisuudet ovat ainutlaatuisia sen alkuperän tai lähtöpaikan vuoksi tai että tämä alkuperä tai lähtöpaikka takaa ne, ja voiko viimeksi mainitussa tapauksessa – Euroopan unionissa sovellettavien terveys- ja ympäristönormien yhdenmukaistamisesta huolimatta – alkuperää tai lähtöpaikkaa koskeva maininta olla tarkempi kuin muodossa ”EU” tai ”muu kuin EU” esitetty maininta? |
| --- | --- |

4)

Edellyttääkö 39 artiklassa asetettujen edellytysten arviointi, että katsotaan, että elintarvikkeen ominaisuudet ovat ainutlaatuisia sen alkuperän tai lähtöpaikan vuoksi tai että tämä alkuperä tai lähtöpaikka takaa ne, ja voiko viimeksi mainitussa tapauksessa – Euroopan unionissa sovellettavien terveys- ja ympäristönormien yhdenmukaistamisesta huolimatta – alkuperää tai lähtöpaikkaa koskeva maininta olla tarkempi kuin muodossa ”EU” tai ”muu kuin EU” esitetty maininta?

---

(1)  Elintarviketietojen antamisesta kuluttajille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1924/2006 ja (EY) N:o 1925/2006 muuttamisesta sekä komission direktiivin 87/250/ETY, neuvoston direktiivin 90/496/ETY, komission direktiivin 1999/10/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY, komission direktiivien 2002/67/EY ja 2008/5/EY sekä komission asetuksen (EY) N:o 608/2004 kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1169/2011 (EUVL 2011, L 304, s. 18).

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/26 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/26

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 23.7.2018 – RE v. Praxair MRC

(Asia C-486/18)

(2018/C 352/31)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittaja: RE

Vastapuoli: Praxair MRC

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3.6.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/34/EY (1) liitteenä olevan vanhempainlomaa koskevan puitesopimuksen 2 lausekkeen 4 ja 6 kohtaa tulkittava siten, että niiden johdosta irtisanomishetkellä osa-aikaisella vanhempainlomalla olleeseen työntekijään ei voida soveltaa työlain L. 3123-13 §:n, jota tuolloin sovellettiin, kaltaista kansallista säännöstä, jonka mukaan ”[s]amassa yrityksessä sekä kokoaikaisena että osa-aikaisena työskennelleen työntekijän irtisanomiskorvaus ja eläkkeelle jäämisen yhteydessä maksettava korvaus lasketaan kokoaikaisesti ja osa-aikaisesti yrityksessä työskenneltyjen jaksojen suhteellisten osuuksien perusteella”? |
| --- | --- |

1)

Onko UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3.6.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/34/EY (1) liitteenä olevan vanhempainlomaa koskevan puitesopimuksen 2 lausekkeen 4 ja 6 kohtaa tulkittava siten, että niiden johdosta irtisanomishetkellä osa-aikaisella vanhempainlomalla olleeseen työntekijään ei voida soveltaa työlain L. 3123-13 §:n, jota tuolloin sovellettiin, kaltaista kansallista säännöstä, jonka mukaan ”[s]amassa yrityksessä sekä kokoaikaisena että osa-aikaisena työskennelleen työntekijän irtisanomiskorvaus ja eläkkeelle jäämisen yhteydessä maksettava korvaus lasketaan kokoaikaisesti ja osa-aikaisesti yrityksessä työskenneltyjen jaksojen suhteellisten osuuksien perusteella”?

| 2) | Onko UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3.6.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/34/EY liitteenä olevan vanhempainlomaa koskevan puitesopimuksen 2 lausekkeen 4 ja 6 kohtaa tulkittava siten, että niiden johdosta irtisanomishetkellä osa-aikaisella vanhempainlomalla olleeseen työntekijään ei voida soveltaa työlain R. 1233-32 §:n kaltaista kansallista säännöstä, jonka mukaan irtisanomisajan ylittävällä uudelleen työllistymiseen tähtäävällä ajanjaksolla työnantaja maksaa työntekijälle kuukausittaista korvausta, jonka määrä vastaa vähintään 65:ttä prosenttia irtisanomisilmoitusta edeltäneiden 12 kuukauden aikana maksetusta kuukausittaisesta bruttopalkasta, josta peritään L. 5422-9 §:n mukaiset maksut? |
| --- | --- |

2)

Onko UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3.6.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/34/EY liitteenä olevan vanhempainlomaa koskevan puitesopimuksen 2 lausekkeen 4 ja 6 kohtaa tulkittava siten, että niiden johdosta irtisanomishetkellä osa-aikaisella vanhempainlomalla olleeseen työntekijään ei voida soveltaa työlain R. 1233-32 §:n kaltaista kansallista säännöstä, jonka mukaan irtisanomisajan ylittävällä uudelleen työllistymiseen tähtäävällä ajanjaksolla työnantaja maksaa työntekijälle kuukausittaista korvausta, jonka määrä vastaa vähintään 65:ttä prosenttia irtisanomisilmoitusta edeltäneiden 12 kuukauden aikana maksetusta kuukausittaisesta bruttopalkasta, josta peritään L. 5422-9 §:n mukaiset maksut?

| 3) | Mikäli vastaus jompaankumpaan edellä esitetyistä kysymyksistä on myönteinen, onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 157 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä työlain L. 3123-13 §:n jota tuolloin sovellettiin, ja saman lain R. 1233-32 §:n kaltaisille kansallisen oikeuden säännöksille, koska merkittävästi suurempi määrä naisia kuin miehiä valitsee osa-aikaisen vanhempainloman, eikä välillistä syrjintää, joka tästä seuraa sen muodossa, että he saavat pienemmän irtisanomiskorvauksen ja uudelleen työllistymiseen tähtäävällä ajanjaksolla maksettavan tuen kuin työntekijät, jotka eivät ole olleet osa-aikaisella vanhempainlomalla, voida perustella asiallisilla syillä, joihin ei liity minkäänlaista syrjintää? |
| --- | --- |

3)

Mikäli vastaus jompaankumpaan edellä esitetyistä kysymyksistä on myönteinen, onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 157 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä työlain L. 3123-13 §:n jota tuolloin sovellettiin, ja saman lain R. 1233-32 §:n kaltaisille kansallisen oikeuden säännöksille, koska merkittävästi suurempi määrä naisia kuin miehiä valitsee osa-aikaisen vanhempainloman, eikä välillistä syrjintää, joka tästä seuraa sen muodossa, että he saavat pienemmän irtisanomiskorvauksen ja uudelleen työllistymiseen tähtäävällä ajanjaksolla maksettavan tuen kuin työntekijät, jotka eivät ole olleet osa-aikaisella vanhempainlomalla, voida perustella asiallisilla syillä, joihin ei liity minkäänlaista syrjintää?

---

(1)  EYVL 1996, L 145, s. 4.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/26 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/26

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 30.7.2018 – YX

(Asia C-495/18)

(2018/C 352/32)

Oikeudenkäyntikieli: slovakki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Pääasian asianosaiset

Valittaja: YX

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko puitepäätöksen [2008/909/YOS] (1) 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännöstä tulkittava siten, että siinä esitetyt perusteet täyttyvät vain siinä tapauksessa, että tuomitulla on siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän on, sellaiset perhe-, sosiaaliset, ammatilliset tai muut siteet, jotka huomioon ottaen on hyvä syy olettaa, että rangaistuksen suorittaminen kyseisessä valtiossa edistäisi tuomitun sosiaalista kuntoutusta, ja että se on näin ollen esteenä lain nro 549/2011 4 §:n § momentin a kohdan kaltaisen, tällaisissa tapauksissa tuomion tunnustamisen ja täytäntöönpanon mahdollistavan kansallisen säännöksen soveltamiselle täytäntöönpanovaltiossa pelkästään muodollisesti kirjatun tavanomaisen oleskelun perusteella huolimatta siitä, onko tuomitulla henkilöllä tässä valtiossa todellisia siteitä, jotka voisivat edistää tuomitun sosiaalista kuntoutusta? |
| --- | --- |

1)

