# Den Europæiske Unions C 257/21.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 257 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 66. årgang21. juli 2023 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 257

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

66. årgang21. juli 2023

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | UDTALELSER |
| | Regionsudvalget |
| | 155. RU-plenarforsamling, 24.5.2023-25.5.2023 |
| 2023/C 257/01 | Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om princippet om ikke at skade samhørigheden — Et tværgående princip, der bidrager til samhørighed som et overordnet mål og en overordnet værdi for EU | 1 |
| 2023/C 257/02 | Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om kriseberedskab og -håndtering: øget modstandsdygtighed i Unionen og dens regioner og byer | 6 |
| 2023/C 257/03 | Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om midtvejsrevision af den flerårige finansielle ramme: det regionale og lokale niveaus holdning | 12 |
| 2023/C 257/04 | Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om nul langtidsledighed: det lokale og regionale perspektiv | 18 |
| 2023/C 257/05 | Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om lovgivningsmæssig ramme for bæredygtige fødevaresystemer | 23 |

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Regionsudvalget

155. RU-plenarforsamling, 24.5.2023-25.5.2023

2023/C 257/01

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om princippet om ikke at skade samhørigheden — Et tværgående princip, der bidrager til samhørighed som et overordnet mål og en overordnet værdi for EU

1

2023/C 257/02

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om kriseberedskab og -håndtering: øget modstandsdygtighed i Unionen og dens regioner og byer

6

2023/C 257/03

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om midtvejsrevision af den flerårige finansielle ramme: det regionale og lokale niveaus holdning

12

2023/C 257/04

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om nul langtidsledighed: det lokale og regionale perspektiv

18

2023/C 257/05

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om lovgivningsmæssig ramme for bæredygtige fødevaresystemer

23

---

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | Regionsudvalget |
| | 155. RU-plenarforsamling, 24.5.2023-25.5.2023 |
| 2023/C 257/06 | Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om forordningen om et interoperabelt Europa | 28 |

III   Forberedende retsakter

Regionsudvalget

155. RU-plenarforsamling, 24.5.2023-25.5.2023

2023/C 257/06

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om forordningen om et interoperabelt Europa

28

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Regionsudvalget

155. RU-plenarforsamling, 24.5.2023-25.5.2023

| 21.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 257/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 257/1

---

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om princippet om »ikke at skade samhørigheden« — Et tværgående princip, der bidrager til samhørighed som et overordnet mål og en overordnet værdi for EU

(2023/C 257/01)

| Ordfører: | Michiel RIJSBERMAN (NL/Renew Europe) Regional minister i Flevolandprovinsen |
| --- | --- |
| Basisdokument: | Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om den 8. samhørighedsrapport: Samhørighed i Europa frem mod 2050
  COM(2022) 34 final
  Commission Staff Working Document Cohesion in Europe towards 2050 Accompanying the document Communication from the Commission to The European Parliament, The Council, The European Economic and Social Committee and The Committee of The Regions on the 8th Cohesion Report: Cohesion in Europe towards 2050
  SWD(2022) 24 final |

Ordfører:

Michiel RIJSBERMAN (NL/Renew Europe) Regional minister i Flevolandprovinsen

Basisdokument:

Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om den 8. samhørighedsrapport: Samhørighed i Europa frem mod 2050

COM(2022) 34 final

Commission Staff Working Document Cohesion in Europe towards 2050 Accompanying the document Communication from the Commission to The European Parliament, The Council, The European Economic and Social Committee and The Committee of The Regions on the 8th Cohesion Report: Cohesion in Europe towards 2050

SWD(2022) 24 final

POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG (RU)

| 1. | Det Europæiske Regionsudvalg glæder sig over, at den 8. samhørighedsrapport introducerer princippet om »ikke at skade samhørigheden« og definerer det som, »ingen foranstaltninger bør hæmme konvergensprocessen eller bidrage til regionale forskelle« (1). Udvalget beklager dog, at rapporten ikke indeholder indgående viden, som kan give et klart billede af problemerne (skade samhørigheden) og mulige løsninger; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger betydningen af samhørighed som en grundlæggende værdi for Den Europæiske Union og et tværgående mål, som Det Europæiske Regionsudvalg fuldt ud støtter. Udvalget påpeger, at de seneste kriser har ført til en stagnation i konvergensen og især har ramt de mest sårbare borgere. Udvalget insisterer på behovet for at undgå at skabe grobund for populisme og ekstremisme i forbindelse med det kommende valg til Europa-Parlamentet; |
| --- | --- |

2.

| 3. | takker Europa-Parlamentet (2) for at opfordre Det Europæiske Regionsudvalg til at engagere sig i gennemførelsen og udformningen af princippet om ikke at skade samhørigheden og opfordrer Kommissionen til at tage forslagene i denne udtalelse med i betragtning i forbindelse med videreudviklingen af princippet; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger Rådets konklusioner om den 8. samhørighedsrapport, hvori der opfordres til en generel bevidsthed om ikke at skade samhørigheden i alle Unionens politikker og initiativer og i forbindelse med gennemførelsen af det indre marked, herunder statsstøttereglerne; |
| --- | --- |

4.

| 5. | minder om, at EU's politikker og aktioner samt medlemsstaternes økonomiske politikker i henhold til artikel 175 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) bør bidrage til Unionens harmoniske udvikling som helhed og til den sociale, økonomiske og territoriale samhørighed. Udvalget gør gældende, at EU's samhørighedspolitik nok spiller en central rolle med hensyn til at fremme samhørigheden, men at andre EU-politikker også er bundet af dette mål. Udvalget bemærker, at der i øjeblikket ikke findes nogen mekanismer til at sikre dette; |
| --- | --- |

5.

| 6. | ønsker, at Kommissionen, Europa-Parlamentet, Rådet og medlemsstaterne omdanner princippet om ikke at skade samhørigheden fra idé til virkelighed; |
| --- | --- |

6.

| 7. | advarer Kommissionen om, at princippet langtfra er klar til at blive brugt som et redskab til at skabe samhørighed og risikerer at bringe selve samhørighedspolitikkens formål i fare. Samhørighedspolitikken er og bør fortsat være det vigtigste redskab til en harmonisk udvikling af Unionen for alle regioner; |
| --- | --- |

7.

| 8. | foreslår en bred fortolkning af princippet om ikke at skade samhørigheden, der omfatter alle europæiske politikker med territoriale virkninger samt relevante nationale politikker og krav om overholdelse af samhørighedsprincipperne om partnerskab og flerniveauforvaltning; |
| --- | --- |

8.

| 9. | foreslår, at Kommissionen anvender et obligatorisk følg eller forklar-princip i forbindelse med princippet om ikke at skade samhørigheden i begrundelsen til ethvert forslag til initiativ; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer Kommissionen til at udvikle analysen af samhørighedsaspekter som en del af det europæiske semester, navnlig gennem bilaget om økonomiske og sociale resultater på regionalt plan i landerapporter. Det ville være endnu mere nyttigt, hvis det indeholdt en status for samhørigheden på NUTS2-niveau i medlemsstaterne og en analyse af eksisterende politikker, der kunne forklare situationen og mulige foranstaltninger til udjævning af regionale forskelle. |
| --- | --- |

10.

Hvordan kan samhørigheden skades?

| 11. | Det Europæiske Regionsudvalg anerkender, at eksistensen af mange former for forskelle kombineret med manglen på data om politikkernes virkninger i vores regioner og byer, hvad enten de er positive eller negative, gør det vanskeligt at få et dybere indblik i den skade, der gøres på samhørigheden, og at foreslå håndterbare løsninger; |
| --- | --- |

11.

| 12. | påpeger, at udformningen og gennemførelsen af visse EU-politikker, bortset fra samhørighedspolitikken, bidrager til konvergensprocessen, mens andre kan have den modsatte effekt. Udvalget understreger, at ikke blot finansieringspolitikker, men også lovgivningsinitiativer eller handelsaftaler kan have en betydelig indvirkning og skabe hindringer for udviklingen af mindre udviklede regioner, selv om de tilsyneladende er »territorialt blinde«; |
| --- | --- |

12.

| 13. | bemærker f.eks., at enhver lempelse af statsstøttereglerne ofte i højere grad gavner mere udviklede medlemsstater; |
| --- | --- |

13.

| 14. | mener, at de potentielle synergier mellem EU-fonde, der har en territorial dimension, kan udnyttes bedre; |
| --- | --- |

14.

| 15. | understreger, at EU-midlernes kompleksitet og reglerne for deres anvendelse på trods af de mange forenklinger, som Kommissionen har indført, fortsat gør det vanskeligt for de lokale og regionale myndigheder at udnytte EU's programmer; |
| --- | --- |

15.

| 16. | påpeger, at de lokale og regionale aktørers begrænsede kapacitet til at få adgang til finansieringsmuligheder og til at gennemføre projekter også skyldes manglende tekniske færdigheder eller evne til at tilvejebringe den forventede medfinansiering. Udvalget opfordrer derfor Kommissionen til navnlig at støtte medlemsstater med lave absorptionsrater via kapacitetsopbygningsforanstaltninger; |
| --- | --- |

16.

| 17. | deler synspunktet i Europa-Parlamentets beslutning om den 8. samhørighedsrapport om, at anvendelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten har været stærkt centraliseret i medlemsstaterne, og at regioner og kommuner ikke er blevet tilstrækkeligt hørt (3); |
| --- | --- |

17.

| 18. | beklager, at medlemsstaterne ikke er forpligtede til at rapportere om fordelingen af midler i de forskellige regioner inden for rammerne af genopretnings- og resiliensfaciliteten. Udvalget ønsker bedre information og gennemsigtighed om, hvor pengene lander, og opfordrer til, at fremtidige investeringsprogrammer gennemføres på lokalt eller regionalt plan; |
| --- | --- |

18.

| 19. | understreger, at de forskellige EU-programmer og -fonde, der forløber parallelt, såsom genopretnings- og resiliensfaciliteten, REACT-EU, Fonden for Retfærdig Omstilling (FRO), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+), tvinger forvaltningsmyndighederne til at arbejde med forskellige regler og gennemførelsesforpligtelser, hvilket skaber usikkerhed og fører til en langsommere start i nogle af programmerne; |
| --- | --- |

19.

| 20. | beklager, at der ikke er noget klart overblik over den kombinerede virkning af et stort antal EU-forordninger både generelt og indbyrdes. Udvalget understreger, at dette begrænser muligheden for integrerede territoriale valg og gør det vanskeligt at gennemføre de enkelte forordninger, og at der skal træffes nogle valg i forbindelse med fremme af energiomstillingen (gennem investeringer i f.eks. fjernvarmenet/solcellepaneler), anvendelse af grøn energi (f.eks. i form af træer) i miljøet, tilvejebringelse af bæredygtig mobilitet og opførelse af tilstrækkelige og bæredygtige boliger; |
| --- | --- |

20.

| 21. | gør opmærksomheden på, at selv inden for samhørighedspolitikken kan utilsigtet skade mindske dens virkninger. De nationale myndigheder tildeler måske ikke den maksimale finansiering til mindre udviklede regioner og overgangsregioner, hvilket hæmmer konvergensprocessen. Udvalget anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at optimere anvendelsen af samhørighedspolitikkens midler i mindre udviklede regioner og overgangsregioner, herunder som led i den kommende midtvejsevaluering af programmerne for 2021-2027; |
| --- | --- |

21.

| 22. | bemærker, at samhørigheden også kan være truet af, at samhørighedspolitikkens finansiering er blevet brugt til at reagere systematisk på de seneste kriser. Udvalget understreger, at selv om dette kan have bidraget til at forhindre at forskelle er blevet endnu større, bør samhørighedsprincipperne om strategisk, evidensbaseret programmering, partnerskab og forvaltning på flere niveauer stadig respekteres i ethvert krisereaktionsinstrument; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger, at RU afviser ethvert forsøg på centralisering af EU-programmer og ikke vil acceptere en yderligere tilsidesættelse af det lokale og regionale niveau i fremtidige EU-programmer. Udvalget understreger, at delt forvaltning har vist sig at være vellykket og ikke bør undermineres af centralt forvaltede programmer. |
| --- | --- |

23.

Gennemførelse af princippet gennem styrket forudgående vurdering, midtvejsevaluering, løbende og efterfølgende evaluering af de territoriale virkninger af alle relevante EU-politikker

| 24. | Det Europæiske Regionsudvalg understreger, at der i den 8. samhørighedsrapport opfordres til styrkelse af de territoriale konsekvensanalyser og landdistriktsproofing, »så der bedre kan tages hensyn til de forskellige områders behov og særlige forhold i EU«. Udvalget glæder sig over, at Rådet i sine konklusioner om den 8. samhørighedsrapport opfordrede Kommissionen til at overveje at medtage territoriale konsekvensanalyser (regional sikring) i de relevante EU-politikker i forbindelse med både udarbejdelsen og evalueringen; |
| --- | --- |

24.

| 25. | understreger, at der under udformningen af alle nye EU-politikker med en regional dimension er behov for en systematisk forudgående vurdering af potentielle differentierede territoriale virkninger for alle typer af regioner som det mest effektive redskab til at omsætte princippet om ikke at skade samhørigheden i praksis; |
| --- | --- |

25.

| 26. | påpeger, at den interinstitutionelle aftale om bedre regulering fra 2016 forpligter Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet til at foretage konsekvensanalyser, når det er muligt, navnlig med hensyn til territoriale virkninger. Udvalget mener, at Kommissionens pakke om bedre lovgivning fra 2021 (4) udgør en ramme for vurdering af territoriale virkninger. Udvalget beklager imidlertid, at bestemmelsen om, at konsekvensanalyserne bør være proportionale med hensyn til anvendelsesområde og fokus, i praksis fører til ofte meget begrænsede vurderinger eller undervurderinger af territoriale virkninger. Udvalget minder om Kommissionens gentagne tilsagn i de seneste år (5) om at styrke de territoriale konsekvensanalyser; |
| --- | --- |

26.

| 27. | anbefaler derfor at styrke vurderingen af potentielle differentierede territoriale virkninger og negative indvirkninger på samhørigheden i Kommissionens værktøjskasse til bedre regulering på flere måder:






  — | ved at tilføje et spørgsmål på listen over spørgsmål i værktøjskassen til bedre regulering nr. 18 i retning af: »Hæmmer initiativet konvergensprocessen eller bidrager det til regionale forskelle?« |
| --- | --- | --- |

27.

