# Eiropas Savienības C 352/2018

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 352 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 61. gadagājums2018. gada 1. oktobris |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 352

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

61. gadagājums2018. gada 1. oktobris

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2018/C 352/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2018/C 352/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2018/C 352/02 | Apvienotās lietas C-96/16 un C-94/17: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona, Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Banco Santander, SA/Mahamadou Demba, Mercedes Godoy Bonet (C-96/16), Rafael Ramón Escobedo Cortés/Banco de Sabadell SA (C-94/17) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 93/13/EEK – Negodīgi noteikumi – Piemērošanas joma – Prasījuma cesija – Ar patērētāju noslēgts aizdevuma līgums – Līguma noteikuma par kavējuma procentu likmi negodīguma novērtējuma kritēriji – Tā sekas) | 2 |
| 2018/C 352/03 | Lieta C-472/16: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jorge Luis Colino Sigüenza/Ayuntamiento de Valladolid u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 2001/23/EK – Piemērošanas joma – 1. panta 1. punkts – Uzņēmumu pāreja – Darba ņēmēju tiesību aizsardzība – Ar pašvaldības mūzikas skolas pārvaldību saistīts pakalpojumu līgums – Pirmā izraudzītā pretendenta darbības izbeigšana pirms kārtējā mācību gada beigām un jauna pretendenta izraudzīšanās nākamā mācību gada sākumā – 4. panta 1. punkts – Atlaišanas, pamatojoties uz nodošanu, aizliegums – Izņēmums – Atlaišana ekonomisku, tehnisku vai organizatorisku iemeslu dēļ, kas izraisa darbaspēka izmaiņas – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 47. pants) | 3 |
| 2018/C 352/04 | Lieta C-561/16: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Saras Energía SA/Administración del Estado (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 2012/27/ES – 7. panta 1., 4. un 9. punkts – 20. panta 4. un 6. punkts – Energoefektivitātes veicināšana – Energoefektivitātes pienākuma shēma – Citi politikas pasākumi – Valsts energoefektivitātes fonds – Šāda fonda izveide kā galvenais energoefektivitātes pienākumu izpildes pasākums – Pienākums veikt iemaksas – Atbildīgo pušu izraudzīšanās – Enerģijas sadales uzņēmumi un/vai enerģijas mazumtirdzniecības uzņēmumi) | 4 |
| 2018/C 352/05 | Lieta C-16/17: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugale) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Priekšnodokļa atskaitīšana – Atskaitīšanas tiesību rašanās un apjoms) | 4 |
| 2018/C 352/06 | Lieta C-52/17: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VTB Bank (Austria) AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Direktīva 2013/36/ES – 64., 65. un 67. pants – Regula (ES) Nr. 575/2013 – 395. panta 1. un 5. punkts – Kredītiestāžu uzraudzība – Uzraudzības un sankciju noteikšanas pilnvaras – Lielu riska darījumu limiti – Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta procentu piemērošana minēto limitu pārsnieguma gadījumā – Regula (ES) Nr. 468/2014 – 48. pants – Pilnvaru sadalījums starp Eiropas Centrālo banku (ECB) un valstu iestādēm – Formāli uzsākta uzraudzības procedūra) | 5 |
| 2018/C 352/07 | Lieta C-59/17: Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Château du Grand Bois SCI/Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Vīna tirgus – Regula (EK) Nr. 555/2008 – Atbalsts vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei – Kombinētās pārbaudes uz vietas – Kontroles amatpersonu pilnvaras – Iespēja kontroles amatpersonām iekļūt lauku saimniecībā bez lauksaimnieka atļaujas) | 6 |
| 2018/C 352/08 | Apvienotās lietas C-61/17, C-62/17 un C-72/17: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17)/Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – Kolektīvā atlaišana – Direktīva 98/59/EK – 2. panta 4. punkta pirmā daļa – Jēdziens uzņēmums, kas kontrolē darba devēju – Konsultēšanās ar darbiniekiem procedūras – Pierādīšanas pienākums) | 6 |
| 2018/C 352/09 | Lieta C-115/17: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Hubert Clergeau u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (EEK) Nr. 1964/82 – Nepatiesas deklarācijas vai krāpnieciskas darbības, lai iegūtu īpašās kompensācijas par noteiktu atkaulotas liellopu gaļas izcirtņu eksportu – Regulas Nr. 1964/82 grozījumi, ar ko ir paplašinātas tiesības saņemt īpašās eksporta kompensācijas – Vieglāka kriminālsoda atpakaļejoša spēka princips – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. panta 1. punkta trešais teikums) | 7 |
| 2018/C 352/10 | Lieta C-120/17: Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Satversmes tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Atbalsts lauku attīstībai – Regula (EK) Nr. 1257/1999 – 10. līdz 12. pants – Priekšlaicīgās pensionēšanās atbalsts – Valsts tiesību akti, kuros paredzēta priekšlaicīgās pensionēšanās atbalsta mantošana – Tiesību akti, kurus apstiprinājusi Eiropas Komisija – Vēlākas izmaiņas nostājā – Tiesiskās paļāvības aizsardzība) | 8 |
| 2018/C 352/11 | Lieta C-122/17: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Court of Appeal (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – David Smith/Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu – Trešā direktīva 90/232/EEK – 1. pants – Atbildība par miesas bojājumiem visiem pasažieriem, izņemot vadītāju – Obligātā apdrošināšana – Direktīvu tiešā iedarbība – Pienākums nepiemērot direktīvai pretrunā esošu valsts tiesisko regulējumu – Direktīvai pretrunā esošas līguma klauzulas nepiemērošana) | 8 |
| 2018/C 352/12 | Lieta C-123/17: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – EKK un Turcijas asociācija – Lēmums Nr. 2/76 – 7. pants – Atturēšanās no jebkādas darbības klauzula – Turcijas darba ņēmēja ģimenes locekļu uzturēšanās tiesības – Pienākums iegūt vīzu, lai ieceļotu dalībvalsts teritorijā) | 9 |
| 2018/C 352/13 | Lieta C-161/17: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Land Nordrhein-Westfalen/Dirk Renckhoff (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Autortiesības un blakustiesības – Direktīva 2001/29/EK – Informācijas sabiedrība – Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana – 3. panta 1. punkts – Izziņošana sabiedrībai – Jēdziens – Pirms tam citā tīmekļvietnē bez ierobežojuma un ar autortiesību īpašnieka atļauju publicētās fotogrāfijas izvietošana tīmekļvietnē bez šī autortiesību īpašnieka atļaujas – Jauna sabiedrība) | 10 |
| 2018/C 352/14 | Lieta C-300/17: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hochtief AG/Budapest Főváros Önkormányzata (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Publiski līgumi – Pārbaudes procedūras – Direktīva 89/665/EK – Prasība par zaudējumu atlīdzību – 2. panta 6. punkts – Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram prasības par zaudējumu atlīdzību pieņemamība ir atkarīga no iepriekšēja un galīga konstatējuma par apgalvoto zaudējumu pamatā esošā līgumslēdzējas iestādes lēmuma prettiesiskumu – Prasība atcelt tiesību aktu – Arbitrāžas komisijā iepriekš celta prasība – Arbitrāžas komisijas nolēmumu pārbaude tiesā – Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram netiek pieļauta Arbitrāžas komisijā neizvirzītu pamatu norādīšana – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 47. pants – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā – Efektivitātes un līdzvērtības principi) | 11 |
| 2018/C 352/15 | Lieta C-329/17: Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gerhard Prenninger u.c./Oberösterreichische Landesregierung (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vide – Direktīva 2011/92/ES – Noteiktu projektu ietekmes uz vidi novērtējums – II pielikums – 1. punkta d) apakšpunkts – Jēdziens atmežošana, lai pārietu uz citu zemes izmantošanas veidu – Stigas mežizstrāde, kas saistīta ar gaisvadu elektrolīnijas ierīkošanu un ekspluatāciju) | 12 |
| 2018/C 352/16 | Lieta C-435/17: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tartu Halduskohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Argo Kalda Mardi talu/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējā lauksaimniecības politika – Tiešie maksājumi – Regula (ES) Nr. 1306/2013 – 93. un 94. pants – II pielikums – Savstarpēja atbilstība – Lauksaimniecības un vides apstākļi – Minimālās prasības – Īstenošana dalībvalstī – Pienākums uzturēt kapu pieminekļus – Apjoms) | 12 |
| 2018/C 352/17 | Lieta C-475/17: Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Riigikohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Viking Motors AS u.c./Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – Direktīva 2006/112/EK – 401. pants – Valsts nodokļi, kuriem ir apgrozījuma nodokļu raksturs – Aizliegums – Jēdziens apgrozījuma nodoklis – Vietējais tirdzniecības nodoklis – Būtiskās PVN pazīmes – Neesamība) | 13 |
| 2018/C 352/18 | Lieta C-485/17: Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju tiesību aizsardzība – Direktīva 2011/83/ES – 2. panta 9. punkts – Jēdziens uzņēmuma telpas – Kritēriji – Pārdošanas līgums, kas noslēgts tirgotājam tirdzniecības gadatirgū piederošā stendā) | 14 |
| 2018/C 352/19 | Lieta C-521/17: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tallinna Ringkonnakohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A./Deepak Mehta (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums – Direktīva 2004/48/EK – 4. pants – Preču zīmju īpašnieku tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas tiesības celt prasību – Direktīva 2000/31/EK – 12.-14. pants – IP adrešu nomas un reģistrācijas pakalpojumu, kas domēna vārdus un interneta vietnes ļauj lietot anonīmi, sniedzēja atbildība) | 15 |
| 2018/C 352/20 | Lieta C-396/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 15. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Gennaro Cafaro/DQ | 15 |
| 2018/C 352/21 | Lieta C-417/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. jūnijā iesniedza Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) – AW, BV, CU un DT/Lietuvas Republika, ko pārstāv Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras un Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija | 16 |
| 2018/C 352/22 | Lieta C-430/18: Prasība, kas celta 2018. gada 29. jūnijā – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste | 17 |
| 2018/C 352/23 | Lieta C-433/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 2. jūlijā iesniedza Korkein oikeus (Somija) – ML/OÜ Aktiva Finants | 18 |
| 2018/C 352/24 | Lieta C-435/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 29. jūnijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Otis Gesellschaft m.b.H. u.c./Land Oberösterreich u.c. | 19 |
| 2018/C 352/25 | Lieta C-454/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 12. jūlijā iesniedza Förvaltningsrätten i Linköping (Zviedrija) – Baltic Cable AB/Energimarknadsinspektionen | 19 |
| 2018/C 352/26 | Lieta C-467/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. jūlijā iesniedza Rayonen sad Lukovit (Bulgārija) – Kriminālprocess pret EP | 20 |
| 2018/C 352/27 | Lieta C-476/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. jūlijā iesniedza Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) – PannonHitel Pénzügyi Zrt./WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft. | 22 |
| 2018/C 352/28 | Lieta C-482/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 24. jūlijā iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága | 23 |
| 2018/C 352/29 | Lieta C-484/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 20. jūlijā iesniedza Cour de cassation (Francija) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF/Institut national de l’audiovisuel | 24 |
| 2018/C 352/30 | Lieta C-485/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 24. jūlijā iesniedza Conseil d'État (Francija) – Groupe Lactalis/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances | 25 |
| 2018/C 352/31 | Lieta C-486/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. jūlijā iesniedza Cour de cassation (Francija) – RE/Praxair MRC | 26 |
| 2018/C 352/32 | Lieta C-495/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 30. jūlijā iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākijas Republika) – YX | 26 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2018/C 352/33 | Lieta T-680/13: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – K. Chrysostomides & Co. u.c./Padome u.c. (Ārpuslīgumiskā atbildība – Ekonomikas un monetārā politika – Kipras stabilitātes atbalsta programma – ECB Padomes lēmums par ārkārtas likviditātes palīdzības sniegšanu pēc Kipras Centrālās bankas pieprasījuma – Eurogrupas 2013. gada 25. marta, 12. aprīļa, 13. maija un 13. septembra paziņojumi attiecībā uz Kipru – Lēmums 2013/236/ES – 2013. gada 26. aprīlī starp Kipras Republiku un Eiropas Stabilizācijas mehānismu noslēgtais saprašanās memorands par īpašiem ekonomikas politikas nosacījumiem – Vispārējās tiesas kompetence – Pieņemamība – Formas prasības – Iekšēju tiesību aizsardzības līdzekļu izsmelšana – Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums – Tiesības uz īpašumu – Tiesiskā paļāvība – Vienlīdzīga attieksme) | 28 |
| 2018/C 352/34 | Lieta T-786/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Bourdouvali u.c./Padome u.c. (Ārpuslīgumiskā atbildība – Ekonomikas un monetārā politika – Kipras stabilitātes atbalsta programma – ECB Padomes lēmums par ārkārtas likviditātes palīdzības sniegšanu pēc Kipras Centrālās bankas pieprasījuma – Eurogrupas 2013. gada 25. marta, 12. aprīļa, 13. maija un 13. septembra paziņojumi attiecībā uz Kipru – Lēmums 2013/236/ES – 2013. gada 26. aprīlī starp Kipras Republiku un Eiropas Stabilizācijas mehānismu noslēgtais saprašanās memorands par īpašiem ekonomikas politikas nosacījumiem – Vispārējās tiesas kompetence – Pieņemamība – Formas prasības – Iekšēju tiesību aizsardzības līdzekļu izsmelšana – Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums – Tiesības uz īpašumu – Tiesiskā paļāvība – Vienlīdzīga attieksme) | 29 |
| 2018/C 352/35 | Lieta T-733/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Banque postale/ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 3. punkts – Sviras rādītāja aprēķināšana – ECB atteikums atļaut prasītājai no sviras rādītāja aprēķina izslēgt riska darījumus, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem – Regulas (ES) Nr. 575/2013 429. panta 14. punkts – ECB rīcības brīvība – Kļūdas tiesību piemērošanā – Acīmredzama kļūda vērtējumā) | 30 |
| 2018/C 352/36 | Lieta T-751/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Confédération nationale du Crédit mutuel/ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 3. punkts – Sviras rādītāja aprēķināšana – ECB atteikums atļaut prasītājai no sviras rādītāja aprēķina izslēgt riska darījumus, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem – Regulas (ES) Nr. 575/2013 429. panta 14. punkts – ECB rīcības brīvība – Kļūdas tiesību piemērošanā – Acīmredzama kļūda vērtējumā) | 31 |
| 2018/C 352/37 | Lieta T-768/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – BNP Paribas/ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 3. punkts – Sviras rādītāja aprēķināšana – ECB atteikums atļaut prasītājai no sviras rādītāja aprēķina izslēgt riska darījumus, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem – Regulas (ES) Nr. 575/2013 429. panta 14. punkts – ECB rīcības brīvība – Kļūdas tiesību piemērošanā – Acīmredzama kļūda vērtējumā) | 32 |
| 2018/C 352/38 | Lieta T-825/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Kipra/EUIPO – Papouis Dairies (Pallas Halloumi) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes Pallas Halloumi reģistrācijas pieteikums – Agrāka Apvienotās Karalistes vārdiska sertifikācijas zīme HALLOUMI – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)) | 32 |
| 2018/C 352/39 | Lieta T-847/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Kipra/EUIPO – POA (COWBOYS HALLOUMI) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes COWBOYS HALLOUMI reģistrācijas pieteikums – Agrāka Apvienotās Karalistes vārdiska sertifikācijas zīme HALLOUMI – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)) | 33 |
| 2018/C 352/40 | Lieta T-797/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Star Television Productions/EUIPO – Marc Dorcel (STAR) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības grafiska preču zīme STAR – Preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts)) | 34 |
| 2018/C 352/41 | Lieta T-388/18: Prasība, kas celta 2018. gada 27. jūnijā – WV/EĀDD | 34 |
| 2018/C 352/42 | Lieta T-391/18: Prasība, kas celta 2018. gada 27. jūnijā – Riesco García/Parlaments | 36 |
| 2018/C 352/43 | Lieta T-396/18: Prasība, kas celta 2018. gada 29. jūnijā – ITSA/Komisija | 36 |
| 2018/C 352/44 | Lieta T-436/18: Prasība, kas celta 2018. gada 13. jūlijā – Prigent/Komisija | 37 |
| 2018/C 352/45 | Lieta T-453/18: Prasība, kas celta 2018. gada 24. jūlijā – Biasotto/EUIPO – OOFOS (OOF) | 38 |
| 2018/C 352/46 | Lieta T-454/18: Prasība, kas celta 2018. gada 24. jūlijā – Biasotto/EUIPO – OOFOS (OO) | 39 |
| 2018/C 352/47 | Lieta T-463/18: Prasība, kas celta 2018. gada 30. jūlijā – Novartis/EUIPO (SMARTSURFACE) | 40 |
| 2018/C 352/48 | Lieta T-473/18: Prasība, kas celta 2018. gada 27. jūlijā – Getsmarter Online/EUIPO (getsmarter) | 40 |
| 2018/C 352/49 | Lieta T-474/18: Prasība, kas celta 2018. gada 6. augustā – Veit/ECB | 41 |
| 2018/C 352/50 | Lieta T-481/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. augustā – Electroquímica Onubense/ECHA | 42 |
| 2018/C 352/51 | Lieta T-487/18: Prasība, kas celta 2018. gada 14. augustā – Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect) | 42 |
| 2018/C 352/52 | Lieta T-491/18: Prasība, kas celta 2018. gada 14. augustā – Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger–Kurpas (Meatlove) | 43 |
| 2018/C 352/53 | Lieta T-492/18: Prasība, kas celta 2018. gada 15. augustā – Zhadanov/EUIPO – (Scanner Pro) | 44 |
| 2018/C 352/54 | Lieta T-495/18: Prasība, kas celta 2018. gada 17. augustā – Dermatest/EUIPO (DERMATEST) | 44 |
| 2018/C 352/55 | Lieta T-496/18: Prasība, kas celta 2018. gada 17. augustā – OCU/VNV | 45 |
| 2018/C 352/56 | Lieta T-497/18: Prasība, kas celta 2018. gada 14. augustā – IAK – Forum International/EUIPO – Schwalb (IAK) | 46 |
| 2018/C 352/57 | Lieta T-498/18: Prasība, kas celta 2018. gada 20. augustā – ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco) | 47 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2018/C 352/02

Apvienotās lietas C-96/16 un C-94/17: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona, Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Banco Santander, SA/Mahamadou Demba, Mercedes Godoy Bonet (C-96/16), Rafael Ramón Escobedo Cortés/Banco de Sabadell SA (C-94/17) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 93/13/EEK – Negodīgi noteikumi – Piemērošanas joma – Prasījuma cesija – Ar patērētāju noslēgts aizdevuma līgums – Līguma noteikuma par kavējuma procentu likmi negodīguma novērtējuma kritēriji – Tā sekas)

Juzgado de Primera Instancia no

Tribunal Supremo

Banco Santander, SA

Mahamadou Demba

Mercedes Godoy Bonet

Rafael Ramón Escobedo Cortés

Banco de Sabadell SA

2

2018/C 352/03

Lieta C-472/16: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jorge Luis Colino Sigüenza/Ayuntamiento de Valladolid u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 2001/23/EK – Piemērošanas joma – 1. panta 1. punkts – Uzņēmumu pāreja – Darba ņēmēju tiesību aizsardzība – Ar pašvaldības mūzikas skolas pārvaldību saistīts pakalpojumu līgums – Pirmā izraudzītā pretendenta darbības izbeigšana pirms kārtējā mācību gada beigām un jauna pretendenta izraudzīšanās nākamā mācību gada sākumā – 4. panta 1. punkts – Atlaišanas, pamatojoties uz nodošanu, aizliegums – Izņēmums – Atlaišana ekonomisku, tehnisku vai organizatorisku iemeslu dēļ, kas izraisa darbaspēka izmaiņas – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 47. pants)

Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

Jorge Luis Colino Sigüenza

Ayuntamiento de Valladolid

3

2018/C 352/04

Lieta C-561/16: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Saras Energía SA/Administración del Estado (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 2012/27/ES – 7. panta 1., 4. un 9. punkts – 20. panta 4. un 6. punkts – Energoefektivitātes veicināšana – Energoefektivitātes pienākuma shēma – Citi politikas pasākumi – Valsts energoefektivitātes fonds – Šāda fonda izveide kā galvenais energoefektivitātes pienākumu izpildes pasākums – Pienākums veikt iemaksas – Atbildīgo pušu izraudzīšanās – Enerģijas sadales uzņēmumi un/vai enerģijas mazumtirdzniecības uzņēmumi)

Tribunal Supremo

Saras Energía SA

Administración del Estado

4

2018/C 352/05

Lieta C-16/17: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugale) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Priekšnodokļa atskaitīšana – Atskaitīšanas tiesību rašanās un apjoms)

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal

Autoridade Tributária e Aduaneira

4

2018/C 352/06

Lieta C-52/17: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VTB Bank (Austria) AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Direktīva 2013/36/ES – 64., 65. un 67. pants – Regula (ES) Nr. 575/2013 – 395. panta 1. un 5. punkts – Kredītiestāžu uzraudzība – Uzraudzības un sankciju noteikšanas pilnvaras – Lielu riska darījumu limiti – Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta procentu piemērošana minēto limitu pārsnieguma gadījumā – Regula (ES) Nr. 468/2014 – 48. pants – Pilnvaru sadalījums starp Eiropas Centrālo banku (ECB) un valstu iestādēm – Formāli uzsākta uzraudzības procedūra)

Bundesverwaltungsgericht

VTB Bank (Austria) AG

Finanzmarktaufsichtsbehörde

5

2018/C 352/07

Lieta C-59/17: Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Château du Grand Bois SCI/Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Vīna tirgus – Regula (EK) Nr. 555/2008 – Atbalsts vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei – Kombinētās pārbaudes uz vietas – Kontroles amatpersonu pilnvaras – Iespēja kontroles amatpersonām iekļūt lauku saimniecībā bez lauksaimnieka atļaujas)

Conseil d'État

Château du Grand Bois SCI

Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

6

2018/C 352/08

Apvienotās lietas C-61/17, C-62/17 un C-72/17: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17)/Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – Kolektīvā atlaišana – Direktīva 98/59/EK – 2. panta 4. punkta pirmā daļa – Jēdziens uzņēmums, kas kontrolē darba devēju – Konsultēšanās ar darbiniekiem procedūras – Pierādīšanas pienākums)

Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

Miriam Bichat

Daniela Chlubna

Isabelle Walkner

Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

6

2018/C 352/09

Lieta C-115/17: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Hubert Clergeau u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (EEK) Nr. 1964/82 – Nepatiesas deklarācijas vai krāpnieciskas darbības, lai iegūtu īpašās kompensācijas par noteiktu atkaulotas liellopu gaļas izcirtņu eksportu – Regulas Nr. 1964/82 grozījumi, ar ko ir paplašinātas tiesības saņemt īpašās eksporta kompensācijas – Vieglāka kriminālsoda atpakaļejoša spēka princips – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. panta 1. punkta trešais teikums)

Cour de cassation

Administration des douanes et droits indirects

Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Hubert Clergeau

7

2018/C 352/10

Lieta C-120/17: Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Satversmes tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Atbalsts lauku attīstībai – Regula (EK) Nr. 1257/1999 – 10. līdz 12. pants – Priekšlaicīgās pensionēšanās atbalsts – Valsts tiesību akti, kuros paredzēta priekšlaicīgās pensionēšanās atbalsta mantošana – Tiesību akti, kurus apstiprinājusi Eiropas Komisija – Vēlākas izmaiņas nostājā – Tiesiskās paļāvības aizsardzība)

8

2018/C 352/11

Lieta C-122/17: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Court of Appeal (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – David Smith/Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu – Trešā direktīva 90/232/EEK – 1. pants – Atbildība par miesas bojājumiem visiem pasažieriem, izņemot vadītāju – Obligātā apdrošināšana – Direktīvu tiešā iedarbība – Pienākums nepiemērot direktīvai pretrunā esošu valsts tiesisko regulējumu – Direktīvai pretrunā esošas līguma klauzulas nepiemērošana)

Court of Appeal

David Smith

Patrick Meade

Philip Meade

FBD Insurance plc

Ireland

Attorney General

8

2018/C 352/12

Lieta C-123/17: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – EKK un Turcijas asociācija – Lēmums Nr. 2/76 – 7. pants – Atturēšanās no jebkādas darbības klauzula – Turcijas darba ņēmēja ģimenes locekļu uzturēšanās tiesības – Pienākums iegūt vīzu, lai ieceļotu dalībvalsts teritorijā)

Bundesverwaltungsgericht

Nefiye Yön

Landeshauptstadt Stuttgart

9

2018/C 352/13

Lieta C-161/17: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Land Nordrhein-Westfalen/Dirk Renckhoff (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Autortiesības un blakustiesības – Direktīva 2001/29/EK – Informācijas sabiedrība – Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana – 3. panta 1. punkts – Izziņošana sabiedrībai – Jēdziens – Pirms tam citā tīmekļvietnē bez ierobežojuma un ar autortiesību īpašnieka atļauju publicētās fotogrāfijas izvietošana tīmekļvietnē bez šī autortiesību īpašnieka atļaujas – Jauna sabiedrība)

Bundesgerichtshof

Land Nordrhein-Westfalen

Dirk Renckhoff

10

2018/C 352/14

Lieta C-300/17: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hochtief AG/Budapest Főváros Önkormányzata (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Publiski līgumi – Pārbaudes procedūras – Direktīva 89/665/EK – Prasība par zaudējumu atlīdzību – 2. panta 6. punkts – Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram prasības par zaudējumu atlīdzību pieņemamība ir atkarīga no iepriekšēja un galīga konstatējuma par apgalvoto zaudējumu pamatā esošā līgumslēdzējas iestādes lēmuma prettiesiskumu – Prasība atcelt tiesību aktu – Arbitrāžas komisijā iepriekš celta prasība – Arbitrāžas komisijas nolēmumu pārbaude tiesā – Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram netiek pieļauta Arbitrāžas komisijā neizvirzītu pamatu norādīšana – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 47. pants – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā – Efektivitātes un līdzvērtības principi)

Kúria

Hochtief AG

Budapest Főváros Önkormányzata

11

2018/C 352/15

Lieta C-329/17: Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gerhard Prenninger u.c./Oberösterreichische Landesregierung (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vide – Direktīva 2011/92/ES – Noteiktu projektu ietekmes uz vidi novērtējums – II pielikums – 1. punkta d) apakšpunkts – Jēdziens atmežošana, lai pārietu uz citu zemes izmantošanas veidu – Stigas mežizstrāde, kas saistīta ar gaisvadu elektrolīnijas ierīkošanu un ekspluatāciju)

Verwaltungsgerichtshof

Gerhard Prenninger

Oberösterreichische Landesregierung

12

2018/C 352/16

Lieta C-435/17: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tartu Halduskohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Argo Kalda Mardi talu/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopējā lauksaimniecības politika – Tiešie maksājumi – Regula (ES) Nr. 1306/2013 – 93. un 94. pants – II pielikums – Savstarpēja atbilstība – Lauksaimniecības un vides apstākļi – Minimālās prasības – Īstenošana dalībvalstī – Pienākums uzturēt kapu pieminekļus – Apjoms)

Tartu Halduskohus

Argo Kalda Mardi talu

Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

12

2018/C 352/17

Lieta C-475/17: Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Riigikohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Viking Motors AS u.c./Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma – Direktīva 2006/112/EK – 401. pants – Valsts nodokļi, kuriem ir apgrozījuma nodokļu raksturs – Aizliegums – Jēdziens apgrozījuma nodoklis – Vietējais tirdzniecības nodoklis – Būtiskās PVN pazīmes – Neesamība)

Riigikohus

Viking Motors AS

Tallinna linn

Maksu- ja Tolliamet

13

2018/C 352/18

Lieta C-485/17: Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju tiesību aizsardzība – Direktīva 2011/83/ES – 2. panta 9. punkts – Jēdziens uzņēmuma telpas – Kritēriji – Pārdošanas līgums, kas noslēgts tirgotājam tirdzniecības gadatirgū piederošā stendā)

Bundesgerichtshof

Verbraucherzentrale Berlin eV

Unimatic Vertriebs GmbH

14

2018/C 352/19

Lieta C-521/17: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tallinna Ringkonnakohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A./Deepak Mehta (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums – Direktīva 2004/48/EK – 4. pants – Preču zīmju īpašnieku tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas tiesības celt prasību – Direktīva 2000/31/EK – 12.-14. pants – IP adrešu nomas un reģistrācijas pakalpojumu, kas domēna vārdus un interneta vietnes ļauj lietot anonīmi, sniedzēja atbildība)

Tallinna Ringkonnakohus

Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A.