Onko puitepäätöksen [2008/909/YOS] (1) 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännöstä tulkittava siten, että siinä esitetyt perusteet täyttyvät vain siinä tapauksessa, että tuomitulla on siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän on, sellaiset perhe-, sosiaaliset, ammatilliset tai muut siteet, jotka huomioon ottaen on hyvä syy olettaa, että rangaistuksen suorittaminen kyseisessä valtiossa edistäisi tuomitun sosiaalista kuntoutusta, ja että se on näin ollen esteenä lain nro 549/2011 4 §:n § momentin a kohdan kaltaisen, tällaisissa tapauksissa tuomion tunnustamisen ja täytäntöönpanon mahdollistavan kansallisen säännöksen soveltamiselle täytäntöönpanovaltiossa pelkästään muodollisesti kirjatun tavanomaisen oleskelun perusteella huolimatta siitä, onko tuomitulla henkilöllä tässä valtiossa todellisia siteitä, jotka voisivat edistää tuomitun sosiaalista kuntoutusta?

| 2) | Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä, onko puitepäätöksen 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että puitepäätöksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa tuomion antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen on varmistuttava vielä ennen tuomion ja todistuksen lähettämistä siitä, että rangaistuksen täytäntöönpano täytäntöönpanovaltiossa edistäisi tuomitun sosiaalista kuntoutusta, ja että sen on ilmoitettava tiedot todistuksen d osan 4 kohdassa, erityisesti, jos tuomittu väittää puitepäätöksen 6 artiklan 3 kohdan nojalla, että hänellä on tuomion antaneessa valtiossa tosiasialliset perhe-, sosiaaliset tai ammatilliset siteet? |
| --- | --- |

2)

Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä, onko puitepäätöksen 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että puitepäätöksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa tuomion antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen on varmistuttava vielä ennen tuomion ja todistuksen lähettämistä siitä, että rangaistuksen täytäntöönpano täytäntöönpanovaltiossa edistäisi tuomitun sosiaalista kuntoutusta, ja että sen on ilmoitettava tiedot todistuksen d osan 4 kohdassa, erityisesti, jos tuomittu väittää puitepäätöksen 6 artiklan 3 kohdan nojalla, että hänellä on tuomion antaneessa valtiossa tosiasialliset perhe-, sosiaaliset tai ammatilliset siteet?

| 3) | Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, onko puitepäätöksen 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että kyseessä on peruste tuomion tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta kieltäytymiselle myös silloin, kun puitepäätöksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa, säännöksen 3 kohdassa tarkoitetusta kuulemisesta huolimatta, muiden tarpeellisten tietojen antamisen yhteydessä ei ole näytetty, että tuomitulla olisi sellaiset perhe-, sosiaaliset, ammatilliset tai muut siteet, jotka huomioon ottaen on hyvä syy olettaa, että rangaistuksen suorittaminen täytäntöönpanovaltiossa edistäisi tuomitun sosiaalista kuntoutusta? |
| --- | --- |

3)

Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, onko puitepäätöksen 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että kyseessä on peruste tuomion tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta kieltäytymiselle myös silloin, kun puitepäätöksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa, säännöksen 3 kohdassa tarkoitetusta kuulemisesta huolimatta, muiden tarpeellisten tietojen antamisen yhteydessä ei ole näytetty, että tuomitulla olisi sellaiset perhe-, sosiaaliset, ammatilliset tai muut siteet, jotka huomioon ottaen on hyvä syy olettaa, että rangaistuksen suorittaminen täytäntöönpanovaltiossa edistäisi tuomitun sosiaalista kuntoutusta?

---

(1)  Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta rikosasioissa annettuihin tuomioihin, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, niiden täytäntöön panemiseksi Euroopan unionissa 27.11.2008 tehty neuvoston puitepäätös 2008/909/YOS (EÚVL 2008, L 327, s. 27).

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/28 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/28

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – K. Chrysostomides & Co. ym. v. neuvosto ym.

(Asia T-680/13) (1)

((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Talous- ja rahapolitiikka - Kyproksen vakaustukiohjelma - Kiireellisten käteisvarojen myöntämisestä Kyproksen keskuspankin pyynnöstä tehty EKP:n neuvoston päätös - Kyproksesta 25.3.2013, 12.4.2013, 13.5.2013 ja 13.9.2013 annetut euroryhmän julkilausumat - Päätös 2013/236/EU - Kyproksen tasavallan ja Euroopan vakausmekanismin välillä erityisistä talouspoliittisista ehdoista 26.4.2013 tehty yhteisymmärryspöytäkirja - Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta - Tutkittavaksi ottaminen - Muotovaatimukset - Turvautuminen kaikkiin kansallisiin oikeussuojakeinoihin - Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen - Omistusoikeus - Luottamuksensuoja - Yhdenvertainen kohtelu))

(2018/C 352/33)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: K. Chrysostomides & Co. LLC (Nikosia, Kypros) ja muut 50 kantajaa, joiden nimet mainitaan liitteessä (edustaja: barrister P. Tridimas)

Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, E. Chatziioakeimidou ja E. Moro), Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi B. Smulders, J. P. Keppenne ja M. Konstantinidis, sittemmin J. P. Keppenne, M. Konstantinidis ja L. Flynn), Euroopan keskuspankki (asiamiehet: aluksi N. Lenihan ja F. Athanasiou, sittemmin P. Papapaschalis ja P. Senkovic ja lopuksi M. Szablewska ja K. Laurinavičius, avustajanaan asianajaja H.-G. Kamann), Euroryhmä, edustajanaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, E. Chatziioakeimidou ja E. Moro), Euroopan unioni, edustajanaan Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi B. Smulders, J. P. Keppenne ja M. Konstantinidis, sittemmin J. P. Keppenne, M. Konstantinidis ja L. Flynn)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus sen vahingon korvaamiseksi, joka kantajille on väitetysti aiheutunut kiireellisten käteisvarojen myöntämisestä Kyproksen keskuspankin pyynnöstä 21.3.2013 tehdystä EKP:n neuvoston päätöksestä, Kyproksesta 25.3.2013, 12.4.2013, 13.5.2013 ja 13.9.2013 annetuista euroryhmän julkilausumista, Kyprokselle osoitetuista erityistoimista rahoitusvakauden ja kestävän kasvun palauttamiseksi 25.4.2013 tehdystä neuvoston päätöksestä 2013/236/EU (EUVL 2013, L 141, s. 32), Kyproksen tasavallan ja Euroopan vakausmekanismin välillä erityisistä talouspoliittisista ehdoista 26.4.2013 tehdystä yhteisymmärryspöytäkirjasta sekä komission, neuvoston, EKP:n ja euroryhmän muista toimista ja menettelyistä, jotka liittyvät rahoitusapujärjestelyn myöntämiseen Kyproksen tasavallalle

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | K. Chrysostomides & co. LLC ja muut kantajat, joiden nimet mainitaan liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston, Euroopan komission ja Euroopan keskuspankin (EKP) oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

K. Chrysostomides & co. LLC ja muut kantajat, joiden nimet mainitaan liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston, Euroopan komission ja Euroopan keskuspankin (EKP) oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 194, 24.6.2014.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/29 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/29

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Bourdouvali ym. v. neuvosto ym.

(Asia T-786/14) (1)

((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Talous- ja rahapolitiikka - Kyproksen vakaustukiohjelma - Kiireellisten käteisvarojen myöntämisestä Kyproksen keskuspankin pyynnöstä tehty EKP:n neuvoston päätös - Kyproksesta 25.3.2013, 12.4.2013, 13.5.2013 ja 13.9.2013 annetut euroryhmän julkilausumat - Päätös 2013/236/EU - Kyproksen tasavallan ja Euroopan vakausmekanismin välillä erityisistä talouspoliittisista ehdoista 26.4.2013 tehty yhteisymmärryspöytäkirja - Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta - Tutkittavaksi ottaminen - Muotovaatimukset - Turvautuminen kaikkiin kansallisiin oikeussuojakeinoihin - Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen - Omistusoikeus - Luottamuksensuoja - Yhdenvertainen kohtelu))