—

ved at tilføje et spørgsmål på listen over spørgsmål i værktøjskassen til bedre regulering nr. 18 i retning af: »Hæmmer initiativet konvergensprocessen eller bidrager det til regionale forskelle?«

| — | ved at gøre det obligatorisk at anvende behovsprøven for territoriale konsekvensanalyser til at fastslå behovet for en territorial konsekvensanalyse i værktøjskassen til bedre regulering nr. 34 og ved klart at prioritere anvendelsen af det europæiske observationsnetværk for territorial udvikling og samhørighed (ESPON) TIA Quick Check frem for offentlige høringer til vurdering af potentielle territoriale virkninger, da den er baseret på en kombination af ekspertvurderinger og kvantitative territoriale data, der er tilgængelige for alle EU's regioner |
| --- | --- |

—

ved at gøre det obligatorisk at anvende behovsprøven for territoriale konsekvensanalyser til at fastslå behovet for en territorial konsekvensanalyse i værktøjskassen til bedre regulering nr. 34 og ved klart at prioritere anvendelsen af det europæiske observationsnetværk for territorial udvikling og samhørighed (ESPON) TIA Quick Check frem for offentlige høringer til vurdering af potentielle territoriale virkninger, da den er baseret på en kombination af ekspertvurderinger og kvantitative territoriale data, der er tilgængelige for alle EU's regioner

| — | ved at indføre en henstilling om, at høringer af interessenter udtrykkeligt bør omfatte aspekter vedrørende territorial samhørighed, enten med en henvisning i »indkaldelsen af feedback« og/eller en række spørgsmål i den offentlige høring eller ved målrettede høringer, der når ud til regionale og lokale myndigheder for at minde om, at målgrupper i fjerntliggende områder og landdistrikter, hvor adgangen til internettet er vanskeligere, kan være nødt til at blive behandlet via specifikke kanaler |
| --- | --- |

—

ved at indføre en henstilling om, at høringer af interessenter udtrykkeligt bør omfatte aspekter vedrørende territorial samhørighed, enten med en henvisning i »indkaldelsen af feedback« og/eller en række spørgsmål i den offentlige høring eller ved målrettede høringer, der når ud til regionale og lokale myndigheder for at minde om, at målgrupper i fjerntliggende områder og landdistrikter, hvor adgangen til internettet er vanskeligere, kan være nødt til at blive behandlet via specifikke kanaler

| — | ved at indføre en forpligtelse til i konsekvensanalyserapporten at rapportere om vurderingen af potentielle differentierede territoriale virkninger og potentiel skade på samhørigheden på samme måde som for princippet om ikke at skade miljøet væsentligt. Konsekvensanalyser bør være klare med hensyn til, om der vil være virkninger for EU's samhørighed, og hvad afvejningerne kan være mellem samhørigheden og andre mål |
| --- | --- |

—

ved at indføre en forpligtelse til i konsekvensanalyserapporten at rapportere om vurderingen af potentielle differentierede territoriale virkninger og potentiel skade på samhørigheden på samme måde som for princippet om ikke at skade miljøet væsentligt. Konsekvensanalyser bør være klare med hensyn til, om der vil være virkninger for EU's samhørighed, og hvad afvejningerne kan være mellem samhørigheden og andre mål

| — | ved at indføje et specifikt obligatorisk afsnit i begrundelsen, der forklarer, hvordan initiativet opretholder princippet om »ikke at skade samhørigheden« baseret på et følg eller forklar-princip: Kommissionen bør enten påvise, at gennemførelsen af initiativet ikke hindrer Unionens samhørighed (i overensstemmelse med princippet om ikke at skade samhørigheden), eller forklare, hvorfor den potentielle skade (der stadig er til stede efter afbødende foranstaltninger) er berettiget sammenholdt med andre målsætninger; |
| --- | --- |

—

ved at indføje et specifikt obligatorisk afsnit i begrundelsen, der forklarer, hvordan initiativet opretholder princippet om »ikke at skade samhørigheden« baseret på et følg eller forklar-princip: Kommissionen bør enten påvise, at gennemførelsen af initiativet ikke hindrer Unionens samhørighed (i overensstemmelse med princippet om ikke at skade samhørigheden), eller forklare, hvorfor den potentielle skade (der stadig er til stede efter afbødende foranstaltninger) er berettiget sammenholdt med andre målsætninger;

| 28. | opfordrer Kommissionen til at videreudvikle modeller og metoder for territoriale konsekvensanalyser med støtte fra Det Fælles Forskningscenter (JRC) og ESPON; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer Kommissionen til at afsætte kapacitet til en særlig tjeneste, der kan bistå generaldirektoraterne i processen med territoriale konsekvensanalyser og tilbyde obligatorisk uddannelse i territoriale konsekvensanalyser til alle tjenestemænd i Kommissionen, der beskæftiger sig med konsekvensanalyser; |
| --- | --- |

29.

| 30. | gentager sin opfordring til, at Udvalget for Forskriftskontrol omfatter et permanent medlem udpeget af RU for at sikre, at EU's politikker ikke er territorialt blinde; |
| --- | --- |

30.

| 31. | ønsker at bistå Kommissionen med at gennemføre territoriale konsekvensanalyser. Udvalget tilbyder navnlig at hjælpe med at indkredse relevante spørgsmål for lokale og regionale myndigheder i Kommissionens høringer og hjælpe med at finde eksperter på lokalt og regionalt plan, som kan deltage i Kommissionens workshopper om territoriale konsekvensanalyser; |
| --- | --- |

31.

| 32. | påpeger, at Det Europæiske Regionsudvalg, hvis det tildeles yderligere midler, kan spille en større rolle i EU's dagsorden for bedre regulering, f.eks. ved selv at gennemføre territoriale konsekvensanalyser af EU-politikker, som potentielt kan skade samhørigheden; |
| --- | --- |

32.

| 33. | insisterer på behovet for også i evalueringsfasen at gennemføre princippet om ikke at skade samhørigheden (efterfølgende, midtvejs og undervejs), så det ikke blot handler om at kunne sætte et kryds under den forudgående vurdering, ved at overvåge og evaluere de sektorspecifikke EU-politikkers indvirkning på samhørigheden; |
| --- | --- |

33.

| 34. | foreslår i denne forbindelse, at der i Kommissionens pakke om bedre regulering indføres en henstilling om, at evalueret lovgivning eller evaluerede programmer bør se på mulige direkte indvirkninger på samhørigheden eller (in)konsistens med samhørighedspolitikken. Udvalget foreslår, at rapporter (svarende til samhørighedsrapporten), der udarbejdes i forbindelse med sektorpolitikker, bør indeholde et afsnit om samhørighedseffekter; |
| --- | --- |

34.

| 35. | minder om den merværdi, som RegHub giver ved hjælp af høringer af interessenterne til evalueringen af den gennemførte EU-lovgivning. Udvalget gentager sin opfordring til at gøre fuld brug af Fit for Future-platformen, RegHub og RU for at sikre, at Kommissionen har detaljeret dokumentation for indvirkningen lokalt og regionalt; |
| --- | --- |

35.

| 36. | understreger det generelle behov for data og statistiske værktøjer på lokalt og regionalt plan til støtte for den forudgående vurdering og efterfølgende evaluering af indvirkningen af EU's politikker/instrumenter på samhørigheden. Udvalget understreger behovet for indikatorer og omfattende indekser (ud over BNP pr. indbygger) såsom EU-indekset over sociale fremskridt og det regionale konkurrenceevneindeks, der afspejler alle aspekter af en harmonisk udvikling, efterhånden som der opstår nye kilder til forskelle. Udvalget opfordrer til, at der afsættes flere ressourcer til Eurostat og JRC til udvikling af observatorier for by- og landdistrikterne. Udvalget opfordrer medlemsstaterne til at indføre systemer til indsamling af data og oplysninger på lokalt plan for at evaluere virkningen af lovgivning og politikker. |
| --- | --- |

36.

Gennemførelse af princippet gennem bedre koordinering af EU's politikker/fonde og deres gennemførelse på nationalt og subnationalt plan

| 37. | Det Europæiske Regionsudvalg opfordrer Kommissionen til at strømline investeringspolitikker og –fonde for at sikre synergier og komplementaritet med henblik på at nå udvalgte mål. Udvalget opfordrer til, at Fonden for Retfærdig Omstilling og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne forvaltes som andre fonde i henhold til samme forordning om fælles bestemmelser; |
| --- | --- |

37.

| 38. | understreger behovet for at øge synergierne mellem samhørighedspolitikken og Horisont Europa for at styrke forsknings- og innovationskapaciteten i alle EU's regioner, hvilket gør det muligt for EU at konkurrere på globalt plan ved at investere i regional ekspertise, og kan være en løsning på udviklingsfælden i mellemindkomstregioner; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer Kommissionen til i forbindelse med forvaltningen af EU-midler at tage hensyn til regionernes udviklingsniveau og potentialet for at mindske regionale forskelle »hinsides BNP«; |
| --- | --- |

39.

| 40. | opfordrer de nationale regeringer til at foretage en systematisk forudgående territorial konsekvensanalyse, således at ingen national politik er »territorialt blind«, ved at gøre brug af erfaringerne fra pilotforanstaltningen under den territoriale dagsorden 2030 »Understanding how sector policies shape spatial (im)balances«; |
| --- | --- |

40.

| 41. | understreger behovet for, at medlemsstaterne sikrer kommunikationen og koordineringen mellem de forskellige ministerier, agenturer og forvaltningsmyndigheder for at udnytte potentielle synergier og komplementaritet mellem forskellige politikker og finansieringsstrømme bedst muligt og sikre, at der ikke sker overlapning eller skade på samhørigheden; |
| --- | --- |

41.

| 42. | gentager sin opfordring til medlemsstaterne og Kommissionen om at sikre, at genopretnings- og resiliensfaciliteten og enhver efterfølger direkte integrerer samhørighedspolitikkens tilgang baseret på strategisk evidensbaseret programmering, flerniveaustyring og partnerskab; |
| --- | --- |

42.

| 43. | understreger, at forskellige myndighedsniveauer er nødt til at samarbejde i partnerskaber for at skabe samhørighed på stedet, herunder ved at koordinere gennemførelsen af forskellige EU-politikker/-instrumenter; |
| --- | --- |

43.

| 44. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at støtte alle deres regioner, hvor udviklingen halter bagefter, i at opbygge en administrativ kapacitet og fremme udviklingen af færdigheder, således at de fuldt ud kan drage fordel af EU's programmer. |
| --- | --- |

44.

Bruxelles, den 24. maj 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(1)  Se side 30 om Samhørighed i Europa frem mod 2050, den 8. rapport om økonomisk, social og territorial samhørighed (http://ec.europa.eu/regional_policy/da/information/cohesion-report/).

1

(2)  Betænkning A9-0210/2022 om økonomisk, social og territorial samhørighed i EU: den 8. samhørighedsrapport (2022/2032(INI)).

2

(3)  Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om evalueringsrapport om gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT C 157 af 3.5.2023, 12).

3

(4)  Bedre regulering: retningslinjer og værktøjskasse (europa.eu).

4

(5)  Se Kommissionens meddelelser »En langsigtet vision for EU's landdistrikter« (2021) og »Mennesket i centrum, sikring af bæredygtig og inklusiv vækst og udnyttelse af potentialet i EU's regioner i den yderste periferi« (2022).

5

---

| 21.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 257/6 |
| --- | --- | --- | --- |

21.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 257/6

---

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om kriseberedskab og -håndtering: øget modstandsdygtighed i Unionen og dens regioner og byer

(2023/C 257/02)

| Ordfører: | Christophe CLERGEAU (FR/PES), medlem af regionalrådet i Pays de la Loire |
| --- | --- |

Ordfører:

Christophe CLERGEAU (FR/PES), medlem af regionalrådet i Pays de la Loire

POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG (RU)

Fremsyn — en ny tilgang, når det handler om at forberede sig på risici og kriser

| 1. | Det Europæiske Regionsudvalg påpeger, at vi ikke kan vide, hvilke kriser der vil ramme Europa og de europæiske byer, distrikter og regioner i fremtiden. Vi ved imidlertid, hvem der vil blive ramt. Kriser har ingen administrative grænser og kræver derfor en tilgang på flere niveauer, der omfatter alle kommunale institutioner, lokale myndigheder på mellemniveau (provinser, distrikter osv.) og det regionale niveau. For at forhindre alvorlige konsekvenser af kriserne er vi nødt til at udvikle en risiko- og krisekultur, dvs. en ny tilgang, hvor fremsyn er i højsædet, så der kan skabes sikkerhed og værnes om befolkningens sundhed og trivsel. Det er det, denne udtalelse handler om; |
| --- | --- |

1.

| 2. | konstaterer, at de primære kendetegn ved de kriser, vi har oplevet de senere år, har været deres brutale og uforudsigelige karakter. Katastrofer og ekstreme hændelser i forbindelse med klimaforandringerne kunne og burde have været forudset og foregrebet, men deres voldsomhed og hyppighed overstiger alle prognoser. Covid-19-krisen og krigen i Ukraine med dens hale af lidelser for befolkningen vidner om en ny situation præget af uforudsigelige og voldsomme kriser. Stillet over for disse fænomener er det ikke længere tilstrækkeligt med hverken de overordnede strategier for forebyggelse — hvor der træffes foranstaltninger med henblik på at afværge kendte og sandsynlige risici — eller forsigtighedsprincippet — hvor der træffes foranstaltninger for at undgå nye alvorlige og irreversible risici for menneskers sundhed eller miljøet; |
| --- | --- |

2.

| 3. | mener, at Europa bør investere på en ny måde. Der skal sættes fokus på fremsyn, defineret som en fælles evne til at forberede samfundet på at løfte fremtidens udfordringer i fællesskab og solidaritet, navnlig i krisetider og når der indtræffer katastrofer. Fremsyn handler ikke mindst om at sætte borgerne i centrum og huske den sociale og menneskelige dimension, sikre adgangen til tjenester og sørge for, at den personlige støtte er af høj kvalitet. For kriser og katastrofer rammer først og fremmest de mest sårbare. Det er en af de lektier, vi lærte af covid-19-krisen; |
| --- | --- |

3.

| 4. | mener, at den samlede strategi for modstandsdygtighed bør kombinere to elementer, nemlig for det første en forbedring af samfundets evne til at foretage de nødvendige ændringer i lyset af udfordringerne med økonomiske, sociale og geografiske uligheder, klimaforandringer og den grønne omstilling, og for det andet en forbedring af evnen til at tage hånd om samfundets sårbarhed over for risici, kriser og katastrofer, hvilket bl.a. handler om udvikling af fremsynsaktiviteter; |
| --- | --- |

4.

| 5. | foreslår, at der skelnes mellem sårbarheder i tilknytning til kendte risici — hovedsagelig miljømæssige, demografiske og industrielle risici — og sårbarheder i tilknytning til ukendte risici, eksempelvis risici knyttet til klimaforandringer, sundhedsrisici og risici som følge af menneskelige aktiviteter. Disse sårbarheder kan ikke imødegås ved hjælp af risikostyringsplaner, uanset hvor sofistikerede de så end måtte være. Håndtering af ikke mindst den sidstnævnte form for risici forudsætter, at der udvikles en krise- og risikokultur og en fælles evne til at håndtere usikkerheden og katastroferne; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer til, at en analyse af de sociale og geografiske sårbarheder gøres til en politisk prioritet for EU, for uden en sådan viden vil det være vanskeligt at forberede samfundet ordentligt. Kun ved at sætte fokus på og forstå disse sårbarheder er det muligt at finde effektive løsninger på europæisk og nationalt niveau, men især i de enkelte europæiske byer, distrikter og regioner. Vi bør nemlig være varsomme med at vælge en for omfattende tilgang til sårbarheder på et for bredt geografisk niveau. Vi bør snarere fremme en lokal tilgang, der gør det muligt at håndtere de faktiske forhold, borgerne oplever i praksis; |
| --- | --- |

6.

| 7. | anerkender, at politikkerne for civil beskyttelse først og fremmest hører under medlemsstaternes kompetence, men konstaterer også, at aktiviteter til forebyggelse, fremsyn og nødhjælp meget ofte varetages af lokale aktører, byer og distrikter (provinser osv.), der normalt udøver denne kompetence med støtte fra regionerne. Disse myndigheder bør dermed i overensstemmelse med princippet om aktiv nærhed og ud fra en tilgang om flerniveaustyring, der berører og inddrager alle forvaltningsniveauer, inddrages tæt i udformningen og gennemførelsen af disse aktiviteter samt opfølgningen på dem og have stillet passende både økonomiske og juridiske ressourcer til rådighed; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger behovet for at styrke byernes og regionernes kapacitet til også i krisetider at kunne levere de tjenester, befolkningen har brug for. En af de vigtigste måder at opnå dette på er ved at øge den fælles forsyningssikkerhed i hele Europa. Dette kræver, at man identificerer de steder, hvor der er kritisk afhængighed, producerer og leverer størstedelen af de væsentlige varer og tjenesteydelser inden for Europa samt sikrer de mekanismer i det indre marked, der gør det muligt at styrke en mere pålidelig forsyning af råstoffer, materialer og fødevarer. Også den kritiske infrastruktur bør styrkes for at sikre levestandarden i tilfælde af en krisesituation. |
| --- | --- |

8.