Deepak Mehta

15

2018/C 352/20

Lieta C-396/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 15. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Gennaro Cafaro/DQ

Corte suprema di cassazione

Gennaro Cafaro

15

2018/C 352/21

Lieta C-417/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. jūnijā iesniedza Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) – AW, BV, CU un DT/Lietuvas Republika, ko pārstāv Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras un Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

Vilniaus apygardos administracinis teismas

Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras

Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

16

2018/C 352/22

Lieta C-430/18: Prasība, kas celta 2018. gada 29. jūnijā – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

17

2018/C 352/23

Lieta C-433/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 2. jūlijā iesniedza Korkein oikeus (Somija) – ML/OÜ Aktiva Finants

Korkein oikeus

OÜ Aktiva Finants

18

2018/C 352/24

Lieta C-435/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 29. jūnijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Otis Gesellschaft m.b.H. u.c./Land Oberösterreich u.c.

Oberster Gerichtshof

Otis Gesellschaft m.b.H.

Land Oberösterreich

19

2018/C 352/25

Lieta C-454/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 12. jūlijā iesniedza Förvaltningsrätten i Linköping (Zviedrija) – Baltic Cable AB/Energimarknadsinspektionen

Förvaltningsrätten i Linköping

Baltic Cable AB

Energimarknadsinspektionen

19

2018/C 352/26

Lieta C-467/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. jūlijā iesniedza Rayonen sad Lukovit (Bulgārija) – Kriminālprocess pret EP

Rayonen sad Lukovit

20

2018/C 352/27

Lieta C-476/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. jūlijā iesniedza Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) – PannonHitel Pénzügyi Zrt./WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

Pesti Központi Kerületi Bíróság

PannonHitel Pénzügyi Zrt.

WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

22

2018/C 352/28

Lieta C-482/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 24. jūlijā iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Google Ireland Limited

Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

23

2018/C 352/29

Lieta C-484/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 20. jūlijā iesniedza Cour de cassation (Francija) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF/Institut national de l’audiovisuel

Cour de cassation

Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM)

PG

GF

Institut national de l’audiovisuel

24

2018/C 352/30

Lieta C-485/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 24. jūlijā iesniedza Conseil d'État (Francija) – Groupe Lactalis/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

Conseil d'État

Groupe Lactalis

Premier ministre

Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

Garde des Sceaux

ministre de la Justice

Ministre de l’Économie et des Finances

25

2018/C 352/31

Lieta C-486/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. jūlijā iesniedza Cour de cassation (Francija) – RE/Praxair MRC

Cour de cassation

Praxair MRC

26

2018/C 352/32

Lieta C-495/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 30. jūlijā iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākijas Republika) – YX

Najvyšší súd Slovenskej republiky

26

Vispārējā tiesa

2018/C 352/33

Lieta T-680/13: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – K. Chrysostomides & Co. u.c./Padome u.c. (Ārpuslīgumiskā atbildība – Ekonomikas un monetārā politika – Kipras stabilitātes atbalsta programma – ECB Padomes lēmums par ārkārtas likviditātes palīdzības sniegšanu pēc Kipras Centrālās bankas pieprasījuma – Eurogrupas 2013. gada 25. marta, 12. aprīļa, 13. maija un 13. septembra paziņojumi attiecībā uz Kipru – Lēmums 2013/236/ES – 2013. gada 26. aprīlī starp Kipras Republiku un Eiropas Stabilizācijas mehānismu noslēgtais saprašanās memorands par īpašiem ekonomikas politikas nosacījumiem – Vispārējās tiesas kompetence – Pieņemamība – Formas prasības – Iekšēju tiesību aizsardzības līdzekļu izsmelšana – Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums – Tiesības uz īpašumu – Tiesiskā paļāvība – Vienlīdzīga attieksme)

K. Chrysostomides & Co

28

2018/C 352/34

Lieta T-786/14: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Bourdouvali u.c./Padome u.c. (Ārpuslīgumiskā atbildība – Ekonomikas un monetārā politika – Kipras stabilitātes atbalsta programma – ECB Padomes lēmums par ārkārtas likviditātes palīdzības sniegšanu pēc Kipras Centrālās bankas pieprasījuma – Eurogrupas 2013. gada 25. marta, 12. aprīļa, 13. maija un 13. septembra paziņojumi attiecībā uz Kipru – Lēmums 2013/236/ES – 2013. gada 26. aprīlī starp Kipras Republiku un Eiropas Stabilizācijas mehānismu noslēgtais saprašanās memorands par īpašiem ekonomikas politikas nosacījumiem – Vispārējās tiesas kompetence – Pieņemamība – Formas prasības – Iekšēju tiesību aizsardzības līdzekļu izsmelšana – Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums – Tiesības uz īpašumu – Tiesiskā paļāvība – Vienlīdzīga attieksme)

Bourdouvali

29

2018/C 352/35

Lieta T-733/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Banque postale/ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 3. punkts – Sviras rādītāja aprēķināšana – ECB atteikums atļaut prasītājai no sviras rādītāja aprēķina izslēgt riska darījumus, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem – Regulas (ES) Nr. 575/2013 429. panta 14. punkts – ECB rīcības brīvība – Kļūdas tiesību piemērošanā – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

Banque postale

30

2018/C 352/36

Lieta T-751/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Confédération nationale du Crédit mutuel/ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 3. punkts – Sviras rādītāja aprēķināšana – ECB atteikums atļaut prasītājai no sviras rādītāja aprēķina izslēgt riska darījumus, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem – Regulas (ES) Nr. 575/2013 429. panta 14. punkts – ECB rīcības brīvība – Kļūdas tiesību piemērošanā – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

Confédération nationale du Crédit mutuel

31

2018/C 352/37

Lieta T-768/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – BNP Paribas/ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 3. punkts – Sviras rādītāja aprēķināšana – ECB atteikums atļaut prasītājai no sviras rādītāja aprēķina izslēgt riska darījumus, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem – Regulas (ES) Nr. 575/2013 429. panta 14. punkts – ECB rīcības brīvība – Kļūdas tiesību piemērošanā – Acīmredzama kļūda vērtējumā)

BNP Paribas

32

2018/C 352/38

Lieta T-825/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Kipra/EUIPO – Papouis Dairies (Pallas Halloumi) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes Pallas Halloumi reģistrācijas pieteikums – Agrāka Apvienotās Karalistes vārdiska sertifikācijas zīme HALLOUMI – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

EUIPO – Papouis Dairies

32

2018/C 352/39

Lieta T-847/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Kipra/EUIPO – POA (COWBOYS HALLOUMI) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes COWBOYS HALLOUMI reģistrācijas pieteikums – Agrāka Apvienotās Karalistes vārdiska sertifikācijas zīme HALLOUMI – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

EUIPO

POA

33

2018/C 352/40

Lieta T-797/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Star Television Productions/EUIPO – Marc Dorcel (STAR) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības grafiska preču zīme STAR – Preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība – Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts))

Star Television Productions

EUIPO

Marc Dorcel

34

2018/C 352/41

Lieta T-388/18: Prasība, kas celta 2018. gada 27. jūnijā – WV/EĀDD

34

2018/C 352/42

Lieta T-391/18: Prasība, kas celta 2018. gada 27. jūnijā – Riesco García/Parlaments

Riesco García

36

2018/C 352/43

Lieta T-396/18: Prasība, kas celta 2018. gada 29. jūnijā – ITSA/Komisija

ITSA

36

2018/C 352/44

Lieta T-436/18: Prasība, kas celta 2018. gada 13. jūlijā – Prigent/Komisija

Prigent

37

2018/C 352/45

Lieta T-453/18: Prasība, kas celta 2018. gada 24. jūlijā – Biasotto/EUIPO – OOFOS (OOF)

Biasotto

EUIPO

OOFOS

38

2018/C 352/46

Lieta T-454/18: Prasība, kas celta 2018. gada 24. jūlijā – Biasotto/EUIPO – OOFOS (OO)

Biasotto

EUIPO

OOFOS

39

2018/C 352/47

Lieta T-463/18: Prasība, kas celta 2018. gada 30. jūlijā – Novartis/EUIPO (SMARTSURFACE)

Novartis

EUIPO

40

2018/C 352/48

Lieta T-473/18: Prasība, kas celta 2018. gada 27. jūlijā – Getsmarter Online/EUIPO (getsmarter)

Getsmarter Online

EUIPO

40

2018/C 352/49

Lieta T-474/18: Prasība, kas celta 2018. gada 6. augustā – Veit/ECB

Veit

41

2018/C 352/50

Lieta T-481/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. augustā – Electroquímica Onubense/ECHA

Electroquímica Onubense

ECHA

42

2018/C 352/51

Lieta T-487/18: Prasība, kas celta 2018. gada 14. augustā – Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect)

Stada Arzneimittel

EUIPO

42

2018/C 352/52

Lieta T-491/18: Prasība, kas celta 2018. gada 14. augustā – Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger–Kurpas (Meatlove)

Vafo Praha

EUIPO

Rutzinger–Kurpas

43

2018/C 352/53

Lieta T-492/18: Prasība, kas celta 2018. gada 15. augustā – Zhadanov/EUIPO – (Scanner Pro)

Zhadanov

EUIPO

44

2018/C 352/54

Lieta T-495/18: Prasība, kas celta 2018. gada 17. augustā – Dermatest/EUIPO (DERMATEST)

Dermatest

EUIPO

44

2018/C 352/55

Lieta T-496/18: Prasība, kas celta 2018. gada 17. augustā – OCU/VNV

OCU

45

2018/C 352/56

Lieta T-497/18: Prasība, kas celta 2018. gada 14. augustā – IAK – Forum International/EUIPO – Schwalb (IAK)

IAK

Forum International

EUIPO

Schwalb

46

2018/C 352/57

Lieta T-498/18: Prasība, kas celta 2018. gada 20. augustā – ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)

ZPC Flis

EUIPO

Aldi Einkauf

47

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2018/C 352/01)

Jaunākā publikācija

OV C 341, 24.9.2018.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 328, 17.9.2018.

OV C 319, 10.9.2018.

OV C 311, 3.9.2018.

OV C 301, 27.8.2018.

OV C 294, 20.8.2018.

OV C 285, 13.8.2018.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/2 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/2

---

Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona, Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Banco Santander, SA/Mahamadou Demba, Mercedes Godoy Bonet (C-96/16), Rafael Ramón Escobedo Cortés/Banco de Sabadell SA (C-94/17)

(Apvienotās lietas C-96/16 un C-94/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgi noteikumi - Piemērošanas joma - Prasījuma cesija - Ar patērētāju noslēgts aizdevuma līgums - Līguma noteikuma par kavējuma procentu likmi negodīguma novērtējuma kritēriji - Tā sekas))

(2018/C 352/02)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona, Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāji: Banco Santander, SA (C-96/16), Rafael Ramón Escobedo Cortés (C-94/17)

Atbildētāji: Mahamadou Demba, Mercedes Godoy Bonet (C-96/16), Banco de Sabadell SA (C-94/17)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos ir interpretējama tādējādi, pirmkārt, ka tā nav piemērojama tādai profesionāļa īstenotai praksei, kas ietver prasījuma pret patērētāju cesiju vai iegādi, ja šāda cesija nav paredzēta ar patērētāju noslēgtajā aizdevuma līgumā, parādnieku par to iepriekš neinformējot vai bez tā piekrišanas, un nedodot tam iespēju izpirkt savu parādu un to dzēst, cesionāram atmaksājot cenu, ko tas iepriekš samaksājis par šo cesiju, pieskaitot saistītās izmaksas, procentus un izdevumus. Otrkārt, šī direktīva nav arī piemērojama tādām valsts tiesību normām kā Código Civil (Civilkodekss) 1535. pants un 2000. gada 7. janvāra Ley 1/2000 de Enjuiciamiento Civil (Likums 1/2000 par civilprocesu) 17. un 540. pants, kuras reglamentē izpirkšanas iespēju un cesionāra stāšanos cedenta vietā notiekošās procedūrās. |
| --- | --- |

1)

Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos ir interpretējama tādējādi, pirmkārt, ka tā nav piemērojama tādai profesionāļa īstenotai praksei, kas ietver prasījuma pret patērētāju cesiju vai iegādi, ja šāda cesija nav paredzēta ar patērētāju noslēgtajā aizdevuma līgumā, parādnieku par to iepriekš neinformējot vai bez tā piekrišanas, un nedodot tam iespēju izpirkt savu parādu un to dzēst, cesionāram atmaksājot cenu, ko tas iepriekš samaksājis par šo cesiju, pieskaitot saistītās izmaksas, procentus un izdevumus. Otrkārt, šī direktīva nav arī piemērojama tādām valsts tiesību normām kā Código Civil (Civilkodekss) 1535. pants un 2000. gada 7. janvāra Ley 1/2000 de Enjuiciamiento Civil (Likums 1/2000 par civilprocesu) 17. un 540. pants, kuras reglamentē izpirkšanas iespēju un cesionāra stāšanos cedenta vietā notiekošās procedūrās.

| 2) | Direktīva 93/13 ir interpretējama tādējādi, ka tai nav pretrunā tāda valsts tiesas judikatūra kā pamatlietā Tribunal Supremo (Augstākā tiesa, Spānija) judikatūra, atbilstoši kurai neapspriests ar patērētāju noslēgta aizdevuma līguma noteikums, ar ko ir noteikta kavējuma procentu likme, ir negodīgs, jo patērētājam, kas kavējis maksājumus, tiek uzdots maksāt nesamērīga apmēra kompensāciju, ja šī likme par vairāk nekā diviem procentpunktiem pārsniedz parasto procentu likmi, kura paredzēta šajā līgumā. |
| --- | --- |

2)

Direktīva 93/13 ir interpretējama tādējādi, ka tai nav pretrunā tāda valsts tiesas judikatūra kā pamatlietā Tribunal Supremo (Augstākā tiesa, Spānija) judikatūra, atbilstoši kurai neapspriests ar patērētāju noslēgta aizdevuma līguma noteikums, ar ko ir noteikta kavējuma procentu likme, ir negodīgs, jo patērētājam, kas kavējis maksājumus, tiek uzdots maksāt nesamērīga apmēra kompensāciju, ja šī likme par vairāk nekā diviem procentpunktiem pārsniedz parasto procentu likmi, kura paredzēta šajā līgumā.

| 3) | Direktīva 93/13 ir interpretējama tādējādi, ka tai nav pretrunā tāda valsts tiesu judikatūra kā pamatlietā Tribunal Supremo (Augstākā tiesa, Spānija) judikatūra, atbilstoši kurai neapspriesta ar patērētāju noslēgta aizdevuma līguma noteikuma, ar ko ir noteikta kavējuma procentu likme, negodīgā rakstura sekas ir šo procentu pilnīga atcelšana, tomēr līgumā paredzētajiem parastajiem procentiem turpinot uzkrāties. |
| --- | --- |

3)

Direktīva 93/13 ir interpretējama tādējādi, ka tai nav pretrunā tāda valsts tiesu judikatūra kā pamatlietā Tribunal Supremo (Augstākā tiesa, Spānija) judikatūra, atbilstoši kurai neapspriesta ar patērētāju noslēgta aizdevuma līguma noteikuma, ar ko ir noteikta kavējuma procentu likme, negodīgā rakstura sekas ir šo procentu pilnīga atcelšana, tomēr līgumā paredzētajiem parastajiem procentiem turpinot uzkrāties.

---

(1)  OV C 145, 25.4.2016.

OV C 151, 15.5.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/3 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/3

---

Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Jorge Luis Colino Sigüenza/Ayuntamiento de Valladolid u.c.

(Lieta C-472/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2001/23/EK - Piemērošanas joma - 1. panta 1. punkts - Uzņēmumu pāreja - Darba ņēmēju tiesību aizsardzība - Ar pašvaldības mūzikas skolas pārvaldību saistīts pakalpojumu līgums - Pirmā izraudzītā pretendenta darbības izbeigšana pirms kārtējā mācību gada beigām un jauna pretendenta izraudzīšanās nākamā mācību gada sākumā - 4. panta 1. punkts - Atlaišanas, pamatojoties uz nodošanu, aizliegums - Izņēmums - Atlaišana ekonomisku, tehnisku vai organizatorisku iemeslu dēļ, kas izraisa darbaspēka izmaiņas - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. pants))

(2018/C 352/03)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

Pamatlietas puses

Prasītājs: Jorge Luis Colino Sigüenza

Atbildētāji: Ayuntamiento de Valladolid, In-Pulso Musical SC, Miguel del Real Llorente, Administrador Concursal de Músicos y Escuela SL, Músicos y Escuela SL un Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Direktīvas 2001/23/EK (2001. gada 12. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā 1. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka šīs direktīvas piemērošanas jomā var ietilpt tāda situācija kā pamatlietā aplūkotā, kad kādas pašvaldības mūzikas skolas pārvaldībai izraudzītais pretendents, kam pašvaldība ir nodevusi visus materiālos resursus, kuri vajadzīgi šīs darbības veikšanai, to izbeidz divus mēnešus pirms kārtējā mācību gada beigām, atlaižot darbiniekus un šos materiālos resursus nododot atpakaļ pašvaldībai, kas rīko jaunu konkursu tikai attiecībā uz nākamo mācību gadu un jaunajam izraudzītajam pretendentam nodod tos pašus materiālos resursus. |
| --- | --- |

1)

Padomes Direktīvas 2001/23/EK (2001. gada 12. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā 1. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka šīs direktīvas piemērošanas jomā var ietilpt tāda situācija kā pamatlietā aplūkotā, kad kādas pašvaldības mūzikas skolas pārvaldībai izraudzītais pretendents, kam pašvaldība ir nodevusi visus materiālos resursus, kuri vajadzīgi šīs darbības veikšanai, to izbeidz divus mēnešus pirms kārtējā mācību gada beigām, atlaižot darbiniekus un šos materiālos resursus nododot atpakaļ pašvaldībai, kas rīko jaunu konkursu tikai attiecībā uz nākamo mācību gadu un jaunajam izraudzītajam pretendentam nodod tos pašus materiālos resursus.

| 2) | Direktīvas 2001/23 4. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādos apstākļos kā pamatlietā aplūkotie, kad kādas pašvaldības mūzikas skolas pārvaldībai izraudzītais pretendents izbeidz šo pārvaldības darbību divus mēnešus pirms kārtējā mācību gada beigām, atlaižot darbiniekus, un jaunais izraudzītais pretendents pārņem darbību nākamā mācību gada sākumā, ir skaidrs, ka darbinieku atlaišana tika veikta, ņemot vērā “darbaspēka izmaiņas ekonomisku, tehnisku vai organizatorisku iemeslu dēļ” šīs tiesību normas izpratnē, ciktāl apstākļi, kas lika atlaist visus darbiniekus, kā arī novēlota jaunā pakalpojumu sniedzēja izraudzīšanās nav saistīti ar apzinātu pasākumu, kura mērķis ir liegt šiem darbiniekiem tiesības, ko šī direktīva viņiem piešķir, bet tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2001/23 4. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādos apstākļos kā pamatlietā aplūkotie, kad kādas pašvaldības mūzikas skolas pārvaldībai izraudzītais pretendents izbeidz šo pārvaldības darbību divus mēnešus pirms kārtējā mācību gada beigām, atlaižot darbiniekus, un jaunais izraudzītais pretendents pārņem darbību nākamā mācību gada sākumā, ir skaidrs, ka darbinieku atlaišana tika veikta, ņemot vērā “darbaspēka izmaiņas ekonomisku, tehnisku vai organizatorisku iemeslu dēļ” šīs tiesību normas izpratnē, ciktāl apstākļi, kas lika atlaist visus darbiniekus, kā arī novēlota jaunā pakalpojumu sniedzēja izraudzīšanās nav saistīti ar apzinātu pasākumu, kura mērķis ir liegt šiem darbiniekiem tiesības, ko šī direktīva viņiem piešķir, bet tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

---

(1)  OV C 441, 28.11.2016.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/4

---

Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Saras Energía SA/Administración del Estado

(Lieta C-561/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2012/27/ES - 7. panta 1., 4. un 9. punkts - 20. panta 4. un 6. punkts - Energoefektivitātes veicināšana - Energoefektivitātes pienākuma shēma - Citi politikas pasākumi - Valsts energoefektivitātes fonds - Šāda fonda izveide kā galvenais energoefektivitātes pienākumu izpildes pasākums - Pienākums veikt iemaksas - Atbildīgo pušu izraudzīšanās - Enerģijas sadales uzņēmumi un/vai enerģijas mazumtirdzniecības uzņēmumi))

(2018/C 352/04)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Saras Energía SA

Atbildētāja: Administración del Estado

Piedaloties: Endesa SA, Endesa Energía SA, Endesa Energía XXI SLU, Viesgo Infraestructuras Energéticas SL, Hidroeléctrica del Cantábrico SAU, Nexus Energía SA, Nexus Renovables SLU, Engie España SL, Villar Mir Energía SL, Energya VM Gestión de Energía SLU, Estaciones de Servicio de Guipúzcoa SA, Acciona Green Energy Developments SLU, Fortia Energía SL

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (2012. gada 25. oktobris) par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK, 7. un 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā kā galvenais energoefektivitātes pienākumu izpildes veids ir noteikta ikgadējo iemaksu valsts energoefektivitātes fondā shēma, ar nosacījumu, pirmkārt, ka šāds tiesiskais regulējums nodrošina enerģijas ietaupījumus līdzvērtīgi energoefektivitātes pienākuma shēmām, kādas var tikt ieviestas saskaņā ar šīs direktīvas 7. panta 1. punktu, un, otrkārt, ka ir izpildītas minētās direktīvas 7. panta 10. un 11. punkta prasības, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (2012. gada 25. oktobris) par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK, 7. un 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā kā galvenais energoefektivitātes pienākumu izpildes veids ir noteikta ikgadējo iemaksu valsts energoefektivitātes fondā shēma, ar nosacījumu, pirmkārt, ka šāds tiesiskais regulējums nodrošina enerģijas ietaupījumus līdzvērtīgi energoefektivitātes pienākuma shēmām, kādas var tikt ieviestas saskaņā ar šīs direktīvas 7. panta 1. punktu, un, otrkārt, ka ir izpildītas minētās direktīvas 7. panta 10. un 11. punkta prasības, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

| 2) | Direktīvas 2012/27 7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, saskaņā ar kuru energoefektivitātes pienākumi tiek uzlikti tikai noteiktiem uzņēmumiem elektroenerģijas nozarē, ar nosacījumu, ka šo uzņēmumu izraudzīšana par atbildīgajām pusēm faktiski ir balstīta uz valsts tiesiskajā regulējumā skaidri izklāstītiem objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2012/27 7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā, saskaņā ar kuru energoefektivitātes pienākumi tiek uzlikti tikai noteiktiem uzņēmumiem elektroenerģijas nozarē, ar nosacījumu, ka šo uzņēmumu izraudzīšana par atbildīgajām pusēm faktiski ir balstīta uz valsts tiesiskajā regulējumā skaidri izklāstītiem objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

---

(1)  OV C 22, 23.1.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/4

---

Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugale) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira

(Lieta C-16/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Priekšnodokļa atskaitīšana - Atskaitīšanas tiesību rašanās un apjoms))

(2018/C 352/05)

Tiesvedības valoda – portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Pamatlietas puses

Prasītāja: TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal

Atbildētāja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2010. gada 13. jūlija Direktīvu 2010/45/ES, 167. un 168. pants, kā arī neitralitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz vienas dalībvalsts nodokļu administrācijai uzskatīt, ka sabiedrība, kuras juridiskā adrese ir citā dalībvalstī, kā arī tās filiāle pirmajā no šīm valstīm, ir divi atsevišķi nodokļa maksātāji, jo katrai no šīm saimnieciskajām vienībām ir nodokļu maksātāja identifikācijas numurs, un tāpēc atteikt filiālei tiesības atskaitīt pievienotās vērtības nodokli (PVN) par debetnotām, ko ir izrakstījusi ekonomisko interešu grupa, kuras dalībniece ir minētā sabiedrība, bet ne tās filiāle.