(2018/C 352/34)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Eleni Pavlikka Bourdouvali (Meneou, Kypros) ja muut 51 kantajaa, joiden nimet mainitaan liitteessä (edustaja: barrister P. Tridimas)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. de Gregorio Merino, E. Moro ja E. Chatziioakeimidou), Euroopan komissio (asiamiehet: J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis ja L. Flynn), Euroopan keskuspankki (asiamiehet: K. Laurinavičius ja M. Szablewska, avustajanaan asianajaja H.-G. Kamann), Euroryhmä, edustajanaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. de Gregorio Merino, E. Moro ja E. Chatziioakeimidou), Euroopan unioni, edustajanaan Euroopan komissio (asiamiehet: J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis ja L. Flynn)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus sen vahingon korvaamiseksi, joka kantajille on väitetysti aiheutunut kiireellisten käteisvarojen myöntämisestä Kyproksen keskuspankin pyynnöstä 21.3.2013 tehdystä EKP:n neuvoston päätöksestä, Kyproksesta 25.3.2013, 12.4.2013, 13.5.2013 ja 13.9.2013 annetuista euroryhmän julkilausumista, Kyprokselle osoitetuista erityistoimista rahoitusvakauden ja kestävän kasvun palauttamiseksi 25.4.2013 tehdystä neuvoston päätöksestä 2013/236/EU (EUVL 2013, L 141, s. 32), Kyproksen tasavallan ja Euroopan vakausmekanismin välillä erityisistä talouspoliittisista ehdoista 26.4.2013 tehdystä yhteisymmärryspöytäkirjasta sekä komission, neuvoston, EKP:n ja euroryhmän muista toimista ja menettelyistä, jotka liittyvät rahoitusapujärjestelyn myöntämiseen Kyproksen tasavallalle

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Eleni Pavlikka Bourdouvali ja muut kantajat, joiden nimet mainitaan liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston, Euroopan komission ja Euroopan keskuspankin (EKP) oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Eleni Pavlikka Bourdouvali ja muut kantajat, joiden nimet mainitaan liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston, Euroopan komission ja Euroopan keskuspankin (EKP) oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 73, 2.3.2015.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/30 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/30

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Banque postale v. EKP

(Asia T-733/16) (1)

((Talous- ja rahapolitiikka - Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta - Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 3 kohta - Vähimmäisomavaraisuusasteen laskenta - EKP ei antanut kantajalle lupaa jättää vähimmäisomavaraisuusasteen laskennan ulkopuolelle tietyt edellytykset täyttäviä vastuita - Asetuksen (EU) N:o 575/2013 429 artiklan 14 kohta - EKP:n harkintavalta - Oikeudelliset virheet - Ilmeinen arviointivirhe))

(2018/C 352/35)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: La Banque postale (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat E. Guillaume ja L. Coudray)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: K. Lackhoff, R. Bax ja G. Bassani, avustajinaan asianajajat H.-G. Kamann ja F. Louis)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Suomen tasavalta (asiamies: S. Hartikainen)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 63) 4 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 10 artiklan sekä luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (EUVL 2013, L 176, s. 1, oikaisut EUVL 2013, L 208, s. 68 ja EUVL 2013, L 321, s. 6) 429 artiklan 14 kohdan nojalla 24.8.2016 annettu päätös ECB/SSM/2016 96950066U5XAAIRCPA 78/16.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan keskuspankin (EKP) 24.8.2016 tekemä päätös ECB/SSM/2016-96950066U5XAAIRCPA 78/16 kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan keskuspankin (EKP) 24.8.2016 tekemä päätös ECB/SSM/2016-96950066U5XAAIRCPA 78/16 kumotaan.

| 2) | EKP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

EKP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 454, 5.12.2016.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/31 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/31

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Confédération nationale du Crédit mutuel v. EKP

(Asia T-751/16) (1)

((Talous- ja rahapolitiikka - Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta - Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 3 kohta - Vähimmäisomavaraisuusasteen laskenta - EKP ei antanut kantajalle lupaa jättää vähimmäisomavaraisuusasteen laskennan ulkopuolelle tietyt edellytykset täyttäviä vastuita - Asetuksen (EU) N:o 575/2013 429 artiklan 14 kohta - EKP:n harkintavalta - Oikeudelliset virheet - Ilmeinen arviointivirhe))

(2018/C 352/36)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Confédération nationale du Crédit mutuel (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat M. Grégoire ja C. De Jonghe)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: K. Lackhoff, R. Bax ja G. Bassani, avustajinaan asianajajat H.-G. Kamann ja F. Louis)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Suomen tasavalta (asiamies: S. Hartikainen)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 63) 4 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 10 artiklan sekä luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (EUVL 2013, L 176, s. 1, oikaisut EUVL 2013, L 208, s. 68 ja EUVL 2013, L 321, s. 6) 429 artiklan 14 kohdan nojalla 24.8.2016 annettu päätös ECB/SSM/2016 9695000CG7B84NLR5984/92.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan keskuspankin (EKP) 24.8.2016 tekemä päätös ECB/SSM/2016-9695000CG7B84NLR5984/92 kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan keskuspankin (EKP) 24.8.2016 tekemä päätös ECB/SSM/2016-9695000CG7B84NLR5984/92 kumotaan.

| 2) | EKP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

EKP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 6, 9.1.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/32 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/32

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – BNP Paribas v. EKP

(Asia T-768/16) (1)

((Talous- ja rahapolitiikka - Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta - Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 3 kohta - Vähimmäisomavaraisuusasteen laskenta - EKP ei antanut kantajalle lupaa jättää vähimmäisomavaraisuusasteen laskennan ulkopuolelle tietyt edellytykset täyttäviä vastuita - Asetuksen (EU) N:o 575/2013 429 artiklan 14 kohta - EKP:n harkintavalta - Oikeudelliset virheet - Ilmeinen arviointivirhe))

(2018/C 352/37)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: BNP Paribas (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Champsaur ja A. Delors)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: K. Lackhoff, R. Bax, G. Bassani ja C- Olivier)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Suomen tasavalta (asiamies: S. Hartikainen)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 63) 4 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 10 artiklan sekä luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (EUVL 2013, L 176, s. 1, oikaisut EUVL 2013, L 208, s. 68 ja EUVL 2013, L 321, s. 6) 429 artiklan 14 kohdan nojalla 24.8.2016 annettu päätös ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan keskuspankin (EKP) 24.8.2016 tekemä päätös ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136 kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Euroopan keskuspankin (EKP) 24.8.2016 tekemä päätös ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136 kumotaan.

| 2) | EKP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

EKP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 6, 9.1.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/32 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/32

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Kypros v. EUIPO – Papouis Dairies (Pallas Halloumi)

(Asia T-825/16) (1)

((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Pallas Halloumi rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Tarkastusmerkiksi rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan aikaisempi sanamerkki HALLOUMI - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

(2018/C 352/38)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Kyproksen tasavalta (edustajat: S. Malynicz, QC, ja V. Marsland, solicitor)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Gája)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Papouis Dairies Ltd (Nikosia, Kypros) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 22.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2065/2014-4), joka koskee osapuolten Kyproksen tasavalta ja Papouis Dairies välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Kyproksen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Kyproksen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 22, 23.1.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/33 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/33

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.7.2018 – Kypros v. EUIPO – POA (COWBOYS HALLOUMI)

(Asia T-847/16) (1)

((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin COWBOYS HALLOUMI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Tarkastusmerkiksi rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan aikaisempi sanamerkki HALLOUMI - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

(2018/C 352/39)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Kyproksen tasavalta (edustajat: S. Malynicz, QC, ja V. Marsland, solicitor)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Gája)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Pagkypriosorganismos ageladotrofon (POA) (Latsiá, Kypros) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 22.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2781/2014-4), joka koskee Kyproksen tasavallan ja POA:n välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Kyproksen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Kyproksen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 22, 23.1.2017.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/34 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/34

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Star Television Productions v. EUIPO – Marc Dorcel (STAR)

(Asia T-797/17) (1)

((EU-tavaramerkki - Menettämismenettely - EU-kuviomerkki STAR - Tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta)))

(2018/C 352/40)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Star Television Productions Ltd (Tortola, Brittiläiset Neitsytsaaret) (edustaja: solicitor D. Farnsworth)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: V. Ruzek)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Marc Dorcel SA (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja B. Soyer)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 14.9.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1519/2016-2), joka koskee Star Television Productionsin ja Marc Dorcelin välistä menettämismenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Star Television Productions Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Star Television Productions Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 42, 5.2.2018.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/34 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/34

---

Kanne 27.6.2018 – WV v. EUH

(Asia T-388/18)

(2018/C 352/41)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: WV (edustaja: asianajaja É Boigelot)

Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi






  — | tämän seurauksena ja määrättyään ensiksi vastaajan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 89 artiklan 3 kohdan d alakohdan, jossa säädetään prosessinjohtotoimista, mukaisesti toimittamaan kaikki tähän asiaan liittyvät asiakirjat ja erityisesti: nimittävän viranomaisen toteuttaman sisäisen turvallisuusselvityksen valtuutuksen ja päätelmät; kaikki EUH:n sisäiset asiakirjat ja päätökset, jotka koskevat väitteitä, joiden mukaan kantaja hankki haltuunsa asiakirjoja ja mahdollisesti välitti tietoja kolmannelle valtiolle (Israel/Turkki), nimenomaiset päivämäärät, väitetysti jaetut tiedot ja konkreettiset todisteet sekä turvallisuuspalvelulle toimitetut tiedot ja sen vastauksen; sisäiset asiakirjat ja/tai päätökset, jotka ilmeisesti tehtiin tai esitettiin 27.7.2016 tapahtuneeseen liittyen ja erityisesti EUH:n pääsihteerin ilmoituksen, joka koski kantajan sulkemista Turkin yksikön ulkopuolelle; [X:n] syyskuussa 2015 [Y:lle] lähettämän sähköpostin, jossa ilmeisesti viitataan ”vakaviin ongelmiin, jotka liittyvät lähinnä hänen käyttäytymiseensä”; tiedot, jotka koskevat niiden eri siirtojen luonnetta, joiden kohteena hän oli, sen selvittämiseksi, tehtiinkö nämä siirrot hänen toimensa yhteydessä ja/tai sen ulkopuolella; niiden kansallisten asiantuntijoiden tehtävänkuvauksen, jotka oli asetettu EUH:n Turkin yksikön käyttöön eri jäsenvaltioiden kanssa kesäkuussa 2015 kyseisen yksikön perustamiseksi tehdyn sopimuksen mukaisesti; kantajan, henkilöstökomitean edustajan ja nimittävän viranomaisen välillä 18.5.2017 pidetyn kokouksen pöytäkirjan sekä [Z:n] ja Euroopan unionin Turkin edustuston päällikön välisen sähköpostien vaihdon 10.7.2017; |
| --- | --- | --- |

—

ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

—

tämän seurauksena ja määrättyään ensiksi vastaajan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 89 artiklan 3 kohdan d alakohdan, jossa säädetään prosessinjohtotoimista, mukaisesti toimittamaan kaikki tähän asiaan liittyvät asiakirjat ja erityisesti: nimittävän viranomaisen toteuttaman sisäisen turvallisuusselvityksen valtuutuksen ja päätelmät; kaikki EUH:n sisäiset asiakirjat ja päätökset, jotka koskevat väitteitä, joiden mukaan kantaja hankki haltuunsa asiakirjoja ja mahdollisesti välitti tietoja kolmannelle valtiolle (Israel/Turkki), nimenomaiset päivämäärät, väitetysti jaetut tiedot ja konkreettiset todisteet sekä turvallisuuspalvelulle toimitetut tiedot ja sen vastauksen; sisäiset asiakirjat ja/tai päätökset, jotka ilmeisesti tehtiin tai esitettiin 27.7.2016 tapahtuneeseen liittyen ja erityisesti EUH:n pääsihteerin ilmoituksen, joka koski kantajan sulkemista Turkin yksikön ulkopuolelle; [X:n] syyskuussa 2015 [Y:lle] lähettämän sähköpostin, jossa ilmeisesti viitataan ”vakaviin ongelmiin, jotka liittyvät lähinnä hänen käyttäytymiseensä”; tiedot, jotka koskevat niiden eri siirtojen luonnetta, joiden kohteena hän oli, sen selvittämiseksi, tehtiinkö nämä siirrot hänen toimensa yhteydessä ja/tai sen ulkopuolella; niiden kansallisten asiantuntijoiden tehtävänkuvauksen, jotka oli asetettu EUH:n Turkin yksikön käyttöön eri jäsenvaltioiden kanssa kesäkuussa 2015 kyseisen yksikön perustamiseksi tehdyn sopimuksen mukaisesti; kantajan, henkilöstökomitean edustajan ja nimittävän viranomaisen välillä 18.5.2017 pidetyn kokouksen pöytäkirjan sekä [Z:n] ja Euroopan unionin Turkin edustuston päällikön välisen sähköpostien vaihdon 10.7.2017;

| — | kumoamaan 4.9.2017 tehdyn päätöksen hylätä implisiittisesti henkilöstösääntöjen 24 artiklaan perustuva avustamispyyntö |
| --- | --- |

—

kumoamaan 4.9.2017 tehdyn päätöksen hylätä implisiittisesti henkilöstösääntöjen 24 artiklaan perustuva avustamispyyntö

| — | kumoamaan 28.3.2018 viitenumerolla Ares(2018)1705593 tehdyn päätöksen, joka annettiin tiedoksi samana päivänä ja jolla nimittävä viranomainen hylkäsi kantajan tekemän valituksen, jonka tämä oli tehnyt 29.11.2017 viitenumerolla R/510/17 henkilöstösääntöjen 24 artiklaan perustuvan avustamispyynnön implisiittisestä hylkäyspäätöksestä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 28.3.2018 viitenumerolla Ares(2018)1705593 tehdyn päätöksen, joka annettiin tiedoksi samana päivänä ja jolla nimittävä viranomainen hylkäsi kantajan tekemän valituksen, jonka tämä oli tehnyt 29.11.2017 viitenumerolla R/510/17 henkilöstösääntöjen 24 artiklaan perustuvan avustamispyynnön implisiittisestä hylkäyspäätöksestä

| — | velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan mukaisesti. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan mukaisesti.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka koskee avustamisvelvollisuuden ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiä, unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 1e artiklan 2 kohdan, 12, 12a, 22b, 24, 25 ja 26 artiklan rikkomista, hyvän hallinnon periaatteen loukkaamista ja henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 1 ja 2 artiklan sekä yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1) rikkomista.

Kantaja vetoaa kanneperusteessaan niin ikään muun muassa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41, 47 ja 52 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen rikkomiseen, puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, oikeuksien väärinkäyttöön, menettelyn väärinkäyttöön sekä luottamuksensuojan periaatteen ja prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatteen ilmeiseen loukkaamiseen.

Kantaja vetoaa lopuksi kanneperusteessaan sen hallinnolla olevan periaatteen loukkaamiseen, jonka mukaan tämä ei voi tehdä päätöstä muutoin kuin laillisesti hyväksyttävien syiden perusteella eli sellaisten syiden perusteilla, jotka ovat asian kannalta merkityksellisiä ja joihin ei liity ilmeisiä tosiseikkoja koskevia eikä oikeudellisia arviointivirheitä, suhteellisuusperiaatteen, kontradiktorisen periaatteen, hyvän hallinnon periaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen sekä Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43) rikkomiseen.

Näin esitetty moite on se, että riidanalaisen päätöksen edellä mainituissa olosuhteissa tehdessään ja kantajan tekemän valituksen tämä jälkeen hylätessään nimittävä viranomainen jätti ilmeisellä tavalla soveltamatta ja tulkitsematta asianmukaisesti edellä mainittuja henkilöstösääntöjen säännöksiä ja periaatteita, koska se perusti päätöksensä sekä tosiasiallisesti että oikeudellisesti virheellisiin perusteluihin ja koska se asetti tämän vuoksi kantajan lainvastaiseen hallinnolliseen tilanteeseen, jossa vahvistetut tosiseikat ja avustamispyynnön hylkääminen eivät täsmää.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/36 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/36

---

Kanne 27.6.2018 – Riesco García v. parlamentti

(Asia T-391/18)

(2018/C 352/42)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Juan Carlos Riesco García (Rota, Espanja) (edustajanaan: asianajaja M. Tey Ariza)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toimivaltansa perusteella kumoamaan kantajan Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnalta 31.5.2017 saaman vastauksen vetoomukseensa nro 0741/2015, joka koski väitettyä syrjintää vakinaisten ja määräaikaisten virkamiesten välillä siitä syystä, että heitä kohdellaan eri tavalla Espanjan valtionhallinnonn virkamiesten eläkkeelle jäämiseen sovellettavien ehtojen osalta |
| --- | --- |

—

toimivaltansa perusteella kumoamaan kantajan Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnalta 31.5.2017 saaman vastauksen vetoomukseensa nro 0741/2015, joka koski väitettyä syrjintää vakinaisten ja määräaikaisten virkamiesten välillä siitä syystä, että heitä kohdellaan eri tavalla Espanjan valtionhallinnonn virkamiesten eläkkeelle jäämiseen sovellettavien ehtojen osalta

| — | ottamaan kanteen tutkittavaksi asiaan sovellettavan säännöstön (Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70) perusteella, ratkaisemaan esitetyn kysymyksen sekä tämän seurauksena velvoittamaan Espanjan valtion toteamaan ja toteuttamaan välittömästi kaikkien Espanjan valtionhallinnon virkamiesten oikeuden päästä varhaiseläkkeelle samoilla tai samankaltaisilla ehdoilla. |
| --- | --- |

—

ottamaan kanteen tutkittavaksi asiaan sovellettavan säännöstön (Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70) perusteella, ratkaisemaan esitetyn kysymyksen sekä tämän seurauksena velvoittamaan Espanjan valtion toteamaan ja toteuttamaan välittömästi kaikkien Espanjan valtionhallinnon virkamiesten oikeuden päästä varhaiseläkkeelle samoilla tai samankaltaisilla ehdoilla.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajan mukaan vetoomuksen kohteena olevassa Espanjan lainsäädännössä säädetään, että sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvat eräät vakinaiset virkamiehet voivat ennen vapaaehtoista eläkkeelle jäämistään vaihtaa sosiaaliturvajärjestelmää, kun taas väliaikaisilla virkamiehillä ei ole samaa mahdollisuutta juuri siitä syystä, etteivät he ole vakinaisia virkamiehiä.