Placering af sårbarhedsanalysen i centrum for den fremtidige samhørighedspolitik

Et indeks og en resultattavle, der skal skabe større kendskab til risiciene i forbindelse med geografiske og befolkningsmæssige sårbarheder og tage bedre højde for disse

| 9. | Det Europæiske Regionsudvalg glæder sig over, at Det Fælles Forskningscenter (JRC) og dets risikostyringskontor har fået til opgave at udvikle et sårbarhedsindeks (1), som kombinerer den miljømæssige, geografiske, økonomiske og sociale dimension. Udvalget håber, at JRC får al den politiske og økonomiske støtte, det har brug for, for at kunne arbejde videre med dette; |
| --- | --- |

9.

| 10. | understreger betydningen af den sociale dimension af sårbarheden, der alt for ofte glemmes eller forsømmes, men som ikke desto mindre er et centralt element i modstandsdygtigheden. Alle analyser af sårbarhed bør også omfatte adgang til mennesker, social støtte og sårbare personers adgang til sundhedssystemet og de sociale tjenester, ligesom der bør være fokus på at mindske den digitale kløft og forbedre den digitale tilgængelighed. RU understreger, at der er sårbarhed at finde hos minoriteter, kvinder, fattige, ældre og personer med handicap eller kroniske sygdomme, og at der findes omfattende social sårbarhed i regionerne i den yderste periferi samt i øområder og isolerede områder, der befinder sig i frontlinjen i kampen mod klimaforandringerne; |
| --- | --- |

10.

| 11. | støtter JRC's indsats for at forbedre kvaliteten af dataene og af »sårbarhedsindekset« og støtter ønsket om et større samarbejde herom mellem JRC, Kommissionens øvrige generaldirektorater og medlemsstaterne. Udvalget bekræfter, at det vil være nyttigt at anvende dette indeks på alle territoriale niveauer — NUTS 2, NUTS 3 og frem for alt på lokalt niveau — og gentager sin opfordring til at offentliggøre en resultattavle om sårbarheder, der gør det muligt at visualisere den konkrete situation i de enkelte områder. Udvalget anbefaler i den henseende medlemsstaterne og de lokale og regionale myndigheder at investere i risikovurdering, navnlig vedrørende sårbarhed, og offentliggøre resultaterne af dette arbejde med henblik på at styrke risikokulturen i EU; |
| --- | --- |

11.

| 12. | gør opmærksom på, at der er behov for data, hvormed man mere effektivt kan beskrive de mest sårbare befolkningsgrupper, hvilket indebærer at have ikkeaggregerede data til rådighed og samkøre disse data for at fremhæve specifikke forhold (f.eks. for fattige kvinder), samt behov for data, hvormed man kan påvise problemer med adgang til tjenester; |
| --- | --- |

12.

| 13. | mener, at frem for at forsøge at udvikle en perfekt indikator bør det prioriteres at få testet denne indikator som et beslutningsstøtteværktøj. Udvalget glæder sig over, at flere lokale organisationer er gået denne vej, og opfordrer til, at der iværksættes et pilotprogram med deltagelse af byer, distrikter og regioner, som ønsker at gøre et forsøg med at anvende sårbarhedsindikatoren, med henblik på at sammenligne den med den lokale opfattelse af virkeligheden og danne rettesnor for deres politikker og investeringer; |
| --- | --- |

13.

| 14. | foreslår, at JRC giver sig i kast med at oprette en europæisk platform for udveksling centreret omkring en helhedsorienteret tilgang til sårbarheder, foregribelse, beredskab og risiko- og krisestyring, som inddrager EU-institutionerne, medlemsstaterne, de lokale og regionale myndigheder samt øvrige interessenter. Erfaringen med platforme for intelligent specialisering kan tjene som inspiration ved oprettelsen af denne platform, som kan finansieres via Interreg Europe-programmet. Den vil navnlig blive understøttet af EU-Vidensnetværket om Civilbeskyttelse (2), som også bør støttes og udvikles; |
| --- | --- |

14.

| 15. | foreslår at mobilisere byer, distrikter og regioner til at deltage i alle disse initiativer; |
| --- | --- |

15.

| 16. | tilskynder til, at der oprettes et europæisk netværk af borgerbevægelser og NGO'er med henblik på forebyggelse og håndtering af risici og kriser og for at sætte samfundet i stand til at håndtere dem. Udvalget opfordrer Kommissionen til at støtte dette initiativ og hjælpe med at oprette det. Udvalget er derfor klar til at bidrage til oprettelsen af et sådant netværk i samarbejde med EU-Vidensnetværket om Civilbeskyttelse ved hvert år at afholde et arrangement, der samler alle disse aktører, i samarbejde med UNDRR og Kommissionen. |
| --- | --- |

16.

Imødegåelse af sårbarhederne — en ny prioritet for samhørighedspolitikken

| 17. | Det Europæiske Regionsudvalg ønsker at afdække, hvordan de nylige kriser har vist, at de geografiske sårbarheder og befolkningens sårbarheder kan føre til nye dybe uligheder i forhold til sundhed og trivsel. Udvalget påpeger derfor, at det bør være en politisk prioritet i forbindelse med samhørighedspolitikken at gøre op med sociale og geografiske sårbarheder. Dette vil betyde, at den sociale dimension af samhørighedspolitikken — ud over beskæftigelses- og uddannelsesspørgsmål — skal styrkes gennem øget fokus på udfordringerne i forbindelse med inklusion og adgangen til sundhedssystemet og til sociale tjenester. Ved at styrke samhørighedspolitikken kan man også bringe den tættere på borgerne; |
| --- | --- |

17.

| 18. | mener, at udvikling af et »indeks« og en resultattavle om geografiske sårbarheder er afgørende for at sætte gang i den politiske debat om, hvilke løsninger der kan fungere inden for rammerne af den fremtidige samhørighedspolitik, som også i alle dens komponenter bør tage højde for data på NUTS 3-niveau for at sikre en mere målrettet, klarere og mere effektiv tilgang; |
| --- | --- |

18.

| 19. | er fortsat forsigtig med at anvende et sårbarhedsindeks som beslutningsstøtteværktøj til fordelingen af samhørighedspolitikkens midler, men understreger behovet for at forstærke den samhørighedspolitiske indsats i de mest sårbare regioner; |
| --- | --- |

19.

| 20. | foreslår at gøre modstandsdygtighed over for kriser og håndtering af sociale og geografiske sårbarheder til en central del af samhørighedspolitikken sammen med indførelse af supplerende »top up«-finansiering for regioner og distrikter, der er særligt sårbare, og som i vidt omfang vælger at mobilisere samhørighedspolitikken til dette formål; |
| --- | --- |

20.

| 21. | mener dog, at selv om samhørighedspolitikken kan og bør være et redskab præget af fremsyn, kan den ikke bære ansvaret for at yde erstatning for skader forårsaget af større katastrofer. Udvalget mener ligeledes, at det nye instrument »solidaritets- og nødhjælpsreserven« handler mere om den øjeblikkelige indsats i tilfælde af katastrofer og pandemier end om erstatning for konsekvenserne heraf. Udvalget opfordrer derfor til, at det overvejes at oprette en permanent interventionsmekanisme til afhjælpning af større skader forårsaget af katastrofer i et givet område; |
| --- | --- |

21.

| 22. | foreslår inden for rammerne af europæiske finansieringsprogrammer såsom Interreg, Horisont Europa og Erasmus+ at fremme interregionale samarbejdsprojekter, der bør udformes på baggrund af de geografiske forhold, der gør sig gældende i de forskellige områder, og som derved kan føre til samarbejde med tredjelande. Projekterne vil være centreret om modstandsdygtighed over for kriser og afhjælpning af sårbarheder, navnlig med henblik på en grænseoverskridende tilgang til risici og kriser, som udgør en stærk løftestang for tilnærmelse af medlemsstaternes forskellige praksisser til hinanden i forbindelse med konkrete temaer. I den forbindelse kommer man formentlig ikke uden om et særligt fokus inden for Interreg og EGTS; |
| --- | --- |

22.

| 23. | erkender, at selv om instrumenter på EU-plan har vist sig at være yderst nyttige, kan der gøres mere med hensyn til de juridiske og administrative udfordringer i forbindelse med grænseoverskridende samarbejde, hvilket også ville sikre mere europæisk solidaritet, hvis hindringerne for grænseoverskridende samarbejde blev løst. Udvalget opfordrer i den henseende Kommissionen til at sætte fornyet skub i vedtagelsen af den europæiske grænseoverskridende mekanisme. |
| --- | --- |

23.

Fra risikostyring til en fælles risikokultur: forberedelse af Europa og de europæiske regioner på kriser og katastrofer

| 24. | Det Europæiske Regionsudvalg konstaterer, at der siden covid-19-krisen har været fuld fart på de europæiske civilbeskyttelses- og sundhedspolitikker. Adskillige initiativer har set dagens lys, deriblandt RescEU og EU's Myndighed for Kriseberedskab og -indsats på Sundhedsområdet (HERA). Den europæiske reaktion på krigen i Ukraine har været præget af omfattende støtte til befolkningen, hvilket har fremhævet den menneskelige og sociale dimension af krisehåndteringen. Ud over behovet for krisestyring, som stadig er yderst aktuelt, håber RU, at man fremover vil prioritere fremsyn, dvs. forebyggelse af risici, kriseberedskab og udbredelse i Europa af en fælles risiko- og krisekultur; |
| --- | --- |

24.

| 25. | understreger den vigtige rolle, som Katastrofeberedskabskoordinationscentret spiller som et centralt punkt i koordineringen af EU's kriserespons, navnlig i forbindelse med krigen i Ukraine og jordskælvet i Tyrkiet. Håndteringen af disse kriser har fremhævet krisehåndteringens menneskelige og sociale dimension. Ud over behovet for krisestyring, som stadig er yderst aktuelt, håber Det Europæiske Regionsudvalg derfor, at man fremover vil prioritere fremsyn, dvs. forebyggelse af risici, kriseberedskab og udbredelsen af en fælles risiko- og krisekultur i Europa. |
| --- | --- |

25.

EU's mål for katastrofemodstandsdygtighed

| 26. | Det Europæiske Regionsudvalg glæder sig over Kommissionens offentliggørelse af henstillingen og meddelelsen om Den Europæiske Unions mål for katastrofemodstandsdygtighed og er enig i de generelle principper heri, som afspejler adskillige af de forslag, der er fremsat i RU's tidligere udtalelser. Samtidig glæder udvalget sig over, at der i højere grad tages hensyn til de lokale og regionale realiteter i dokumenterne og understreger værdien af flagskibsinitiativerne. Udvalget er overbevist om, at denne ramme, selv om den ikke er bindende, vil kunne styrke konvergensen mellem de enkelte medlemsstaters praksisser og dermed kvaliteten af kriseberedskabet. Udvalget ønsker også at blive inddraget tæt i det civilbeskyttelsesforum, der skal afholdes i 2024, og som er en lejlighed til at gøre status over og tilpasse disse mål; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer regionerne til at udnytte de nye muligheder for at deltage i initiativer og få finansieret projekter, navnlig under mål 2 »Beredskab« og flagskibsinitiativet »PreparEU«. Udvalget har til hensigt at bidrage til i højere grad at få inddraget de lokale og regionale myndigheder i EU-Vidensnetværket om Civilbeskyttelse; |
| --- | --- |

27.

| 28. | beklager imidlertid, at disse publikationer udelukkende kommer til at indgå i EU's civilbeskyttelsesmekanisme frem for i et mere helhedsorienteret syn på Europas og dets byers og regioners sårbarhed og modstandsdygtighed over for kriser; |
| --- | --- |

28.

| 29. | glæder sig over indførelsen af stresstest af nødhjælpscentres modstandsdygtighed, men så gerne, at dette tiltag blev udvidet til også at omfatte nationale, regionale og lokale krisevarslings- og styringssystemer. Udvalget foreslår desuden, at der i højere grad tages hensyn til alle de mange sårbarhedsfaktorer, ikke mindst de sociale og territoriale faktorer, i disse stresstest; |
| --- | --- |

29.

| 30. | tilskynder regioner/lokale myndigheder til at deltage i stresstestning af scenarier, der passer til det lokale/regionale risikobillede. Der kan også opmuntres til lokale/regionale risikoatlasser og offentlige risikobevidstheds- og beredskabsforanstaltninger samt til aktiviteter i forbindelse med den kommende EU-kriseberedskabsmåned, der foreslås i meddelelsen om EU's mål for katastrofemodstandsdygtighed. |
| --- | --- |

30.

Opbygning af en fælles risiko- og krisekultur blandt de lokale, nationale og europæiske beslutningstagere

| 31. | Det Europæiske Regionsudvalg konstaterer, at de fleste af de aktører, udvalget har været i kontakt med, ønsker, at der udarbejdes en strategisk europæisk ramme for risici og kriser, så det bliver muligt at udvikle en systemisk og koordineret tilgang, der i dag opleves som ikkeeksisterende. Ligeledes nævner mange muligheden af at oprette et generaldirektorat for »Risici og kriser«, som omfatter både samfundsberedskab, forebyggelse og styring af risici og kriser, der opstår som følge af vores sårbarhed; |
| --- | --- |

31.

| 32. | påpeger, at den største udfordring i forbindelse med risici og kriser er at ændre beslutningstagernes tankegang og de politiske beslutningsprocesser. Langt de fleste beslutningstagere er ikke uddannet i foregribelse og styring af kriser, og heller ikke i modstandsdygtighed. Der er opstået ualmindeligt mange ordninger for håndtering af en tydeligt defineret risiko, hvilket har ført til fragmentering af de offentlige politikker på bekostning af et helhedsorienteret syn på modstandsdygtighed, analyse af sociale og geografiske sårbarheder og beredskab til at håndtere ukendte risici. Der bør udbredes en ny fælles risiko- og krisekultur omkring princippet om fremsynethed; |
| --- | --- |

32.

| 33. | foreslår derfor, at der oprettes en Europaskole for risici og kriser, som tilbyder uddannelsesforløb for politiske beslutningstagere og operationelle ledere, udarbejder faglige rammer og en akkrediteringsordning med henblik på at skabe sammenhængende faglige fællesskaber og fremme mobilitet og gensidig anerkendelse, støtter videreuddannelse, udvikler netværk og aktiviteter til udveksling af viden og erfaringer, arrangerer workshops omkring erfaringsprocesser og for udformning af innovative operationelle strategier og løsninger; |
| --- | --- |

33.

| 34. | påpeger, at globale kriser, selv om de opstår uden for Europa, kan påvirke alle EU's medlemsstater, f.eks. i form af en akut tilstrømning af flygtninge eller vanskeligheder med at få adgang til væsentlige varer. Der bør gøres mere for at styrke kapaciteten til at forudsige og forebygge globale kriser gennem fælles tiltag, herunder uden for Den Europæiske Union; |
| --- | --- |

34.

| 35. | mener, at det er i EU's interesse at gøre en indsats der, hvor de nye risici opstår, for at begrænse Unionens eksponering for risiciene. De relevante organer inden for EU bør derfor have midlerne til at indlede netværksaktiviteter med de mange forskellige organer, som RU allerede er partner i (på internationalt plan især FN's Sekretariat for Katastrofeforebyggelse, UNDRR, dets platform for Europa og Centralasien samt 2030-initiativet for modstandsdygtige byer), og endog deltage i operationer uden for EU's grænser i samarbejde med de berørte lande, så snart risiciene er identificeret og under anvendelse af omfattende ressourcer. Dette samarbejde bør også omfatte forberedelsesfasen og ikke mindst handle om forebyggelse, reduktion af sårbarheder og forberedelse af samfundet på kriser. De eksisterende mekanismer og interessentfora såsom EU-Vidensnetværket om Civilbeskyttelse bør i den henseende styrke partnerskaberne med civilsamfundsaktører og lokale NGO'er. |
| --- | --- |

35.

Modstandsdygtige og fremsynede samfund, der er bedre i stand til at håndtere risici og kriser

| 36. | Det Europæiske Regionsudvalg mener, at en del af selve grundlaget for modstandsdygtighed er borgernes evne til at mobilisere sig og være i stand til at håndtere de første timer af en krise, mens de venter på, at hjælpen når frem. Dette indebærer både, at den enkelte borger er instrueret på forhånd, at alle husstande er forberedt, og at der er en praksis for solidaritet på lokalt niveau. EU bør derfor vedtage en »72-timers strategi for krisehåndtering«, der er lokalt tilpasset og tager højde for de særlige forhold i de enkelte lande og regioner, og som navnlig er inspireret af erfaringerne fra lande som Japan og USA; |
| --- | --- |

36.

| 37. | vil gerne understrege to ting, nemlig at den bedste måde at skabe en holdningsændring på er ved at uddanne børn og unge, og at et stærkt aktivt medborgerskab, et stærkt foreningsliv og et stærkt frivilligt engagement er de bedste drivkræfter for samfundets modstandsdygtighed. Med henblik herpå foreslår RU at supplere EU's mål for modstandsdygtighed over for katastrofer med tre nye flagskibsinitiativer, nemlig:






  — | almen udbredelse af »risikoworkshopper« (risk factories) (3) tilpasset de lokale og regionale rammebetingelser og behov, som man allerede har gjort forsøg med i flere lande, og som går ud på at træne alle børn i alderen 6-10 år i at stille de rigtige spørgsmål og udvise den rette adfærd med henblik på at være forberedt på risici og på at håndtere dem |
| --- | --- | --- |

37.