---

(1)  OV C 104, 3.4.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/5 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/5

---

Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – VTB Bank (Austria) AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde

(Lieta C-52/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Direktīva 2013/36/ES - 64., 65. un 67. pants - Regula (ES) Nr. 575/2013 - 395. panta 1. un 5. punkts - Kredītiestāžu uzraudzība - Uzraudzības un sankciju noteikšanas pilnvaras - Lielu riska darījumu limiti - Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta procentu piemērošana minēto limitu pārsnieguma gadījumā - Regula (ES) Nr. 468/2014 - 48. pants - Pilnvaru sadalījums starp Eiropas Centrālo banku (ECB) un valstu iestādēm - Formāli uzsākta uzraudzības procedūra))

(2018/C 352/06)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesverwaltungsgericht

Pamatlietas puses

Prasītāja: VTB Bank (Austria) AG

Atbildētāja: Finanzmarktaufsichtsbehörde

Rezolutīvā daļa

| 1) | 64. pants un 65. panta 1. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK, kā arī 395. panta 1. un 5. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr.o575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesību aktus, atbilstoši kuriem Regulas Nr. 575/2013 395. panta 1. punktā paredzēto iesaistīšanās riska darījumos limitu pārsnieguma gadījumā kredītiestādei automātiski tiek piemēroti izņemšanas no apgrozības procenti, pat ja tā ir izpildījusi šīs regulas 395. panta 5. punktā paredzētos nosacījumus, kas ļauj kredītiestādei pārsniegt minētos limitus. |
| --- | --- |

1)

64. pants un 65. panta 1. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK, kā arī 395. panta 1. un 5. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr.o575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj valsts tiesību aktus, atbilstoši kuriem Regulas Nr. 575/2013 395. panta 1. punktā paredzēto iesaistīšanās riska darījumos limitu pārsnieguma gadījumā kredītiestādei automātiski tiek piemēroti izņemšanas no apgrozības procenti, pat ja tā ir izpildījusi šīs regulas 395. panta 5. punktā paredzētos nosacījumus, kas ļauj kredītiestādei pārsniegt minētos limitus.

| 2) | 48. panta 3. punkts Eiropas Centrālās bankas Regulā (ES) Nr.o468/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko izveido vienotā uzraudzības mehānisma pamatstruktūru Eiropas Centrālās bankas sadarbībai ar nacionālajām kompetentajām un norīkotajām iestādēm (VUM pamatregula), ir jāinterpretē tādējādi, ka uzraudzības procedūra nevar tikt uzskatīta par formāli uzsāktu šīs tiesību normas izpratnē nedz tad, kad kredītiestāde ir paziņojusi valsts uzraudzības iestādei par Regulas Nr. 575/2013 395. panta 1. punktā paredzēto limitu pārsniegumu, nedz arī tad, kad šī iestāde paralēlā procedūrā jau ir pieņēmusi lēmumu par līdzīgiem pārkāpumiem. |
| --- | --- |

2)

48. panta 3. punkts Eiropas Centrālās bankas Regulā (ES) Nr.o468/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko izveido vienotā uzraudzības mehānisma pamatstruktūru Eiropas Centrālās bankas sadarbībai ar nacionālajām kompetentajām un norīkotajām iestādēm (VUM pamatregula), ir jāinterpretē tādējādi, ka uzraudzības procedūra nevar tikt uzskatīta par formāli uzsāktu šīs tiesību normas izpratnē nedz tad, kad kredītiestāde ir paziņojusi valsts uzraudzības iestādei par Regulas Nr. 575/2013 395. panta 1. punktā paredzēto limitu pārsniegumu, nedz arī tad, kad šī iestāde paralēlā procedūrā jau ir pieņēmusi lēmumu par līdzīgiem pārkāpumiem.

---

(1)  OV C 144, 8.5.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/6 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/6

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Château du Grand Bois SCI/Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

(Lieta C-59/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lauksaimniecība - Vīna tirgus - Regula (EK) Nr. 555/2008 - Atbalsts vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei - Kombinētās pārbaudes uz vietas - Kontroles amatpersonu pilnvaras - Iespēja kontroles amatpersonām iekļūt lauku saimniecībā bez lauksaimnieka atļaujas))

(2018/C 352/07)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītāja: Château du Grand Bois SCI

Atbildētāja: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Rezolutīvā daļa

Komisijas Regulas (EK) Nr. 555/2008 (2008. gada 27. jūnijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 479/2008 par vīna tirgus kopējo organizāciju attiecībā uz atbalsta programmām, tirdzniecību ar trešām valstīm, ražošanas potenciālu un kontroli vīna nozarē, 76., 78. un 81. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajos nav atļauts amatpersonām, kas veic pārbaudi uz vietas, iekļūt lauku saimniecībā, nesaņemot lauksaimnieka piekrišanu.

---

(1)  OV C 112, 10.4.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/6 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/6

---

Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17)/Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

(Apvienotās lietas C-61/17, C-62/17 un C-72/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Kolektīvā atlaišana – Direktīva 98/59/EK - 2. panta 4. punkta pirmā daļa - Jēdziens “uzņēmums, kas kontrolē darba devēju” - Konsultēšanās ar darbiniekiem procedūras - Pierādīšanas pienākums))

(2018/C 352/08)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

Pamatlietas puses

Prasītājas: Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17)

Atbildētāja: Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 98/59/EK (1998. gada 20. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu 2. panta 4. punkta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “uzņēmums, kas kontrolē darba devēju” ietver jebkuru uzņēmumu, kurš ir saistīts ar šo darba devēju ar tā pamatkapitāla daļām vai ar citām juridiskajām saitēm, kas ļauj tam īstenot izšķirošu ietekmi darba devēja lēmējinstitūcijās un likt darba devējam paredzēt vai veikt kolektīvo atlaišanu.

---

(1)  OV C 144, 8.5.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/7 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/7

---

Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Cour de cassation (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Hubert Clergeau u.c.

(Lieta C-115/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EEK) Nr. 1964/82 - Nepatiesas deklarācijas vai krāpnieciskas darbības, lai iegūtu īpašās kompensācijas par noteiktu atkaulotas liellopu gaļas izcirtņu eksportu - Regulas Nr. 1964/82 grozījumi, ar ko ir paplašinātas tiesības saņemt īpašās eksporta kompensācijas - Vieglāka kriminālsoda atpakaļejoša spēka princips - Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. panta 1. punkta trešais teikums))

(2018/C 352/09)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour de cassation

Pamatlietas puses

Prasītājas: Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Atbildētāji: Hubert Clergeau, Jean-Luc Labrousse, Jean-Jacques Berthellemy, Alain Bouchet, Jean-Pierre Dubois, Marcel Géry, Jean-Paul Matrat, Jean-Pierre Paziot, Patrice Raillot

Rezolutīvā daļa

Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. panta 1. punkta trešajā teikumā nostiprinātais vieglāka kriminālsoda atpakaļejoša spēka princips ir interpretējams tādējādi, ka tam nav pretrunā, ka persona tiek notiesāta par to, ka tā ir ieguvusi Komisijas Regulā (EEK) Nr. 1964/82 (1982. gada 20. jūlijs), ar ko paredz nosacījumus īpašu eksporta kompensāciju piešķiršanai noteiktiem atkaulotas liellopu gaļas izcirtņiem, paredzētās īpašās eksporta kompensācijas ar krāpnieciskām darbībām vai nepatiesām deklarācijām par preču, par kurām kompensācijas tika pieprasītas, veidu, lai gan pēc šīs regulas grozījumiem, kas tika pieņemti pēc apsūdzībā norādīto faktu rašanās, bija radušās tiesības saņemt kompensācijas par šīs personas eksportētajām precēm.

---

(1)  OV C 178, 6.6.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/8 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/8

---

Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Satversmes tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets

(Lieta C-120/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Lauksaimniecība - Atbalsts lauku attīstībai - Regula (EK) Nr. 1257/1999 - 10. līdz 12. pants - Priekšlaicīgās pensionēšanās atbalsts - Valsts tiesību akti, kuros paredzēta priekšlaicīgās pensionēšanās atbalsta mantošana - Tiesību akti, kurus apstiprinājusi Eiropas Komisija - Vēlākas izmaiņas nostājā - Tiesiskās paļāvības aizsardzība))

(2018/C 352/10)

Tiesvedības valoda – latviešu

Iesniedzējtiesa

Satversmes tiesa

Pamatlietas puses

Pieteikuma iesniedzēja: Administratīvā rajona tiesa

Otrs lietas dalībnieks: Ministru kabinets

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Regulas (EK) Nr. 1257/1999 (1999. gada 17. maijs) par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu 10.–12. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz dalībvalstīm, kad tās īsteno šos pantus, veikt pasākumus, kas ļautu mantot tādu priekšlaicīgās pensionēšanās atbalstu kā pamatlietā aplūkotais. |
| --- | --- |

1)

Padomes Regulas (EK) Nr. 1257/1999 (1999. gada 17. maijs) par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu 10.–12. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz dalībvalstīm, kad tās īsteno šos pantus, veikt pasākumus, kas ļautu mantot tādu priekšlaicīgās pensionēšanās atbalstu kā pamatlietā aplūkotais.

| 2) | Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda valsts tiesību norma kā pamatlietā aplūkotā, kurā ir paredzēta priekšlaicīgās pensionēšanās atbalsta mantošana un kuru Eiropas Komisija apstiprināja kā atbilstošu Regulai Nr. 1257/1999, ir radījusi šī atbalsta saņēmēju lauksaimnieku mantiniekiem tiesisko paļāvību un ka tāds secinājums, kāds minēts Eiropas Komisijas Lauku attīstības komitejas 2011. gada 19. oktobra sanāksmes protokolā, saskaņā ar kuru minētais atbalsts nav mantojams, nav izbeidzis šo tiesisko paļāvību. |
| --- | --- |

2)

Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tāda valsts tiesību norma kā pamatlietā aplūkotā, kurā ir paredzēta priekšlaicīgās pensionēšanās atbalsta mantošana un kuru Eiropas Komisija apstiprināja kā atbilstošu Regulai Nr. 1257/1999, ir radījusi šī atbalsta saņēmēju lauksaimnieku mantiniekiem tiesisko paļāvību un ka tāds secinājums, kāds minēts Eiropas Komisijas Lauku attīstības komitejas 2011. gada 19. oktobra sanāksmes protokolā, saskaņā ar kuru minētais atbalsts nav mantojams, nav izbeidzis šo tiesisko paļāvību.

---

(1)  OV C 168, 29.5.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/8 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/8

---

Tiesas (virspalāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Court of Appeal (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – David Smith/Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General

(Lieta C-122/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Civiltiesiskās atbildības apdrošināšana saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu - Trešā direktīva 90/232/EEK - 1. pants - Atbildība par miesas bojājumiem visiem pasažieriem, izņemot vadītāju - Obligātā apdrošināšana - Direktīvu tiešā iedarbība - Pienākums nepiemērot direktīvai pretrunā esošu valsts tiesisko regulējumu - Direktīvai pretrunā esošas līguma klauzulas nepiemērošana))

(2018/C 352/11)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Court of Appeal

Pamatlietas puses

Prasītājs: David Smith

Atbildētāji: Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General

Rezolutīvā daļa

Savienības tiesības, it īpaši LESD 288. pants, ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesai, kas izskata lietu starp privātpersonām un kurai nav iespējams valsts tiesību normas – kas ir pretrunā direktīvas normai, kura atbilst visiem nosacījumiem, lai radītu tiešo iedarbību, – interpretēt saderīgi ar šo direktīvas normu, nav pienākuma, pamatojoties tikai uz Savienības tiesībām, nepiemērot šīs valsts tiesību normas, kā arī klauzulu, kura atbilstoši šīm valsts tiesību normām ir iekļauta apdrošināšanas līgumā.

Tādā situācijā kā pamatlietā aplūkotā lietas dalībnieks, kuram kaitē valsts tiesību nesaderība ar Savienības tiesībām, vai šī lietas dalībnieka tiesību pārņēmējs tomēr var atsaukties uz judikatūru, kas aizsākta ar 1991. gada 19. novembra spriedumu apvienotajās lietās Francovich u.c. (C-6/90 un C-9/90, EU:C:1991:428), lai attiecīgajā gadījumā no dalībvalsts saņemtu atlīdzinājumu par nodarītajiem zaudējumiem.

---

(1)  OV C 151, 15.5.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/9 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/9

---

Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart

(Lieta C-123/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - EKK un Turcijas asociācija - Lēmums Nr. 2/76 - 7. pants - “Atturēšanās no jebkādas darbības” klauzula - Turcijas darba ņēmēja ģimenes locekļu uzturēšanās tiesības - Pienākums iegūt vīzu, lai ieceļotu dalībvalsts teritorijā))

(2018/C 352/12)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesverwaltungsgericht

Pamatlietas puses

Prasītāja: Nefiye Yön

Atbildētāja: Landeshauptstadt Stuttgart

piedaloties: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Rezolutīvā daļa

7. pants Lēmumā Nr. 2/76 (1976. gada 20. decembris), kuru pieņēmusi Asociācijas Padome, kas izveidota ar Līgumu par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju, kuru 1963. gada 12. septembrī Ankarā parakstīja Turcijas Republika, no vienas puses, un EEK dalībvalstis un Kopiena, no otras puses, un kurš Kopienas vārdā ir noslēgts, apstiprināts un ratificēts ar Padomes Lēmumu 64/732/EEK (1963. gada 23. decembris), ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds valsts pasākums, kāds ir aplūkots pamatlietā, kurš ieviests laikposmā no 1976. gada 20. decembra līdz 1980. gada 30. novembrim un saskaņā ar kuru uzturēšanās atļaujas izsniegšana ģimenes atkalapvienošanās nolūkā trešo valstu valstspiederīgajiem, kas ir Turcijas izcelsmes darba ņēmēja, kurš likumīgi uzturas attiecīgajā dalībvalstī, ģimenes locekļi, ir atkarīga no tā, vai šie valstspiederīgie pirms ieceļošanas valsts teritorijā vispirms ir saņēmuši vīzu minētās atkalapvienošanās nolūkā, ir “jauns ierobežojums” šīs tiesību normas izpratnē. Šādu pasākumu tomēr var pamatot ar apsvērumiem, kas saistīti ar efektīvas imigrācijas kontroli un migrācijas plūsmas vadīšanu, taču tie ir pieņemami tikai tad, ja to īstenošanas kārtība nepārsniedz mērķa, kuram tie kalpo, sasniegšanai nepieciešamo, un tas savukārt ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

---

(1)  OV C 318, 25.9.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/10 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/10

---

Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Land Nordrhein-Westfalen/Dirk Renckhoff

(Lieta C-161/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Autortiesības un blakustiesības - Direktīva 2001/29/EK - Informācijas sabiedrība - Dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošana - 3. panta 1. punkts - Izziņošana sabiedrībai - Jēdziens - Pirms tam citā tīmekļvietnē bez ierobežojuma un ar autortiesību īpašnieka atļauju publicētās fotogrāfijas izvietošana tīmekļvietnē bez šī autortiesību īpašnieka atļaujas - Jauna sabiedrība))

(2018/C 352/13)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesgerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītāja: Land Nordrhein-Westfalen

Atbildētājs: Dirk Renckhoff

Rezolutīvā daļa

Jēdziens “izziņošana sabiedrībai” Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 3. panta 1. punkta izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz iepriekš citā tīmekļvietnē – bez ierobežojuma tās lejupielādēšanai un ar autortiesību īpašnieka atļauju – publicētas fotogrāfijas izvietošanu tīmekļvietnē.

---

(1)  OV C 231, 17.7.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/11 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/11

---

Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Kúria (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hochtief AG/Budapest Főváros Önkormányzata

(Lieta C-300/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski līgumi - Pārbaudes procedūras - Direktīva 89/665/EK - Prasība par zaudējumu atlīdzību - 2. panta 6. punkts - Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram prasības par zaudējumu atlīdzību pieņemamība ir atkarīga no iepriekšēja un galīga konstatējuma par apgalvoto zaudējumu pamatā esošā līgumslēdzējas iestādes lēmuma prettiesiskumu - Prasība atcelt tiesību aktu - Arbitrāžas komisijā iepriekš celta prasība - Arbitrāžas komisijas nolēmumu pārbaude tiesā - Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram netiek pieļauta Arbitrāžas komisijā neizvirzītu pamatu norādīšana - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 47. pants - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Efektivitātes un līdzvērtības principi))

(2018/C 352/14)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Kúria

Pamatlietas puses

Prasītāja: Hochtief AG

Atbildētāja: Budapest Főváros Önkormányzata

Rezolutīvā daļa

| 1) | 2. panta 6. punkts Padomes Direktīvā 89/665/EEK (1989. gada 21. decembris) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/23/ES (2014. gada 26. februāris), ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts procesuālo regulējumu kā pamatlietā, atbilstoši kuram iespēja izvirzīt civiltiesisku prasījumu publisko iepirkumu reglamentējošo noteikumu pārkāpuma gadījumā un publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana ir atkarīga no tā, ka arbitrāžas komisija vai tiesa, kas izskata prasību par šīs arbitrāžas komisijas lēmumu, ar galīgu nolēmumu ir konstatējusi pārkāpuma esamību. |
| --- | --- |

1)

2. panta 6. punkts Padomes Direktīvā 89/665/EEK (1989. gada 21. decembris) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/23/ES (2014. gada 26. februāris), ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts procesuālo regulējumu kā pamatlietā, atbilstoši kuram iespēja izvirzīt civiltiesisku prasījumu publisko iepirkumu reglamentējošo noteikumu pārkāpuma gadījumā un publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršana ir atkarīga no tā, ka arbitrāžas komisija vai tiesa, kas izskata prasību par šīs arbitrāžas komisijas lēmumu, ar galīgu nolēmumu ir konstatējusi pārkāpuma esamību.

| 2) | Savienības tiesības, it īpaši Direktīvas 89/665 – ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2014/23, – 1. panta 1. un 3. punkts, lasot tos Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar prasību par zaudējumu atlīdzību tās pieļauj tādu valsts procesuālo tiesību normu kā pamatlietā aplūkotā, atbilstoši kurai tādas arbitrāžas komisijas pieņemto lēmumu pārbaude tiesā, kas pirmajā instancē pārbauda līgumslēdzēju iestāžu publiskā iepirkuma procedūrās pieņemtos lēmumus, ir ierobežota tikai ar šajā komisijā izvirzīto pamatu pārbaudi. |
| --- | --- |

2)

Savienības tiesības, it īpaši Direktīvas 89/665 – ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2014/23, – 1. panta 1. un 3. punkts, lasot tos Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka saistībā ar prasību par zaudējumu atlīdzību tās pieļauj tādu valsts procesuālo tiesību normu kā pamatlietā aplūkotā, atbilstoši kurai tādas arbitrāžas komisijas pieņemto lēmumu pārbaude tiesā, kas pirmajā instancē pārbauda līgumslēdzēju iestāžu publiskā iepirkuma procedūrās pieņemtos lēmumus, ir ierobežota tikai ar šajā komisijā izvirzīto pamatu pārbaudi.

---

(1)  OV C 269, 14.8.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/12 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/12

---

Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Gerhard Prenninger u.c./Oberösterreichische Landesregierung

(Lieta C-329/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vide - Direktīva 2011/92/ES - Noteiktu projektu ietekmes uz vidi novērtējums - II pielikums - 1. punkta d) apakšpunkts - Jēdziens “atmežošana, lai pārietu uz citu zemes izmantošanas veidu” - Stigas mežizstrāde, kas saistīta ar gaisvadu elektrolīnijas ierīkošanu un ekspluatāciju))

(2018/C 352/15)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītāji: Gerhard Prenninger, Karl Helmberger, Franziska Zimmer, Franz Scharinger, Norbert Pühringer, Agrargemeinschaft Pettenbach, Marktgemeinde Vorchdorf, Marktgemeinde Pettenbach, Gemeinde Steinbach am Ziehberg

Atbildētāja: Oberösterreichische Landesregierung

Piedaloties: Netz Oberösterreich GmbH

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/92/ES (2011. gada 13. decembris) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu II pielikuma 1. punkta d) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka jēdzienā “atmežošana, lai pārietu uz citu zemes izmantošanas veidu” šīs tiesību normas izpratnē ietilpst tādas stigas mežizstrāde gaisvadu elektrolīnijas ierīkošanai un ekspluatēšanai kā pamatlietā aplūkotā tās likumīgās pastāvēšanas laikposmā.

---

(1)  OV C 318, 25.9.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/12 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/12

---

Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tartu Halduskohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Argo Kalda Mardi talu/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

(Lieta C-435/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējā lauksaimniecības politika - Tiešie maksājumi - Regula (ES) Nr. 1306/2013 - 93. un 94. pants - II pielikums - Savstarpēja atbilstība - Lauksaimniecības un vides apstākļi - Minimālās prasības - Īstenošana dalībvalstī - Pienākums uzturēt “kapu pieminekļus” - Apjoms))

(2018/C 352/16)

Tiesvedības valoda – igauņu

Iesniedzējtiesa

Tartu Halduskohus

Pamatlietas puses

Prasītāja: Argo Kalda Mardi talu

Atbildētāja: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu 93. panta 1. punkts, 94. pants un II pielikums ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj, ka dalībvalsts kā standartu šajā II pielikumā minēto labu lauksaimniecības un vides apstākļu nodrošināšanai paredz, ka uz lauksaimniecības zemes ir jāsaglabā senkapu akmens krāvumi, kuru pārvietošana rada šāda standarta pārkāpumu un tādējādi – attiecīgajam lauksaimniekam pienākošos maksājumu samazināšanu. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu 93. panta 1. punkts, 94. pants un II pielikums ir jāinterpretē tādējādi, ka tie pieļauj, ka dalībvalsts kā standartu šajā II pielikumā minēto labu lauksaimniecības un vides apstākļu nodrošināšanai paredz, ka uz lauksaimniecības zemes ir jāsaglabā senkapu akmens krāvumi, kuru pārvietošana rada šāda standarta pārkāpumu un tādējādi – attiecīgajam lauksaimniekam pienākošos maksājumu samazināšanu.

| 2) | Regulas Nr. 1306/2013 72. panta 1. punkta a) apakšpunkts, 91. panta 1. un 2. punkts, 93. panta 1. punkts un 94. pants, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009, 4. panta 1. punkta b), c) un e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka Regulā Nr. 1306/2013 paredzētie pienākumi saistībā ar labiem lauksaimniecības un vides apstākļiem ir jāievēro visā lauku saimniecībā, nevis tikai lauksaimniecības platībā, par kuru konkrēti ir pieprasīts atbalsts. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 1306/2013 72. panta 1. punkta a) apakšpunkts, 91. panta 1. un 2. punkts, 93. panta 1. punkts un 94. pants, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009, 4. panta 1. punkta b), c) un e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka Regulā Nr. 1306/2013 paredzētie pienākumi saistībā ar labiem lauksaimniecības un vides apstākļiem ir jāievēro visā lauku saimniecībā, nevis tikai lauksaimniecības platībā, par kuru konkrēti ir pieprasīts atbalsts.

---

(1)  OV C 338, 9.10.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/13 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/13

---

Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Riigikohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Viking Motors AS u.c./Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

(Lieta C-475/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - 401. pants - Valsts nodokļi, kuriem ir apgrozījuma nodokļu raksturs - Aizliegums - Jēdziens “apgrozījuma nodoklis” - Vietējais tirdzniecības nodoklis - Būtiskās PVN pazīmes - Neesamība))

(2018/C 352/17)

Tiesvedības valoda – igauņu

Iesniedzējtiesa

Riigikohus

Pamatlietas puses

Prasītāji: Viking Motors AS, TKM Beauty Eesti OÜ, TKM King AS, Kaubamaja AS, Selver AS

Atbildētāji: Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 401. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neliedz saglabāt vai ieviest tādu nodokli kā pamatlietā aplūkotais tirdzniecības nodoklis.

---

(1)  OV C 347, 16.10.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/14 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/14

---

Tiesas (astotā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH

(Lieta C-485/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 2011/83/ES - 2. panta 9. punkts - Jēdziens “uzņēmuma telpas” - Kritēriji - Pārdošanas līgums, kas noslēgts tirgotājam tirdzniecības gadatirgū piederošā stendā))

(2018/C 352/18)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesgerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītāja: Verbraucherzentrale Berlin eV

Atbildētāja: Unimatic Vertriebs GmbH

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/83/ES (2011. gada 25. oktobris) par patērētāju tiesībām un ar ko groza Padomes Direktīvu 93/13/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/44/EK un atceļ Padomes Direktīvu 85/577/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/7/EK, 2. panta 9. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tāds stends kā pamatlietā aplūkotais, kurš tirdzniecības gadatirgū pieder tirgotājam un kurā tas veic savu darbību dažas dienas gadā, ir “uzņēmuma telpas” šīs tiesību normas izpratnē, ja, ņemot vērā visus ar šīm darbībām saistītos faktiskos apstākļus un it īpaši šī stenda izskatu un informāciju, kas tiek sniegta paša gadatirgus telpās, samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs patērētājs var saprātīgi sagaidīt, ka šis tirgotājs tajā veic savu darbību un viņam izsaka piedāvājumu, lai noslēgtu līgumu, un tas ir jāpārbauda valsts tiesai.