Kantaja on pettynyt Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnalta vetoomukseensa (nro 0741/2015) saamaan perusteettomaan vastaukseen, eikä hän ymmärrä sitä, sillä toimielin, joka oli aluksi ottanut vetoomuksen tutkittavaksi ja katsonut 3.8.2016, että Espanjan lainsäädäntöä oli muutettava vastaamaan pyydetyn osalta (eläkkeelle jäämiseen sovellettavien ehtojen yhdenmukaisuus) direktiiviä 1999/70, sekä pohtinut jopa mahdollisuutta aloittaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely, toteaa myöhemmin aivan toisin vedoten ratkaisemattomiin ”seikkoihin”.

Kantajan mukaan on vielä käsittämättömämpää, ettei mahdollinen epävarmuus johtanut siihen, että asia olisi saatettu sellaisen toimielimen – unionin tuomioistuimen – ratkaistavaksi, joka voi toimivaltansa perusteella ratkaista, onko tällaisessa tapauksessa tarpeen muuttaa kansallista lainsäädäntöä vastaamaan direktiiviä 1999/70, sen sijaan, että asiaan kehotettiin hakemaan ratkaisua kansallisissa tuomioistuimissa, vaikka niillä ei ole samanlaista – tai minkäänlaista – toimivaltaa ratkaista sitä, onko kansallista lainsäädäntöä muutettava vastaamaan unionin oikeutta.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/36 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/36

---

Kanne 29.6.2018 – ITSA v. komissio

(Asia T-396/18)

(2018/C 352/43)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (Sunbury on Thames, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja F. Scanvic)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan tupakkatuotteiden jäljitettävyysjärjestelmän osana tehtävien tiedontallennussopimusten keskeisistä tekijöistä 15.12.2017 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/573, teknisistä standardeista tupakkatuotteiden jäljitettävyysjärjestelmän perustamista ja toimintaa varten 15.12.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/574 ja tupakkatuotteisiin lisättävien turvaominaisuuksien teknisistä standardeista 15.12.2017 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2018/576.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu tupakkatuotteiden laittoman kaupan poistamista koskevan, Soulissa 12.11.2012 allekirjoitetun Maailman terveysjärjestön pöytäkirjan 8 artiklan rikkomiseen; artiklassa kielletään tupakkatuotteiden merkitsemisen antaminen tupakkateollisuuden tehtäväksi. Tästä kantaja toteaa, että vaikka kyseinen pöytäkirja ei vielä ole tullut voimaan, Euroopan unioni on tehnyt ja allekirjoittanut sen, mikä estää sitä ryhtymästä pöytäkirjan vastaisiin toimenpiteisiin.

Lisäksi kantaja toteaa, että tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä N:o 2014/40 (EUVL 2014, L 127, s. 1), jonka perusteella riidanalainen asetus on annettu, voidaan ja pitää tulkita siten, että sen sisältö on sopusoinnussa edellä mainitun pöytäkirjan kanssa riippumatta siitä, että viimeksi mainitussa ei nimenomaisesti kielletä kyseessä olevien toimenpiteiden antamista tupakkateollisuuden tehtäväksi.

Mikäli tämä tulkinta ei ole mahdollinen, kyseinen direktiivi itsessään on pöytäkirjan ja siten Euroopan unionin perussopimusten vastainen.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/37 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/37

---

Kanne 13.7.2018 – Prigent v. komissio

(Asia T-436/18)

(2018/C 352/44)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Claude Prigent (Caudan, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Bove)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | tutkimaan tämän kumoamiskanteen |
| --- | --- |

—

tutkimaan tämän kumoamiskanteen

| — | hyväksymään kanneperusteet |
| --- | --- |

—

hyväksymään kanneperusteet

| — | kumoamaan sen vuoksi Euroopan komission 23.5.2018 päivätyn päätöksen kansallisen yhteisvastuun periaatteen (yleinen oikeusperiaate) nojalla, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sen määritellyt, ja/tai Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 9 artiklan nojalla |
| --- | --- |

—

kumoamaan sen vuoksi Euroopan komission 23.5.2018 päivätyn päätöksen kansallisen yhteisvastuun periaatteen (yleinen oikeusperiaate) nojalla, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sen määritellyt, ja/tai Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 9 artiklan nojalla

| — | palauttamaan asian toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi |
| --- | --- |

—

palauttamaan asian toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi

| — | määräämään kaikki asiaa koskevan lainsäädännön edellyttämät velvoitteet |
| --- | --- |

—

määräämään kaikki asiaa koskevan lainsäädännön edellyttämät velvoitteet

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

| — | varaamaan kantajalle oikeuden vedota kaikkiin muihin oikeuksiinsa, saataviinsa ja vaateisiinsa. |
| --- | --- |

—

varaamaan kantajalle oikeuden vedota kaikkiin muihin oikeuksiinsa, saataviinsa ja vaateisiinsa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu kansallista yhteisvastuuta koskevan yleisen oikeusperiaatteen, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sen määritellyt, loukkaamiseen. Tältä osin kantaja toteaa unionin tuomioistuimen katsovan, että tietylle väestöryhmälle tai työntekijäryhmälle erityisesti tarkoitettu sosiaaliturvajärjestelmä ei ole lakisääteinen vaan ammatillinen järjestelmä. Kantaja vetoaa siihen, että kun otetaan huomioon syrjintä, jota tapahtuu yhtäältä sellaisten itsenäisten ammatinharjoittajien, joiden on pakko liittyä itsenäisten ammatinharjoittajien sosiaaliturvajärjestelmään (RSI), vaikka heidän liikevaihtonsa olisi olematon tai tappiollinen, ja toisaalta muiden, kuten itsensä työllistävien yrittäjien, palkansaajien ja virkamiesten, välillä, kyseessä ei selvästikään ole lakisääteinen järjestelmä.
  Lisäksi kantaja katsoo, että RSI ei tässä tapauksessa noudata yhteisvastuuperiaatetta, johon RSI lakisääteisenä sosiaaliturvajärjestelmänä perustuu Ranskan valtion mukaan, koska RSI perii kiinteästi vahvistettuja vähimmäismääräisiä sosiaalivakuutusmaksuja silloinkin, kun tulot ovat vähäiset. Kantaja voi myös jäädä kokonaan ilman sairauskorvauksina tai eläkkeinä maksettavia rahallisia etuuksia, jos vakuutusmaksuja on maksettu liian vähän tai ne ovat vain viivästyneet, mutta näin ei tapahdu muille ranskalaisille työntekijöille, jotka kuuluvat johonkin muuhun sosiaaliturvajärjestelmään. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu kansallista yhteisvastuuta koskevan yleisen oikeusperiaatteen, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sen määritellyt, loukkaamiseen. Tältä osin kantaja toteaa unionin tuomioistuimen katsovan, että tietylle väestöryhmälle tai työntekijäryhmälle erityisesti tarkoitettu sosiaaliturvajärjestelmä ei ole lakisääteinen vaan ammatillinen järjestelmä. Kantaja vetoaa siihen, että kun otetaan huomioon syrjintä, jota tapahtuu yhtäältä sellaisten itsenäisten ammatinharjoittajien, joiden on pakko liittyä itsenäisten ammatinharjoittajien sosiaaliturvajärjestelmään (RSI), vaikka heidän liikevaihtonsa olisi olematon tai tappiollinen, ja toisaalta muiden, kuten itsensä työllistävien yrittäjien, palkansaajien ja virkamiesten, välillä, kyseessä ei selvästikään ole lakisääteinen järjestelmä.