—

almen udbredelse af »risikoworkshopper« (risk factories) (3) tilpasset de lokale og regionale rammebetingelser og behov, som man allerede har gjort forsøg med i flere lande, og som går ud på at træne alle børn i alderen 6-10 år i at stille de rigtige spørgsmål og udvise den rette adfærd med henblik på at være forberedt på risici og på at håndtere dem

| — | oprettelse af en europæisk ramme for træning i den første indsats og i førstehjælp vil gøre det muligt at tilbyde træningsforløb i alle lande, der kan overføres til og anvendes i andre sammenhænge, og som alle unge vil blive tilskyndet til at følge, inden de fylder 20 |
| --- | --- |

—

oprettelse af en europæisk ramme for træning i den første indsats og i førstehjælp vil gøre det muligt at tilbyde træningsforløb i alle lande, der kan overføres til og anvendes i andre sammenhænge, og som alle unge vil blive tilskyndet til at følge, inden de fylder 20

| — | en EU-kampagne til fremme af et positivt borgerengagement i både frivillige korps og NGO'er; |
| --- | --- |

—

en EU-kampagne til fremme af et positivt borgerengagement i både frivillige korps og NGO'er;

| 38. | opfordrer ligeledes til, at man går bort fra at sandsynlighedsberegne risici, hvilket gør, at man systematisk undervurderer alvorlige kriser, som det har været tilfældet med epidemier, og at man desuden ikke begrænser sig til handlingsplaner for håndtering af kendte og sandsynlige miljømæssige og industrielle risici, men at man i stedet iværksætter en strategi for modstandsdygtighed og en lokal mobiliseringsplatform i alle byer, distrikter og regioner uden undtagelse, så man kan organisere lokale grupper for modstandsdygtighed og forberede befolkningen på kriser samt yde de mest udsatte befolkningsgrupper særlig opmærksomhed. Disse lokale platforme for modstandsdygtighed bør være baseret på borgerengagement, tilskynde til tværfaglighed, lette dataudveksling og -interoperabilitet, fremme samarbejde, herunder på tværs af grænserne, gøre kriseresponskæden smidigere og styrke modstandsdygtigheden over for kriser; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer til en storstilet indsats for at afhjælpe den digitale fattigdom, som i en krisesituation udgør en yderligere risiko, idet en stor del af befolkningen ikke har adgang til væsentlige oplysninger og tjenester. Udvalget understreger behovet for at oprette et netværk af fysiske adgangspunkter i byer og regioner, der aktiveres i tilfælde af en krise, og hvor befolkningen kan få information, nødhjælp og menneskelig støtte i deres umiddelbare nærmiljø. |
| --- | --- |

39.

RescEU og systemerne til koordinering af katastrofeberedskab

| 40. | Det Europæiske Regionsudvalg støtter enhver europæisk økonomisk investering til styrkelse af rescEU for ikke blot at øge EU's evne til at reagere hurtigt, helhedsorienteret og selvstændigt, men også for at styrke dets rolle i risiko- og katastrofehåndteringen; |
| --- | --- |

40.

| 41. | glæder sig over ERCC 2.0-initiativet, der har til formål at styrke evnen til at foregribe, forudsige og forberede tværsektorielle begivenheder på EU-plan og til fortsat at forbedre og investere i systemer for tidlig varsling for at sikre, at tidlig information og bevidsthed omsættes til handling. Det Europæiske Regionsudvalg anerkender det arbejde, som Kommissionen i overensstemmelse med sit mandat har udført på dette område inden for systemer for tidlig varsling i henhold til lovgivningen om EU-civilbeskyttelsesmekanismen, og som har til formål at udvikle grænseoverskridende detekterings-, informations- og varslingssystemer såsom EFAS (det europæiske oversvømmelsesvarslingssystem), EFFIS (det europæiske informationssystem for skovbrande) og EDO (Det Europæiske Tørkeobservatorium). |
| --- | --- |

41.

HERA og den europæiske sundhedsunion

| 42. | Det Europæiske Regionsudvalg støtter HERA og de foranstaltninger, der er truffet i løbet af det seneste år, navnlig med henblik på at identificere sundhedsrisici, definere krisestyringsscenarier og medicinske modforanstaltninger, styrke værdikæderne og evnen til at producere de varer og tjenesteydelser, vi har brug for, i Europa. Udvalget minder om, at HERA har brug for fortsat politisk og økonomisk støtte flere år frem i tiden for at kunne udføre sine opgaver effektivt; |
| --- | --- |

42.

| 43. | anerkender, at det er vanskeligt at evaluere HERA's indsats efter blot et år, men gentager sin opfordring til i højere grad at inddrage ikke kun Europa-Parlamentet, men også byer, regioner og samfundsaktører i HERA's organer, navnlig dets forum; |
| --- | --- |

43.

| 44. | glæder sig over indførelsen af de nye One Health-modeller, der gør det muligt at nedbryde barriererne mellem menneskers, dyrs og miljøets sundhed og at integrere sundhedspolitikker i en sammenhængende tilgang til bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

44.

| 45. | minder endnu en gang og eftertrykkeligt Kommissionen og Rådet om, at der ikke er gjort nok for at styrke Europas produktion af de produkter og lægemidler, vi har brug for til at kunne håndtere sundhedskriser, og at offentlige indkøbere i mange lande prioriterer lave priser på bekostning af produktion inden for Europa, hvorved læren fra covid-19-krisen går tabt; |
| --- | --- |

45.

| 46. | foreslår, at sundhedssystemernes modstandsdygtighed, herunder nær sundhed og hospitaler, behandles inden for rammerne af en sundhedsunion med deltagelse af medlemsstaterne og de kompetente lokale og regionale myndigheder. Det handler bl.a. om at sikre kontinuitet i sundhedsplejen i kriseperioder takket være tilstrækkelig allerede eksisterende eller midlertidig modtagelseskapacitet. RU opfordrer derfor til, at der iværksættes undersøgelser for at vurdere konsekvenserne af udsættelser eller pauser i plejen som følge af covid-19-krisen, bl.a. når det handler om kræft, kroniske sygdomme og mental sundhed; |
| --- | --- |

46.

| 47. | ser gerne, at debatten om anvendelse af sundhedsdata uddybes, så man kan identificere de befolkningsgrupper, der er mest udsat under kriser, og dermed fremme den sociale støtte til disse grupper og kontinuiteten i deres medicinske behandling. RU opfordrer til, at der parallelt med vurderingen af etiske og operationelle udfordringer oprettes et »europæisk sundhedsdataområde«, hvorigennem der kan indsamles data, hvor deres kvalitet kan forbedres, og de kan blive stillet til rådighed for lokale offentlige tjenester. Udvalget advarer om risikoen for, at man kommer til at mangle sundhedsdata for hele befolkningsgrupper på grund af, at de er ekskluderet, eller som følge af den digitale kløft. |
| --- | --- |

47.

En tværgående tilgang til sårbarhed, kriseberedskab og krisehåndtering

| 48. | Det Europæiske Regionsudvalg foreslår, at indekset og resultattavlen om sårbarheder bliver elementer, der kan danne rettesnor for ikke kun samhørighedspolitikken, men også for andre af EU's politikker (f.eks. den fælles landbrugspolitik, forsknings- og innovationspolitikken og den europæiske sundhedsunion). En taskforce med deltagere fra forskellige af Kommissionens generaldirektorater kunne vise sig at være særlig nyttig; |
| --- | --- |

48.

| 49. | støtter en tilgang, hvor modstandsdygtigheden er der lige fra begyndelsen (resilience by design), hvor det er muligt at integrere virkninger på modstandsdygtighed og sårbarhed lige fra de første faser af udformningen af offentlige politikker, regler, forskrifter og handlingsplaner, omfattende investeringsprogrammer, infrastrukturprogrammer osv.; |
| --- | --- |

49.

| 50. | mener, at offentlige indkøb spiller en vigtig rolle med hensyn til at skabe innovation, afprøve en ny lokal solidaritet og øge modstandsdygtigheden af lokale infrastrukturer og lokalt udstyr; |
| --- | --- |

50.

| 51. | går ind for, at der oprettes en »mission« inden for rammerne af Horisont Europa, som omhandler modstandsdygtighed over for risici og kriser (styring, beredskab, fælles kultur, sårbarheder), og som supplerer forskningsklyngen »Civilsikkerhed for samfundet«, hvor der fokuseres på udvikling af metoder og teknologier med henblik på at skabe et levende laboratorium for innovation og mobilisering, der er forankret i virkeligheden i byer og regioner. |
| --- | --- |

51.

Bruxelles den 24. maj 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(1)  https://drmkc.jrc.ec.europa.eu/risk-data-hub/#/vulnerability-in-europe.

1

Sårbarhedsindekset gør det muligt at gå videre end det arbejde, JRC har udført med »resultattavlen om modstandsdygtighed«, som indeholder en bredere tilgang til samfundets evne til tilpasning og foregribelse (https://commission.europa.eu/strategy-and-policy/strategic-planning/strategic-foresight/2020-strategic-foresight-report/resilience-dashboards_da).

(2)  https://civil-protection-knowledge-network.europa.eu/about-knowledge-network.

2

(3)  F.eks. i Skotland: http://www.safercommunitiesscotland.org/wp-content/uploads/the-risk-factory.pdf; i Holland: https://www.riskfactorymwb.nl/over-ons/.

3

---

| 21.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 257/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 257/12

---

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om midtvejsrevision af den flerårige finansielle ramme: det regionale og lokale niveaus holdning

(2023/C 257/03)

| Ordfører: | Thomas HABERMANN (DE/EPP), medlem af Landkreis Rhön-Grabfeld |
| --- | --- |

Ordfører:

Thomas HABERMANN (DE/EPP), medlem af Landkreis Rhön-Grabfeld

POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG (RU)

| 1. | Det Europæiske Regionsudvalg konstaterer, at den russiske angrebskrig i Ukraine og den fortsatte besættelse af ukrainske områder i strid med folkeretten ikke blot forårsager enorme ødelæggelser og lidelser på stedet, men også har en håndgribelig indvirkning på Den Europæiske Union, dens medlemsstater og lokale og regionale myndigheder i både landdistrikter og byområder; |
| --- | --- |

1.

| 2. | bemærker endvidere, at Den Europæiske Union endnu ikke har genrejst sig fuldt ud efter covid-19-pandemien, hvilket allerede har medført en øget økonomisk byrde for navnlig lokale og regionale myndigheder; |
| --- | --- |

2.

| 3. | påpeger, at den eksisterende flerårige finansielle ramme (FFR) blev fastlagt inden krigen i Ukraine, covid-19-pandemien, høje energiomkostninger og høj inflation. Allerede to år efter vedtagelsen står det klart, at den nuværende ramme ikke er tilstrækkelig til at håndtere de aktuelle kriser; |
| --- | --- |

3.

| 4. | glæder sig derfor over, at den interinstitutionelle aftale, der ledsager den flerårige finansielle ramme, forpligter Kommissionen til at fremlægge en midtvejsrevision af FFR, og opfordrer til, at der foretages en omfattende vurdering af dens anvendelsesområde, herunder dens budgetlofter og fleksibilitetsforanstaltninger samt dens funktionsmåde; |
| --- | --- |

4.

| 5. | fremhæver betydningen af de horisontale principper, der ligger til grund for FFR og alle relaterede EU-politikker, navnlig med hensyn til at opfylde Unionens klima- og biodiversitetsmål og fremme ligestilling mellem kønnene. Udvalget insisterer på, at revisionen skal bibeholde disse principper i centrum af FFR og opfylde Unionens forpligtelse til at sikre en retfærdig, modstandsdygtig, bæredygtig og socialt retfærdig genopretning for alle, herunder gennemførelsen af den reviderede 2030-ramme for Unionens klima-, energi- og miljømål med det formål at gøre EU klimaneutralt senest i 2050; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger, at udformningen af FFR har en betydelig indvirkning på udviklingen hos de lokale og regionale myndigheder, og at en stor del af EU-midlerne anvendes til direkte at styrke kommuner og regioner; |
| --- | --- |

6.

| 7. | minder om den betydning, som EU's samhørighedspolitik har for opnåelsen af økonomisk, territorial og social samhørighed i alle regioner. Uden denne centrale søjle i EU-støtten ville det indre markeds succes være truet. Udvalget giver tilsagn om at arbejde med Samhørighedsalliancen, således at en stærk og forbedret samhørighedspolitik fortsat vil indtage en central plads i Europa i den fremtidige flerårige finansielle ramme; |
| --- | --- |

7.

| 8. | bemærker, at den lave udnyttelse af EU's samhørighedsmidler i visse lande hovedsagelig skyldes den sene godkendelse af programmerne og det forhold, at en række forskellige EU-støtteprogrammer med forskellige regler og forskellige frister for forpligtelser og betalinger løber parallelt (f.eks. genopretnings- og resiliensfaciliteten, REACT-EU, Fonden for Retfærdig Omstilling (FRO) samt struktur- og investeringsfonde), og at planlægnings- og gennemførelsesperioderne for kriseinterventioner med tilbagevirkende kraft er for korte. Udvalget opfordrer til, at reglerne for de forskellige fonde med delt forvaltning tilpasses i henhold til forordningen om fælles bestemmelser, og understreger, at de nuværende lave udnyttelsesgrader i visse programmer ikke kan anvendes som benchmark for en reduktion af de samhørighedsmidler, der er afsat til formålet. |
| --- | --- |

8.

En FFR, der støtter investeringer på lokalt og regionalt plan

| 9. | Det Europæiske Regionsudvalg understreger, at høj inflation, udgifter til indkvartering, basale tjenester til og integration af flygtninge og den kraftige stigning i energiomkostningerne også udgør store udfordringer for de lokale og regionale myndigheder. Selv i økonomisk stærkere medlemsstater kan de nødvendige investeringer ofte ikke længere finansieres af de lokale og regionale myndigheder på egen hånd. Desuden udgør mangel på råstoffer, mangel på kvalificeret arbejdskraft og ustabile forsyningskæder yderligere udfordringer, der truer den økonomiske stabilitet i Europa; |
| --- | --- |

9.

| 10. | advarer om, at mere end halvdelen af midlerne fra FRO kommer fra instrumentet Next Generation EU (NGEU) og kun løber kortvarigt indtil 2023. Udvalget er bekymret over, at der findes et enormt investeringspres i de første år, som ikke gør sig gældende for de etablerede fonde under samhørighedspolitikken. Udvalget anmoder om en forlængelse af investeringsperioden for FRO-midler fra NGEU (f.eks. ved at forlænge fristerne for forpligtelser) for ikke at bringe udstrømningen af midler i fare og for at sikre, at FRO-midler anvendes fuldt ud til effektive og bæredygtige projekter i henhold til målene i den europæiske grønne pagt; |
| --- | --- |

10.

| 11. | påpeger desuden, at gennemførelsen af en stor del af de mål, der vedtages for at opfylde fælles europæiske målsætninger, kræver betydelige investeringer på lokalt og regionalt plan, hvilket direkte påvirker de subnationale budgetter. Dette gælder bl.a., men ikke kun for EU's digitale mål, den europæiske grønne pagt og Fit for 55-pakken, hvor mere end halvdelen af de nødvendige investeringer skal foretages på lokalt og regionalt plan; |
| --- | --- |

11.

| 12. | opfordrer til den længe ventede udfasning af skadelige subsidier og til sammenhæng mellem alle EU's fonde og programmer i FFR efter 2027. Udvalget insisterer på, at projekter og programmer, der er uforenelige med målet om at begrænse den globale opvarmning til under 1,5 oC eller med målet om at standse og vende tabet af biodiversitet, ikke bør være støtteberettigede i den næste FFR; |
| --- | --- |

12.

| 13. | advarer om, at de lokale og regionale myndigheder overbelastes af de eksisterende investeringsforpligtelser på grund af den dårlige budgetsituation mange steder, og frygter, at det samlede fald i offentlige investeringer i alvorlig grad vil bringe opfyldelsen af fælles EU-mål (såsom målene i den europæiske grønne pagt) i fare og påvirke borgernes velstand og det samlede økonomiske potentiale i EU's regioner og kommuner negativt; |
| --- | --- |

13.

| 14. | mener derfor, at en ensidig styrkelse af FFR uden samtidig at styrke de lokale og regionale myndigheders investeringskapacitet ikke vil levere de ønskede resultater. Udvalget anser det i den forbindelse også for vigtigt at fremme anvendelsen af territoriale udviklingsstrategier (CLLD/ITI), om nødvendigt gennem obligatorisk anvendelse, med henblik på at inddrage de forvaltningsniveauer, der er tættest på borgerne, i planlægningen, høringen, gennemførelsen og forvaltningen af midlerne; |
| --- | --- |