---

(1)  OV C 392, 20.11.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/15

---

Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. augusta spriedums (Tallinna Ringkonnakohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A./Deepak Mehta

(Lieta C-521/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums - Direktīva 2004/48/EK - 4. pants - Preču zīmju īpašnieku tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijas tiesības celt prasību - Direktīva 2000/31/EK - 12.-14. pants - IP adrešu nomas un reģistrācijas pakalpojumu, kas domēna vārdus un interneta vietnes ļauj lietot anonīmi, sniedzēja atbildība))

(2018/C 352/19)

Tiesvedības valoda – igauņu

Iesniedzējtiesa

Tallinna Ringkonnakohus

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A.

Atbildētājs apelācijas tiesvedībā: Deepak Mehta

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/48/EK (2004. gada 29. aprīlis) par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu 4. panta c) punkts ir interpretējams tādējādi, ka dalībvalstīm preču zīmju īpašnieku tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, tāda kā pamatlietā, ir jāatzīst par tiesīgu savā vārdā prasīt šajā direktīvā paredzēto tiesību aizsardzības līdzekļu piemērošanu, lai aizsargātu šo īpašnieku tiesības, un savā vārdā celt prasību tiesā, lai īstenotu minētās tiesības, ar nosacījumu, ka šī organizācija saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir uzskatāma par tādu, kas ir tieši ieinteresēta šādu tiesību aizstāvībā, un ka šie tiesību akti ļauj tai šajā nolūkā vērsties tiesā, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/48/EK (2004. gada 29. aprīlis) par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu 4. panta c) punkts ir interpretējams tādējādi, ka dalībvalstīm preču zīmju īpašnieku tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija, tāda kā pamatlietā, ir jāatzīst par tiesīgu savā vārdā prasīt šajā direktīvā paredzēto tiesību aizsardzības līdzekļu piemērošanu, lai aizsargātu šo īpašnieku tiesības, un savā vārdā celt prasību tiesā, lai īstenotu minētās tiesības, ar nosacījumu, ka šī organizācija saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir uzskatāma par tādu, kas ir tieši ieinteresēta šādu tiesību aizstāvībā, un ka šie tiesību akti ļauj tai šajā nolūkā vērsties tiesā, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

| 2) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/31/EK (2000. gada 8. jūnijs) par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (Direktīva par elektronisko tirdzniecību) 12.–14. pants ir interpretējami tādējādi, ka tādam IP adrešu nomas un reģistrēšanas pakalpojuma sniedzējam kā pamatlietā aplūkotais, kurš ļauj interneta domēna vārdus izmantot anonīmi, ir piemērojami minētajos pantos paredzētie atbildības ierobežojumi, ja šis pakalpojums ietilpst kādā no šajos pantos noteiktajām pakalpojumu kategorijām un ja ir izpildīts visu attiecīgo nosacījumu kopums, ciktāl šāda pakalpojuma sniedzēja darbības ir kvalificējamas kā tīri tehniskas, automātiskas un pasīvas, kas nozīmē, ka viņam nav nedz zināšanu, nedz kontroles pār informāciju, ko pārraida vai uzglabā viņa klienti, un ciktāl viņam nav aktīvas lomas tādā ziņā, ka tas ļautu viņa klientiem optimizēt to veikto pārdošanu tiešsaistē, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai. |
| --- | --- |

2)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/31/EK (2000. gada 8. jūnijs) par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (Direktīva par elektronisko tirdzniecību) 12.–14. pants ir interpretējami tādējādi, ka tādam IP adrešu nomas un reģistrēšanas pakalpojuma sniedzējam kā pamatlietā aplūkotais, kurš ļauj interneta domēna vārdus izmantot anonīmi, ir piemērojami minētajos pantos paredzētie atbildības ierobežojumi, ja šis pakalpojums ietilpst kādā no šajos pantos noteiktajām pakalpojumu kategorijām un ja ir izpildīts visu attiecīgo nosacījumu kopums, ciktāl šāda pakalpojuma sniedzēja darbības ir kvalificējamas kā tīri tehniskas, automātiskas un pasīvas, kas nozīmē, ka viņam nav nedz zināšanu, nedz kontroles pār informāciju, ko pārraida vai uzglabā viņa klienti, un ciktāl viņam nav aktīvas lomas tādā ziņā, ka tas ļautu viņa klientiem optimizēt to veikto pārdošanu tiešsaistē, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

---

(1)  OV C 382, 13.11.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/15 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 15. jūnijā iesniedza Corte suprema di cassazione (Itālija) – Gennaro Cafaro/DQ

(Lieta C-396/18)

(2018/C 352/20)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte suprema di cassazione

Pamatlietas puses

Prasītājs: Gennaro Cafaro

Atbildētāja: DQ

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai tāds valsts tiesiskais regulējums kā tas, kas īstenojot Navigācijas kodeksa 748. panta 3. punktu ir paredzēts Ministru padomes prezidenta 2008. gada 9. septembra Dekrētā, kurā ir paredzēti noteikumi par DQ navigācijas darbinieku nodarbinātības ierobežojumiem un, konkrēti, ir paredzēta automātiska darba tiesisko attiecību izbeigšana sasniedzot 60 gadu vecumu, ir pretrunā Regulai Nr. 1178/2011 (1), kurā komerciālo gaisa pārvadājumu pilotu nodarbināšanas ierobežojums ir paredzēts 65 gadu vecumā, un vai minētā Regula, nepiemērojot īpašo valsts tiesisko regulējumu, ir piemērojama šajā gadījumā? |
| --- | --- |

1)

Vai tāds valsts tiesiskais regulējums kā tas, kas īstenojot Navigācijas kodeksa 748. panta 3. punktu ir paredzēts Ministru padomes prezidenta 2008. gada 9. septembra Dekrētā, kurā ir paredzēti noteikumi par DQ navigācijas darbinieku nodarbinātības ierobežojumiem un, konkrēti, ir paredzēta automātiska darba tiesisko attiecību izbeigšana sasniedzot 60 gadu vecumu, ir pretrunā Regulai Nr. 1178/2011 (1), kurā komerciālo gaisa pārvadājumu pilotu nodarbināšanas ierobežojums ir paredzēts 65 gadu vecumā, un vai minētā Regula, nepiemērojot īpašo valsts tiesisko regulējumu, ir piemērojama šajā gadījumā?

| 2) | Pakārtoti, ja tiks atzīts, ka Regula nav ratione materiae piemērojama aplūkojamajā gadījumā, vai minētais valsts tiesiskais regulējums ir pretrunā diskriminācijas vecuma dēļ aizlieguma principam, kas ir minēts Direktīvā 2000/78 (2), Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (21. panta 1. punkts), un konkrēti izpaužas Direktīvā 2000/78? |
| --- | --- |

2)

Pakārtoti, ja tiks atzīts, ka Regula nav ratione materiae piemērojama aplūkojamajā gadījumā, vai minētais valsts tiesiskais regulējums ir pretrunā diskriminācijas vecuma dēļ aizlieguma principam, kas ir minēts Direktīvā 2000/78 (2), Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (21. panta 1. punkts), un konkrēti izpaužas Direktīvā 2000/78?

---

(1)  Komisijas Regula (ES) Nr. 1178/2011 (2011. gada 3. novembris), ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras attiecībā uz civilās aviācijas gaisa kuģa apkalpi atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 216/2008 (OV L 311, 1. lpp.).

(2)  Padomes Direktīva 2000/78/EK (2000. gada 27. novembris), ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 16. lpp.).

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/16 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/16

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. jūnijā iesniedza Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) – AW, BV, CU un DT/Lietuvas Republika, ko pārstāv Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras un Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

(Lieta C-417/18)

(2018/C 352/21)

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Vilniaus apygardos administracinis teismas

Pamatlietas puses

Prasītāji: AW, BV, CU un DT

Atbildētāja: Lietuvas Republika, ko pārstāv Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras un Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

Prejudiciālie jautājumi

| 1. | Vai Direktīvas 2002/22/EK (1), kas grozīta ar Direktīvu 2009/136/EK (2), 26. panta 5. punkts reglamentē obligātu atrašanās vietas informācijas sniegšanu, kad zvani tiek veikti no mobilajām ierīcēm bez SIM kartēm? |
| --- | --- |

1.

Vai Direktīvas 2002/22/EK (1), kas grozīta ar Direktīvu 2009/136/EK (2), 26. panta 5. punkts reglamentē obligātu atrašanās vietas informācijas sniegšanu, kad zvani tiek veikti no mobilajām ierīcēm bez SIM kartēm?

| 2. | Ja dalībvalsts tiesību akti ļauj personām zvanīt uz Eiropas neatliekamās palīdzības numuru “112” bez SIM kartes, vai šis fakts nozīmē, ka atrašanās vietas informācija par šādiem neatliekamās palīdzības izsaukumiem ir jānosaka, kā paredzēts Direktīvas 2002/22/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2009/136/EK, 26. panta 5. punktā[?] |
| --- | --- |

2.

Ja dalībvalsts tiesību akti ļauj personām zvanīt uz Eiropas neatliekamās palīdzības numuru “112” bez SIM kartes, vai šis fakts nozīmē, ka atrašanās vietas informācija par šādiem neatliekamās palīdzības izsaukumiem ir jānosaka, kā paredzēts Direktīvas 2002/22/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2009/136/EK, 26. panta 5. punktā[?]

| 3. | Vai procedūras 4.5.4. punktā paredzētais valsts tiesiskais regulējums par abonentu un/vai lietotāju piekļuvi to iestāžu, kuras sniedz neatliekamās palīdzības izsaukumu pakalpojumus, pakalpojumiem (redakcija, kas bija spēkā no 2011. gada 11. novembra līdz 2016. gada 15. aprīlim), kas cita starpā nosaka, ka publisko mobilo tālruņu tīkla pakalpojumu sniedzējiem ir jāsniedz atrašanās vietas informācija ar bāzes stacijas (sektora) pārklājuma (Cell-ID) precizitāti, bet kas nenosaka minimālo precizitāti (attāluma ziņā), ar kādu bāzes stacijām jānosaka zvanītāja atrašanās vieta, kā arī blīvumu (attāluma ziņā), kādā jābūt izvietotām bāzes stacijām, ir saderīgs ar Direktīvas 2002/22/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2009/136/EK, 26. panta 5. punktu, kurā ir paredzēts, ka kompetentās regulatīvās iestādes nosaka zvanītāja atrašanās vietas informācijas precizitātes un uzticamības kritērijus? |
| --- | --- |

3.

Vai procedūras 4.5.4. punktā paredzētais valsts tiesiskais regulējums par abonentu un/vai lietotāju piekļuvi to iestāžu, kuras sniedz neatliekamās palīdzības izsaukumu pakalpojumus, pakalpojumiem (redakcija, kas bija spēkā no 2011. gada 11. novembra līdz 2016. gada 15. aprīlim), kas cita starpā nosaka, ka publisko mobilo tālruņu tīkla pakalpojumu sniedzējiem ir jāsniedz atrašanās vietas informācija ar bāzes stacijas (sektora) pārklājuma (Cell-ID) precizitāti, bet kas nenosaka minimālo precizitāti (attāluma ziņā), ar kādu bāzes stacijām jānosaka zvanītāja atrašanās vieta, kā arī blīvumu (attāluma ziņā), kādā jābūt izvietotām bāzes stacijām, ir saderīgs ar Direktīvas 2002/22/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2009/136/EK, 26. panta 5. punktu, kurā ir paredzēts, ka kompetentās regulatīvās iestādes nosaka zvanītāja atrašanās vietas informācijas precizitātes un uzticamības kritērijus?

| 4. | Ja atbildes uz pirmo jautājumu un/vai otro jautājumu ir tādas, ka dalībvalstij ir jānodrošina atrašanās vietas noteikšana, kā paredzēts Direktīvas 2002/22/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2009/136/EK, 26. panta 5. punktā, un/vai ja atbilde uz trešo jautājumu ir tāda, ka valsts tiesību akti nav saderīgi ar Direktīvas 2002/22/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2009/136/EK, 26. panta 5. punktu, kurā ir paredzēts, ka kompetentās regulatīvās iestādes nosaka zvanītāja atrašanās vietas informācijas precizitātes un uzticamības kritērijus, vai valsts tiesai, lemjot par kaitējuma kompensācijas jautājumu, ir jānosaka tieša cēloņsakarība starp Savienības tiesību pārkāpumu un personām nodarīto kaitējumu, vai arī ir pietiekami noteikt netiešu cēloņsakarību starp Savienības tiesību pārkāpumu un personām nodarīto kaitējumu, ja saskaņā ar valsts tiesību normām un/vai valsts judikatūru, ir pietiekami noteikt netiešu cēloņsakarību starp nelikumīgajām darbībām un personām nodarīto kaitējumu, lai izraisītu atbildību? |
| --- | --- |

4.

Ja atbildes uz pirmo jautājumu un/vai otro jautājumu ir tādas, ka dalībvalstij ir jānodrošina atrašanās vietas noteikšana, kā paredzēts Direktīvas 2002/22/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2009/136/EK, 26. panta 5. punktā, un/vai ja atbilde uz trešo jautājumu ir tāda, ka valsts tiesību akti nav saderīgi ar Direktīvas 2002/22/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2009/136/EK, 26. panta 5. punktu, kurā ir paredzēts, ka kompetentās regulatīvās iestādes nosaka zvanītāja atrašanās vietas informācijas precizitātes un uzticamības kritērijus, vai valsts tiesai, lemjot par kaitējuma kompensācijas jautājumu, ir jānosaka tieša cēloņsakarība starp Savienības tiesību pārkāpumu un personām nodarīto kaitējumu, vai arī ir pietiekami noteikt netiešu cēloņsakarību starp Savienības tiesību pārkāpumu un personām nodarīto kaitējumu, ja saskaņā ar valsts tiesību normām un/vai valsts judikatūru, ir pietiekami noteikt netiešu cēloņsakarību starp nelikumīgajām darbībām un personām nodarīto kaitējumu, lai izraisītu atbildību?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2002. gada 7. marts) par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva) (OV L 108, 51. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2009. gada 25. novembris), ar ko groza Direktīvu 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem, Direktīvu 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē un Regulu (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā (OV L 337, 11. lpp.).

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/17 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/17

---

Prasība, kas celta 2018. gada 29. jūnijā – Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

(Lieta C-430/18)

(2018/C 352/22)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Scharf, J. Rius un G. von Rintelen)

Atbildētāja: Spānijas Karaliste

Prasījumi

| — | atzīt, ka, līdz 2016. gada 18. septembrim nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/92/ES (2014. gada 23. jūlijs) par maksājumu kontu tarifu salīdzināmību, maksājumu kontu maiņu un piekļuvi maksājumu kontiem ar pamatfunkcijām (1), vai katrā ziņā nepaziņojot par tiem Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir noteikti minētās direktīvas 29. panta 1. punktā; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, līdz 2016. gada 18. septembrim nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/92/ES (2014. gada 23. jūlijs) par maksājumu kontu tarifu salīdzināmību, maksājumu kontu maiņu un piekļuvi maksājumu kontiem ar pamatfunkcijām (1), vai katrā ziņā nepaziņojot par tiem Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir noteikti minētās direktīvas 29. panta 1. punktā;

| — | saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu noteikt Spānijas Karalistei kavējuma naudu par katru dienu 48 919,20 EUR apmērā, skaitot no dienas, kad tiks pasludināts spriedums, ar ko tiks atzīts, ka nav izpildīts pienākums pieņemt tiesību aktus, kuri ir vajadzīgi, lai izpildītu Direktīvu 2014/92/ES, vai katrā ziņā pienākums tos darīt zināmus Komisijai; |
| --- | --- |

—

saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu noteikt Spānijas Karalistei kavējuma naudu par katru dienu 48 919,20 EUR apmērā, skaitot no dienas, kad tiks pasludināts spriedums, ar ko tiks atzīts, ka nav izpildīts pienākums pieņemt tiesību aktus, kuri ir vajadzīgi, lai izpildītu Direktīvu 2014/92/ES, vai katrā ziņā pienākums tos darīt zināmus Komisijai;

| — | piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Saskaņā ar Direktīvas 2014/92/ES 29. panta 1. punktu dalībvalstis līdz 2016. gada 18. septembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, un nekavējoties Komisijai dara zināmu minēto noteikumu tekstu.

Tā kā Spānijas Karaliste Direktīvu 2014/92/ES nav transponējusi pilnībā un nav Komisijai darījusi zināmus transponēšanas pasākumus, Komisija nolēma celt šo prasību Tiesā.

Komisija ierosina noteikt Spānijas Karalistei pienākumu samaksāt kavējuma naudu par katru dienu 48 919,20 EUR apmērā, skaitot no dienas, kad tiks pasludināts spriedums, kas aprēķināta, ņemot vērā pārkāpuma smagumu un ilgumu un preventīvo iedarbību, ievērojot minētās dalībvalsts maksātspēju.

---

(1)  OV 2014, L 257, 214. lpp.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/18 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/18

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 2. jūlijā iesniedza Korkein oikeus (Somija) – ML/OÜ Aktiva Finants

(Lieta C-433/18)

(2018/C 352/23)

Tiesvedības valoda – somu

Iesniedzējtiesa

Korkein oikeus

Pamatlietas puses

Sūdzības iesniedzējs: ML

Atbildētāja: OÜ Aktiva Finants

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai saistībā ar pārsūdzību iesniegšanu valsts tiesību sistēmā paredzētā pārsūdzību turpmākai izskatīšanai atļaušanas procedūra ir saderīga ar Regulas Nr. 44/2001 (1) 43. panta 1. punktā abām pusēm garantēto efektīvu pārsūdzību turpmākai izskatīšanai, ja tiek pārsūdzēts pirmās instances tiesas lēmums, kas attiecas uz sprieduma atzīšanu vai izpildi saskaņā ar Regulu Nr. 44/2001? |
| --- | --- |

1)

Vai saistībā ar pārsūdzību iesniegšanu valsts tiesību sistēmā paredzētā pārsūdzību turpmākai izskatīšanai atļaušanas procedūra ir saderīga ar Regulas Nr. 44/2001 (1) 43. panta 1. punktā abām pusēm garantēto efektīvu pārsūdzību turpmākai izskatīšanai, ja tiek pārsūdzēts pirmās instances tiesas lēmums, kas attiecas uz sprieduma atzīšanu vai izpildi saskaņā ar Regulu Nr. 44/2001?

| 2) | Vai pārsūdzību turpmākai izskatīšanai atļaušanas procedūrā tiek izpildīti nosacījumi, kas attiecas uz tiesvedību, uzklausot abas puses, Regulas Nr. 44/2001 43. panta 3. punkta izpratnē, ja atbildētājs pirms lēmuma par pārsūdzības atļaušanu netiek uzklausīts par iesniegto pārsūdzību? Vai šie nosacījumi tiek izpildīti, ja atbildētājs tiek uzklausīts pirms lēmuma par pārsūdzības turpmākai izskatīšanai atļaušanu? |
| --- | --- |

2)

Vai pārsūdzību turpmākai izskatīšanai atļaušanas procedūrā tiek izpildīti nosacījumi, kas attiecas uz tiesvedību, uzklausot abas puses, Regulas Nr. 44/2001 43. panta 3. punkta izpratnē, ja atbildētājs pirms lēmuma par pārsūdzības atļaušanu netiek uzklausīts par iesniegto pārsūdzību? Vai šie nosacījumi tiek izpildīti, ja atbildētājs tiek uzklausīts pirms lēmuma par pārsūdzības turpmākai izskatīšanai atļaušanu?

| 3) | Vai interpretācijā ir nozīme apstāklim, ka persona, kas iesniedz pārsūdzību, var būt ne tikai puse, kura ir iesniegusi pieteikumu pasludināt izpildāmību un kuras pieteikums ir noraidīts, bet arī puse, attiecībā pret kuru ir prasīta izpilde, ja šis pieteikums tika apmierināts? |
| --- | --- |

3)

Vai interpretācijā ir nozīme apstāklim, ka persona, kas iesniedz pārsūdzību, var būt ne tikai puse, kura ir iesniegusi pieteikumu pasludināt izpildāmību un kuras pieteikums ir noraidīts, bet arī puse, attiecībā pret kuru ir prasīta izpilde, ja šis pieteikums tika apmierināts?

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 44/2001 (2000. gada 22. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.).

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 29. jūnijā iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) – Otis Gesellschaft m.b.H. u.c./Land Oberösterreich u.c.

(Lieta C-435/18)

(2018/C 352/24)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Oberster Gerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītājas: Otis Gesellschaft m.b.H., Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Kone Aktiengesellschaft, ThyssenKrupp Aufzüge Gesellschaft m.b.H.

Atbildētāji: Land Oberösterreich, Gemeinnützige Wohnungsgenossenschaft “Lebensräume” eingetragene Gen.m.b.H., EBS Wohnungsgesellschaft mbH, WAG Wohnungsanlagen Gesellschaft m.b.H., WSG Gemeinnützige Wohn- und Siedlergemeinschaft reg.Gen.m.b.H., Neue Heimat Oberösterreich Gemeinnützige Wohnungs- und SiedlungsgesmbH, BRW Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft “Baureform Wohnstätte” eingetragene Gen.m.b.H., Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft “Familie” eingetragene Gen.m.b.H., VLW Vereinigte Linzer Wohnungsgenossenschaften Gemeinnützige GmbH, Gemeinnützige Steyrer Wohn- und Siedlungs Genossenschaft “Styria” reg.Gen.m.b.H., Innviertler Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft reg.Gen.m.b.H., Gemeinnützige Wohnungsgesellschaft der Stadt Steyr GmbH, Gemeinnützige Industrie-Wohnungsaktiengesellschaft, Gemeinnützige Siedlungsgesellschaft m.b.H. für den Bezirk Vöcklabruck, GEWOG Neues Heim Gemeinnützige Wohnungsgesellschaft m.b.H.

Prejudiciālais jautājums

Vai EK līguma 85. pants, EKL 81. pants vai attiecīgi LESD 101. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai pilnībā saglabātu šo noteikumu efektivitāti un no šiem noteikumiem izrietošā aizlieguma praktisko iedarbību, ir nepieciešams, ka zaudējumu atlīdzību no aizliegtas vienošanās dalībniekiem var pieprasīt arī tās personas, kuras aizliegtas vienošanās skartajā produkcijas vai ģeogrāfiskajā tirgū neveic uzņēmējdarbību kā piedāvātāji vai pieprasītāji, bet gan normatīvo aktu ietvaros kā finansiāla atbalsta sniedzēji ar labvēlīgākiem nosacījumiem piešķir aizdevumus aizliegtās vienošanās skartajā tirgū piedāvāto produktu pircējiem, un kurām nodarītais zaudējums izpaužas tādējādi, ka noteiktu procentu apmērā no kopējām produkta izmaksām piešķirtā aizdevuma summa bija lielāka, nekā tā būtu bijusi gadījumā, ja nebūtu aizliegtas vienošanās, tādēļ šīs personas nav varējušas attiecīgās summas rentabli ieguldīt?