Lisäksi kantaja katsoo, että RSI ei tässä tapauksessa noudata yhteisvastuuperiaatetta, johon RSI lakisääteisenä sosiaaliturvajärjestelmänä perustuu Ranskan valtion mukaan, koska RSI perii kiinteästi vahvistettuja vähimmäismääräisiä sosiaalivakuutusmaksuja silloinkin, kun tulot ovat vähäiset. Kantaja voi myös jäädä kokonaan ilman sairauskorvauksina tai eläkkeinä maksettavia rahallisia etuuksia, jos vakuutusmaksuja on maksettu liian vähän tai ne ovat vain viivästyneet, mutta näin ei tapahdu muille ranskalaisille työntekijöille, jotka kuuluvat johonkin muuhun sosiaaliturvajärjestelmään.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 9 artiklan, jossa vahvistetaan kaikkien unionin kansalaisten yhdenvertaisuus, loukkaamiseen, koska RSI:n sosiaalivakuutusmaksujen arvoa ei voida laskea tavalla, joka on kantajan tilanteessa olevien itsenäisten ammatinharjoittajien kannalta epäedullinen verrattuna muihin ranskalaisiin työntekijöihin. Jättäessään ryhtymättä toimenpiteisiin kantajan kantelun johdosta komissio on siten loukannut kansallisen yhteisvastuun periaatetta unionin tuomioistuimen määrittelemänä yleisenä oikeusperiaatteena ja rikkonut Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 9 artiklaa, ja tästä on oltava seurauksena komission päätöksen kumoaminen. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 9 artiklan, jossa vahvistetaan kaikkien unionin kansalaisten yhdenvertaisuus, loukkaamiseen, koska RSI:n sosiaalivakuutusmaksujen arvoa ei voida laskea tavalla, joka on kantajan tilanteessa olevien itsenäisten ammatinharjoittajien kannalta epäedullinen verrattuna muihin ranskalaisiin työntekijöihin. Jättäessään ryhtymättä toimenpiteisiin kantajan kantelun johdosta komissio on siten loukannut kansallisen yhteisvastuun periaatetta unionin tuomioistuimen määrittelemänä yleisenä oikeusperiaatteena ja rikkonut Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 9 artiklaa, ja tästä on oltava seurauksena komission päätöksen kumoaminen.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/38 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/38

---

Kanne 24.7.2018 – Biasotto v. EUIPO – OOFOS (OOF)

(Asia T-453/18)

(2018/C 352/45)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Alessandro Biasotto (Treviso, Italia) (edustajat: asianajajat F. le Divelec Lemmi, R. Castiglioni ja E. Cammareri)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: OOFOS LLC (Reno, Nevada, Yhdysvallat).

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin OOF rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 14 961 767

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 10.5.2018 asiassa R 1270/2017-2 tekemä päätös.

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | hyväksyy tämän kanteen, |
| --- | --- |

—

hyväksyy tämän kanteen,

| — | hylkää riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy tämän seurauksena EU-tavaramerkkihakemuksen nro 14 961 767 luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluvien kaikkien hakemuksessa mainittujen tavaroiden ja palvelujen osalta (tai toissijaisesti määrää EUIPO:n tutkimaan uudelleen kantajan 15.6.2017 tekemän valituksen ja vertaamaan tällä kertaa riidanalaista hakemusta väitteen esittäjän aiemmassa kansainvälisessä rekisteröinnissä nro 1 258 728 olevaan tavaramerkkiin), ja |
| --- | --- |

—

hylkää riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy tämän seurauksena EU-tavaramerkkihakemuksen nro 14 961 767 luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluvien kaikkien hakemuksessa mainittujen tavaroiden ja palvelujen osalta (tai toissijaisesti määrää EUIPO:n tutkimaan uudelleen kantajan 15.6.2017 tekemän valituksen ja vertaamaan tällä kertaa riidanalaista hakemusta väitteen esittäjän aiemmassa kansainvälisessä rekisteröinnissä nro 1 258 728 olevaan tavaramerkkiin), ja

| — | velvoittaa EUIPO:n tai väliintulijan korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut sekä väite- ja valitusmenettelystä EUIPO:ssa aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n tai väliintulijan korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut sekä väite- ja valitusmenettelystä EUIPO:ssa aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/39 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/39

---

Kanne 24.7.2018 – Biasotto v. EUIPO – OOFOS (OO)

(Asia T-454/18)

(2018/C 352/46)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Alessandro Biasotto (Treviso, Italia) (edustajat: asianajajat F. Le Divelec Lemmi, R. Castiglioni ja E. Cammareri)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: OOFOS LLC (Reno, Nevada, Yhdysvallat).

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus tavaramerkin OO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 14 961 791

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 15.5.2018 asiassa R 1281/2017-2 tekemä päätös.

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | hyväksyy tämän kanteen, |
| --- | --- |

—

hyväksyy tämän kanteen,

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen, jossa pääosin vahvistetaan EUIPO:n 17.5.2017 päivätyssä väitemenettelyä nro B 2683558 koskevassa päätöksessä tekemä päätelmä, ja hyväksyy tämän seurauksena EU-tavaramerkkihakemuksen nro 14 961 791 luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluvien kaikkien hakemuksessa mainittujen tavaroiden ja palvelujen osalta, ja |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen, jossa pääosin vahvistetaan EUIPO:n 17.5.2017 päivätyssä väitemenettelyä nro B 2683558 koskevassa päätöksessä tekemä päätelmä, ja hyväksyy tämän seurauksena EU-tavaramerkkihakemuksen nro 14 961 791 luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluvien kaikkien hakemuksessa mainittujen tavaroiden ja palvelujen osalta, ja

| — | velvoittaa väliintulijan korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut sekä väite- ja valitusmenettelystä EUIPO:ssa aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa väliintulijan korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut sekä väite- ja valitusmenettelystä EUIPO:ssa aiheutuneet kulut.

Kanneperusteet

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/40 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/40

---

Kanne 30.7.2018 – Novartis v. EUIPO (SMARTSURFACE)

(Asia T-463/18)

(2018/C 352/47)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Novartis AG (Basel, Sveitsi) (edustaja: asianajaja L. Junquera Lara)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SMARTSURFACE – Rekisteröintihakemus nro 16 492 076

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 25.5.2018 asiassa R 1765/2017-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen; |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen;

| — | toteaa, etteivät asetuksen N:o 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta ja 7 artiklan 2 kohta estä kyseisen tavaramerkin (EU-tavaramerkki nro 16 492 076) rekisteröintiä rekisteröintihakemuksessa kuvattuun tavaraluokkaan 09, ja |
| --- | --- |

—

toteaa, etteivät asetuksen N:o 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta ja 7 artiklan 2 kohta estä kyseisen tavaramerkin (EU-tavaramerkki nro 16 492 076) rekisteröintiä rekisteröintihakemuksessa kuvattuun tavaraluokkaan 09, ja

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa ja 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/40 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/40

---

Kanne 27.7.2018 – Getsmarter Online v. EUIPO (getsmarter)

(Asia T-473/18)

(2018/C 352/48)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Getsmarter Online Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: Barrister I. Silcock)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan getsmarter – Rekisteröintihakemus nro 16 565 939

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 10.5.2018 asiassa R 2632/2017-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 3 kohtaa on rikottu.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/41 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/41

---

Kanne 6.8.2018 – Veit v. EKP

(Asia T-474/18)

(2018/C 352/49)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Sebastian Veit (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Kujath)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

| — | vastaajan 3.1.2018 tekemä päätös kantajan luokittelusta 1.1.2018 alkaen kumotaan siltä osin kuin kantaja asetetaan siinä palkka-alueen (salary band) F/G sisällä ainoastaan palkkatasolle 17 |
| --- | --- |

—

vastaajan 3.1.2018 tekemä päätös kantajan luokittelusta 1.1.2018 alkaen kumotaan siltä osin kuin kantaja asetetaan siinä palkka-alueen (salary band) F/G sisällä ainoastaan palkkatasolle 17

| — | kumotaan vastaajan 25.5.2018 tekemä päätös, jossa se hylkäsi kantajan vaatimuksen tulla asetetuksi palkkatasolle 83 palkka-alueen (salary band) F/G sisällä 1.1.2018 alkaen |
| --- | --- |

—

kumotaan vastaajan 25.5.2018 tekemä päätös, jossa se hylkäsi kantajan vaatimuksen tulla asetetuksi palkkatasolle 83 palkka-alueen (salary band) F/G sisällä 1.1.2018 alkaen

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteen tueksi esitetään seuraavat kanneperusteet:

| 1. | Yhdenvertaista kohtelua koskevan periaatteen loukkaaminen
  Ensimmäisessä kanneperusteessa arvostellaan sitä, että vastaaja on ottanut merkityksellisen ammattikokemuksen sisäisten paikan hakijoiden – toisin kuin ulkoisten hakijoiden, jotka ovat saman valintamenettelyn yhteydessä näihin rinnastettavassa tilanteessa – kohdalla ainoastaan rajoitetusti huomioon. |
| --- | --- |

1.