14.

| 15. | bemærker, at EU-midlerne ganske vist kan yde et væsentligt bidrag til at støtte de subnationale myndigheder, men at de ikke alle steder vil være tilstrækkelige til at bane vejen for de investeringer, der kræves for at gennemføre EU-lovgivningens krav på lokalt og regionalt plan; |
| --- | --- |

15.

| 16. | påpeger i den forbindelse, at der i de fleste medlemsstater ikke findes nogen mekanismer, der sikrer, at de højere forvaltningsniveauer automatisk og fuldt ud kompenserer de lokale og regionale myndigheder for de omkostninger, der er forbundet med gennemførelsen af EU-lovgivningens krav; |
| --- | --- |

16.

| 17. | mener, at en stærk, konkurrencedygtig og bæredygtig Europæisk Union kun kan realiseres, hvis budgetterne på alle forvaltningsniveauer råder over tilstrækkelige, indbyrdes forbundne og komplementære ressourcer. Udvalget efterlyser derfor en reel revision af FFR, hvor der tages højde for de nye udfordringer og tilvejebringes de ekstra ressourcer til håndtering af disse; |
| --- | --- |

17.

| 18. | mener, at Kommissionen i forbindelse med nye forslag til EU-lovgivning bør vurdere, hvor store omkostningerne til gennemførelsen på det ansvarlige forvaltningsniveau vil være, om der er kompensationsmekanismer på nationalt plan og i hvor stort omfang midler fra FFR vil bidrage til at udligne udgifterne. I tilfælde af en investeringskløft opfordrer udvalget Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at der er tilstrækkelige midler til at udligne udgifterne og dermed sikre en sammenhængende udvikling i alle regioner; |
| --- | --- |

18.

| 19. | tilskynder Kommissionen til at gennemføre en omfattende territorial konsekvensanalyse for at vurdere disse aspekter. Denne analyse bør inddrage både medlemsstaterne og de regionale knudepunkter, inden målene fastlægges; |
| --- | --- |

19.

| 20. | understreger, at der i den 8. samhørighedsrapport opfordres til en styrkelse af de territoriale konsekvensanalyser og proofing-mekanismen for landdistrikterne (landdistriktsproofing), så der bedre kan tages hensyn til de forskellige EU-områders behov og særlige forhold. Udvalget henviser i den forbindelse til RU's udtalelse »Princippet om »ikke at skade samhørigheden« — Et tværgående princip, der bidrager til samhørighed som et overordnet mål og en overordnet værdi for EU« (1), og opfordrer budgetmyndigheden til at benytte revisionen af FFR til at tilvejebringe yderligere finansielle midler til finansiering af disse territoriale konsekvensanalyser. |
| --- | --- |

20.

En FFR, der styrker Den Europæiske Union og gør den mere modstandsdygtig over for kriser

| 21. | Det Europæiske Regionsudvalg bemærker, at Den Europæiske Union i de seneste år har fået begrænset sin reaktionsevne i krisesituationer som følge af langvarige drøftelser om budgettet, finansieringen af nye foranstaltninger samt manglen på tilgængelige budgetmæssige fleksibilitetsinstrumenter. Udvalget understreger sin overbevisning om, at midtvejsrevisionen af FFR blev aftalt med det formål at tilpasse sig disse uforudsete nye udfordringer; |
| --- | --- |

21.

| 22. | mener, at den flerårige finansielle ramme ikke længere er tidssvarende og derfor bør revideres; |
| --- | --- |

22.

| 23. | påpeger, at FFR og egne indtægter er indbyrdes forbundne. Udvalget opfordrer indtrængende Rådet og Kommissionen til at overholde køreplanen for indførelse af nye egne indtægter som aftalt i den juridisk bindende interinstitutionelle aftale (IIA), der blev undertegnet i december 2020, og som er nødvendig for som minimum at dække tilbagebetalingen af NextGenerationEU; |
| --- | --- |

23.

| 24. | glæder sig over, at Kommissionen i 2023 vil fremlægge forslag om yderligere egentlige egne indtægter. Udvalget understreger, at disse nye indtægter bør opføres på EU-budgettet som ikkeformålsbestemte indtægter og ikke kun anvendes til at refinansiere gælden som følge af NextGenerationEU, men også på lang sigt styrke EU's, medlemsstaternes og de lokale og regionale myndigheders kapacitet til at reagere på kriser som omhandlet i artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Disse midler bør inden for rammerne af primærretlige krav og under fuld hensyntagen til medlemsstaternes kompetencer også bidrage til at håndtere presserende politiske problemer i en økonomisk situation præget af inflation og høje energipriser og mindske EU's afhængighed af BNI-midler. Ved reformen af ordningen for egne indtægter bør konsekvenserne for kommunerne og regionerne undersøges gennem territoriale konsekvensanalyser, og der bør fuldt ud tages hensyn til de relevante bestemmelser i EU-traktaten. EU's afhængighed af de hidtidige BNI-baserede egne indtægter bør begrænses yderligere; |
| --- | --- |

24.

| 25. | påpeger, at deres indvirkning på lokale og regionale myndigheder, virksomheder og private husholdninger i EU bør undersøges, inden der opkræves nye egne indtægter. Der skal navnlig tages hensyn til de eksisterende systemer for beskatning på nationalt, regionalt og lokalt plan for at undgå konkurrence mellem det europæiske og nationale, regionale og lokale niveau eller endog dobbeltbeskatning. I den forbindelse henvises der også til udtalelsen om »Næste generation af egne indtægter til EU-budgettet« (2); |
| --- | --- |

25.

| 26. | gentager sin opfordring fra udtalelsen »Emissionshandelssystemet og CO2-grænsetilpasningsmekanismen skal fungere for EU's byer og regioner« (3) om at afsætte en del af de nye indtægter direkte til det niveau, der har ansvaret for at gennemføre de relaterede EU-mål; |
| --- | --- |

26.

| 27. | mener, at FFR bør bidrage til decentralisering ved at styrke de lokale og regionale myndigheders modstandsdygtighed og investeringskapacitet på stedet. Sammenlægningen af kapaciteter på EU-plan må ikke være til skade for modstandsdygtigheden over for kriser og de subnationale myndigheders evne til at reagere; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer kraftigt Kommissionen til at foretage en analyse af de mulige modeller for inddragelse i forhandlinger om, fordeling, programmering og anvendelse af samhørighedsmidlerne (navnlig fondene omfattet af forordningen om fælles bestemmelser og ELFUL) med henblik på at optimere de regionale og lokale myndigheders deltagelse i alle faser af forvaltningen af EU's midler i perioden 2028-2034 og til at udnytte erfaringerne fra første halvdel af FFR til denne analyse; |
| --- | --- |

28.

| 29. | foreslår, at der oprettes en central og omfattende krisereserve under FFR, som, hvis den ikke tages i brug før udløbet af budgetperioden, bør anvendes til at styrke kriseforebyggelsen på lokalt og regionalt plan inden for rammerne af de respektive fonde med forlængede gennemførelsesperioder for allerede programmerede foranstaltninger; |
| --- | --- |

29.

| 30. | gentager, at genopbygningen af Ukraine er en nødvendighed og en moralsk forpligtelse for Europa, som vil kræve koordinering af direkte støtteforanstaltninger fra medlemsstaterne og fra EU's side og yderligere ressourcer ud over dem, der findes i EU's nuværende flerårige finansielle ramme (FFR) (4). Sidstnævnte kan bl.a. tilvejebringes gennem en videreudvikling af mekanismen i den multilaterale donorkoordineringsplatform for Ukraine, der støttes af Kommissionen. Genopbygningsstrategien bør så vidt muligt baseres på metodologien i EU's samhørighedspolitik for at forberede Ukraine bedst muligt på vejen mod EU-tiltrædelse og tilnærmelse til gældende EU-ret. |
| --- | --- |

30.

En FFR, der finansierer gennemførelsen af EU-foranstaltninger på en skræddersyet måde

| 31. | Det Europæiske Regionsudvalg bemærker, at Kommissionen tidligere med jævne mellemrum har foreslået nye foranstaltninger, hvor den generelt har henvist til regionalpolitikken eller genopretnings- og resiliensfaciliteten som finansieringskilde uden at kontrollere, om programmerne eller planerne reelt omfatter midler, der kan sikre finansieringen af foranstaltningerne på stedet; |
| --- | --- |

31.

| 32. | understreger på den baggrund, at nye opgaver, der skal løses for Den Europæiske Union, også kræver nye ressourcer, og bifalder vedtagelsen af den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om nye egne indtægter med en køreplan for indførelsen af nye egne indtægter. I forbindelse med nye EU-foranstaltninger opfordres Kommissionen desuden til at overveje, om der er midler til rådighed til dette formål i den flerårige finansielle ramme, og om disse midler kan anvendes til at gennemføre målene i alle medlemsstater. Med hensyn til regionalpolitikkens midler bør det kontrolleres nøje, om der allerede er indgået forpligtelser for de eksisterende midler andre steder, og om anvendelsen af dem kræver en tilpasning af de operationelle programmer; |
| --- | --- |

32.

| 33. | opfordrer til, at FFR tilpasses EU's politikker, og at det sikres, at der er de nødvendige finansielle midler til at gennemføre disse politikker. Udvalget understreger, at revisionen af FFR bør bruges til at imødegå mangler i det nuværende flerårige budget; |
| --- | --- |

33.

| 34. | fremhæver, at Kommissionen skal sikre, at Unionen lever op til sine internationale klimaforpligtelser i finansiel henseende, og at den yder finansiering til international klimafinansiering i overensstemmelse med de tilsagn, der er givet, og navnlig finansiering til den fond for tab og skader, der blev aftalt under COP27 og de relevante programmer under instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI) — et globalt Europa; |
| --- | --- |

34.

| 35. | gør opmærksom på, at RU siden sin grundlæggelse for næsten 30 år siden har været underfinansieret sammenlignet med andre EU-organer, der har lignende opgaver i henhold til primærretten (5). Alligevel har udvalget bidraget til at skabe fremskridt inden for bedre regulering og territoriale konsekvensanalyser og styrket det europæiske demokrati gennem folkevalgte lokale og regionale repræsentanter; |
| --- | --- |

35.

| 36. | minder igen om, at RU's institutionelle budget i 2022 udgør mindre end 1 % af EU's budgetpost 7 »Europæisk offentlig forvaltning« (6), og at investeringer i RU handler om at opfylde EU's politiske prioriteter i betragtning af, at 70 % af EU's mål gennemføres på lokalt og regionalt plan, og de lokale og regionale myndigheder i gennemsnit har ansvaret for halvdelen af de offentlige investeringer, en tredjedel af de offentlige udgifter og en fjerdedel af skatteindtægterne; |
| --- | --- |

36.

| 37. | understreger derfor, at skatteydernes penge under kapitlet om offentlig forvaltning i FFR (udgiftsområde 7) i højere grad bør anvendes til at genoprette tilliden og styrke dialogen med borgerne, navnlig gennem de to politiske forsamlinger i EU, der består af demokratisk valgte medlemmer, nemlig Europa-Parlamentet og Det Europæiske Regionsudvalg. I den forbindelse bør der tages højde for borgernes høje grad af tillid til deres regionale og lokale beslutningstagere og forslagene fra konferencen om Europas fremtid (7); |
| --- | --- |

37.

| 38. | beklager, at Kommissionens konsoliderede budgetforslag for 2024 under FFR-udgiftsområde 7: »Europæisk offentlig forvaltning«, ikke indeholder RU's budgetforslag for 2024, som blev vedtaget med et stort flertal den 15. marts 2023 (projektet »Frigørelse af de regionale og lokale myndigheders potentiale til at styrke EU« eller »Cinderella«), navnlig i betragtning af den usædvanlige situation med det forestående valg til Europa-Parlamentet i 2024, resultaterne af konferencen om Europas fremtid og erfaringerne fra flere kriser, hvor de regionale og lokale myndigheder i stadig højere grad befinder sig i frontlinjen. |
| --- | --- |

38.

En FFR, der fremmer økonomisk, social og territorial samhørighed

| 39. | Det Europæiske Regionsudvalg opfordrer til, at den samlede flerårige finansielle ramme tager udgangspunkt i målene i artikel 174 i TEUF og bidrager til den overordnede økonomiske, sociale og territoriale samhørighed gennem en afbalanceret fordeling af ressourcerne. Det skal i den forbindelse sikres, at små kommuner har adgang til finansiering på lige vilkår, navnlig gennem forenklede ansøgningsprocedurer og en målrettet støtte fra Den Europæiske Union; |
| --- | --- |

39.

| 40. | påpeger, at målene for EU's samhørighedspolitik kun kan nås, hvis der er midler til langsigtede investeringer. Samhørighedspolitikken har vist sig at være et nyttigt redskab til øjeblikkeligt at reagere på de seneste kriser, bl.a. takket være den fleksibilitet og effektivitet, der kendetegner princippet om partnerskab og flerniveaustyring, og forekomsten af et specialiseret økosystem af EU-fondsforvaltere på lokalt plan. Selv om der skal være en vis fleksibilitet, minder udvalget imidlertid om, at midlerne ikke må anvendes til akut kriserespons, som det er sket i de seneste måneder og år. Der er behov for en krisesikret, beskyttet budgetpost, der gør det muligt for forvaltningsmyndigheder og støttemodtagere at planlægge og foretage langsigtede investeringer; |
| --- | --- |

40.

| 41. | understreger, at det er yderst vigtigt, at de nationale samhørighedsbevillinger stilles til rådighed for alle medlemsstater så hurtigt som muligt i overensstemmelse med de retlige krav, så der ikke skabes hindringer for gennemførelsen og for at skabe lige vilkår for alle støttemodtagere; |
| --- | --- |

41.

| 42. | opfordrer til, at alle midler fortsat fordeles under fuld overholdelse af partnerskabsprincippet. Midlerne kan gøre størst nytte, hvis relevante partnere inddrages i kortlægningen af de lokale udfordringer. For at sikre fuld inddragelse, øge retssikkerheden for forvaltningsmyndighederne og mindske de administrative byrder opfordres Kommissionen til snarest muligt at revidere den europæiske adfærdskodeks for partnerskab inden for rammerne af de europæiske struktur- og investeringsfonde (8); |
| --- | --- |

42.

| 43. | mener, at systemet med delt forvaltning har vist sig at give gode resultater for strukturfondene og bør bibeholdes i fremtiden. Nye fonde såvel som allerede eksisterende fonde bør også følge dette system og om muligt fordele midlerne ved hjælp af decentral forvaltning; |
| --- | --- |

43.

| 44. | kritiserer i den forbindelse, at midlerne til genopretning efter krisen (NextGenerationEU) formelt ikke er en del af budgettet, og at denne struktur gør det vanskeligt at anvende ressourcerne på en sammenhængende måde. Alle nuværende og fremtidige midler bør i fuldt omfang integreres i budgettet; |
| --- | --- |

44.

| 45. | opfordrer til, at der gøres en større indsats for at bekæmpe ulighederne på lokalt og regionalt plan i Europa, som er blevet forværret af de forskellige kriser; |
| --- | --- |

45.

| 46. | fremhæver, at mange regioner med et stærkt industrigrundlag gennemgår en gennemgribende strukturel omstilling. Udvalget opfordrer i den forbindelse til, at den fremtidige investerings- og samhørighedspolitik bidrager til omstillingen og yder målrettet støtte til de berørte regioners håndtering af den grønne, den sociale, den demografiske og den digitale omstilling under overholdelse af princippet om »ikke at skade samhørigheden«, dvs. at ingen foranstaltninger bør hæmme konvergensprocessen eller bidrage til regionale forskelle; |
| --- | --- |

46.

| 47. | påpeger, at der ved udarbejdelsen og gennemførelsen af omstillingsfonden ikke blot bør tages hensyn til de områder, der står over for de største udfordringer, men også de områder, der allerede har påbegyndt deres omstilling på et eller andet niveau. Hvis de lokale og regionale myndigheder ikke inddrages ordentligt i denne proces, opstår der en risiko for en ubalanceret tildeling af midler, der ikke prioriterer NUTS 3-niveauet; |
| --- | --- |

47.

| 48. | opfordrer Kommissionen til at afsætte budgetmidler til en retfærdig omstilling i bilregioner senest i forbindelse med udformningen af den næste flerårige finansielle ramme fra 2028 og fremefter, men ideelt set allerede i forbindelse med midtvejsrevisionen af den nuværende FFR. I den forbindelse bør regionerne have mulighed for fleksibilitet i anvendelsen af midlerne, da udfordringerne er meget forskellige. |
| --- | --- |

48.