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 12. jūlijā iesniedza Förvaltningsrätten i Linköping (Zviedrija) – Baltic Cable AB/Energimarknadsinspektionen

(Lieta C-454/18)

(2018/C 352/25)

Tiesvedības valoda – zviedru

Iesniedzējtiesa

Förvaltningsrätten i Linköping

Pamatlietas puses

Prasītāja: Baltic Cable AB

Atbildētāja: Energimarknadsinspektionen

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Elektroenerģijas regulas (1) 16. panta 6. punkts ir piemērojams visos gadījumos, kad persona gūst ieņēmumus, kas rodas starpsavienojuma jaudu piešķiršanas rezultātā, neatkarīgi no šīs personas apstākļiem, vai arī tas ir piemērojams tikai tādos gadījumos, kad persona, kas gūst ieņēmumus, ir pārvades sistēmas operators atbilstoši Elektroenerģijas tirgus direktīvas 2. panta 4. punktā norādītajai definīcijai? |
| --- | --- |

1)

Vai Elektroenerģijas regulas (1) 16. panta 6. punkts ir piemērojams visos gadījumos, kad persona gūst ieņēmumus, kas rodas starpsavienojuma jaudu piešķiršanas rezultātā, neatkarīgi no šīs personas apstākļiem, vai arī tas ir piemērojams tikai tādos gadījumos, kad persona, kas gūst ieņēmumus, ir pārvades sistēmas operators atbilstoši Elektroenerģijas tirgus direktīvas 2. panta 4. punktā norādītajai definīcijai?

| 2) | Ja atbilde uz 1. jautājumu ir tāda, ka Elektroenerģijas regulas 16. panta 6. punkts ir piemērojams tikai pārvades sistēmas operatoriem – vai uzņēmums, kas tikai un vienīgi ekspluatē starpsavienojumu, ir uzskatāms par pārvades sistēmas operatoru? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz 1. jautājumu ir tāda, ka Elektroenerģijas regulas 16. panta 6. punkts ir piemērojams tikai pārvades sistēmas operatoriem – vai uzņēmums, kas tikai un vienīgi ekspluatē starpsavienojumu, ir uzskatāms par pārvades sistēmas operatoru?

| 3) | Ja atbilde uz 1. vai 2. jautājumu ir tāda, ka Elektroenerģijas regulas 16. panta 6. punkts ir piemērojams uzņēmumam, kas tikai un vienīgi ekspluatē starpsavienojumu – vai izmaksas, kas saistītas ar starpsavienojuma ekspluatāciju un uzturēšanu, visos gadījumos var tikt uzskatītas par ieguldījumiem tīklā pārvades jaudas saglabāšanai vai uzlabošanai saskaņā ar 16. panta 6. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā minēto? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz 1. vai 2. jautājumu ir tāda, ka Elektroenerģijas regulas 16. panta 6. punkts ir piemērojams uzņēmumam, kas tikai un vienīgi ekspluatē starpsavienojumu – vai izmaksas, kas saistītas ar starpsavienojuma ekspluatāciju un uzturēšanu, visos gadījumos var tikt uzskatītas par ieguldījumiem tīklā pārvades jaudas saglabāšanai vai uzlabošanai saskaņā ar 16. panta 6. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā minēto?

| 4) | Ja atbilde uz 1. vai 2. jautājumu ir tāda, ka Elektroenerģijas regulas 16. panta 6. punkts ir piemērojams uzņēmumam, kas tikai un vienīgi ekspluatē starpsavienojumu – vai regulatīvā iestāde, pamatojoties uz Elektroenerģijas regulas 16. panta 6. punkta otro daļu, var apstiprināt, ka uzņēmums, kas tikai un vienīgi ekspluatē starpsavienojumu un kuram ir tarifu noteikšanas metodika, bet kuram nav patērētāju, kas veiktu tiešus maksājumus, pamatojoties uz šīm tīkla maksām (tarifiem), kuras var tikt samazinātas, var izmantot ieņēmumus no starpsavienojuma jaudu piešķiršanas tam, lai gūtu ienākumus vai, ja atbilde uz 3. jautājumu ir noliedzoša – ekspluatācijas un uzturēšanas nodrošināšanai? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz 1. vai 2. jautājumu ir tāda, ka Elektroenerģijas regulas 16. panta 6. punkts ir piemērojams uzņēmumam, kas tikai un vienīgi ekspluatē starpsavienojumu – vai regulatīvā iestāde, pamatojoties uz Elektroenerģijas regulas 16. panta 6. punkta otro daļu, var apstiprināt, ka uzņēmums, kas tikai un vienīgi ekspluatē starpsavienojumu un kuram ir tarifu noteikšanas metodika, bet kuram nav patērētāju, kas veiktu tiešus maksājumus, pamatojoties uz šīm tīkla maksām (tarifiem), kuras var tikt samazinātas, var izmantot ieņēmumus no starpsavienojuma jaudu piešķiršanas tam, lai gūtu ienākumus vai, ja atbilde uz 3. jautājumu ir noliedzoša – ekspluatācijas un uzturēšanas nodrošināšanai?

| 5) | Ja atbilde uz 1. vai 2. jautājumu ir tāda, ka Elektroenerģijas regulas 16. panta 6. punkts ir piemērojams uzņēmumam, kas tikai un vienīgi ekspluatē starpsavienojumu, un atbilde uz 3. un 4. jautājumu ir tāda, ka uzņēmums vai nu nedrīkst izmantot ieņēmumus, kas rodas starpsavienojuma jaudu piešķiršanas rezultātā, ekspluatācijas vai uzturēšanas nodrošināšanai vai ienākumu gūšanai, vai arī uzņēmums var izmantot ieņēmumus ekspluatācijas vai uzturēšanas nodrošināšanai, bet ne ienākumu gūšanai, vai Elektroenerģijas regulas 16. panta 6. punkta piemērošana uzņēmumam, kas tikai un vienīgi ekspluatē starpsavienojumu, ir pretrunā Savienības tiesībās noteiktajam samērīguma principam vai jebkuram citam piemērojamam tiesību principam? |
| --- | --- |

5)

Ja atbilde uz 1. vai 2. jautājumu ir tāda, ka Elektroenerģijas regulas 16. panta 6. punkts ir piemērojams uzņēmumam, kas tikai un vienīgi ekspluatē starpsavienojumu, un atbilde uz 3. un 4. jautājumu ir tāda, ka uzņēmums vai nu nedrīkst izmantot ieņēmumus, kas rodas starpsavienojuma jaudu piešķiršanas rezultātā, ekspluatācijas vai uzturēšanas nodrošināšanai vai ienākumu gūšanai, vai arī uzņēmums var izmantot ieņēmumus ekspluatācijas vai uzturēšanas nodrošināšanai, bet ne ienākumu gūšanai, vai Elektroenerģijas regulas 16. panta 6. punkta piemērošana uzņēmumam, kas tikai un vienīgi ekspluatē starpsavienojumu, ir pretrunā Savienības tiesībās noteiktajam samērīguma principam vai jebkuram citam piemērojamam tiesību principam?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 714/2009 (2009. gada 13. jūlijs) par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi tīklam elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecībā un par Regulas (EK) Nr. 1228/2003 atcelšanu (OV 2009, L 211, 15. lpp.)

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/20 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 17. jūlijā iesniedza Rayonen sad Lukovit (Bulgārija) – Kriminālprocess pret EP

(Lieta C-467/18)

(2018/C 352/26)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Rayonen sad Lukovit

Pamatlietas dalībnieks

EP

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai šai lietai par medicīniska rakstura piespiedu līdzekļu piemērošanu, kas ir valsts piespiedu pasākums pret personām, kuras saskaņā ar prokuratūras secinājumiem ir izdarījušas sabiedrībai bīstamu noziedzīgu nodarījumu, ir piemērojama Direktīva 2012/13/ES (1) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā un Direktīva 2013/48/ES (2) par tiesībām uz advokāta palīdzību kriminālprocesā? |
| --- | --- |

1)

Vai šai lietai par medicīniska rakstura piespiedu līdzekļu piemērošanu, kas ir valsts piespiedu pasākums pret personām, kuras saskaņā ar prokuratūras secinājumiem ir izdarījušas sabiedrībai bīstamu noziedzīgu nodarījumu, ir piemērojama Direktīva 2012/13/ES (1) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā un Direktīva 2013/48/ES (2) par tiesībām uz advokāta palīdzību kriminālprocesā?

| 2) | Vai Bulgārijas procesuālās normas, kurās ir noteikta īpaša procedūra medicīniska rakstura piespiedu līdzekļu piemērošanai saskaņā ar NPK (Nakazatelno-protsesualen kodeks, Bulgārijas Kriminālprocesa kodekss) 427. un nākamajiem pantiem un saskaņā ar kurām tiesa nav tiesīga nosūtīt lietu atpakaļ prokuratūrai un likt tai novērst pirmstiesas procesā pieļautos būtiskos procesuālos pārkāpumus, bet tiesa var vai nu apmierināt lūgumu piemērot medicīniska rakstura piespiedu līdzekļus vai arī to noraidīt, ir efektīvs tiesību aizsardzības līdzeklis Direktīvas 2013/48/ES 12. panta un Direktīvas 2012/13/ES 8. panta izpratnē apvienojumā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, kas personai garantē tiesības apstrīdēt iespējamus pirmstiesas procesā pieļautus pārkāpumus attiecībā uz tās tiesībām vērsties tiesā? |
| --- | --- |

2)

Vai Bulgārijas procesuālās normas, kurās ir noteikta īpaša procedūra medicīniska rakstura piespiedu līdzekļu piemērošanai saskaņā ar NPK (Nakazatelno-protsesualen kodeks, Bulgārijas Kriminālprocesa kodekss) 427. un nākamajiem pantiem un saskaņā ar kurām tiesa nav tiesīga nosūtīt lietu atpakaļ prokuratūrai un likt tai novērst pirmstiesas procesā pieļautos būtiskos procesuālos pārkāpumus, bet tiesa var vai nu apmierināt lūgumu piemērot medicīniska rakstura piespiedu līdzekļus vai arī to noraidīt, ir efektīvs tiesību aizsardzības līdzeklis Direktīvas 2013/48/ES 12. panta un Direktīvas 2012/13/ES 8. panta izpratnē apvienojumā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, kas personai garantē tiesības apstrīdēt iespējamus pirmstiesas procesā pieļautus pārkāpumus attiecībā uz tās tiesībām vērsties tiesā?

| 3) | Vai Direktīva 2012/13/ES un Direktīva 2013/48/ES ir piemērojamas (pirmstiesas) kriminālprocesiem, ja valsts tiesībās, proti, Kriminālprocesa kodeksā, nav pazīstams tāds tiesību jēdziens kā “aizdomās turētais” un pirmstiesas procesā prokuratūra personu oficiāli neuzskata par apsūdzēto, jo tā pieņem, ka slepkavību, par ko notiek izmeklēšana, persona ir izdarījusi nepieskaitāmības stāvoklī, un tādēļ izbeidz krimināllietu, par to neinformējot šo personu, un lūdz tiesai piemērot medicīniska rakstura piespiedu līdzekļus pret šo personu? |
| --- | --- |

3)

Vai Direktīva 2012/13/ES un Direktīva 2013/48/ES ir piemērojamas (pirmstiesas) kriminālprocesiem, ja valsts tiesībās, proti, Kriminālprocesa kodeksā, nav pazīstams tāds tiesību jēdziens kā “aizdomās turētais” un pirmstiesas procesā prokuratūra personu oficiāli neuzskata par apsūdzēto, jo tā pieņem, ka slepkavību, par ko notiek izmeklēšana, persona ir izdarījusi nepieskaitāmības stāvoklī, un tādēļ izbeidz krimināllietu, par to neinformējot šo personu, un lūdz tiesai piemērot medicīniska rakstura piespiedu līdzekļus pret šo personu?

| 4) | Vai persona, kurai ir lūgts piemērot piespiedu ārstēšanu, ir uzskatāma par “aizdomās turēto” Direktīvas 2012/13/ES 2. panta 1. punkta un Direktīvas 2013/48/ES 2. panta 3. punkta izpratnē, ja, veicot notikuma vietas pirmo apskati un sākotnējās izmeklēšanas darbības, cietušās un viņas dēla mājoklī policijas ierēdnis pēc asins pēdu konstatēšanas uz cietušās dēla ķermeņa iztaujāja viņu par viņa mātes nogalināšanas iemesliem un viņas līķa novietošanu uz ceļa un uzlika viņam rokudzelžus pēc tam, kad bija saņēmis atbildes uz šiem jautājumiem? Ja atbilde ir apstiprinoša, vai šī persona ir jāinformē jau tajā brīdī saskaņā ar Direktīvas 2012/13/ES 3. panta 1. punktu apvienojumā ar šā panta 2. punktu un kā, sniedzot informāciju, ir jāņem vērā personas īpašās vajadzības saskaņā ar minēto 2. punktu, ja policijas ierēdnim bija zināms, ka persona sirgst ar psihiskiem traucējumiem? |
| --- | --- |

4)

Vai persona, kurai ir lūgts piemērot piespiedu ārstēšanu, ir uzskatāma par “aizdomās turēto” Direktīvas 2012/13/ES 2. panta 1. punkta un Direktīvas 2013/48/ES 2. panta 3. punkta izpratnē, ja, veicot notikuma vietas pirmo apskati un sākotnējās izmeklēšanas darbības, cietušās un viņas dēla mājoklī policijas ierēdnis pēc asins pēdu konstatēšanas uz cietušās dēla ķermeņa iztaujāja viņu par viņa mātes nogalināšanas iemesliem un viņas līķa novietošanu uz ceļa un uzlika viņam rokudzelžus pēc tam, kad bija saņēmis atbildes uz šiem jautājumiem? Ja atbilde ir apstiprinoša, vai šī persona ir jāinformē jau tajā brīdī saskaņā ar Direktīvas 2012/13/ES 3. panta 1. punktu apvienojumā ar šā panta 2. punktu un kā, sniedzot informāciju, ir jāņem vērā personas īpašās vajadzības saskaņā ar minēto 2. punktu, ja policijas ierēdnim bija zināms, ka persona sirgst ar psihiskiem traucējumiem?

| 5) | Vai tāds valsts tiesiskais regulējums kā šajā lietā, kurš faktiski pieļauj brīvības atņemšanu ar piespiedu ievietošanu psihiatriskajā slimnīcā Zakon za zdraveto [Veselības likumā] paredzētā procedūrā (preventīvs piespiedu līdzeklis, ko piemēro, ja ir pierādīts, ka persona sirgst ar psihisku slimību un pastāv risks, ka persona var izdarīt noziedzīgu nodarījumu, bet nevis jau izdarīta noziedzīga nodarījuma dēļ), ir saderīgs ar Direktīvas (ES) 2016/343 (3) par to, lai nostiprinātu konkrētus nevainīguma prezumpcijas aspektus, 3. pantu, ja procedūras uzsākšanas faktiskais iemesls ir noziedzīgs nodarījums, kura dēļ tika uzsākts kriminālprocess pret ārstēšanai pakļautu personu, un šādā veidā aizturēšanas laikā netiek ievērotas tiesības uz taisnīgu tiesu, kam ir jābūt atbilstīgām ECPAK 5. panta 4. punkta nosacījumiem, proti, ir jābūt procedūrai, kurā tiesa ir tiesīga pārbaudīt gan procesuālo noteikumu ievērošanu, gan aizturēšanu pamatojošās aizdomas, gan šā pasākuma mērķa likumīgumu, kas viss tiesai ir jāpārbauda, ja persona ir aizturēta Kriminālprocesa kodeksā paredzētajā kārtībā? |
| --- | --- |

5)

Vai tāds valsts tiesiskais regulējums kā šajā lietā, kurš faktiski pieļauj brīvības atņemšanu ar piespiedu ievietošanu psihiatriskajā slimnīcā Zakon za zdraveto [Veselības likumā] paredzētā procedūrā (preventīvs piespiedu līdzeklis, ko piemēro, ja ir pierādīts, ka persona sirgst ar psihisku slimību un pastāv risks, ka persona var izdarīt noziedzīgu nodarījumu, bet nevis jau izdarīta noziedzīga nodarījuma dēļ), ir saderīgs ar Direktīvas (ES) 2016/343 (3) par to, lai nostiprinātu konkrētus nevainīguma prezumpcijas aspektus, 3. pantu, ja procedūras uzsākšanas faktiskais iemesls ir noziedzīgs nodarījums, kura dēļ tika uzsākts kriminālprocess pret ārstēšanai pakļautu personu, un šādā veidā aizturēšanas laikā netiek ievērotas tiesības uz taisnīgu tiesu, kam ir jābūt atbilstīgām ECPAK 5. panta 4. punkta nosacījumiem, proti, ir jābūt procedūrai, kurā tiesa ir tiesīga pārbaudīt gan procesuālo noteikumu ievērošanu, gan aizturēšanu pamatojošās aizdomas, gan šā pasākuma mērķa likumīgumu, kas viss tiesai ir jāpārbauda, ja persona ir aizturēta Kriminālprocesa kodeksā paredzētajā kārtībā?

| 6) | Vai nevainīguma prezumpcijas jēdziens saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/343 3. pantu ietver arī pieņēmumu, ka nepieskaitāmas personas nav izdarījušas noziedzīgu nodarījumu, kas rada draudus sabiedrībai un kurā tās apsūdz prokuratūra, kamēr saskaņā ar procesuālajiem noteikumiem (kriminālprocesā, ievērojot tiesības uz aizstāvību) nav pierādīts pretējais? |
| --- | --- |

6)

Vai nevainīguma prezumpcijas jēdziens saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/343 3. pantu ietver arī pieņēmumu, ka nepieskaitāmas personas nav izdarījušas noziedzīgu nodarījumu, kas rada draudus sabiedrībai un kurā tās apsūdz prokuratūra, kamēr saskaņā ar procesuālajiem noteikumiem (kriminālprocesā, ievērojot tiesības uz aizstāvību) nav pierādīts pretējais?

| 7) | Vai valsts noteikumi, kuros ir paredzētas dažādas lietu izskatošās tiesas pilnvaras attiecībā uz pirmstiesas procesa likumīguma pārbaudi pēc savas iniciatīvas atkarībā no tā, vai:






  1. | tiesa pārbauda prokuratūras apsūdzības rakstu, kurā tiek apgalvots, ka konkrēta, psihiski vesela persona ir izdarījusi slepkavību (NPK 249. panta 1. punkts apvienojumā ar šā panta 4. punktu), vai |
| --- | --- | --- |

7)

Vai valsts noteikumi, kuros ir paredzētas dažādas lietu izskatošās tiesas pilnvaras attiecībā uz pirmstiesas procesa likumīguma pārbaudi pēc savas iniciatīvas atkarībā no tā, vai:

1.

tiesa pārbauda prokuratūras apsūdzības rakstu, kurā tiek apgalvots, ka konkrēta, psihiski vesela persona ir izdarījusi slepkavību (NPK 249. panta 1. punkts apvienojumā ar šā panta 4. punktu), vai

| 2. | tiesa pārbauda prokuratūras lūgumu, kurā tiek apgalvots, ka persona ir izdarījusi slepkavību, tomēr izdarītāja psihisko traucējumu dēļ šis nodarījums nav noziedzīgs nodarījums, un kurā tiek lūgts tiesai piemērot valsts piespiedu līdzekli ārstēšanas nolūkā,
  garantē neaizsargātām personām efektīvu tiesību aizsardzību, kāda noteikta Direktīvas 2013/48/ES 13. pantā apvienojumā ar tās 12. pantu un Direktīvas 2012/13/ES 8. panta 2. punktā apvienojumā ar tās 3. panta 2. punktu, un vai tiesas dažādās pilnvaras, kas ir atkarīgas no procedūras veida, kurš savukārt ir atkarīgs no tā, vai par izdarītāju dēvētā persona ir psihiski vesela, lai to sauktu pie kriminālatbildības, ir saderīgas ar diskriminācijas aizlieguma principu saskaņā ar Hartas 21. panta 1. punktu? |
| --- | --- |

2.

tiesa pārbauda prokuratūras lūgumu, kurā tiek apgalvots, ka persona ir izdarījusi slepkavību, tomēr izdarītāja psihisko traucējumu dēļ šis nodarījums nav noziedzīgs nodarījums, un kurā tiek lūgts tiesai piemērot valsts piespiedu līdzekli ārstēšanas nolūkā,

garantē neaizsargātām personām efektīvu tiesību aizsardzību, kāda noteikta Direktīvas 2013/48/ES 13. pantā apvienojumā ar tās 12. pantu un Direktīvas 2012/13/ES 8. panta 2. punktā apvienojumā ar tās 3. panta 2. punktu, un vai tiesas dažādās pilnvaras, kas ir atkarīgas no procedūras veida, kurš savukārt ir atkarīgs no tā, vai par izdarītāju dēvētā persona ir psihiski vesela, lai to sauktu pie kriminālatbildības, ir saderīgas ar diskriminācijas aizlieguma principu saskaņā ar Hartas 21. panta 1. punktu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/13/ES (2012. gada 22. maijs) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā (OV 2012, L 142, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/48/ES (2013. gada 22. oktobris) par tiesībām uz advokāta palīdzību kriminālprocesā un Eiropas apcietināšanas ordera procesā, par tiesībām uz to, ka pēc brīvības atņemšanas informē trešo personu, un par tiesībām, kamēr atņemta brīvība, sazināties ar trešām personām un konsulārajām iestādēm (OV 2013, L 294, 1. lpp.).

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/343 (2016. gada 9. marts) par to, lai nostiprinātu konkrētus nevainīguma prezumpcijas aspektus un tiesības piedalīties klātienē lietas izskatīšanā tiesā kriminālprocesā (OV 2016, L 65, 1. lpp.).

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/22

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. jūlijā iesniedza Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) – PannonHitel Pénzügyi Zrt./WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

(Lieta C-476/18)

(2018/C 352/27)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Pesti Központi Kerületi Bíróság

Pamatlietas puses

Prasītāja: PannonHitel Pénzügyi Zrt.

Atbildētāja: WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (turpmāk tekstā – “Regula”) (1), 5.–7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka kompensācijas saņemšanas tiesību piemērošanas nolūkā pasažieri, kuru lidojuma grafiks ir mainīts, var tikt pielīdzināti atcelta lidojuma pasažieriem un tādējādi var atsaukties uz šīs regulas 7. pantā paredzētajām tiesībām saņemt kompensāciju, ja par grafika maiņu gaisa pārvadātājs pasažierus ir informējis sākotnēji paredzētās izlidošanas dienas priekšvakarā un šīs grafika maiņas dēļ šie pasažieri cieš trīs vai vairāk stundu ilgu laika zudumu salīdzinājumā ar sākotnējā grafikā paredzēto ielidošanas laiku, proti, savu galamērķi sasniedz trīs vai vairāk stundas vēlāk par gaisa pārvadātāja sākotnēji norādīto laiku? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (turpmāk tekstā – “Regula”) (1), 5.–7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka kompensācijas saņemšanas tiesību piemērošanas nolūkā pasažieri, kuru lidojuma grafiks ir mainīts, var tikt pielīdzināti atcelta lidojuma pasažieriem un tādējādi var atsaukties uz šīs regulas 7. pantā paredzētajām tiesībām saņemt kompensāciju, ja par grafika maiņu gaisa pārvadātājs pasažierus ir informējis sākotnēji paredzētās izlidošanas dienas priekšvakarā un šīs grafika maiņas dēļ šie pasažieri cieš trīs vai vairāk stundu ilgu laika zudumu salīdzinājumā ar sākotnējā grafikā paredzēto ielidošanas laiku, proti, savu galamērķi sasniedz trīs vai vairāk stundas vēlāk par gaisa pārvadātāja sākotnēji norādīto laiku?

| 2) | Vai Regulas 5.–7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka kompensācijas saņemšanas tiesību piemērošanas nolūkā pasažieri, kuru lidojuma grafiks ir mainīts, var tikt pielīdzināti pasažieriem, kuru lidojums kavējas, un tādējādi var atsaukties uz šīs regulas 7. pantā paredzētajām tiesībām saņemt kompensāciju, ja šīs grafika maiņas dēļ viņi cieš trīs vai vairāk stundu ilgu laika zudumu, proti, savu galamērķi sasniedz trīs vai vairāk stundas vēlāk par gaisa pārvadātāja sākotnēji norādīto laiku? |
| --- | --- |

2)

Vai Regulas 5.–7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka kompensācijas saņemšanas tiesību piemērošanas nolūkā pasažieri, kuru lidojuma grafiks ir mainīts, var tikt pielīdzināti pasažieriem, kuru lidojums kavējas, un tādējādi var atsaukties uz šīs regulas 7. pantā paredzētajām tiesībām saņemt kompensāciju, ja šīs grafika maiņas dēļ viņi cieš trīs vai vairāk stundu ilgu laika zudumu, proti, savu galamērķi sasniedz trīs vai vairāk stundas vēlāk par gaisa pārvadātāja sākotnēji norādīto laiku?