Yhdenvertaista kohtelua koskevan periaatteen loukkaaminen

Ensimmäisessä kanneperusteessa arvostellaan sitä, että vastaaja on ottanut merkityksellisen ammattikokemuksen sisäisten paikan hakijoiden – toisin kuin ulkoisten hakijoiden, jotka ovat saman valintamenettelyn yhteydessä näihin rinnastettavassa tilanteessa – kohdalla ainoastaan rajoitetusti huomioon.

| 2. | Yleisen huolenpitovelvollisuuden noudattamatta jättäminen
  Toisessa kanneperusteessa katsotaan, että vastaaja on kohdellut luokittelussa kantajaa omaan henkilöstöönsä kuuluvana henkilönä ilman asiallista perustetta huonommin kuin hakijoita, jotka eivät vielä ole palvelussuhteessa vastaajaan. |
| --- | --- |

2.

Yleisen huolenpitovelvollisuuden noudattamatta jättäminen

Toisessa kanneperusteessa katsotaan, että vastaaja on kohdellut luokittelussa kantajaa omaan henkilöstöönsä kuuluvana henkilönä ilman asiallista perustetta huonommin kuin hakijoita, jotka eivät vielä ole palvelussuhteessa vastaajaan.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/42 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/42

---

Kanne 1.8.2018 – Electroquímica Onubense v. ECHA

(Asia T-481/18)

(2018/C 352/50)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Electroquímica Onubense, S.L. (Palos de la Frontera, Espanja) (edustaja: asianajaja González Blanco)

Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta tekemään uuden ratkaisun, jossa todetaan, että Electroquímica Onubense (EQO) -yhtiö täyttää pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevat vaatimukset niiden maksujen soveltamiseksi, jotka on suoritettava tuotteiden rekisteröimiseksi EHCAssa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen liitetyssä pienten ja keskisuurten yritysten laskelmassa viitataan kantajan yhteyteen ERCROSin kanssa vuosina 2013 ja 2014 ja että siinä jätetään ottamatta huomioon äärimmäisen tärkeä tieto eli se, että se perustettiin helmikuussa 2015 ja sen yhtiöpääoma oli 3 000 euroa eli Espanjan kauppalainsäädännössä vaadittu lainmukainen vähimmäismäärä. Tältä osin kantaja väittää, että uuden yhtiön yhtiöpääoma on ratkaiseva sen luokittelemiseksi pieneksi yritykseksi, koska EQO täyttää tosiasiallisesti voimassa olevan säännöstön mukaiset kriteerit, eikä ERCROS-yhtiön osallistuminen siihen voi muuttaa sitä suureksi yritykseksi. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen liitetyssä pienten ja keskisuurten yritysten laskelmassa viitataan kantajan yhteyteen ERCROSin kanssa vuosina 2013 ja 2014 ja että siinä jätetään ottamatta huomioon äärimmäisen tärkeä tieto eli se, että se perustettiin helmikuussa 2015 ja sen yhtiöpääoma oli 3 000 euroa eli Espanjan kauppalainsäädännössä vaadittu lainmukainen vähimmäismäärä. Tältä osin kantaja väittää, että uuden yhtiön yhtiöpääoma on ratkaiseva sen luokittelemiseksi pieneksi yritykseksi, koska EQO täyttää tosiasiallisesti voimassa olevan säännöstön mukaiset kriteerit, eikä ERCROS-yhtiön osallistuminen siihen voi muuttaa sitä suureksi yritykseksi.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu siihen, että ERCROS oli EQO:n ainoa osakas yhtiön perustamisen (18.2.2015) ja yhtiöosuuksien siirtämisen SALINAS DEL ODIELille (2.6.2015) välisenä aikana, ja tämä johtui yksinomaan suhdanne- ja rahoitussyistä EQO:n omaisuuden siirron helpottamiseksi sen lopulliselle saajalle eli SALINAS DEL ODIELille. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu siihen, että ERCROS oli EQO:n ainoa osakas yhtiön perustamisen (18.2.2015) ja yhtiöosuuksien siirtämisen SALINAS DEL ODIELille (2.6.2015) välisenä aikana, ja tämä johtui yksinomaan suhdanne- ja rahoitussyistä EQO:n omaisuuden siirron helpottamiseksi sen lopulliselle saajalle eli SALINAS DEL ODIELille.

| 3) | Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että varainhoitovuoden 2015 päättyessä EQO ei enää ollut välittömästi eikä välillisesti ERCROSin (jota pidetään suurena yrityksenä) omistuksessa, vaan se oli sitä vastoin SALINAS DEL ODIELin (jota pidetään keskisuurena yrityksenä) omistuksessa. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että varainhoitovuoden 2015 päättyessä EQO ei enää ollut välittömästi eikä välillisesti ERCROSin (jota pidetään suurena yrityksenä) omistuksessa, vaan se oli sitä vastoin SALINAS DEL ODIELin (jota pidetään keskisuurena yrityksenä) omistuksessa.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että EQO:n koon määrittämiseksi kyseessä olevan säännöstön soveltamista varten ratkaisevaa voi olla vain yhteys, joka sillä oli yritykseen, joka oli sen emoyhtiö varainhoitovuoden 2015 päättyessä – kuten ilmenee mainittua vuotta koskevasta vuotuisesta kirjanpidosta –, eikä se yhteys, joka sillä oli yritykseen, joka oli sen emoyhtiö vain suhdanne- ja rahoitussyistä viitevuoden aikana. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että EQO:n koon määrittämiseksi kyseessä olevan säännöstön soveltamista varten ratkaisevaa voi olla vain yhteys, joka sillä oli yritykseen, joka oli sen emoyhtiö varainhoitovuoden 2015 päättyessä – kuten ilmenee mainittua vuotta koskevasta vuotuisesta kirjanpidosta –, eikä se yhteys, joka sillä oli yritykseen, joka oli sen emoyhtiö vain suhdanne- ja rahoitussyistä viitevuoden aikana.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että olisi sovellettava keskisuurelle yritykselle säädettyä maksua eikä suurelle yritykselle säädettyä maksua, koska yhteys, joka on todettava tätä varten, on EQO:n ja SALINAS DEL ODIELin välinen yhteys eikä EQO:n ja ERCROSin välinen yhteys. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että olisi sovellettava keskisuurelle yritykselle säädettyä maksua eikä suurelle yritykselle säädettyä maksua, koska yhteys, joka on todettava tätä varten, on EQO:n ja SALINAS DEL ODIELin välinen yhteys eikä EQO:n ja ERCROSin välinen yhteys.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/42 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/42

---

Kanne 14.8.2018 – Stada Arzneimittel v. EUIPO (ViruProtect)

(Asia T-487/18)

(2018/C 352/51)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Stada Arzneimittel (Bad Vilbel, Saksa) (edustajat: asianajajat J.-C. Plate ja R. Kaase)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: SanaosanViruProtect sisältävä EU-tavaramerkki – Rekisteröintihakemus nro 16 295 511

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 4.6.2018 asiassa R 1886/2017-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan rikkominen

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 75 artiklan 1 kohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 75 artiklan 1 kohdan rikkominen.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/43 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/43

---

Kanne 14.8.2018 – Vafo Praha v. EUIPO – Rutzinger-Kurpas (Meatlove)

(Asia T-491/18)

(2018/C 352/52)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Vafo Praha s.r.o. (Chrášt’any, Tšekki) (edustaja: asianajaja M. Vojáček)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Susanne Rutzinger-Kurpas (Spigelau, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin Meatlove rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 15 557 374

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 12.6.2018 asiassa R 264/2018-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 46 artiklaa on rikottu.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/44 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/44

---

Kanne 15.8.2018 – Zhadanov v. EUIPO (Scanner Pro)

(Asia T-492/18)

(2018/C 352/53)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Igor Zhadanov (Odessa, Ukraina) (edustaja: asianajaja P. Olson)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin Scanner Pro rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 257 727

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 6.6.2018 asiassa R 1812/2017-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | rekisteröi EU-tavaramerkkiä koskevan rekisteröintihakemuksen nro 16 257 727 luokkiin 9 ja 42 kuuluvia tavaroita varten. |
| --- | --- |

—

rekisteröi EU-tavaramerkkiä koskevan rekisteröintihakemuksen nro 16 257 727 luokkiin 9 ja 42 kuuluvia tavaroita varten.