En FFR, der udnytter de eksisterende ressourcer så effektivt som muligt

| 49. | Det Europæiske Regionsudvalg opfordrer derfor Kommissionen til at undersøge, hvordan de eksisterende midler kan anvendes på den mest effektive måde. Kravene på europæisk plan bør sikre, at ikke kun Den Europæiske Unions budget, men også de lokale og regionale budgetter kan anvendes så effektivt som muligt, og at unødvendigt bureaukrati ikke gør det vanskeligt at anvende ressourcerne; |
| --- | --- |

49.

| 50. | mener, at EU-lovgivningen og den nationale gennemførelse heraf i medlemsstaterne under fuld hensyntagen til nærhedsprincippet og det lokale selvstyre så vidt muligt bør give de lokale og regionale myndigheder vide skønsbeføjelser, så de får mulighed for at anvende stedbaserede og praktiske tilgange; |
| --- | --- |

50.

| 51. | påpeger endvidere, at der navnlig inden for statsstøtte- og udbudslovgivningen er stor lovgivningsmæssig intensitet og kompleksitet. En betydelig del af de lokale og regionale myndigheder er ikke længere i stand til selv at foretage en fuldstændig juridisk og teknisk vurdering af projekterne og er nødt til at søge juridisk og teknisk rådgivning fra tredjeparter. De midler, der anvendes til ovenstående, kan ikke anvendes til investeringer. Dette begrænser i betydelig grad de lokale og regionale myndigheders investeringsevne. Udvalget opfordrer lovgivningsmyndigheden til at gennemføre forenklingsforanstaltninger og understreger behovet for at undgå overregulering. Udvalget anmoder ligeledes om finansiering til forbedring af den regionale og lokale administrative kapacitet; |
| --- | --- |

51.

| 52. | bemærker i den forbindelse også, at langvarige udbudsprocedurer gør det meget vanskeligere at gennemføre projekter inden for projekt- eller finansieringsperioden; |
| --- | --- |

52.

| 53. | opfordrer med henblik på at styrke EU's og de lokale og regionale myndigheders konkurrenceevne til, at EU's statsstøtteregler tilpasses, så der sikres lige konkurrencevilkår for investeringer i fremtidige teknologier og deres produktion for alle regioner; |
| --- | --- |

53.

| 54. | mener, at der i forbindelse med strukturfondsforordningerne også bør ses nærmere på mulighederne for at forenkle ansøgningsprocessen og forvaltningen. Udvalget foreslår, at Kommissionen og medlemsstaterne identificerer de administrative byrder under hensyntagen til regionernes karakteristika, forskelle og målsætninger ved fastlæggelsen af støtten. F.eks. bør sammenhængen mellem de enkelte fonde på europæisk plan og deres samspil med national og regional finansiering forbedres. Udvalget fremhæver også de særlige karakteristika ved regionerne i den yderste periferi, landdistrikter og områder med naturbetingede ulemper eller demografiske udfordringer og opfordrer til undtagelser fra visse forpligtelser, som i de fleste tilfælde kun kan varetages effektivt af støttemodtagere med et større budget, større kapacitet og et højere befolkningstal. Desuden bør der også på lang sigt være mulighed for en fleksibel anvendelse af fondene, som det var tilfældet som reaktion på covid-19-pandemien. Dette ville på den ene side reducere de administrative byrder, og på den anden side ville navnlig små kommuner og virksomheder drage fordel af en forenkling; |
| --- | --- |

54.

| 55. | mener, at en eventuel »suverænitetsfond« i Den Europæiske Union som reaktion på den amerikanske lov om inflationsreduktion i lighed med Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) bør støtte europæiske virksomheder i form af garantier, hvis finansiering bygger på frigjorte budgetmidler, men med en bedre geografisk balance, hvor der tages hensyn til de mindre udviklede områder på en retfærdig og fleksibel måde. |
| --- | --- |

55.

Bruxelles, den 24. maj 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(1)  COTER-VII/026 (se side 16 i denne EUT).

1

(2)  Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse — Næste generation af egne indtægter til EU-budgettet (EUT C 79 af 2.3.2023, s. 99).

2

(3)  Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse — Emissionshandelssystemet og CO2-grænsetilpasningsmekanismen skal fungere for EU's byer og regioner (EUT C 301 af 5.8.2022, s. 116).

3

(4)  EU's byers og regioners rolle i genopbygningen af Ukraine, CIVEX-VII/018, oktober 2022 (EUT C 498 af 30.12.2022, s. 12), punkt 3.

4

(5)  Styrkelse af EU's demokrati: udnyttelse af potentialet hos 1 mio. lokale og regionale politikere, Det Europæiske Regionsudvalg, s. 6.

5

Styrkelse af EU's demokrati: udnyttelse af potentialet hos 1 mio. lokale og regionale politikere

(6)  RU's 154. plenarforsamling, 15.3.2023 — Bilag 1, RU's budgetforslag for 2024 i detaljer, COR-2023-00005-01-00-NB-REF, s. 9.

6

NB

(7)  Konference om Europas fremtid — Rapport om det endelige resultat, maj 2022, herunder styrkelse af det repræsentative demokrati »ikke kun i forbindelse med valg til Europa-Parlamentet, men også forud for nationale, regionale og lokale valg« (forslag fra konferencen om Europas fremtid nr. 38.4), inddragelse i spørgsmål om sundhedsunionen (forslag fra konferencen om Europas fremtid nr. 10.2) og oprettelse af lokale ungdomsråd (forslag fra konferencen om Europas fremtid nr. 36.8).

7

(8)  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 240/2014 af 7. januar 2014 om den europæiske adfærdskodeks for partnerskab inden for rammerne af de europæiske struktur- og investeringsfonde (EUT L 74 af 14.3.2014, s. 1).

8

---

| 21.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 257/18 |
| --- | --- | --- | --- |

21.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 257/18

---

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om nul langtidsledighed: det lokale og regionale perspektiv

(2023/C 257/04)

| Ordfører: | Yonnec POLET (BE/PES), 1. viceborgmester i Berchem-Sainte-Agathe |
| --- | --- |

Ordfører:

Yonnec POLET (BE/PES), 1. viceborgmester i Berchem-Sainte-Agathe

POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG (RU)

Indledende bemærkninger

| 1. | Det Europæiske Regionsudvalg minder om, at EU har sat sig for at forfølge målet om »en bæredygtig udvikling i Europa baseret på en afbalanceret økonomisk vækst og prisstabilitet og på en social markedsøkonomi med høj konkurrenceevne, hvor der tilstræbes fuld beskæftigelse og sociale fremskridt« (1); |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at langtidsledighed — der af Eurostat defineres som det antal personer, der mangler beskæftigelse og aktivt har søgt beskæftigelse i mindst ét år (2) — fortsat er en udfordring, der skal løftes, hvis EU skal kunne nå dette mål. Rent faktisk lå langtidsledigheden i 2021 endnu på 2,8 % af EU's erhvervsaktive befolkning, hvilket svarer til næsten 6 mio. mennesker (3); |
| --- | --- |

2.

| 3. | understreger, at langtidsledighed i 2021 berørte 3,5 % af de unge i alderen 15 til 29 år (4), dvs. mere end 2,5 millioner unge i Europa; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger, at næsten en fjerdedel af den europæiske befolkning i alderen 15-64 år er uden beskæftigelse (5). Til denne gruppe hører ledige, der er holdt op med aktivt at søge arbejde, da de har opgivet at finde beskæftigelse, og følgende er røget ud af arbejdsløshedsstatistikkerne; |
| --- | --- |

4.

| 5. | minder om, at høj langtidsledighed er et tegn på, at arbejdsmarkedet fungerer dårligt: tab af menneskelige ressourcer og færdigheder hos de ledige, tab af socialsikringsbidrag og tab af økonomisk aktivitet; |
| --- | --- |

5.

| 6. | minder om de sociale konsekvenser af langtidsledighed, og at jo længere tid en person er arbejdsløs, desto vanskeligere er det for vedkommende at vende tilbage til arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

6.

| 7. | fremhæver de høje omkostninger for samfundet ved langtidsledighed og gentager (6), at det er vigtigt at bekæmpe langtidsledighed for at sikre social samhørighed og undgå, at en del af befolkningen marginaliseres; |
| --- | --- |

7.

| 8. | minder om, at det i den europæiske søjle for sociale rettigheder fastslås, at »Enhver har ret til rettidig og personligt tilpasset hjælp til at forbedre sine muligheder for beskæftigelse eller for at udøve selvstændig virksomhed«, og at »langtidsledige har ret til en grundig individuel vurdering senest efter 18 måneders ledighed« (7); |
| --- | --- |

8.

| 9. | gør opmærksom på, at der i handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder opstilles klare mål for beskæftigelsen og fattigdomsbekæmpelse, og at disse mål bekræftes i Porto-erklæringen (8), hvor det understreges, at det er vigtigt at imødegå risikoen for, at særligt sårbare sociale grupper, navnlig langtidsledige, udstødes; |
| --- | --- |

9.

| 10. | understreger, at en bedre forberedelse af de jobsøgende til arbejdsmarkedets forventninger vil bidrage til at forbedre deres beskæftigelsesudsigter, og glæder sig over Kommissionens indsats for at forbedre livslang læring og mulighederne for videreuddannelse, herunder dens forslag om at gøre 2023 til det europæiske år for færdigheder; |
| --- | --- |

10.

| 11. | beklager imidlertid, at det har skortet på initiativer til bekæmpelse af langtidsledighed siden Rådets henstilling fra 2016 (9), på trods af at alle medlemsstater stadig kæmper med langtidsledighed; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger, at adgangen til uddannelse for dem, der befinder sig længst væk fra arbejdsmarkedet, herunder langtidsledige, alt for ofte er vanskelig og ikke i sig selv er nok til at kunne vende tilbage til arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

12.

| 13. | gentager som tidligere fremført, at »det er vanskeligt for en arbejdsløs — selv med en individualiseret uddannelsesplan — på ny at finde et arbejde, når efterspørgslen efter arbejdskraft er stagneret [i en erhvervssektor eller på lokalt plan]« (10); |
| --- | --- |

13.

| 14. | understreger, at det er vigtigt at skabe beskæftigelsesmuligheder for alle, også for langtidsledige. |
| --- | --- |

14.

En tilgang med »nul langtidsledighed« — en innovation på lokalt plan, der skal fremme en tilbagevenden til arbejdsmarkedet

| 15. | Det Europæiske Regionsudvalg bemærker, at ledighed koster mere end det at skabe beskæftigelsesmuligheder; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger den innovative karakter og den anvendte tilgang, der er baseret på social og solidarisk økonomi, i en række eksperimenter såsom »områder med nul langtidsledighed« og bemærker, at alle disse initiativer omdirigerer omkostningerne ved langtidsledighed i retning af skabelsen af anstændige job, som kan gavne de regioner, hvor de er blevet udviklet; |
| --- | --- |

16.

| 17. | gør opmærksom på, at der er iværksat initiativer af denne type i fire EU-medlemsstater: i Frankrig i 2016, i Belgien i 2022 under betegnelsen »jobgaranti« (»garantie emploi«), i Gramatneusiedl i Østrig og i Groningen i Nederlandene i 2020 under betegnelsen »Basisbaan«; |
| --- | --- |

17.

| 18. | bemærker, at disse initiativer i vid udstrækning bygger på følgende fælles principper:






  a) | ingen er uarbejdsdygtige, så længe et job tilpasses folks evner og færdigheder, og der findes beskæftigelse, som endnu ikke udbydes på arbejdsmarkedet, og ikke mindst aktiviteter og tjenester, som ikke leveres af den private og offentlige sektor |
| --- | --- | --- |

18.

a)

ingen er uarbejdsdygtige, så længe et job tilpasses folks evner og færdigheder, og der findes beskæftigelse, som endnu ikke udbydes på arbejdsmarkedet, og ikke mindst aktiviteter og tjenester, som ikke leveres af den private og offentlige sektor

| b) | der er tale om en tilgang, der bygger på frivillighed hos de langtidsledige, og som i modsætning til tvungen aktivering eller betinget støtte gør det muligt for de langtidsledige at tage reelt ansvar, idet ordningerne udvides til også at omfatte personer, der ikke længere er tilmeldt den offentlige arbejdsformidling |
| --- | --- |

b)

der er tale om en tilgang, der bygger på frivillighed hos de langtidsledige, og som i modsætning til tvungen aktivering eller betinget støtte gør det muligt for de langtidsledige at tage reelt ansvar, idet ordningerne udvides til også at omfatte personer, der ikke længere er tilmeldt den offentlige arbejdsformidling

| c) | der skabes kvalitetsjob med udgangspunkt i de jobsøgendes kvalifikationer og deres individuelle situation, navnlig deres helbred og familiemæssige forhold |
| --- | --- |

c)

der skabes kvalitetsjob med udgangspunkt i de jobsøgendes kvalifikationer og deres individuelle situation, navnlig deres helbred og familiemæssige forhold

| d) | de langtidsledige får en løn, der svarer til eller er højere end mindstelønnen, og en arbejdstid, der er tilpasset den enkelte, med en tidsubegrænset kontrakt |
| --- | --- |

d)

de langtidsledige får en løn, der svarer til eller er højere end mindstelønnen, og en arbejdstid, der er tilpasset den enkelte, med en tidsubegrænset kontrakt

| e) | der udføres et arbejde, som gavner hele lokalområdet, uden at det fører til konkurrence med de virksomheder, der allerede er til stede i området |
| --- | --- |

e)

der udføres et arbejde, som gavner hele lokalområdet, uden at det fører til konkurrence med de virksomheder, der allerede er til stede i området

| f) | der er tale om en deltagelsesbaseret og inklusiv tilgang, som iværksættes på lokalt plan med offentligheden og alle berørte aktører; |
| --- | --- |

f)

der er tale om en deltagelsesbaseret og inklusiv tilgang, som iværksættes på lokalt plan med offentligheden og alle berørte aktører;

| 19. | bemærker, at disse initiativer er en del af de fire politikområder, der blev fremhævet i Rådets henstilling fra 2016 om langtidsledighed, nemlig bedre aktivering af langtidsledige, en skræddersyet løsning, større samarbejde mellem lokale arbejdsformidlinger og partnerskab med lokale arbejdsgivere og lokalsamfund. Udvalget understreger endvidere, at det i Rådets henstilling (11) fra 2023 om en tilstrækkelig minimumsindkomst anbefales at støtte jobmuligheder i den socialøkonomiske sektor og anvende individualiseret støtte; |
| --- | --- |

19.

| 20. | gør opmærksom på, at de aktiviteter, der udvikles inden for rammerne af initiativerne »områder med nul langtidsledighed«, »jobgaranti« og det hollandske »Basisbaan«, gør det muligt at udvide udbuddet af tjenester, der er tilgængelige for borgere og virksomheder i lokalområderne inden for det sociale, miljømæssige og handelsmæssige område, og at disse tjenester hidtil hverken er blevet udbudt af de offentlige myndigheder eller af lokale private aktører; |
| --- | --- |

20.

| 21. | bemærker, at initiativerne »områder med nul langtidsledighed«, »jobgaranti« og »Basisbaan« rent faktisk har udviklet forskellige former for beskæftigelse, der strækker sig lige fra havearbejde til genanvendelse, reparation af cykler, rengøring af lokaler til almennyttige formål, tjenester til virksomheder, pedelarbejde, udbringningstjenester, solidariske dagligvarebutikker, omsorgspleje og andre aktiviteter inden for den cirkulære økonomi, og som bidrager til den grønne omstilling og til at udvide udbuddet af plejetjenester i EU; |
| --- | --- |

21.

| 22. | understreger, at disse initiativer — ud over at give den enkelte og samfundet økonomiske fordele ved langtidslediges tilbagevenden til arbejdsmarkedet — bidrager til at forbedre langtidslediges adgang til uddannelse og udsigter til sundhed, bl.a. mental sundhed, samt udsigter til socialt samvær, social inklusion og trivsel, samtidig med at den sociale samhørighed i de berørte lokalsamfund styrkes; |
| --- | --- |

22.

| 23. | påpeger, at disse initiativer kræver samråd og koordinering med lokale arbejdsformidlinger, herunder understøttende sociale tjenester, med henblik på at opnå konsensus på lokalt plan, og understreger, at det er vigtigt at inddrage lokale økonomiske aktører, understøttende tjenester og arbejdsmarkedsparter og i fællesskab skabe resultater, hvis initiativerne skal kunne få opbakning og blive vellykkede; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger, at fælles skabelse af resultater gavner de lokale økonomiske aktører, enten direkte i forbindelse med deres aktiviteter, når arbejdsløse sendes ud i virksomhederne, f.eks. inden for rammerne af det østrigske »jobgaranti«-initiativ, eller indirekte gennem de tjenester og økonomiske aktiviteter, der udvikles i deres lokalområde; |
| --- | --- |

24.

| 25. | fremhæver, at en sådan koordinering ligeledes kan gavne gennemførelsen af andre aktive arbejdsmarkedspolitikker, herunder uddannelsespolitikker, og bidrage til oprettelsen af centrale kontaktpunkter for jobsøgende. |
| --- | --- |

25.