---

(1)  OV 2004, L 46, 1. lpp.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/23 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/23

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 24. jūlijā iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

(Lieta C-482/18)

(2018/C 352/28)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pamatlietas puses

Prasītāja: Google Ireland Limited

Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā – “LESD”) 18. un 56. pants un diskriminācijas aizliegums ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums nodokļu jomā, kura sodu sistēmā par to, ka nav izpildīts reģistrācijas pienākums nodokļa par reklāmas izvietošanu nolūkā, tiek noteikts naudas sods par neizpildi, kas Ungārijā nereģistrētām sabiedrībām var būt pat 2 000 reizes lielāks par Ungārijā reģistrētām sabiedrībām piemērojamo naudas sodu? |
| --- | --- |

1)

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā – “LESD”) 18. un 56. pants un diskriminācijas aizliegums ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums nodokļu jomā, kura sodu sistēmā par to, ka nav izpildīts reģistrācijas pienākums nodokļa par reklāmas izvietošanu nolūkā, tiek noteikts naudas sods par neizpildi, kas Ungārijā nereģistrētām sabiedrībām var būt pat 2 000 reizes lielāks par Ungārijā reģistrētām sabiedrībām piemērojamo naudas sodu?

| 2) | Vai ir jāuzskata, ka iepriekšējā jautājumā aprakstītais nesamērīgi lielais naudas sods, kuram piemīt represīvs raksturs, var atturēt Ungārijā nereģistrētus pakalpojumu sniedzējus no pakalpojumu sniegšanas šajā valstī? |
| --- | --- |

2)

Vai ir jāuzskata, ka iepriekšējā jautājumā aprakstītais nesamērīgi lielais naudas sods, kuram piemīt represīvs raksturs, var atturēt Ungārijā nereģistrētus pakalpojumu sniedzējus no pakalpojumu sniegšanas šajā valstī?

| 3) | Vai LESD 56. pants un diskriminācijas aizliegums ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tāds tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru Ungārijā reģistrēti uzņēmumi reģistrācijas pienākumu izpilda automātiski brīdī, kad tiem tiek piešķirts Ungārijas nodokļu identifikācijas numurs un veikts ieraksts Komercreģistrā, un tiem nav jāiesniedz īpašs pieteikums, neatkarīgi no tā, vai uzņēmums publicē vai nepublicē sludinājumus, savukārt Ungārijā nereģistrēti uzņēmumi, kuri publicē sludinājumus šajā valstī, to neizpilda automātiski, jo tiem ir tieši jāizpilda reģistrācijas pienākums un tā neizpildes gadījumā tiem var tikt uzlikts īpašs sods? |
| --- | --- |

3)

Vai LESD 56. pants un diskriminācijas aizliegums ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tāds tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru Ungārijā reģistrēti uzņēmumi reģistrācijas pienākumu izpilda automātiski brīdī, kad tiem tiek piešķirts Ungārijas nodokļu identifikācijas numurs un veikts ieraksts Komercreģistrā, un tiem nav jāiesniedz īpašs pieteikums, neatkarīgi no tā, vai uzņēmums publicē vai nepublicē sludinājumus, savukārt Ungārijā nereģistrēti uzņēmumi, kuri publicē sludinājumus šajā valstī, to neizpilda automātiski, jo tiem ir tieši jāizpilda reģistrācijas pienākums un tā neizpildes gadījumā tiem var tikt uzlikts īpašs sods?

| 4) | Apstiprinošas atbildes uz pirmo jautājumu gadījumā, vai LESD 56. pants un diskriminācijas aizliegums ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tāds sods par to, ka nav izpildīts reģistrācijas pienākums nodokļa par reklāmas izvietošanu nolūkā, kā pamatlietā aplūkotais, ciktāl minētais tiesiskais regulējums nav saderīgs ar minēto pantu? |
| --- | --- |

4)

Apstiprinošas atbildes uz pirmo jautājumu gadījumā, vai LESD 56. pants un diskriminācijas aizliegums ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tāds sods par to, ka nav izpildīts reģistrācijas pienākums nodokļa par reklāmas izvietošanu nolūkā, kā pamatlietā aplūkotais, ciktāl minētais tiesiskais regulējums nav saderīgs ar minēto pantu?

| 5) | Vai LESD 56. pants un diskriminācijas aizliegums ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauta tāda tiesību norma, saskaņā ar kuru pret ārvalstīs reģistrētiem uzņēmumiem pieņemtais lēmums par naudas soda uzlikšanu ir galīgs un izpildāms no tā paziņošanas brīža un to var apstrīdēt tikai tiesvedībā, kurā tiesa nevar rīkot tiesas sēdi un kurā tiek pieņemti tikai dokumentāri pierādījumi, savukārt Ungārijā reģistrēti uzņēmumi var iesniegt administratīvu sūdzību par tiem uzliktajiem sodiem un turklāt attiecībā uz tiesvedību tiesā nav noteikti nekādi ierobežojumi? |
| --- | --- |

5)

Vai LESD 56. pants un diskriminācijas aizliegums ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauta tāda tiesību norma, saskaņā ar kuru pret ārvalstīs reģistrētiem uzņēmumiem pieņemtais lēmums par naudas soda uzlikšanu ir galīgs un izpildāms no tā paziņošanas brīža un to var apstrīdēt tikai tiesvedībā, kurā tiesa nevar rīkot tiesas sēdi un kurā tiek pieņemti tikai dokumentāri pierādījumi, savukārt Ungārijā reģistrēti uzņēmumi var iesniegt administratīvu sūdzību par tiem uzliktajiem sodiem un turklāt attiecībā uz tiesvedību tiesā nav noteikti nekādi ierobežojumi?

| 6) | Vai LESD 56. pants, skatot to kopsakarā ar Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. panta 1. punktā nostiprinātajām tiesībām uz lietas taisnīgu izskatīšanu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šī prasība nav izpildīta, ja naudas sods par neizpildi tiek uzlikts par katru nokavēto dienu, trīskāršojot tā apmēru, savukārt pakalpojumu sniedzējs pat nezina par iepriekšējo lēmumu, tādējādi tas nevar izpildīt savu pienākumu līdz brīdim, kad tiek uzlikts nākamais sods? |
| --- | --- |

6)

Vai LESD 56. pants, skatot to kopsakarā ar Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. panta 1. punktā nostiprinātajām tiesībām uz lietas taisnīgu izskatīšanu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šī prasība nav izpildīta, ja naudas sods par neizpildi tiek uzlikts par katru nokavēto dienu, trīskāršojot tā apmēru, savukārt pakalpojumu sniedzējs pat nezina par iepriekšējo lēmumu, tādējādi tas nevar izpildīt savu pienākumu līdz brīdim, kad tiek uzlikts nākamais sods?

| 7) | Vai LESD 56. pants, skatot to kopsakarā ar Hartas 41. panta 1. punktā nostiprinātajām tiesībām uz lietas taisnīgu izskatīšanu, Hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunktā nostiprinātajām tiesībām tikt uzklausītam un Hartas 47. pantā noteiktajām tiesībām uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šis prasības nav izpildītas, ja lēmumu nevar apstrīdēt administratīvā kārtībā, ja administratīvajā tiesvedībā tiek pieņemti tikai dokumentāri pierādījumi un tiesa attiecīgajā lietā nevar rīkot tiesas sēdi? |
| --- | --- |

7)

Vai LESD 56. pants, skatot to kopsakarā ar Hartas 41. panta 1. punktā nostiprinātajām tiesībām uz lietas taisnīgu izskatīšanu, Hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunktā nostiprinātajām tiesībām tikt uzklausītam un Hartas 47. pantā noteiktajām tiesībām uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šis prasības nav izpildītas, ja lēmumu nevar apstrīdēt administratīvā kārtībā, ja administratīvajā tiesvedībā tiek pieņemti tikai dokumentāri pierādījumi un tiesa attiecīgajā lietā nevar rīkot tiesas sēdi?

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/24 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/24

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 20. jūlijā iesniedza Cour de cassation (Francija) – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF/Institut national de l’audiovisuel

(Lieta C-484/18)

(2018/C 352/29)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour de cassation

Pamatlietas puses

Prasītāji: Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF

Atbildētājs: Institut national de l’audiovisuel

Citi lietas dalībnieki: Syndicat indépendant des artistes-interprètes (SIA-UNSA), Syndicat français des artistes-interprètes (CGT)

Prejudiciālais jautājums

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (1) 2. panta b) punkts, 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 5. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem atbilst tas, ka ar tādu tiesisko regulējumu, kāds izriet no Loi no86-1067, du 30 septembre 1986, relative à la liberté de communication [1986. gada 30. septembra Likums Nr. 86-1067 par komunikāciju brīvību], kas grozīts ar 2006. gada 1. augusta Likumu Nr. 2006-961), 49, II. panta, tiek noteikts par labu Institut national de l’audiovisuel [Valsts audiovizuālais institūts], kuram ir piešķirtas tiesības izmantot valsts apraides sabiedrību audiovizuālos arhīvus, atkāpi ietverošs regulējums, ar kuru ir paredzēts, ka izpildītāju darbu izmantošanas nosacījumi un ar šo izmantošanu saistītā atlīdzība tiek noteikti koplīgumos, kuri ir noslēgti starp pašiem izpildītājiem vai izpildītājus pārstāvošām darba ņēmēju organizācijām un šo institūtu un kuros tostarp ir jāprecizē atlīdzību skala un šo atlīdzību izmaksāšanas kārtība?

---

(1)  OV L 167, 10. lpp.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/25 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/25

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 24. jūlijā iesniedza Conseil d'État (Francija) – Groupe Lactalis/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

(Lieta C-485/18)

(2018/C 352/30)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītāja: Groupe Lactalis

Atbildētāji: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 25. oktobra Regulas Nr. 1169/2011 (1) 26. pants, kurā it īpaši ir paredzēts, ka Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumus par obligāto izcelsmes valsts vai izcelsmes vietas norādi attiecībā uz pienu un pienu, ko izmanto par sastāvdaļu piena produktos, ir jāaplūko kā tāds, ar kuru notiek šī jautājuma tiešā saskaņošana tās pašas regulas 38. panta 1. punkta izpratnē, un, vai tas ir šķērslis dalībvalstu tiesībām pieņemt pasākumus, ar kurām tiek prasīts norādīt papildu obligātās ziņas uz šīs regulas 39. panta pamata? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 25. oktobra Regulas Nr. 1169/2011 (1) 26. pants, kurā it īpaši ir paredzēts, ka Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumus par obligāto izcelsmes valsts vai izcelsmes vietas norādi attiecībā uz pienu un pienu, ko izmanto par sastāvdaļu piena produktos, ir jāaplūko kā tāds, ar kuru notiek šī jautājuma tiešā saskaņošana tās pašas regulas 38. panta 1. punkta izpratnē, un, vai tas ir šķērslis dalībvalstu tiesībām pieņemt pasākumus, ar kurām tiek prasīts norādīt papildu obligātās ziņas uz šīs regulas 39. panta pamata?

| 2) | Gadījumā, ja valsts pasākumi būtu pamatoti ar patērētāju aizsardzību atbilstoši 39. panta 1. punktam, vai šajā pantā 2. punktā paredzētie divi kritēriji, kas attiecas uz, no vienas puses, pierādīto saikni starp pārtikas produktu noteiktām īpašībām un to izcelsmi un, no otras puses, pierādījumu par to, ka lielākā daļa patērētāju piešķir būtisku nozīmi šai informācijai, ir jālasa kopā, un it īpaši, vai pierādītās saiknes vērtējums var tikt pamatots tikai ar subjektīviem elementiem, ņemot vērā, cik svarīga ir saistība, kas patērētājiem lielākoties var rasties starp pārtikas produktu īpašībām un to izcelsmi? |
| --- | --- |

2)

Gadījumā, ja valsts pasākumi būtu pamatoti ar patērētāju aizsardzību atbilstoši 39. panta 1. punktam, vai šajā pantā 2. punktā paredzētie divi kritēriji, kas attiecas uz, no vienas puses, pierādīto saikni starp pārtikas produktu noteiktām īpašībām un to izcelsmi un, no otras puses, pierādījumu par to, ka lielākā daļa patērētāju piešķir būtisku nozīmi šai informācijai, ir jālasa kopā, un it īpaši, vai pierādītās saiknes vērtējums var tikt pamatots tikai ar subjektīviem elementiem, ņemot vērā, cik svarīga ir saistība, kas patērētājiem lielākoties var rasties starp pārtikas produktu īpašībām un to izcelsmi?

| 3) | Ciktāl pārtikas produktu īpašības varētu iekļaut visus elementus, kas ir saistīti ar pārtikas produkta kvalitāti, vai apsvērumi saistībā ar pārtikas produktu izturību pārvadājumos un to bojāšanās risku pārvadājumu laikā var tikt ņemti vērā, lai noteiktu pierādītās saiknes pastāvēšanu starp dažām pārtikas produktu īpašībām un to izcelsmi 39. panta 2. punkta piemērošanai? |
| --- | --- |

3)

Ciktāl pārtikas produktu īpašības varētu iekļaut visus elementus, kas ir saistīti ar pārtikas produkta kvalitāti, vai apsvērumi saistībā ar pārtikas produktu izturību pārvadājumos un to bojāšanās risku pārvadājumu laikā var tikt ņemti vērā, lai noteiktu pierādītās saiknes pastāvēšanu starp dažām pārtikas produktu īpašībām un to izcelsmi 39. panta 2. punkta piemērošanai?

| 4) | Vai 39. pantā paredzēto nosacījumu vērtējums nozīmē aplūkot pārtikas produkta īpašības kā unikālas tā izcelsmes dēļ, vai ka tās tiek garantētas ar šo izcelsmi un, šajā pēdējā minētajā gadījumā, neskatoties uz Eiropas Savienībā piemērojamo tiesību normu saskaņošanu veselības un vides jomā, vai ziņas par izcelsmi var būt konkrētākas nekā norādes “ES” vai “ārpus ES” formā? |
| --- | --- |

4)

Vai 39. pantā paredzēto nosacījumu vērtējums nozīmē aplūkot pārtikas produkta īpašības kā unikālas tā izcelsmes dēļ, vai ka tās tiek garantētas ar šo izcelsmi un, šajā pēdējā minētajā gadījumā, neskatoties uz Eiropas Savienībā piemērojamo tiesību normu saskaņošanu veselības un vides jomā, vai ziņas par izcelsmi var būt konkrētākas nekā norādes “ES” vai “ārpus ES” formā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1169/2011 (2011. gada 25. oktobris) par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr. 1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas 90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu (OV L 304, 18. lpp.)

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/26 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/26

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. jūlijā iesniedza Cour de cassation (Francija) – RE/Praxair MRC

(Lieta C-486/18)

(2018/C 352/31)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour de cassation

Pamatlietas puses

Prasītāja: RE

Atbildētājs: Praxair MRC

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai 1996. gada 3. jūnija Direktīvas 96/34/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto Pamatnolīgumu attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu (1) 2. klauzulas 4. un 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tai pretrunā ir darbiniekam, kurš viņa atlaišanas brīdī atrodas bērna kopšanas atvaļinājumā uz pusslodzi, piemērot tādu valsts tiesību normu kā toreiz piemērojamo Darba kodeksa L. 3123-13. pantu, saskaņā ar kuru: “Darbinieka, kas strādāja tajā pašā uzņēmumā uz pilnu un nepilnu slodzi, atlaišanas pabalsts un pabalsts sakarā ar došanās pensijā ir aprēķināms proporcionāli nostrādātajam laika posmam katrā no nodarbinātības formām kopš viņa darba uzsākšanas uzņēmumā”? |
| --- | --- |

1)

Vai 1996. gada 3. jūnija Direktīvas 96/34/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto Pamatnolīgumu attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu (1) 2. klauzulas 4. un 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tai pretrunā ir darbiniekam, kurš viņa atlaišanas brīdī atrodas bērna kopšanas atvaļinājumā uz pusslodzi, piemērot tādu valsts tiesību normu kā toreiz piemērojamo Darba kodeksa L. 3123-13. pantu, saskaņā ar kuru: “Darbinieka, kas strādāja tajā pašā uzņēmumā uz pilnu un nepilnu slodzi, atlaišanas pabalsts un pabalsts sakarā ar došanās pensijā ir aprēķināms proporcionāli nostrādātajam laika posmam katrā no nodarbinātības formām kopš viņa darba uzsākšanas uzņēmumā”?

| 2) | Vai Pamatnolīguma attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu, kurš iekļauts Padomes 1996. gada 3. jūnija Direktīvas 96/34/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto Pamatnolīgumu attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu pielikumā, 2. klauzulas 4. un 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir darbiniekam, kurš viņa atlaišanas brīdī atrodas bērna kopšanas atvaļinājumā uz pusslodzi, piemērot tādu valsts tiesību normu kā Darba kodeksa R. 1233-32. pantu, saskaņā ar kuru pārkvalifikācijas atvaļinājuma laikā, kas pārsniedz paziņojuma laikposma ilgumu, darbiniekam ir tiesības uz ikmēneša atlīdzību no darba devēja, kuras apmērs ir vismaz vienāds ar 65 % no viņa bruto atlīdzības, kurai piemērojami L 5422-9. pantā paredzētie atvilkumi divpadsmit mēnešu laikā pirms paziņojuma par atlaišanu? |
| --- | --- |

2)

Vai Pamatnolīguma attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu, kurš iekļauts Padomes 1996. gada 3. jūnija Direktīvas 96/34/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto Pamatnolīgumu attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu pielikumā, 2. klauzulas 4. un 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir darbiniekam, kurš viņa atlaišanas brīdī atrodas bērna kopšanas atvaļinājumā uz pusslodzi, piemērot tādu valsts tiesību normu kā Darba kodeksa R. 1233-32. pantu, saskaņā ar kuru pārkvalifikācijas atvaļinājuma laikā, kas pārsniedz paziņojuma laikposma ilgumu, darbiniekam ir tiesības uz ikmēneša atlīdzību no darba devēja, kuras apmērs ir vismaz vienāds ar 65 % no viņa bruto atlīdzības, kurai piemērojami L 5422-9. pantā paredzētie atvilkumi divpadsmit mēnešu laikā pirms paziņojuma par atlaišanu?

| 3) | Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tādas valsts tiesību normas kā Darba kodeksa toreiz piemērojamais L. 3123-13. pants un tā paša kodeksa R. 1233-32. pants, ciktāl daudz lielāka sieviešu daļa salīdzinājumā ar vīriešiem izvēlās izmantot bērna kopšanas atvaļinājumu uz pusslodzi un tā rezultātā radusies netiešā diskriminācija, kas izpaužas kā atlaišanas pabalsta un pārkvalifikācijas atvaļinājuma pabalsta mazāks apmērs salīdzinājumā ar darbiniekiem, kas nav paņēmuši bērna kopšanas atvaļinājumu uz pusslodzi, nav attaisnojama ar objektīviem elementiem, kas nav saistīti ar jebkāda veida diskrimināciju? |
| --- | --- |

3)

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā ir tādas valsts tiesību normas kā Darba kodeksa toreiz piemērojamais L. 3123-13. pants un tā paša kodeksa R. 1233-32. pants, ciktāl daudz lielāka sieviešu daļa salīdzinājumā ar vīriešiem izvēlās izmantot bērna kopšanas atvaļinājumu uz pusslodzi un tā rezultātā radusies netiešā diskriminācija, kas izpaužas kā atlaišanas pabalsta un pārkvalifikācijas atvaļinājuma pabalsta mazāks apmērs salīdzinājumā ar darbiniekiem, kas nav paņēmuši bērna kopšanas atvaļinājumu uz pusslodzi, nav attaisnojama ar objektīviem elementiem, kas nav saistīti ar jebkāda veida diskrimināciju?

---

(1)  OV L 145, 4. lpp.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/26 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/26

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 30. jūlijā iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākijas Republika) – YX

(Lieta C-495/18)

(2018/C 352/32)

Tiesvedības valoda – slovāku

Iesniedzējtiesa

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Pamatlietas puses

Prasītājs: YX

Prejudiciālie jautājumi

| 1. | Vai pamatlēmuma (1) 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā noteiktie kritēriji ir izpildīti vienīgi tad, ja valstspiederības dalībvalstī notiesātajai personai ir ģimenes, sociālās, darba vai cita veida saiknes, pamatojoties uz kurām var pamatoti uzskatīt, ka soda izpilde šajā valstī veicinās tās sociālo rehabilitāciju, un ka tātad tas nepieļauj tādu valsts tiesību normu kā Likuma Nr. 549/2011 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts, ar kuru tādos gadījumos ir ļauts atzīt un izpildīt spriedumu, pamatojoties tikai uz formāli reģistrēto pastāvīgo dzīvesvietu izpildes valstī, neņemot vērā, vai šajā valstī notiesātajai personai ir faktiskas saiknes, kas var veicināt tās sociālo rehabilitāciju? |
| --- | --- |

1.

Vai pamatlēmuma (1) 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā noteiktie kritēriji ir izpildīti vienīgi tad, ja valstspiederības dalībvalstī notiesātajai personai ir ģimenes, sociālās, darba vai cita veida saiknes, pamatojoties uz kurām var pamatoti uzskatīt, ka soda izpilde šajā valstī veicinās tās sociālo rehabilitāciju, un ka tātad tas nepieļauj tādu valsts tiesību normu kā Likuma Nr. 549/2011 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts, ar kuru tādos gadījumos ir ļauts atzīt un izpildīt spriedumu, pamatojoties tikai uz formāli reģistrēto pastāvīgo dzīvesvietu izpildes valstī, neņemot vērā, vai šajā valstī notiesātajai personai ir faktiskas saiknes, kas var veicināt tās sociālo rehabilitāciju?

| 2. | Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, vai pamatlēmuma 4. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka arī pamatlēmuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētajā gadījumā sprieduma valsts kompetentajai iestādei pirms sprieduma un apliecinošā dokumenta pārsūtīšanas ir jāpārbauda, vai soda izpilde izpildes valstī atbildīs mērķim veicināt notiesātās personas sociālo rehabilitāciju, un tādā kontekstā [kompetentajai iestādei] arī ir jāmin dati, kas ir norādīti apliecinošā dokumenta d) punkta 4. apakšpunktā, it īpaši, ja notiesātā persona savā viedoklī saskaņā ar pamatlēmuma 6. panta 3. punktu norāda, ka sprieduma valstī tai ir faktiskas ģimenes, sociālās vai darba saiknes? |
| --- | --- |

2.

Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša, vai pamatlēmuma 4. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka arī pamatlēmuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētajā gadījumā sprieduma valsts kompetentajai iestādei pirms sprieduma un apliecinošā dokumenta pārsūtīšanas ir jāpārbauda, vai soda izpilde izpildes valstī atbildīs mērķim veicināt notiesātās personas sociālo rehabilitāciju, un tādā kontekstā [kompetentajai iestādei] arī ir jāmin dati, kas ir norādīti apliecinošā dokumenta d) punkta 4. apakšpunktā, it īpaši, ja notiesātā persona savā viedoklī saskaņā ar pamatlēmuma 6. panta 3. punktu norāda, ka sprieduma valstī tai ir faktiskas ģimenes, sociālās vai darba saiknes?

| 3. | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai pamatlēmuma 9. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pastāv pamats atteikt sprieduma atzīšanu un izpildi arī tad, ja pamatlēmuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētajā gadījumā pēc šīs tiesību normas 3. punktā minētās konsultācijas un, iespējams, iegūtās vajadzīgās papildu informācijas nav pierādīta ģimenes, sociālo, darba vai cita veida saikņu esamība, kas ļautu pamatoti uzskatīt, ka soda izpilde izpildes valstī varētu veicināt notiesātās personas sociālo rehabilitāciju? |
| --- | --- |

3.

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai pamatlēmuma 9. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pastāv pamats atteikt sprieduma atzīšanu un izpildi arī tad, ja pamatlēmuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētajā gadījumā pēc šīs tiesību normas 3. punktā minētās konsultācijas un, iespējams, iegūtās vajadzīgās papildu informācijas nav pierādīta ģimenes, sociālo, darba vai cita veida saikņu esamība, kas ļautu pamatoti uzskatīt, ka soda izpilde izpildes valstī varētu veicināt notiesātās personas sociālo rehabilitāciju?

---

(1)  Padomes Pamatlēmums 2008/909/TI (2008. gada 27. novembris) par savstarpējas atzīšanas principa piemērošanu attiecībā uz spriedumiem krimināllietās, ar kuriem piespriesti brīvības atņemšanas sodi vai ar brīvības atņemšanu saistīti pasākumi, lai tos izpildītu Eiropas Savienībā (OV 2008, L 327, 27. lpp.).

---

Vispārējā tiesa

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/28 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/28

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – K. Chrysostomides & Co. u.c./Padome u.c.

(Lieta T-680/13) (1)

((Ārpuslīgumiskā atbildība - Ekonomikas un monetārā politika - Kipras stabilitātes atbalsta programma - ECB Padomes lēmums par ārkārtas likviditātes palīdzības sniegšanu pēc Kipras Centrālās bankas pieprasījuma - Eurogrupas 2013. gada 25. marta, 12. aprīļa, 13. maija un 13. septembra paziņojumi attiecībā uz Kipru - Lēmums 2013/236/ES - 2013. gada 26. aprīlī starp Kipras Republiku un Eiropas Stabilizācijas mehānismu noslēgtais saprašanās memorands par īpašiem ekonomikas politikas nosacījumiem - Vispārējās tiesas kompetence - Pieņemamība - Formas prasības - Iekšēju tiesību aizsardzības līdzekļu izsmelšana - Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums - Tiesības uz īpašumu - Tiesiskā paļāvība - Vienlīdzīga attieksme))

(2018/C 352/33)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC (Nikosija, Kipra) un pārējie 50 prasītāji, kuru personvārdi iekļauti sprieduma pielikumā (pārstāvis: P. Tridimas, barrister)

Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, E. Chatziioakeimidou un E. Moro), Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji B. Smulders, J.-P. Keppenne un M. Konstantinidis, vēlāk J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis un L. Flynn), Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: sākotnēji N. Lenihan un F. Athanasiou, vēlāk P. Papapaschalis un P. Senkovic un visbeidzot – M. Szablewska un K. Laurinavičius, kuriem palīdz H.-G. Kamann, advokāts), Eurogrupa, ko pārstāv Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, E. Chatziioakeimidou un E. Moro), un Eiropas Savienība, ko pārstāv Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji B. Smulders, J.-P. Keppenne un M. Konstantinidis, vēlāk – J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis un L. Flynn)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājiem šķietami esot nodarīts ar ECB Padomes 2013. gada 21. marta lēmumu par ārkārtas likviditātes palīdzības sniegšanu pēc Kipras Centrālās bankas pieprasījuma, Eurogrupas 2013. gada 25. marta, 12. aprīļa, 13. maija un 13. septembra paziņojumiem attiecībā uz Kipru, Padomes Lēmumu 2013/236/ES (2013. gada 25. aprīlis), kas adresēts Kiprai, par konkrētiem pasākumiem finanšu stabilitātes un ilgtspējīgas izaugsmes atjaunošanai (OV 2013, L 141, 32. lpp.), 2013. gada 26. aprīlī starp Kipras Republiku un Eiropas Stabilizācijas mehānismu (ESM) noslēgto saprašanās memorandu par īpašiem ekonomikas politikas nosacījumiem, kā arī citiem Komisijas, Padomes, ECB un Eurogrupas aktiem un rīcību saistībā ar finanšu palīdzības sniegšanu Kipras Republikai.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC un pārējie prasītāji, kuru personvārdi iekļauti sprieduma pielikumā, sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes, Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC un pārējie prasītāji, kuru personvārdi iekļauti sprieduma pielikumā, sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes, Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 194, 24.6.2014.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/29 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/29

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Bourdouvali u.c./Padome u.c.