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 3 kohtaa on rikottu.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/44 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/44

---

Kanne 17.8.2018 – Dermatest v. EUIPO (DERMATEST)

(Asia T-495/18)

(2018/C 352/54)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Münster, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Bühling ja D. Graetsch)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki DERMATEST – Rekisteröintihakemus nro 17 542 986

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 12.6.2018 asiassa R 426/2018-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

Kanneperusteet

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/45 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/45

---

Kanne 17.8.2018 – OCU v. SRB

(Asia T-496/18)

(2018/C 352/55)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Martínez Martínez ja C. López-Mélida de Ramón)

Vastaaja: yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston muutoksenhakukomitean asiassa 54/2017, joka on nostettu yhteistä kriisinratkaisuneuvostoa vastaan, 19.6.2018 tekemän lopullisen päätöksen (Final Decision) |
| --- | --- |

—

kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston muutoksenhakukomitean asiassa 54/2017, joka on nostettu yhteistä kriisinratkaisuneuvostoa vastaan, 19.6.2018 tekemän lopullisen päätöksen (Final Decision)

| — | velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston muutoksenhakukomitean korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston muutoksenhakukomitean korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklan 2 kohdassa määrätyn perusoikeuden rikkomiseen ja puolustautumisoikeuksien kunnioittamista koskevan periaatteen loukkaamiseen (oikeus hyvään hallintoon, sikäli kuin se kattaa oikeuden tutustua asiakirjoihin, jotta puolustautumisoikeuksia voidaan käyttää asianmukaisesti)






  — | Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä, jolla muutoksenhakukomitea kieltäytyi myöntämästä oikeutta tutustua täysimääräisesti yhteisen kriisinratkaisuneuvoston hallussa oleviin asiakirjoihin, joihin tutustumista oli pyydetty puolustautumisoikeuksien käyttämiseksi, loukataan vakavasti perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa määrättyä hyvää hallintoa koskevaa perusoikeutta, sikäli kuin se kattaa oikeuden tutustua asiakirjoihin, ja puolustautumisoikeuksien noudattamista koskevaa yhteisön oikeuden perusperiaatetta. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklan 2 kohdassa määrätyn perusoikeuden rikkomiseen ja puolustautumisoikeuksien kunnioittamista koskevan periaatteen loukkaamiseen (oikeus hyvään hallintoon, sikäli kuin se kattaa oikeuden tutustua asiakirjoihin, jotta puolustautumisoikeuksia voidaan käyttää asianmukaisesti)

—

Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä, jolla muutoksenhakukomitea kieltäytyi myöntämästä oikeutta tutustua täysimääräisesti yhteisen kriisinratkaisuneuvoston hallussa oleviin asiakirjoihin, joihin tutustumista oli pyydetty puolustautumisoikeuksien käyttämiseksi, loukataan vakavasti perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa määrättyä hyvää hallintoa koskevaa perusoikeutta, sikäli kuin se kattaa oikeuden tutustua asiakirjoihin, ja puolustautumisoikeuksien noudattamista koskevaa yhteisön oikeuden perusperiaatetta.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu niiden artiklojen rikkomiseen, joilla luodaan poikkeus luottamuksellisuuden ja asioiden salassapidon rajoille silloin, kun asiakirjoihin tutustumista pyydetään sellaisten puolustautumisoikeuksien ja tehokkaan oikeussuojan käyttämiseksi, joita tarkoitetaan yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1) 88 artiklassa, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 10) 84 artiklassa ja oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU (EUVL 2013, L 176, s. 338) 53 artiklassa.






  — | Kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä, jolla muutoksenhakukomitea kieltäytyi myöntämästä oikeutta tutustua täysimääräisesti yhteisen kriisinratkaisuneuvoston hallussa oleviin asiakirjoihin, sovelletaan virheellisesti poikkeuksia asiakirjoihin tutustumista koskevaan yleiseen oikeuteen, josta säädetään edellä mainituissa säädöksissä, koska tutustumisoikeutta pyydettiin puolustautumisoikeuksien ja tehokkaan oikeussuojan käyttämiseksi. |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu niiden artiklojen rikkomiseen, joilla luodaan poikkeus luottamuksellisuuden ja asioiden salassapidon rajoille silloin, kun asiakirjoihin tutustumista pyydetään sellaisten puolustautumisoikeuksien ja tehokkaan oikeussuojan käyttämiseksi, joita tarkoitetaan yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1) 88 artiklassa, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 10) 84 artiklassa ja oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU (EUVL 2013, L 176, s. 338) 53 artiklassa.

—

Kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä, jolla muutoksenhakukomitea kieltäytyi myöntämästä oikeutta tutustua täysimääräisesti yhteisen kriisinratkaisuneuvoston hallussa oleviin asiakirjoihin, sovelletaan virheellisesti poikkeuksia asiakirjoihin tutustumista koskevaan yleiseen oikeuteen, josta säädetään edellä mainituissa säädöksissä, koska tutustumisoikeutta pyydettiin puolustautumisoikeuksien ja tehokkaan oikeussuojan käyttämiseksi.

| 3) | Kolmas kanneperuste perustuu perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa määrätyn perusoikeuden loukkaamiseen (oikeus hyvään hallintoon, sikäli kuin kyse on toimien perustelemisesta)






  — | Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä, jolla muutoksenhakukomitea kieltäytyi myöntämästä oikeutta tutustua täysimääräisesti yhteisen kriisinratkaisuneuvoston hallussa oleviin asiakirjoihin, loukataan vakavasti perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa määrättyä hyvää hallintoa koskevaa perusoikeutta, koska päätöksellä loukataan perusteluvelvollisuutta. |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste perustuu perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa määrätyn perusoikeuden loukkaamiseen (oikeus hyvään hallintoon, sikäli kuin kyse on toimien perustelemisesta)

—

Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä, jolla muutoksenhakukomitea kieltäytyi myöntämästä oikeutta tutustua täysimääräisesti yhteisen kriisinratkaisuneuvoston hallussa oleviin asiakirjoihin, loukataan vakavasti perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa määrättyä hyvää hallintoa koskevaa perusoikeutta, koska päätöksellä loukataan perusteluvelvollisuutta.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/46 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/46

---

Kanne 14.8.2018 – IAK – Forum International v. EUIPO (Schwalb (IAK))

(Asia T-497/18)

(2018/C 352/56)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: IAK GmbH – Forum International (Kirchzarten, Saksa) (edustaja: asianajaja G. Wilke)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Ulrich Schwalb (Köln, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki IAK – EU-tavaramerkki nro 9 843 533

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 11.6.2018 asiassa R 1511/2017-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että valitus hylätään kokonaisuudessaan mitättömyyden vuoksi |
| --- | --- |

—

muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että valitus hylätään kokonaisuudessaan mitättömyyden vuoksi

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 1.10.2018 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 352/47 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 352/47

---

Kanne 20.8.2018 – ZPC Flis v. EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)

(Asia T-498/18)

(2018/C 352/57)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: ZPC Flis sp.j. (Radziejowice, Puola) (edustaja: asianajaja M. Kondrat)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki Happy Moreno choco – Rekisteröintihakemus nro 15 028 087

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 31.5.2018 asiassa R 1464/2017-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen ja palauttaa asian EUIPO:hon uutta käsittelyä varten
  tai |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja palauttaa asian EUIPO:hon uutta käsittelyä varten

tai

| — | muuttaa riidanalaista päätöstä toteamalla, ettei EU-tavaramerkin 015028087 ”Happy Moreno choco” rekisteröinnin epäämiselle ole suhteellisia perusteita kaikkien luokkiin 30 ja 35 kuuluvien tavaroiden osalta, ja että tavaramerkki on rekisteröitävä |
| --- | --- |

—

muuttaa riidanalaista päätöstä toteamalla, ettei EU-tavaramerkin 015028087 ”Happy Moreno choco” rekisteröinnin epäämiselle ole suhteellisia perusteita kaikkien luokkiin 30 ja 35 kuuluvien tavaroiden osalta, ja että tavaramerkki on rekisteröitävä

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

| — | Luottamuksensuojan periaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu. |
| --- | --- |

—

Luottamuksensuojan periaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu.

---