Den lokale og regionale dimension

| 26. | Det Europæiske Regionsudvalg understreger, at de lokale og regionale myndigheder spiller en central rolle i forbindelse med indførelsen af ordninger til bekæmpelse af langtidsledighed som f.eks. initiativet »områder med nul langtidsledighed«, navnlig eftersom de har kendskab til det lokale arbejdsmarked, tilvejebringer understøttende tjenester for social og arbejdsmæssig inklusion og er i kontakt med de lokale virksomheder og de lokale arbejdsmarkedsparter. Som endnu et eksempel på bedste praksis i denne retning kan nævnes delstaten Berlin, der via projektet »solidarisk grundindkomst« i perioden 2019-2025 finansierede 1 000 job til personer, der havde været arbejdsløse i 1-3 år; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer de lokale og regionale myndigheder til at iværksætte strategier, der bygger på de grundlæggende elementer i initiativerne »områder med nul langtidsledighed« og »jobgaranti«, og til at omdirigere omkostningerne ved arbejdsløshed i retning af skabelsen af anstændige arbejdspladser; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer desuden de lokale og regionale myndigheder, der iværksætter denne form for initiativer, til at inddrage lokale erhvervsledere og repræsentanter for fagforeningerne i de forskellige faser af projektet, bl.a. for at forhindre, at der opstår konkurrence med eksisterende aktiviteter, og for at sikre, at de eksisterende kollektive overenskomster i de berørte sektorer overholdes; |
| --- | --- |

28.

| 29. | tilskynder de lokale og regionale myndigheder til at udveksle synspunkter og bedste praksis vedrørende ordninger til bekæmpelse af langtidsledighed med andre lokale og regionale myndigheder, både nationalt og i andre medlemsstater. |
| --- | --- |

29.

Finansiering af initiativet »nul langtidsledighed«

| 30. | Det Europæiske Regionsudvalg understreger, at det er vigtigt at aktivere passive udgifter for at sikre, at initiativet »områder med nul langtidsledighed« lykkes, og bemærker, at en sådan aktivering gør det muligt at udligne omkostningerne ved at skabe nye job takket være de besparelser, der foretages i forbindelse med arbejdsløshedsunderstøttelse, sociale ydelser og sundhedsudgifter, der finansieres af socialsikringsinstitutioner; |
| --- | --- |

30.

| 31. | bemærker, at der i Frankrig blev oprettet en ad hoc-fond for aktivering af passive udgifter i 2016 i medfør af en stedbaseret forsøgslov, der har til formål at nedbringe langtidsledigheden (12), for at gøre det muligt at afsætte nationale midler til jobskabelse på lokalt plan; |
| --- | --- |

31.

| 32. | bemærker, at da der ikke findes nogen mekanisme for aktivering af passive udgifter i de berørte medlemsstater, er initiativerne »Basisbaan« i Nederlandene og »områder med nul langtidsledighed« i Vallonien afhængige af økonomisk støtte fra ESF+. |
| --- | --- |

32.

Finansiering fra EU-medlemsstaterne

| 33. | Det Europæiske Regionsudvalg understreger betydningen af et tæt samarbejde mellem lokale arbejdsformidlinger og regionale og/eller nationale socialsikringsinstanser og lokale sociale tjenester; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer medlemsstaterne til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at aktivere passive udgifter i forbindelse med langtidsledighed; |
| --- | --- |

34.

| 35. | opfordrer endvidere medlemsstaterne til at oprette de strukturer, der er nødvendige for, at denne aktivering af passive udgifter i forbindelse med langtidsledighed kan fungere korrekt, og for at sikre, at de opnåede besparelser i forbindelse med sociale ydelser reelt kanaliseres videre til de lokale og regionale myndigheder, der bærer omkostningerne ved de initiativer til bekæmpelse af langtidsledighed, der iværksættes; |
| --- | --- |

35.

| 36. | understreger, at (med)finansiering på nationalt eller regionalt plan — i mangel af en mekanisme til aktivering af passive udgifter i forbindelse med langtidsledighed — er med til at fremme de initiativer til bekæmpelse af langtidsledighed, som de mest berørte regionale og lokale myndigheder iværksætter, idet den letter deres finansielle byrde. |
| --- | --- |

36.

Koordinering af initiativer til bekæmpelse af langtidsledighed

| 37. | Det Europæiske Regionsudvalg minder om, at Rådet i 2016 opfordrede Kommissionen til at støtte »sociale innovationsprojekter (...) med henblik på at integrere de langtidsledige på arbejdsmarkedet« (13); |
| --- | --- |

37.

| 38. | glæder sig over, at Kommissionen (14) har til hensigt i endnu højere grad at støtte udbredelsen af succeshistorier vedrørende den sociale økonomi i alle medlemsstater; |
| --- | --- |

38.

| 39. | gør opmærksom på, at ungdomsgarantien og navnlig tilgangen med en skræddersyet løsning for de jobsøgende har fået stor succes ligesom initiativerne »områder med nul langtidsledighed« og »jobgaranti«; |
| --- | --- |

39.

| 40. | understreger, at ungdomsgarantiordningen ved systematisk at tilbyde alle en skræddersyet løsning allerede har gjort det muligt at indføre mekanismer og metoder, der har afgørende betydning for, at der i mange medlemsstater kan iværksættes initiativer i stil med initiativerne »områder med nul langtidsledighed« og »jobgaranti«; |
| --- | --- |

40.

| 41. | opfordrer Kommissionen til at kortlægge disse initiativer, bl.a. ved at mobilisere sit europæiske netværk af offentlige arbejdsformidlinger; |
| --- | --- |

41.

| 42. | foreslår, at Kommissionen fremsætter forslag til retningslinjer for gennemførelsen af sådanne initiativer i andre EU-medlemsstater på grundlag af principperne i punkt 17; |
| --- | --- |

42.

| 43. | forpligter sig til at medtage disse initiativer på Regionsudvalgets digitale platform for god praksis. |
| --- | --- |

43.

Adgang til EU-finansiering

| 44. | Det Europæiske Regionsudvalg understreger, at ESF+ er en finansieringskilde til projekter som »områder med nul langtidsledighed« for lokale og regionale myndigheder, der endnu ikke har formået at aktivere passive udgifter i forbindelse med langtidsledighed eller ikke får nogen nævneværdig støtte fra de nationale og regionale myndigheder; |
| --- | --- |

44.

| 45. | opfordrer med henblik på at løfte disse udfordringer til, at man omdirigerer en del af midlerne fra ESF+ til lokale initiativer i lighed med initiativet »områder med nul langtidsledighed«, navnlig i form af bevillinger til iværksættelse af projekter og til planlægning af projekter på lokalt og regionalt niveau; |
| --- | --- |

45.

| 46. | opfordrer til, at Kommissionen i Rådets henstilling om udvikling af rammebetingelser for den sociale økonomi som bebudet for 2023 foreslår, at det gøres nemmere for sociale og solidaritetsbaserede virksomheder, der er engagerede i bekæmpelsen af langtidsledighed, at få adgang til EU-finansiering, herunder finansiering til sociale investeringer og færdigheder inden for rammerne af InvestEU-fonden, med henblik på at fremme gennemførelsen af projekter i forbindelse med initiativet »områder med nul langtidsledighed«; |
| --- | --- |

46.

| 47. | minder om, at iværksættelsen af det europæiske ungdomsbeskæftigelsesinitiativ i 2013, der fik tildelt betydelige midler svarende til ca. 8,9 mia. EUR for perioden 2014-2020, har gjort det muligt at gennemføre ungdomsgarantiordningen med succes, hvilket har betydet, at mere end 24 mio. unge har fundet et job eller er startet på en videreuddannelse, en læreplads eller et praktikophold; |
| --- | --- |

47.

| 48. | gentager den anbefaling, som Enrico Rossi har fremsat i sin udtalelse om Integration af langtidsledige på arbejdsmarkedet (15), om at bekæmpe langtidsledighed mere effektivt gennem ekstraordinære initiativer som f.eks. oprettelse af en ad hoc-fond til bekæmpelse af langtidsledighed; |
| --- | --- |

48.

| 49. | opfordrer Kommissionen til at oprette en ad hoc-fond til bekæmpelse af langtidsledighed i stil med ungdomsbeskæftigelsesinitiativet og til at tildele den bevillinger på mindst 750 mio. EUR over fem år med henblik på at iværksætte nye pilotprojekter inspireret af initiativet »områder med nul langtidsledighed« og »jobgaranti« i de regioner, der er hårdest ramt af langtidsledighed i EU-medlemsstaterne. |
| --- | --- |

49.

Bruxelles, den 25. maj 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(1)  Artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union.

1

(2)  Rådets henstilling af 15. februar 2016 om integration af langtidsledige på arbejdsmarkedet (EUT C 67 af 20.2.2016, s. 1).

2

(3)  https://ec.europa.eu/eurostat/databrowser/view/une_ltu_a/default/table?lang=en.

3

(4)  https://ec.europa.eu/eurostat/databrowser/view/yth_empl_130/default/table?lang=en.

4

(5)  https://ec.europa.eu/eurostat/databrowser/view/LFSA_IPGA/default/table.

5

(6)  Regionsudvalgets udtalelse om integration af langtidsledige på arbejdsmarkedet (EUT C 120 af 5.4.2016, s. 27).

6

(7)  https://commission.europa.eu/strategy-and-policy/priorities-2019-2024/economy-works-people/jobs-growth-and-investment/european-pillar-social-rights/european-pillar-social-rights-20-principles.

7

(8)  https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2021/05/08/the-porto-declaration/.

8

(9)  Rådets henstilling af 15. februar 2016 om integration af langtidsledige på arbejdsmarkedet (EUT C 67 af 20.2.2016, s. 1).

9

(10)  Regionsudvalgets udtalelse om integration af langtidsledige på arbejdsmarkedet (EUT C 120 af 5.4.2016, s. 27).

10

(11)  Rådets henstilling af 30. januar 2023 om en tilstrækkelig mindsteindkomst, som sikrer aktiv inklusion (C 41 af 3.2.2023, s. 1).

11

(12)  Lov nr. 2016-231 af 29. februar 2016 om stedbaserede forsøg på at nedbringe langtidsledigheden.

12

(13)  Rådets henstilling af 15. februar 2016 om integration af langtidsledige på arbejdsmarkedet (EUT C 67 af 20.2.2016, s. 1).

13

(14)  COM(2021) 778 final.

14

(15)  RU's udtalelse om Integration af langtidsledige på arbejdsmarkedet (EUT C 120 af 5.4.2016, s. 27).

15

---

| 21.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 257/23 |
| --- | --- | --- | --- |

21.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 257/23

---

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om lovgivningsmæssig ramme for bæredygtige fødevaresystemer

(2023/C 257/05)

| Ordfører: | Joke SCHAUVLIEGE (BE/EPP), næstformand for det flamske parlament |
| --- | --- |

Ordfører:

Joke SCHAUVLIEGE (BE/EPP), næstformand for det flamske parlament

POLITISKE ANBEFALINGER

Indledende bemærkninger

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG

| 1. | Det Europæiske Regionsudvalg glæder sig over, at Kommissionen har til hensigt at fremlægge en lovgivningsmæssig ramme for bæredygtige fødevaresystemer som skitseret i Kommissionens arbejdsprogram for 2023; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at et bæredygtigt fødevaresystem skal sørge for fødevaresikkerhed og ernæring for alle på en sådan måde, at det økonomiske, sociale og miljømæssige grundlag for at skabe fødevaresikkerhed og ernæring for fremtidige generationer ikke kompromitteres (1). Det bør bidrage til alle elementer af miljømæssig, social og økonomisk bæredygtighed; |
| --- | --- |

2.

| 3. | understreger, at fødevaresystemet omfatter elementer og aktiviteter i forbindelse med produktion og forbrug af fødevarer og følgevirkningerne heraf, hvilket omfatter økonomiske, sundhedsmæssige og miljømæssige virkninger (2) fra jord til bord, herunder primærproduktion, forarbejdning, detailhandel og catering, ud over producenter og forbrugere, som allerede i høj grad er målgruppen for den gældende lovgivning, og hensyntagen til den sociale og kulturelle dimension af fødevarer og behovet for at respektere traditionelle kostvaner; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Kommissionen til at sikre, at de horisontale og sektorspecifikke politikker i tilknytning til fødevarer og fødevaresystemer stemmer overens med de målsætninger og mål, der fastsættes i den fremtidige lovgivningsmæssige ramme for bæredygtige fødevaresystemer, fra jord til bord-strategien, EU's klimalov, biodiversitetsstrategien og nulforureningsmålene, med passende evaluering og regelmæssig overvågning; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer Kommissionen til at foretage en grundig vurdering af den fremtidige lovgivningsrammes indvirkning på de europæiske fødevare- og produktionssystemer og resultaterne heraf gennem regelmæssig overvågning og til så vidt muligt at begrænse anvendelsen af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter til afgørende aspekter, som påvirker de europæiske produktionssystemer, i tråd med nærhedsprincippet og princippet om loyalt samarbejde som fastsat i traktaterne; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer i den henseende til, at den fremtidige lovgivning indeholder bestemmelser om, at Kommissionen inden 2030 skal foretage en evaluering, der gennemgår alle eksisterende horisontale og sektorspecifikke politikker knyttet til fødevarer og fødevaresystemer for at sikre, at de stemmer overens med og understøtter målene og målsætningerne i den kommende forordning om bæredygtige fødevaresystemer; |
| --- | --- |

6.

| 7. | insisterer navnlig på, at forordningerne om den fælles landbrugspolitik, når de efter 2027 revideres, også bringes i overensstemmelse med denne nye forordning om bæredygtige fødevaresystemer; |
| --- | --- |

7.

| 8. | fremhæver EU-borgernes vilje til at bevæge sig i retning af en sikker, bæredygtig, retfærdig, ressource- og klimaansvarlig og prismæssigt overkommelig fødevareproduktion, der sikrer kvalitet og tilstrækkelige mængder for alle, og som respekterer principperne for bæredygtighed og miljøet og beskytter biodiversiteten og økosystemerne, samtidig med at fødevaresikkerheden sikres, som det kommer til udtryk i den endelige rapport fra konferencen om Europas fremtid; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer til, man finder frem til de væsentligste årsager til, at borgerne og miljøet eksponeres, og til overflade- og grundvands-, luft- og jordforurening; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer lokale, regionale og andre offentlige myndigheder til, indenfor rammen for EU’s offentlige udbudsregler og Kommissionens vejledninger om grønne og bæredygtige offentlige indkøb, at sætte egne mål for indkøb af sunde, ernæringsmæssigt afbalancerede, sæsonbestemte, lokale og økologiske fødevarer i forbindelse med cateringtjenester i den offentlige sektor, som led i bæredygtige offentlige indkøbsstrategier, hvilket vil støtte gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

10.

| 11. | fremhæver landdistrikternes strategiske rolle i forbindelse med klima og fødevaresikkerhed og produktion af sunde og varierede fødevarer, da de bevarer landbrugsjorden og dens frugtbarhed. Dette fremmes af sameksistensen af husdyrbrug og dyrkning af landdistrikter og landskaber i hele EU, som skaber beskæftigelse i landbruget, landbrugsfødevareindustrien og tilknyttede sektorer. Regioner og byer spiller en vigtig rolle med hensyn til at bevare landdistrikter og landskaber, hvilket der bør tages hensyn til i Kommissionens forslag; |
| --- | --- |

11.

| 12. | gentager sin opfordring til at fastsætte et bindende mål om at halvere madspild inden 2030 som led i revisionen af Europa-Parlamentets og Rådets affaldsrammedirektiv (3) og på grundlag af det arbejde, der gennemføres af EU-platformen om fødevaretab og madspild. Udvalget henleder opmærksomheden på anbefalingerne fra EU-borgerpanelet om madspild (4); |
| --- | --- |

12.

| 13. | minder om, at bæredygtig forvaltning af både skove og andre træbevoksede områder som skovlandbrugssystemer bidrager til produktionen af fødevarer og opretholdelsen af vores fælles sundhed, og udvalget fremhæver den stigende interesse for fødevarer fra skovene og opfordrer til, at man fremmer husdyrbrug på førnævnte arealer for at forhindre skovbrande, genoprette biodiversiteten og fastholde og øge økosystemtjenesterne i landdistrikterne. |
| --- | --- |

13.