(Lieta T-786/14) (1)

((Ārpuslīgumiskā atbildība - Ekonomikas un monetārā politika - Kipras stabilitātes atbalsta programma - ECB Padomes lēmums par ārkārtas likviditātes palīdzības sniegšanu pēc Kipras Centrālās bankas pieprasījuma - Eurogrupas 2013. gada 25. marta, 12. aprīļa, 13. maija un 13. septembra paziņojumi attiecībā uz Kipru - Lēmums 2013/236/ES - 2013. gada 26. aprīlī starp Kipras Republiku un Eiropas Stabilizācijas mehānismu noslēgtais saprašanās memorands par īpašiem ekonomikas politikas nosacījumiem - Vispārējās tiesas kompetence - Pieņemamība - Formas prasības - Iekšēju tiesību aizsardzības līdzekļu izsmelšana - Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums - Tiesības uz īpašumu - Tiesiskā paļāvība - Vienlīdzīga attieksme))

(2018/C 352/34)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Eleni Pavlikka Bourdouvali (Meneou, Kipra) un pārējie 51 prasītājs, kuru personvārdi iekļauti sprieduma pielikumā (pārstāvis: P. Tridimas, barrister)

Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. de Gregorio Merino, E. Moro un E. Chatziioakeimidou), Eiropas Komisija (pārstāvji: J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis un L. Flynn), Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: K. Laurinavičius un M. Szablewska, kuriem palīdz H.-G. Kamann, advokāts), Eurogrupa, ko pārstāv Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: A. de Gregorio Merino, E. Moro un E. Chatziioakeimidou), un Eiropas Savienība, ko pārstāv Eiropas Komisija (pārstāvji: J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis un L. Flynn)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 268. pantu un ar ko tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājiem šķietami esot nodarīts ar ECB Padomes 2013. gada 21. marta lēmumu par ārkārtas likviditātes palīdzības sniegšanu pēc Kipras Centrālās bankas pieprasījuma, Eurogrupas 2013. gada 25. marta, 12. aprīļa, 13. maija un 13. septembra paziņojumiem attiecībā uz Kipru, Padomes Lēmumu 2013/236/ES (2013. gada 25. aprīlis), kas adresēts Kiprai, par konkrētiem pasākumiem finanšu stabilitātes un ilgtspējīgas izaugsmes atjaunošanai (OV 2013, L 141, 32. lpp.), 2013. gada 26. aprīlī starp Kipras Republiku un Eiropas Stabilizācijas mehānismu (ESM) noslēgto saprašanās memorandu par īpašiem ekonomikas politikas nosacījumiem, kā arī citiem Komisijas, Padomes, ECB un Eurogrupas aktiem un rīcību saistībā ar finanšu palīdzības sniegšanu Kipras Republikai.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Eleni Pavlikka Bourdouvali un pārējie prasītāji, kuru personvārdi iekļauti sprieduma pielikumā, sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes, Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Eleni Pavlikka Bourdouvali un pārējie prasītāji, kuru personvārdi iekļauti sprieduma pielikumā, sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes, Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 73, 2.3.2015.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/30 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/30

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Banque postale/ECB

(Lieta T-733/16) (1)

((Ekonomikas un monetārā politika - Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība - Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 3. punkts - Sviras rādītāja aprēķināšana - ECB atteikums atļaut prasītājai no sviras rādītāja aprēķina izslēgt riska darījumus, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem - Regulas (ES) Nr. 575/2013 429. panta 14. punkts - ECB rīcības brīvība - Kļūdas tiesību piemērošanā - Acīmredzama kļūda vērtējumā))

(2018/C 352/35)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: La Banque postale (Parīze, Francija) (pārstāvji: E. Guillaume un L. Coudray, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: K. Lackhoff, R. Bax un G. Bassani, pārstāvji, kam palīdz H.-G. Kamann un F. Louis, advokāti)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Somijas Republika (pārstāvis: S. Hartikainen)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un kurā ir lūgts atcelt ECB 2016. gada 24. augusta lēmumu ECB/SSM/2016-96950066U5XAAIRCPA 78/16, kas pieņemts saskaņā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.), 4. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 10. pantu un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV 2013, L 176, 1. lpp., labojumi OV 2013, L 208, 68. lpp., un OV 2013, L 321, 6. lpp.), 429. panta 14. punktu.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2016. gada 24. augusta lēmumu ECB/SSM/2016 96950066U5XAAIRCPA 78/16. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2016. gada 24. augusta lēmumu ECB/SSM/2016 96950066U5XAAIRCPA 78/16.

| 2) | ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 454, 5.12.2016.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/31 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/31

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Confédération nationale du Crédit mutuel/ECB

(Lieta T-751/16) (1)

((Ekonomikas un monetārā politika - Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība - Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 3. punkts - Sviras rādītāja aprēķināšana - ECB atteikums atļaut prasītājai no sviras rādītāja aprēķina izslēgt riska darījumus, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem - Regulas (ES) Nr. 575/2013 429. panta 14. punkts - ECB rīcības brīvība - Kļūdas tiesību piemērošanā - Acīmredzama kļūda vērtējumā))

(2018/C 352/36)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Confédération nationale du Crédit mutuel (Parīze, Francija) (pārstāvji: M. Grégoire un C. De Jonghe, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: K. Lackhoff, R. Bax un G. Bassani, pārstāvji, kam palīdz H.-G. Kamann un F. Louis, advokāti)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Somijas Republika (pārstāvis: S. Hartikainen)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un kurā ir lūgts atcelt ECB 2016. gada 24. augusta lēmumu ECB/SSM/2016-9695000CG7B84NLR5984/92, kas pieņemts saskaņā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.), 4. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 10. pantu un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV 2013, L 176, 1. lpp., labojumi OV 2013, L 208, 68. lpp., un OV 2013, L 321, 6. lpp.), 429. panta 14. punktu.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2016. gada 24. augusta lēmumu ECB/SSM/2016-9695000CG7B84NLR5984/92. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2016. gada 24. augusta lēmumu ECB/SSM/2016-9695000CG7B84NLR5984/92.

| 2) | ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 6, 9.1.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/32 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/32

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – BNP Paribas/ECB

(Lieta T-768/16) (1)

((Ekonomikas un monetārā politika - Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība - Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 3. punkts - Sviras rādītāja aprēķināšana - ECB atteikums atļaut prasītājai no sviras rādītāja aprēķina izslēgt riska darījumus, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem - Regulas (ES) Nr. 575/2013 429. panta 14. punkts - ECB rīcības brīvība - Kļūdas tiesību piemērošanā - Acīmredzama kļūda vērtējumā))

(2018/C 352/37)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: BNP Paribas (Parīze, Francija) (pārstāvji: A. Champsaur un A. Delors, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: K. Lackhoff, R. Bax, G. Bassani un C. Olivier)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Somijas Republika (pārstāvis: S. Hartikainen)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un kurā ir lūgts atcelt ECB 2016. gada 24. augusta lēmumu ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136, kas pieņemts saskaņā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.), 4. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 10. pantu un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV 2013, L 176, 1. lpp., labojumi OV 2013, L 208, 68. lpp., un OV 2013, L 321, 6. lpp.), 429. panta 14. punktu.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2016. gada 24. augusta lēmumu ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2016. gada 24. augusta lēmumu ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136.

| 2) | ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Somijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 6, 9.1.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/32 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/32

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Kipra/EUIPO – Papouis Dairies (“Pallas Halloumi”)

(Lieta T-825/16) (1)

((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Pallas Halloumi” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Apvienotās Karalistes vārdiska sertifikācijas zīme “HALLOUMI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))

(2018/C 352/38)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Kipras Republika (pārstāvji: S. Malynicz, QC, un V. Marsland, solicitor)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Gája)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Papouis Dairies Ltd (Nikosija, Kipra) (pārstāvis: N. Korogiannakis, advokāts)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 22. septembra lēmumu lietā R 2065/2014-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Kipras Republiku un Papouis Dairies Ltd.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Kipras Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Kipras Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 22, 23.1.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/33 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/33

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Kipra/EUIPO – POA (“COWBOYS HALLOUMI”)

(Lieta T-847/16) (1)

((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “COWBOYS HALLOUMI” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Apvienotās Karalistes vārdiska sertifikācijas zīme “HALLOUMI” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)))

(2018/C 352/39)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Kipras Republika (pārstāvji: S. Malynicz, QC, un V. Marsland, solicitor)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: D. Gája)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Pagkypriosorganismos ageladotrofon (POA) (Latsia, Kipra) (pārstāvis: N. Korogiannakis, advokāts)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 22. septembra lēmumu lietā R 2781/2014-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Kipras Republiku un POA.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Kipras Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Kipras Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 22, 23.1.2017.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/34 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/34

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 13. jūlija spriedums – Star Television Productions/EUIPO – Marc Dorcel (“STAR”)

(Lieta T-797/17) (1)

((Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “STAR” - Preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts)))

(2018/C 352/40)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Star Television Productions Ltd (Tortola, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: D. Farnsworth, solicitor)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: V. Ruzek)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Marc Dorcel SA (Parīze, Francija) (pārstāvis: B. Soyer, advokāts)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 14. septembra lēmumu lietā R 1519/2016-2 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Star Television Productions un Marc Dorcel.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Star Television Productions Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Star Television Productions Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 42, 5.2.2018.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/34 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/34

---

Prasība, kas celta 2018. gada 27. jūnijā – WV/EĀDD

(Lieta T-388/18)

(2018/C 352/41)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: WV (pārstāvis: É. Boigelot, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;






  — | līdz ar to vispirms uzdot atbildētājam saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 89. panta “Procesa organizatoriskie pasākumi” 3. punkta d) apakšpunktu iesniegt visus materiālus un dokumentus, kas attiecas uz šo lietu, proti: gan pilnvarojumu iecēlējinstitūcijai veikt tās veikto iekšējo drošības izmeklēšanu, gan šīs izmeklēšanas rezultātus; visus EĀDD iekšējos dokumentus un lēmumus saistībā ar prasītājai inkriminēto dokumentu izgūšanu un iespējamu informācijas nodošanu kādai trešajai valstij (Izraēlai/Turcijai), norādot, kādos datumos un kāda tieši informācija esot sniegta, un konkrētus pierādījumus tam, kā arī drošības dienestam nosūtīto informāciju un šā dienesta atbildi; iekšējos dokumentus un/vai lēmumus, kas, domājams, ir pieņemti vai noformēti saistībā ar 2016. gada 27. jūlija starpgadījumu, tostarp EĀDD ģenerālsekretāra dienesta ziņojumu par prasītājas izslēgšanu no Turcijas nodaļas; E-pastu, ko [X] kundze 2015. gada septembrī nosūtījusi [Y] kungam un kurā esot norādīts, uz “nopietnām problēmām, kas galvenokārt saistītas ar viņas uzvedību”; informāciju par to dažādo darbu būtību, kuros viņa tika pārcelta, lai varētu noskaidrot, vai šīs pārcelšanas tika veiktas atbilstoši viņas amatam un/vai radot papildu slodzi; kompetences ietvarus, pēc kādiem EĀDD Turcijas nodaļas rīcībā tiek nodoti nacionālie eksperti un kas atbilst nolīgumam, kurš ar dažādam dalībvalstīm noslēgts 2015. gada jūnijā, lai izveidotu minēto nodaļu; protokolu no 2017. gada 18. maija sanāksmes starp prasītāju, personāla komitejas pārstāvi un iecēlējinstitūciju; e-pasta saraksti, kas 2017. gada 10. jūlijā notika starp [Z] kungu un ES delegācijas Turcijā vadītāju; |
| --- | --- | --- |

—

atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

—

līdz ar to vispirms uzdot atbildētājam saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 89. panta “Procesa organizatoriskie pasākumi” 3. punkta d) apakšpunktu iesniegt visus materiālus un dokumentus, kas attiecas uz šo lietu, proti: gan pilnvarojumu iecēlējinstitūcijai veikt tās veikto iekšējo drošības izmeklēšanu, gan šīs izmeklēšanas rezultātus; visus EĀDD iekšējos dokumentus un lēmumus saistībā ar prasītājai inkriminēto dokumentu izgūšanu un iespējamu informācijas nodošanu kādai trešajai valstij (Izraēlai/Turcijai), norādot, kādos datumos un kāda tieši informācija esot sniegta, un konkrētus pierādījumus tam, kā arī drošības dienestam nosūtīto informāciju un šā dienesta atbildi; iekšējos dokumentus un/vai lēmumus, kas, domājams, ir pieņemti vai noformēti saistībā ar 2016. gada 27. jūlija starpgadījumu, tostarp EĀDD ģenerālsekretāra dienesta ziņojumu par prasītājas izslēgšanu no Turcijas nodaļas; E-pastu, ko [X] kundze 2015. gada septembrī nosūtījusi [Y] kungam un kurā esot norādīts, uz “nopietnām problēmām, kas galvenokārt saistītas ar viņas uzvedību”; informāciju par to dažādo darbu būtību, kuros viņa tika pārcelta, lai varētu noskaidrot, vai šīs pārcelšanas tika veiktas atbilstoši viņas amatam un/vai radot papildu slodzi; kompetences ietvarus, pēc kādiem EĀDD Turcijas nodaļas rīcībā tiek nodoti nacionālie eksperti un kas atbilst nolīgumam, kurš ar dažādam dalībvalstīm noslēgts 2015. gada jūnijā, lai izveidotu minēto nodaļu; protokolu no 2017. gada 18. maija sanāksmes starp prasītāju, personāla komitejas pārstāvi un iecēlējinstitūciju; e-pasta saraksti, kas 2017. gada 10. jūlijā notika starp [Z] kungu un ES delegācijas Turcijā vadītāju;

| — | atcelt saskaņā ar Civildienesta noteikumu 24. pantu iesniegtā lūguma sniegt palīdzību implicīto noraidījumu, kas noticis 2017. gada 4. septembrī; |
| --- | --- |

—

atcelt saskaņā ar Civildienesta noteikumu 24. pantu iesniegtā lūguma sniegt palīdzību implicīto noraidījumu, kas noticis 2017. gada 4. septembrī;

| — | atcelt 2018. gada 28. marta lēmumu ar atsauci Ares(2018)1705593, kas tika paziņots tajā pašā dienā un ar kuru iecēlējinstitūcija noraida sūdzību, ko prasītāja ar atsauci R/510/17 bija iesniegusi 2017. gada 29. novembrī par saskaņā ar Civildienesta noteikumu 24. pantu iesniegtā lūguma sniegt palīdzību implicītu noraidīšanu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. marta lēmumu ar atsauci Ares(2018)1705593, kas tika paziņots tajā pašā dienā un ar kuru iecēlējinstitūcija noraida sūdzību, ko prasītāja ar atsauci R/510/17 bija iesniegusi 2017. gada 29. novembrī par saskaņā ar Civildienesta noteikumu 24. pantu iesniegtā lūguma sniegt palīdzību implicītu noraidīšanu;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Eiropas Savienības Vispārējās tiesas Reglamenta 134. pantu. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Eiropas Savienības Vispārējās tiesas Reglamenta 134. pantu.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu vienīgu pamatu par to, ka neesot izpildīts pienākums sniegt palīdzību un ievērot ierēdņu intereses, esot pārkāpti Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) 1.e panta 2. punkts, 12., 12.a un 22.b, 24., 25. un 26. pants un labas pārvaldības princips, kā arī esot pārkāpti Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu IX pielikuma 1. un 2. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001, L 8, 1. lpp.).

Šā pamata ietvaros prasītāja atsaucas arī uz to, ka esot pārkāpti tostarp Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41., 47. un 52. pants, Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību konvencija un tiesības uz aizstāvību, kā arī esot ļaunprātīgi izmantotas tiesības un nepareizi izmantota procedūra, un arīdzan acīmredzami pārkāpts tiesiskās paļāvības princips un pušu procesuālo tiesību vienlīdzība.

Visbeidzot, prasītāja šā pamata ietvaros atsaucas uz to, ka esot pārkāpts princips, ka administrācijai lēmums ir jāpieņem, tikai balstoties uz tiesiski pieņemamiem apsvērumiem, proti tādiem apsvērumiem, kuri ir atbilstīgi un kuru pamatā nav acīmredzamu kļūdu faktu vai juridiskajā vērtējumā, kā arī esot pārkāpti samērīguma, sacīkstes, labas pārvaldības un tiesiskās drošības principi, un arīdzan pārkāpta Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).

Tādējādi celtais iebildums ir par to, ka, pieņemot apstrīdēto lēmumu aprakstītajos apstākļos un pēc tam noraidot prasītājas sūdzību, iecēlējinstitūcija acīmredzami neesot pareizi piemērojusi un interpretējusi iepriekš minētās Civildienesta noteikumu normas un minētos principus, jo savu lēmumu balstījusi uz gan faktu ziņā, gan juridiski neatbilstošu pamatojumu, un tā rezultātā radījusi prasītājai prettiesisku administratīvo stāvokli, kurā lūguma sniegt palīdzību noraidīšanai nav nekā kopīga ar konstatētajiem faktiem.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/36 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/36

---

Prasība, kas celta 2018. gada 27. jūnijā – Riesco García/Parlaments

(Lieta T-391/18)

(2018/C 352/42)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Juan Carlos Riesco García (Rota, Spānija) (pārstāvis: Tey Ariza, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | ar šo prasības pieteikumu, ņemot vērā Eiropas Savienības Vispārējās tiesas kompetenci, tiek celta prasība sakarā ar bezdarbību saistībā ar atbildi, kas 2017. gada 31. maijā saņemta no Eiropas Parlamenta Lūgumrakstu komitejas uz lūgumrakstu Nr. 0741/2015 par iespējamu diskrimināciju pastāvīgā darbā un uz noteiktu laiku darbā pieņemto ierēdņu starpā, paredzot atšķirīgu attieksmi Spānijas vispārējās valsts pārvaldes dienestu ierēdņu pensionēšanās nosacījumu ziņā; |
| --- | --- |

—

ar šo prasības pieteikumu, ņemot vērā Eiropas Savienības Vispārējās tiesas kompetenci, tiek celta prasība sakarā ar bezdarbību saistībā ar atbildi, kas 2017. gada 31. maijā saņemta no Eiropas Parlamenta Lūgumrakstu komitejas uz lūgumrakstu Nr. 0741/2015 par iespējamu diskrimināciju pastāvīgā darbā un uz noteiktu laiku darbā pieņemto ierēdņu starpā, paredzot atšķirīgu attieksmi Spānijas vispārējās valsts pārvaldes dienestu ierēdņu pensionēšanās nosacījumu ziņā;

| — | pamatojoties uz iepriekš minēto tiesisko regulējumu (Padomes Direktīvu 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku), pieņemt izskatīšanā šo prasību, izlemt šo jautājumu un, pamatojoties uz to, uzdot Spānijas valstij nekavējoties atzīt un padarīt efektīvas visu vispārējās valsts pārvaldes dienestu ierēdņu tiesības uz priekšlaicīgu pensionēšanos ar vienādiem nosacījumiem. |
| --- | --- |

—

pamatojoties uz iepriekš minēto tiesisko regulējumu (Padomes Direktīvu 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku), pieņemt izskatīšanā šo prasību, izlemt šo jautājumu un, pamatojoties uz to, uzdot Spānijas valstij nekavējoties atzīt un padarīt efektīvas visu vispārējās valsts pārvaldes dienestu ierēdņu tiesības uz priekšlaicīgu pensionēšanos ar vienādiem nosacījumiem.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs norāda, ka saskaņā ar Spānijas tiesību aktiem, par kuriem ir šīs lietas pamatā esošais lūgumraksts, sociāli apdrošinātajiem pastāvīgajiem darbiniekiem (ierēdņiem) brīvprātīgas priekšlaicīgās pensionēšanās gadījumā ir atļauts mainīt sociālā nodrošinājuma režīmu tāpēc, ka tie ir pastāvīgie darbinieki; savukārt pagaidu darbiniekiem tas nav atļauts, jo tie nav pastāvīgie darba ņēmēji.

Prasītājs uzskata, ka nepamatotā atbilde, kas no Eiropas Parlamenta Lūgumrakstu komitejas ir saņemta uz šo lūgumrakstu (0741/2015), ir maldinoša un nesaprotama, jo šī institūcija – vispirms šo lūgumrakstu pieņēmusi izskatīšanai un 2016. gada 3. augustā atzinusi par vajadzīgu saskaņot Spānijas tiesību aktus ar Direktīvu 1999/70 atbilstoši prasītajam (paredzot vienādus pensionēšanās nosacījumus), kā arī pat apsvērusi iespēju sākt pārkāpuma procedūru – vēlāk, argumentēdama, ka jāatrisina “faktiskas dabas jautājumi”, nonāk pati ar sevi pretrunā.

Vēl nesaprotamāk ir tas, ka, šauboties par šo jautājumu, šī institūcija nav vērsusies Eiropas Savienības Tiesā, kuras kompetencē ir izlemt, vai valsts tiesību akti ir jāsaskaņo ar Direktīvu 1999/70, bet gan ierosinājusi šo jautājumu atrisināt valsts tiesās, lai arī šīm tiesām ir krietni mazāk vai nav vispār nekādu pilnvaru spriest par to, vai valsts tiesību akti ir jāsaskaņo ar Savienības tiesību aktiem.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/36 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/36

---

Prasība, kas celta 2018. gada 29. jūnijā – ITSA/Komisija

(Lieta T-396/18)

(2018/C 352/43)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (Sunbury-on-Thames, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: F. Scanvic, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/573 (2017. gada 15. decembris) par tabakas izstrādājumu izsekojamības sistēmu ietvaros noslēdzamo datu glabāšanas līgumu pamatelementiem, Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/574 (2017. gada 15. decembris) par tehniskajiem standartiem attiecībā uz tabakas izstrādājumu izsekojamības sistēmas izveidi un darbību un Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/576 (2017. gada 15. decembris) par tabakas izstrādājumiem pievienojamo drošības elementu tehniskajiem standartiem. |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/573 (2017. gada 15. decembris) par tabakas izstrādājumu izsekojamības sistēmu ietvaros noslēdzamo datu glabāšanas līgumu pamatelementiem, Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/574 (2017. gada 15. decembris) par tehniskajiem standartiem attiecībā uz tabakas izstrādājumu izsekojamības sistēmas izveidi un darbību un Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/576 (2017. gada 15. decembris) par tabakas izstrādājumiem pievienojamo drošības elementu tehniskajiem standartiem.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu pamatu, kurā tiek apgalvots, ka ir pārkāpts PVO Protokola par tabakas izstrādājumu nelikumīgas tirdzniecības novēršanu, kas pieņemts Seulā 2012. gada 12. novembrī, 8. pants, kurā ir aizliegts tabakas izstrādājumu marķēšanu uzticēt tabakas nozarei. Šajā ziņā prasītāja uzskata, ka, lai gan minētais protokols vēl nav stājies spēkā, Eiropas Savienība to ir noslēgusi un parakstījusi; tādējādi tai ir aizliegts pieņemt tiesību aktus, kas būtu pretrunā Protokolam.

Turklāt prasītāja norāda, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva Nr. 2014/40 (2014. gada 3. aprīlis) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu un ar ko atceļ Direktīvu 2001/37/EK (OV 2014, L 127, 1. lpp.), pamatojoties uz kuru ir pieņemta šajā lietā apstrīdētā regula, var tikt interpretēta un tā ir jāinterpretē tādējādi, lai tā atbilstu iepriekš minētajam protokolam, neraugoties uz to, ka minētajā protokolā nav skaidri aizliegts uzticēt attiecīgo marķēšanu tabakas nozarei.

Visbeidzot, pieņemot, ka šāda interpretācija nebūtu iespējama, pati minētā direktīva būtu pretrunā Protokolam un tātad Eiropas Līgumiem.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/37 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/37

---

Prasība, kas celta 2018. gada 13. jūlijā – Prigent/Komisija

(Lieta T-436/18)

(2018/C 352/44)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Claude Prigent (Caudan, Francija) (pārstāvis: A. Bove, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | pieņemt šo prasības atcelt tiesību aktu pieteikumu; |
| --- | --- |

—

pieņemt šo prasības atcelt tiesību aktu pieteikumu;

| — | pēc būtības prasības pieteikumā izvirzītos pamatus atzīt par pamatotiem; |
| --- | --- |

—

pēc būtības prasības pieteikumā izvirzītos pamatus atzīt par pamatotiem;

| — | tādējādi atcelt Eiropas Komisijas 2018. gada 23. maija lēmumu, pamatojoties uz valsts solidaritātes principu atbilstoši ES Tiesas definīcijai (vispārējs tiesību princips), un/vai Līguma par Eiropas Savienību 9. pantu; |
| --- | --- |

—

tādējādi atcelt Eiropas Komisijas 2018. gada 23. maija lēmumu, pamatojoties uz valsts solidaritātes principu atbilstoši ES Tiesas definīcijai (vispārējs tiesību princips), un/vai Līguma par Eiropas Savienību 9. pantu;

| — | un nodot lietas materiālus atpakaļ kompetentajai iestādei; |
| --- | --- |

—

un nodot lietas materiālus atpakaļ kompetentajai iestādei;

| — | izdot rīkojumu izpildīt visus pienākumus, kas šajā ziņā paredzēti likumā; |
| --- | --- |

—

izdot rīkojumu izpildīt visus pienākumus, kas šajā ziņā paredzēti likumā;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar tiesvedību šajā instancē; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar tiesvedību šajā instancē;

| — | noteikt prasītājam visas pārējās tiesības, pienākošos maksājumus un darbības. |
| --- | --- |

—

noteikt prasītājam visas pārējās tiesības, pienākošos maksājumus un darbības.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts valsts solidaritātes princips, kas atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas (EST) definīcijai ir vispārējs tiesību princips. Šajā ziņā prasītājs norāda, ka saskaņā ar EST uzskatiem, īpašai iedzīvotāju vai darba ņēmēju kategorijai paredzēta shēma nav likumiskā [sociālā nodrošinājuma] sistēma, bet gan arodpensiju shēma. Viņš norāda, ka šajā lietā, ņemot vērā diskrimināciju, kāda pastāvot starp pašnodarbinātām personām, kurām ir pienākums būt apdrošinātām pašnodarbināto personu sociālajā sistēmā (turpmāk tekstā – “PSS”), pat tad, ja viņu apgrozījums atbilst nullei vai ir negatīvs, un pārējām personām, piemēram, pašnodarbinātajiem uzņēmējiem, darbiniekiem vai arī ierēdņiem, jautājums noteikti neesot par likumisku shēmu.
  Turklāt prasītājs uzskata, ka solidaritātes princips, ar kuru, kā norāda Francijas valsts, esot pamatota PSS kā likumiska sociālā nodrošinājuma sistēma, šajā lietā ar PSS nav ievērota, jo minētajā sistēmā tiekot saņemti pieprasījumi veikt minimālās standarta iemaksas pat zemu ienākumu gadījumā. Turklāt viņam varētu tikt pilnībā liegts finansiāls slimības vai pensijas pabalsts, ja viņš neveiks pietiekamas iemaksas vai vienkārši tās nokavēs, bet tas neattieksies uz citiem Francijas darba ņēmējiem, kuri ir apdrošināti minētajā sociālā nodrošinājuma sistēmā. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts valsts solidaritātes princips, kas atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas (EST) definīcijai ir vispārējs tiesību princips. Šajā ziņā prasītājs norāda, ka saskaņā ar EST uzskatiem, īpašai iedzīvotāju vai darba ņēmēju kategorijai paredzēta shēma nav likumiskā [sociālā nodrošinājuma] sistēma, bet gan arodpensiju shēma. Viņš norāda, ka šajā lietā, ņemot vērā diskrimināciju, kāda pastāvot starp pašnodarbinātām personām, kurām ir pienākums būt apdrošinātām pašnodarbināto personu sociālajā sistēmā (turpmāk tekstā – “PSS”), pat tad, ja viņu apgrozījums atbilst nullei vai ir negatīvs, un pārējām personām, piemēram, pašnodarbinātajiem uzņēmējiem, darbiniekiem vai arī ierēdņiem, jautājums noteikti neesot par likumisku shēmu.

Turklāt prasītājs uzskata, ka solidaritātes princips, ar kuru, kā norāda Francijas valsts, esot pamatota PSS kā likumiska sociālā nodrošinājuma sistēma, šajā lietā ar PSS nav ievērota, jo minētajā sistēmā tiekot saņemti pieprasījumi veikt minimālās standarta iemaksas pat zemu ienākumu gadījumā. Turklāt viņam varētu tikt pilnībā liegts finansiāls slimības vai pensijas pabalsts, ja viņš neveiks pietiekamas iemaksas vai vienkārši tās nokavēs, bet tas neattieksies uz citiem Francijas darba ņēmējiem, kuri ir apdrošināti minētajā sociālā nodrošinājuma sistēmā.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Līguma par Eiropas Savienību 9. pants, ar ko ir ieviesta visu Eiropas Savienības pilsoņu vienlīdzība, jo neesot iespējams PPS iemaksu vērtību aprēķināt nelabvēlīgi pašnodarbinātajām personām, kāds ir prasītājs, salīdzinājumā ar citiem Francijas darba ņēmējiem. Tātad, izbeigdama prasītāja sūdzības izskatīšanu, Komisija esot pārkāpusi valsts solidaritātes principu, ko EST ir definējusi kā vispārēju tiesību principu, un Līguma par Eiropas Savienību 9. pantu, kā rezultātā tās lēmums būtu jāatceļ. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Līguma par Eiropas Savienību 9. pants, ar ko ir ieviesta visu Eiropas Savienības pilsoņu vienlīdzība, jo neesot iespējams PPS iemaksu vērtību aprēķināt nelabvēlīgi pašnodarbinātajām personām, kāds ir prasītājs, salīdzinājumā ar citiem Francijas darba ņēmējiem. Tātad, izbeigdama prasītāja sūdzības izskatīšanu, Komisija esot pārkāpusi valsts solidaritātes principu, ko EST ir definējusi kā vispārēju tiesību principu, un Līguma par Eiropas Savienību 9. pantu, kā rezultātā tās lēmums būtu jāatceļ.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/38 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/38

---

Prasība, kas celta 2018. gada 24. jūlijā – Biasotto/EUIPO – OOFOS (“OOF”)

(Lieta T-453/18)

(2018/C 352/45)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Alessandro Biasotto (Treviso, Itālija) (pārstāvji: F. Le Divelec Lemmi, R. Castiglioni un E.Cammareri, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: OOFOS LLC (Reno, Nevada, Savienotās Valstis)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības preču zīmes “OOF” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 961 791

Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 10. maija lēmums lietā R 1270/2017 2

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | pilnībā apmierināt šo prasību; |
| --- | --- |

—

pilnībā apmierināt šo prasību;

| — | pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu un, attiecīgi, atļaut Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikuma Nr. 14 961 767 reģistrāciju attiecībā uz visām pieteiktajām precēm un pakalpojumiem, kuri ietverti 18., 25. un 35. klasē (vai arī lūgt EUIPO vēlreiz izvērtēt prasītāja 2017. gada 15. jūnijā iesniegto apelācijas sūdzību, šoreiz tomēr, salīdzinot apstrīdētās preču zīmes reģistrācijas pieteikumu ar preču zīmi, uz kuru attiecas iebildumu iesniedzēja agrāka starptautiska reģistrācija Nr. 1 258 728; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu un, attiecīgi, atļaut Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikuma Nr. 14 961 767 reģistrāciju attiecībā uz visām pieteiktajām precēm un pakalpojumiem, kuri ietverti 18., 25. un 35. klasē (vai arī lūgt EUIPO vēlreiz izvērtēt prasītāja 2017. gada 15. jūnijā iesniegto apelācijas sūdzību, šoreiz tomēr, salīdzinot apstrīdētās preču zīmes reģistrācijas pieteikumu ar preču zīmi, uz kuru attiecas iebildumu iesniedzēja agrāka starptautiska reģistrācija Nr. 1 258 728;

| — | piespriest EUIPO vai personai, kas iestājusies lietā, segt ne vien tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību Vispārējā tiesā, bet arī izdevumus saistībā ar iebildumu un apelācijas procesiem EUIPO. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO vai personai, kas iestājusies lietā, segt ne vien tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību Vispārējā tiesā, bet arī izdevumus saistībā ar iebildumu un apelācijas procesiem EUIPO.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/39 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/39

---

Prasība, kas celta 2018. gada 24. jūlijā – Biasotto/EUIPO – OOFOS (“OO”)

(Lieta T-454/18)

(2018/C 352/46)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Alessandro Biasotto (Treviso, Itālija) (pārstāvji: F. Le Divelec Lemmi, R. Castiglioni un E.Cammareri, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: OOFOS LLC (Reno, Nevada, Savienotās Valstis)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības preču zīmes “OO” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 961 791

Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 15. maija lēmums lietā R 1281/2017-2

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | pilnībā apmierināt šo prasību; |
| --- | --- |

—

pilnībā apmierināt šo prasību;

| — | pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu, ar kuru būtībā apstiprināts EUIPO secinājums, kas ietverts 2017. gada 17. maija lēmumā attiecībā uz iebildumu procesu Nr. B 2683558 un, attiecīgi, atļauts Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 14 961 791 reģistrēt attiecībā uz visām pieteiktajām precēm un pakalpojumiem, kuri ietverti 18., 25. un 35. klasē; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt apstrīdēto lēmumu, ar kuru būtībā apstiprināts EUIPO secinājums, kas ietverts 2017. gada 17. maija lēmumā attiecībā uz iebildumu procesu Nr. B 2683558 un, attiecīgi, atļauts Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 14 961 791 reģistrēt attiecībā uz visām pieteiktajām precēm un pakalpojumiem, kuri ietverti 18., 25. un 35. klasē;

| — | piespriest personai, kas iestājusies lietā segt ne vien tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību Vispārējā tiesā, bet arī izdevumus saistībā ar iebildumu un apelācijas procesiem EUIPO. |
| --- | --- |

—

piespriest personai, kas iestājusies lietā segt ne vien tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību Vispārējā tiesā, bet arī izdevumus saistībā ar iebildumu un apelācijas procesiem EUIPO.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/40 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/40

---

Prasība, kas celta 2018. gada 30. jūlijā – Novartis/EUIPO (“SMARTSURFACE”)

(Lieta T-463/18)

(2018/C 352/47)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Novartis AG (Bāzele, Šveice) (pārstāvis: L. Junquera Lara, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Informācija par procesu EUIPO

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SMARTSURFACE” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 492 076

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 25. maija lēmums lietā R 1765/2017-2

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | atzīt, ka Regulas 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 7. panta 2. punkts neliedz reģistrēt šo apzīmējumu (Kopienas preču zīme Nr. 16 492 076) attiecībā uz 9. klasē ietilpstošajām precēm, kas norādītas reģistrācijas pieteikumā; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Regulas 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts un 7. panta 2. punkts neliedz reģistrēt šo apzīmējumu (Kopienas preču zīme Nr. 16 492 076) attiecībā uz 9. klasē ietilpstošajām precēm, kas norādītas reģistrācijas pieteikumā;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta un 7. panta 2. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta un 7. panta 2. punkta pārkāpums.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/40 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/40

---

Prasība, kas celta 2018. gada 27. jūlijā – Getsmarter Online/EUIPO (“getsmarter”)

(Lieta T-473/18)

(2018/C 352/48)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Getsmarter Online Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: I. Silcock, Barrister)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Informācija par procesu EUIPO

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “getsmarter” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 565 939

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 10. maija lēmums lietā R 2632/2017-1

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 3. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 3. punkta pārkāpums.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/41 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/41

---

Prasība, kas celta 2018. gada 6. augustā – Veit/ECB

(Lieta T-474/18)

(2018/C 352/49)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Sebastian Veit (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāvis: K. Kujath, Rechtsanwalt)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt atbildētājas 2018. gada 3. janvāra lēmumu par prasītāja klasificēšanu līmenī no 2018. gada 1. janvāra, ciktāl ar to prasītājs atalgojuma grupā F/G tika ierindots tikai 17. līmenī; |
| --- | --- |

—

atcelt atbildētājas 2018. gada 3. janvāra lēmumu par prasītāja klasificēšanu līmenī no 2018. gada 1. janvāra, ciktāl ar to prasītājs atalgojuma grupā F/G tika ierindots tikai 17. līmenī;

| — | atcelt atbildētājas 2018. gada 25. maija lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītāja pieteikums par ierindošanu atalgojuma grupas F/G 83. līmenī no 2018. gada 1. janvāra; |
| --- | --- |

—

atcelt atbildētājas 2018. gada 25. maija lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītāja pieteikums par ierindošanu atalgojuma grupas F/G 83. līmenī no 2018. gada 1. janvāra;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir balstīta uz šādiem pamatiem.

| 1. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja iekšējo kandidātu uz amata vietām gadījumā atšķirībā no ārējiem kandidātiem, kuri identiskā konkursā esot pielīdzināmā situācijā, atbilstošo darba pieredzi esot ņēmusi vērā tikai ierobežotā apmērā. |
| --- | --- |

1.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja iekšējo kandidātu uz amata vietām gadījumā atšķirībā no ārējiem kandidātiem, kuri identiskā konkursā esot pielīdzināmā situācijā, atbilstošo darba pieredzi esot ņēmusi vērā tikai ierobežotā apmērā.

| 2. | Vispārējā rūpības pienākuma neizpilde
  Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja attiecībā uz prasītāju kā tās darbinieku, klasificējot viņu līmenī, bez objektīva iemesla ir piemērojusi nelabvēlīgāku attieksmi nekā pret kandidātiem, ar kuriem vēl nav nodibinātas darba attiecības. |
| --- | --- |

2.

Vispārējā rūpības pienākuma neizpilde

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja attiecībā uz prasītāju kā tās darbinieku, klasificējot viņu līmenī, bez objektīva iemesla ir piemērojusi nelabvēlīgāku attieksmi nekā pret kandidātiem, ar kuriem vēl nav nodibinātas darba attiecības.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/42 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/42

---

Prasība, kas celta 2018. gada 1. augustā – Electroquímica Onubense/ECHA

(Lieta T-481/18)

(2018/C 352/50)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Electroquímica Onubense, S.L. (Palos de la Frontera, Spānija) (pārstāvis: D. González Blanco, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (ECHA)

Prasījumi

Prasītāja Vispārējai tiesai lūdz taisīt jaunu nolēmumu, jo Electroquímica Onubense (EQO) izpilda prasības atzīšanai par vidēju uzņēmumu nodevas par vielas reģistrāciju ECHA piemērošanas mērķiem.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajam lēmumam pievienotajā paziņojumā par MVU aprēķinu ir atsauce uz prasītājas saikni ar ERCROS 2013. un 2014. gadā un ka tā autoram nav bijis zināms tik būtisks fakts, ka 2015. gada februārī prasītāja tika izveidota ar pamatkapitālu 3 000 EUR, kas ir minimālais kapitāls, ko var prasīt saskaņā ar Spānijas komerctiesībām. Šajā sakarā tiek apgalvots, ka minētais jaunās sabiedrības pamatkapitāls bija noteicošais tās deklarēšanai par “mazu uzņēmumu”, jo EQO atbilda piemērojamajā tiesiskajā regulējumā prasītajiem kritērijiem, un ERCROS dalība prasītājā jebkurā gadījumā – ja nav citu apstākļu – nevar to padarīt par “lielu uzņēmumu”. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajam lēmumam pievienotajā paziņojumā par MVU aprēķinu ir atsauce uz prasītājas saikni ar ERCROS 2013. un 2014. gadā un ka tā autoram nav bijis zināms tik būtisks fakts, ka 2015. gada februārī prasītāja tika izveidota ar pamatkapitālu 3 000 EUR, kas ir minimālais kapitāls, ko var prasīt saskaņā ar Spānijas komerctiesībām. Šajā sakarā tiek apgalvots, ka minētais jaunās sabiedrības pamatkapitāls bija noteicošais tās deklarēšanai par “mazu uzņēmumu”, jo EQO atbilda piemērojamajā tiesiskajā regulējumā prasītajiem kritērijiem, un ERCROS dalība prasītājā jebkurā gadījumā – ja nav citu apstākļu – nevar to padarīt par “lielu uzņēmumu”.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ERCROS bija vienīgais EQO akcionārs laikposmā no šīs sabiedrības izveidošanas (2015. gada 18. februārī) līdz daļu nodošanai SALINAS DEL ODIEL (2015. gada 2. jūnijā) un ka tam bija vienīgi pārejošs vai instrumentāls raksturs, lai atvieglotu EQO īpašuma nodošanu tā galīgajam saņēmējam, proti, SALINAS DEL ODIEL. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ERCROS bija vienīgais EQO akcionārs laikposmā no šīs sabiedrības izveidošanas (2015. gada 18. februārī) līdz daļu nodošanai SALINAS DEL ODIEL (2015. gada 2. jūnijā) un ka tam bija vienīgi pārejošs vai instrumentāls raksturs, lai atvieglotu EQO īpašuma nodošanu tā galīgajam saņēmējam, proti, SALINAS DEL ODIEL.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka 2015. finanšu gada beigās ERCROS (kas tiek uzskatīts par “lielu uzņēmumu”) vairs nebija ne tiešas, ne netiešas dalības EQO, bet tāda bija SALINAS DE ONIEL (kas tiek uzskatīts par “vidēju uzņēmumu”). |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka 2015. finanšu gada beigās ERCROS (kas tiek uzskatīts par “lielu uzņēmumu”) vairs nebija ne tiešas, ne netiešas dalības EQO, bet tāda bija SALINAS DE ONIEL (kas tiek uzskatīts par “vidēju uzņēmumu”).

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstāklis, kuram ir nozīme EQO uzņēmuma lieluma noteikšanai atbilstošā tiesiskā regulējuma piemērošanas mērķiem, var būt vienīgi saikne, kas EQO bija ar uzņēmumu, kas bija tā mātesuzņēmums 2015. finanšu gada beigās – kā tas atspoguļots šim gadam atbilstošajos gada pārskatos –, nevis pārejoša un instrumentāla saikne atsauces gadā. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstāklis, kuram ir nozīme EQO uzņēmuma lieluma noteikšanai atbilstošā tiesiskā regulējuma piemērošanas mērķiem, var būt vienīgi saikne, kas EQO bija ar uzņēmumu, kas bija tā mātesuzņēmums 2015. finanšu gada beigās – kā tas atspoguļots šim gadam atbilstošajos gada pārskatos –, nevis pārejoša un instrumentāla saikne atsauces gadā.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka pareizā nodeva, kas bija jāpiemēro, ir nevis lielam uzņēmumam paredzētā, bet gan vidējam uzņēmumam paredzētā, jo saikne, kas šajā nolūkā ir jākonstatē, ir starp EQO un SALINAS DEL ODIEL, nevis starp EQO un ERCROS. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka pareizā nodeva, kas bija jāpiemēro, ir nevis lielam uzņēmumam paredzētā, bet gan vidējam uzņēmumam paredzētā, jo saikne, kas šajā nolūkā ir jākonstatē, ir starp EQO un SALINAS DEL ODIEL, nevis starp EQO un ERCROS.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/42 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/42

---

Prasība, kas celta 2018. gada 14. augustā – Stada Arzneimittel/EUIPO (“ViruProtect”)

(Lieta T-487/18)

(2018/C 352/51)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Vācija) (pārstāvji: J.-C. Plate un R. Kaase, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Informācija par procesu EUIPO

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “ViruProtect” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 295 511

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 4. jūnija lēmums lietā R 1886/2017-5

Prasītājas prasījumi

Prasītājas prasījumi ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 2. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 2. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 75. panta 1. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 75. panta 1. punkta pārkāpums.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/43 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/43

---

Prasība, kas celta 2018. gada 14. augustā – Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger–Kurpas (“Meatlove”)

(Lieta T-491/18)

(2018/C 352/52)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Vafo Praha s.r.o. (Chrášt’any, Čehijas Republika) (pārstāvis: M. Vojáček, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Susanne Rutzinger–Kurpas (Spigelau, Vācija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Meatlove” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 557 374

Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 12. jūnija lēmums lietā R 264/2018-4

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta, to aplūkojot kopsakarā ar tās 46. pantu, pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta, to aplūkojot kopsakarā ar tās 46. pantu, pārkāpums.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/44 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/44

---

Prasība, kas celta 2018. gada 15. augustā – Zhadanov/EUIPO – (“Scanner Pro”)

(Lieta T-492/18)

(2018/C 352/53)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Igor Zhadanov (Odesa, Ukraina) (pārstāvis: P. Olson, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Informācija par procesu EUIPO

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “Scanner Pro” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 257 727

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 6. jūnija lēmums lietā R 1812/2017-2

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | reģistrēt Eiropas Savienības preču zīmes pieteikumu Nr. 016257727 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. un 42. klasē; |
| --- | --- |

—

reģistrēt Eiropas Savienības preču zīmes pieteikumu Nr. 016257727 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. un 42. klasē;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats:

| — | Regulas 207/2009 7. panta 3. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas 207/2009 7. panta 3. punkta pārkāpums.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/44 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/44

---

Prasība, kas celta 2018. gada 17. augustā – Dermatest/EUIPO (“DERMATEST”)

(Lieta T-495/18)

(2018/C 352/54)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Münster, Vācija) (pārstāvji: J. Bühling un D. Graetsch, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Informācija par procesu EUIPO

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “DERMATEST” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 542 986

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 12. jūnija lēmums lietā R 426/2018–4

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp apelācijas procesā radušos izdevumus.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/45 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/45

---

Prasība, kas celta 2018. gada 17. augustā – OCU/VNV

(Lieta T-496/18)

(2018/C 352/55)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madride, Spānija) (pārstāvji: E. Martínez Martínez un C. López-Mélida de Ramón, advokāti)

Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Vienotās noregulējuma valdes Pārsūdzību izskatīšanas grupas 2018. gada 19. jūnija galīgo lēmumu (“Final decision”), kurš pieņemts lietā 54/2017 pret Vienoto noregulējuma valdi; |
| --- | --- |

—

atcelt Vienotās noregulējuma valdes Pārsūdzību izskatīšanas grupas 2018. gada 19. jūnija galīgo lēmumu (“Final decision”), kurš pieņemts lietā 54/2017 pret Vienoto noregulējuma valdi;

| — | piespriest Vienotājas noregulējuma valdes Pārsūdzības izskatīšanas grupai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Vienotājas noregulējuma valdes Pārsūdzības izskatīšanas grupai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo prasības pamatu prasītāja apgalvo Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. panta 2. punktā minēto pamattiesību un tiesību uz aizstāvību ievērošanas principa (tiesības uz labu pārvaldību, kas izpaužas kā tiesības piekļūt dokumentiem tiesību uz aizstāvību īstenošanai) pārkāpumu.






  — | Šajā ziņā tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu, ar kuru Pārsūdzības grupa ir atteikusies piešķirt pilnu piekļuvi pieprasītājiem Vienotās noregulējuma valdes (turpmāk tekstā – VNV) rīcībā esošajiem dokumentiem likumīgo tiesību uz aizstāvību īstenošanai, tiekot būtiski pārkāptas pamattiesības uz labu pārvaldību, kas izpaužas kā Hartas 41. panta 2. punktā paredzētā piekļuve dokumentiem, ka arī tiesības uz aizstāvību kā Eiropas Savienības pamatprincips. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo prasības pamatu prasītāja apgalvo Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. panta 2. punktā minēto pamattiesību un tiesību uz aizstāvību ievērošanas principa (tiesības uz labu pārvaldību, kas izpaužas kā tiesības piekļūt dokumentiem tiesību uz aizstāvību īstenošanai) pārkāpumu.

—

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu, ar kuru Pārsūdzības grupa ir atteikusies piešķirt pilnu piekļuvi pieprasītājiem Vienotās noregulējuma valdes (turpmāk tekstā – VNV) rīcībā esošajiem dokumentiem likumīgo tiesību uz aizstāvību īstenošanai, tiekot būtiski pārkāptas pamattiesības uz labu pārvaldību, kas izpaužas kā Hartas 41. panta 2. punktā paredzētā piekļuve dokumentiem, ka arī tiesības uz aizstāvību kā Eiropas Savienības pamatprincips.

| 2. | Ar otro prasības pamatu prasītāja apgalvo to pantu pārkāpumu, kuros ir paredzēti izņēmumi no konfidencialitātes un komercnoslēpuma ierobežojumiem dokumentu piekļuvei, ja pieteikums tiek iesniegts, īstenojot tiesības uz aizstāvību un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 225, 1. lpp.), 88. pantā; Eiropas parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV 2014, L 173, 190. lpp.), 84. pantā; un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV 2013, L 176, 338. lpp.), 53. pantā.






  — | Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā, ar kuru Pārsūdzības grupa atteikusies piešķirt pilnu piekļuvi VNV rīcībā esošajiem dokumentiem, esot veikta nepareiza izņēmumu no vispārīgās piekļuves dokumentiem, kas paredzēti minētājos tiesību aktos, piemērošana, jo šī piekļuve tiek prasīta tiesību uz aizstāvību un piekļuves efektīvai tiesību aizsardzībai tiesā īstenošanas ietvaros. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro prasības pamatu prasītāja apgalvo to pantu pārkāpumu, kuros ir paredzēti izņēmumi no konfidencialitātes un komercnoslēpuma ierobežojumiem dokumentu piekļuvei, ja pieteikums tiek iesniegts, īstenojot tiesības uz aizstāvību un efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 225, 1. lpp.), 88. pantā; Eiropas parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV 2014, L 173, 190. lpp.), 84. pantā; un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV 2013, L 176, 338. lpp.), 53. pantā.

—

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā, ar kuru Pārsūdzības grupa atteikusies piešķirt pilnu piekļuvi VNV rīcībā esošajiem dokumentiem, esot veikta nepareiza izņēmumu no vispārīgās piekļuves dokumentiem, kas paredzēti minētājos tiesību aktos, piemērošana, jo šī piekļuve tiek prasīta tiesību uz aizstāvību un piekļuves efektīvai tiesību aizsardzībai tiesā īstenošanas ietvaros.

| 3. | Ar trešo prasības pamatu prasītāja apgalvo Hartas 41. panta 2. punktā paredzēto pamattiesību pārkāpumu (tiesības uz labu pārvaldību, kas paredz, ka ir jāievēro pieņemto nolēmumu pamatojuma sniegšanas pienākums)






  — | Šajā ziņā tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu, ar kuru Pārsūdzības grupa ir atteikusies piešķirt pilnu piekļuvi VNV rīcībā esošajiem dokumentiem, tiekot būtiski pārkāptas Hartas 41. panta 2. punktā paredzētās pamattiesības uz labu pārvaldību, ciktāl tajā nav ievērots nolēmumu pamatojuma sniegšanas pienākums. |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo prasības pamatu prasītāja apgalvo Hartas 41. panta 2. punktā paredzēto pamattiesību pārkāpumu (tiesības uz labu pārvaldību, kas paredz, ka ir jāievēro pieņemto nolēmumu pamatojuma sniegšanas pienākums)

—

Šajā ziņā tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu, ar kuru Pārsūdzības grupa ir atteikusies piešķirt pilnu piekļuvi VNV rīcībā esošajiem dokumentiem, tiekot būtiski pārkāptas Hartas 41. panta 2. punktā paredzētās pamattiesības uz labu pārvaldību, ciktāl tajā nav ievērots nolēmumu pamatojuma sniegšanas pienākums.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/46 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/46

---

Prasība, kas celta 2018. gada 14. augustā – IAK – Forum International/EUIPO – Schwalb (“IAK”)

(Lieta T-497/18)

(2018/C 352/56)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: IAK GmbH – Forum International (Kirhartena, Vācija) (pārstāvis: G. Wilke, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Ulrich Schwalb (Ķelne, Vācija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “IAK” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 9 843 533

Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 11. jūnija lēmums lietā R 1511/2017-4

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | grozīt apstrīdēto lēmumu, pilnībā noraidot spēkā neesamības atzīšanas pieteikumu; |
| --- | --- |

—

grozīt apstrīdēto lēmumu, pilnībā noraidot spēkā neesamības atzīšanas pieteikumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 1.10.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 352/47 |
| --- | --- | --- | --- |

1.10.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 352/47

---

Prasība, kas celta 2018. gada 20. augustā – ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (“Happy Moreno choco”)

(Lieta T-498/18)

(2018/C 352/57)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: ZPC Flis sp.j. (Radziejowice, Polija) (pārstāvis: M. Kondrat, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Esene, Vācija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Happy Moreno choco” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 028 087

Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 31. maija lēmums lietā R 1464/2017-1

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu un nodot lietu atpakaļ EUIPO atkārtotai izskatīšanai;
  vai |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu un nodot lietu atpakaļ EUIPO atkārtotai izskatīšanai;

vai

| — | grozīt apstrīdēto lēmumu, nosakot, ka nav relatīvu atteikuma pamatu atteikt reģistrēt Eiropas Savienības preču zīmi 015028087 “Happy Moreno choco” attiecībā uz visām 30. un 35. klasē ietilpstošajām precēm un ka preču zīme ir jāreģistrē; |
| --- | --- |

—

grozīt apstrīdēto lēmumu, nosakot, ka nav relatīvu atteikuma pamatu atteikt reģistrēt Eiropas Savienības preču zīmi 015028087 “Happy Moreno choco” attiecībā uz visām 30. un 35. klasē ietilpstošajām precēm un ka preču zīme ir jāreģistrē;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa un tiesiskās drošības principa pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa un tiesiskās drošības principa pārkāpums.

---