En harmoniseret tilgang på EU-plan

| 14. | Det Europæiske Regionsudvalg fremhæver det presserende behov for at etablere en omfattende ramme for bæredygtige fødevaresystemer i EU og dermed gøre bæredygtighed til et centralt element i alle fødevarerelaterede politikker, samtidig med at der sikres bedre sammenhæng i politikkerne; |
| --- | --- |

14.

| 15. | efterlyser en holistisk, afbalanceret tilgang, der bygger på økonomiske, sociale og miljømæssige søjler, som er baseret på klare og videnskabelige EU-definitioner af bæredygtighed, principper og overordnede mål; |
| --- | --- |

15.

| 16. | tilskynder kraftigt EU og de nationale, lokale og regionale myndigheder til at sikre, at bæredygtighed integreres i alle fødevarerelaterede politikker. Rammeloven bør se på mulighederne for at præcisere ansvaret for alle aktører i fødevaresystemet ved at etablere samarbejde på flere niveauer og sikre deltagelse på EU- og medlemsstatsniveau og på regionalt og lokalt plan. Et potentielt udvidet ansvar for det lokale og regionale niveau bør omfatte støtte og vejledning samt rimelige økonomiske vilkår til at opfylde yderligere forpligtelser; |
| --- | --- |

16.

| 17. | mener, at medlemsstater med regioner i EU's yderste periferi, jf. artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, kan tage hensyn til disse regioners særlige behov for så vidt angår brug af plantebeskyttelsesmidler, når de vedtager nationale reduktionsmål for 2030, begrundet i de specifikke klimatiske forhold og afgrøder i de pågældende regioner. Dette må ikke føre til, at der fastsættes mindre ambitiøse mål i regionerne i den yderste periferi; |
| --- | --- |

17.

| 18. | understreger betydningen af teknologisk innovation for at opnå miljømæssig bæredygtighed, samtidig med at man også sikrer økonomisk og social bæredygtighed og opretholder det nuværende produktionsniveau. |
| --- | --- |

18.

Forvaltning

| 19. | Det Europæiske Regionsudvalg er overbevist om, at byer og regioner er nøgleaktører på dette område og spiller en vigtig rolle i håndteringen af fødevaresystemernes udfordringer. Der bør derfor tages højde for deres rolle under behørig hensyntagen til nærhedsprincippet. Fødevarer er et delområde af sundheds- og skolevæsenet og af de lokale og regionale myndigheders egne forvaltninger. Desuden spiller regioner og kommuner en vigtig rolle med hensyn til at fremme kvalitet og lighed på sundhedsområdet og gode livsstilsvaner hos forskellige befolkningsgrupper. Hertil kommer, at fødevarer som økonomisk aktivitet er tæt knyttet til regional udvikling og fysisk planlægning, et ansvar som ofte ligger hos regionerne og kommunerne; |
| --- | --- |

19.

| 20. | understreger betydningen af social innovation for at tilgodese samfundets behov og fremme bæredygtigheden i systemerne for fødevareproduktion og -forbrug; |
| --- | --- |

20.

| 21. | fremhæver vigtigheden af korte værdikæder, som bringer landbrugerne tættere på deres forbrugere via direkte salg, så forbrugerne får fødevarer til overkommelige priser, og producenterne samtidig sikres en rimelig pris, så de kan leve et værdigt liv med en anstændig løn; |
| --- | --- |

21.

| 22. | gentager derfor sin opfordring til, at der oprettes en multiinteressentplatform for bæredygtige fødevaresystemer, der inddrager Det Europæiske Regionsudvalg samt andre relevante interessenter og civilsamfundet og dermed skaber et støttenetværk, der kan lette omstillingen til mere bæredygtige fødevaresystemer for de europæiske regioner og byer, samtidig med at der tages hensyn til regionale forskelle og regionernes specialiseringer og traditioner; |
| --- | --- |

22.

| 23. | henleder opmærksomheden på den rolle, som de forskellige aktører i fødevaresystemerne spiller som potentielle »drivkræfter for forandring«, herunder primærproducenter, landbrugere og fiskere, forskellige producenter og forretningsdrivende, fødevareproducenter, forhandlere, detailhandlere samt hotel- og restaurationsvirksomheder, sundhedsaktører og forbrugere; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer Kommissionen til at oprette en mekanisme for principperne om »forureneren betaler og noget for noget« for at belønne de landbrugere og fødevareproducenter, der går videre end EU's lovbestemte minimumskrav og skaber yderligere miljøfordele for EU's samfund, samt for at tilskynde andre til at gøre deres produktion mere bæredygtig. |
| --- | --- |

24.

Sunde og bæredygtige kostvaner

| 25. | Det Europæiske Regionsudvalg insisterer på, at den lovgivningsmæssige ramme for bæredygtige fødevaresystemer bør indarbejde begrebet »fødevaremiljø« for at lette adgangen til sund og bæredygtig kost, idet usunde og ikkebæredygtige fødevaremiljøer er hovedårsagen til uhensigtsmæssige kostvaner; |
| --- | --- |

25.

| 26. | fremhæver byers og regioners rolle i udformningen af fødevaremiljøer, der fremmer prismæssigt overkommelig og tilgængelig bæredygtig og sund kost, samtidig med at bæredygtige producenter støttes. I den henseende fremhæver udvalget betydningen af byplanlægning, når det handler om at lette adgangen til sunde fødevarevalg. Dette er særlig vigtigt i nærheden af skoler og i tilfælde af såkaldte »fødevareørkener«; |
| --- | --- |

26.

| 27. | fremhæver, at EU's skoleordning for frugt, grøntsager og mælk har potentiale til at lette omstillingen til helhedsorienterede og bæredygtige fødevare- og ernæringssystemer; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer til en revision af EU's skoleordning for frugt, grøntsager og mælk for at øge forbruget af produkter, der bidrager til en sund, mere plantebaseret bæredygtig kost, samtidig med at forbindelsen til landbruget genetableres gennem uddannelsesaktiviteter på bæredygtige bedrifter. Ved revisionen bør der ses på de lokale og regionale myndigheders forudsætninger for at fremme en sund og bæredygtig kost; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer til, at de nationale kostretningslinjer ajourføres regelmæssigt for at støtte sunde og bæredygtige kostvaner og understøtte omstillingen til mere bæredygtige fødevaresystemer; |
| --- | --- |

29.

| 30. | opfordrer til, at salgsfremstød for landbrugsfødevarer bringes i overensstemmelse med målene i fra jord til bord-strategien og EU's kræfthandlingsplan; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer til, at offentlige midler fortrinsvis anvendes til indkøb af fødevarer, der er forbundet med sund, bæredygtig og mere plantebaseret kost. Dette bør ledsages af støtte til og vejledning for kommuner og regioner, som er store offentlige indkøbere; |
| --- | --- |

31.

| 32. | opfordrer til, at prispolitikkerne sikrer, at fødevarepriserne afspejler de reelle fødevareomkostninger, og sænker den relative pris på mere bæredygtige fødevarer, såsom plantebaserede fødevarer; |
| --- | --- |

32.

| 33. | efterlyser EU-tilskud for at støtte små landbrugeres produktion af økologiske fødevarer og for at belønne landbrugere, der anvender bæredygtige arbejdsmetoder og fremmer dyrevelfærd; |
| --- | --- |

33.

| 34. | efterlyser skattemæssige incitamenter og minimal moms på basisfødevarer; |
| --- | --- |

34.

| 35. | er bekymret for, om det kommende forslag til EU-forordning om planter, der er fremstillet ved hjælp af nye genomteknikker (NGT) vil kunne genindføre genetisk modificerede organismer (GMO) i vores europæiske fødevarer. Dette bør baseres på en grundig vurdering og solid videnskabelig dokumentation fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA). Under alle omstændigheder bør enhver fødevare, der indeholder GMO, have en mærkning på forsiden, der indikerer tilstedeværelsen af GMO. |
| --- | --- |

35.

Offentlige indkøb af fødevarer

| 36. | Det Europæiske Regionsudvalg gentager sin opfordring (5) til at fjerne de eksisterende begrænsninger i reglerne om offentlige indkøb, således at det bliver muligt at anvende bæredygtighedskriterier. I henhold til EU's konkurrencelovgivning er det ikke tilladt at angive geografiske præferencer (såsom lokale fødevarer) i offentlige indkøbskontrakter. Udvalget påpeger, at offentlige myndigheder, der ønsker at inddrage lokale leverandører og producenter og støtte den regionale fødevareøkonomi, i dag risikerer at blive retsforfulgt for potentielle overtrædelser af de fælles markedsregler, hvis de udnytter eksisterende smuthuller. Det præciseres, at dette bør ledsages af vejledning og uddannelse for regioner og kommuner, som er store offentlige indkøbere; |
| --- | --- |

36.

| 37. | understreger, at offentlige indkøb af bæredygtige, sunde, sæsonbestemte og lokale fødevarer udgør et effektivt redskab i omstillingen til mere bæredygtige fødevaresystemer, der stemmer overens med politikkerne for bæredygtighed og målene for bæredygtig udvikling, og tilskynder til brug af kriterierne for grønne offentlige udbud (GPP); |
| --- | --- |

37.

| 38. | fremhæver behovet for at foretage et skift i retning af mere plantebaserede fødevarer som grundlag for et mere bæredygtigt, klimaneutralt og robust fødevaresystem. Udvalget fremhæver i den henseende de sundhedsmæssige og kulturelle gevinster forbundet med traditionel kost; |
| --- | --- |

38.

| 39. | udtrykker bekymring for indførelsen af laboratoriefremstillede fødevarer på de europæiske markeder, da der ikke vil være garanti for kvaliteten og velfærden og for, at kultur og traditioner beskyttes. Det er stadig dyrt at fremstille fødevarer i laboratorier, hvilket er en væsentlig hindring, der skal overvindes; |
| --- | --- |

39.

| 40. | understreger, at en kulstoffattig fødevarekæde fra jord til bord bidrager til målene for reduktion af drivhusgasemissioner ved at introducere videnskabelig og teknisk innovation under anvendelse af principperne om cirkularitet inden for landbruget; |
| --- | --- |

40.

| 41. | fremhæver behovet for at inddrage nationale og internationale eksperter i offentlige indkøb i fastlæggelsen af kriterier, der støtter såvel gennemførelsen på lokalt plan som offentlige indkøbere såsom statslige myndigheder, regioner og kommuner og fremmer en mere strategisk anvendelse af de offentlige indkøb; |
| --- | --- |

41.

| 42. | opfordrer til, at der udarbejdes praktiske vejledninger til de indkøbsansvarlige om, hvordan indkøb kan anvendes til at fremme mål for bæredygtig udvikling og sund, sæsonbestemt, lokal og økologisk kost. Udvalget går ind for, at der oprettes og ydes økonomisk støtte til netværk for offentlige indkøbere, der giver dem mulighed for at udveksle vejledninger, ekspertise og bedste praksis; |
| --- | --- |

42.

| 43. | gentager behovet for økonomisk og teknisk støtte fra EU og medlemsstaterne, der skal sikre en mere strategisk anvendelse af offentlige indkøb, der stemmer overens med nationale og lokale fødevarestrategier og mål; |
| --- | --- |

43.

| 44. | fremhæver fordelene ved socialt ansvarlige fødevareindkøb, som fremmer tilstedeværelsen af landbrugere i landdistrikterne og inddrager den sociale økonomi og sociale kooperativer i hele forsyningskæden; |
| --- | --- |

44.

| 45. | foreslår, at der fastsættes landespecifikke progressive mål for bæredygtige offentlige indkøb af fødevarer, der stemmer overens med fra jord til bord-strategien. |
| --- | --- |

45.

Mærkning

| 46. | Det Europæiske Regionsudvalg bemærker, at indførelsen af en harmoniseret mærkning af bæredygtige fødevarer bør være forholdsmæssig, lovreguleret, obligatorisk og udviklet på grundlag af solide og uafhængige videnskabelige data. Den bør ikke gribe ind i eksisterende systemer såsom geografiske betegnelser ved på vilkårlig vis at klassificere fødevarer på en måde, der kan vildlede forbrugerne med hensyn til fødevarevalg; |
| --- | --- |

46.

| 47. | fremhæver, at mærkning af bæredygtige fødevarer bør være baseret på videnskabelig dokumentation og inkludere alle aspekter, dvs. miljømæssige, sociale og ernæringsmæssige. Disse aspekter bør angives ved hjælp af særskilte individuelle indikatorer for at minimere afvejningerne mellem de forskellige bæredygtighedsaspekter. RU bakker op om enkel mærkning på forsiden af fødevareemballagen i hele EU, som er baseret på solid og uafhængig videnskabelig dokumentation. Denne mærkning bør fremhæve både gode og mindre gode resultater for at hjælpe forbrugerne med at træffe et informeret valg, når de køber deres fødevarer. Udvalget fremhæver i den forbindelse vigtigheden af oplysningskampagner, undervisningsprogrammer i bæredygtige fødevarer og andre initiativer i lokalsamfundene fra den tidlige barndom; |
| --- | --- |

47.

| 48. | understreger, at mærkning bør kædes sammen med politikken for markedsføring og salgsfremme samt med en reduktion af emballage og emballageaffald; |
| --- | --- |

48.

| 49. | påpeger, at det er afgørende at give landbrugerne effektive løsninger for organisk eller biologisk behandling med henblik på at reducere brugen af pesticider og kemikalier for at forbedre landbrugsbedrifters modstandsdygtighed over for eksterne chok, beskytte menneskers og naturens sundhed og bevare jordens frugtbarhed — og i sidste ende styrke fødevaresikkerheden; |
| --- | --- |

49.

| 50. | mener, at frivillige mærkningsordninger for fødevarer, der ikke er koordinerede på EU-plan, kan få forvridende og negative virkninger i det indre marked, hvilket især vil ramme små og mellemstore producenter. Udvalget anerkender, at disse overvejelser ikke vejere tungere end det bydende nødvendige i, at der sikres et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed i forbindelse med fastlæggelsen og gennemførelsen af alle politikker og aktiviteter; |
| --- | --- |

50.

| 51. | efterlyser EU-politikker, der kan hjælpe forbrugerne med at træffe velinformerede, sunde og bæredygtige fødevarevalg, bl.a. ved at vedtage harmoniserede og forholdsmæssige europæiske mærkningsordninger, der bygger på solid og uvildig videnskabelig dokumentation; |
| --- | --- |

51.

| 52. | understreger, at mærkning af fødevarer skal koordineres og harmoniseres på EU-plan, uden at der skabes nogen form for kvantitativ eller kvalitativ begrænsning af handelen inden for EU, eller det indre markeds funktion bringes i fare, medmindre det er berettiget af bydende nødvendige hensyn såsom beskyttelse af menneskers sundhed. |
| --- | --- |

52.

Fødevaresikkerhed

| 53. | Det Europæiske Regionsudvalg opfordrer EU til at sikre fødevaresikkerheden, investere i bæredygtig lokal landbrugsproduktion og afkorte sine forsyningskæder; |
| --- | --- |

53.

| 54. | understreger behovet for at sikre logistik og fødevaretransport mellem medlemsstaterne, også i krisesituationer; |
| --- | --- |

54.

| 55. | opfordrer til, at afhængigheden reduceres ved at diversificere kilderne til vigtige importvarer gennem en robust handelspolitik, der også tilskynder EU's handelspartnere til at bevæge sig i retning af mere bæredygtighed ved at kræve, at deres produkter lever op til de samme sundhedsmæssige betingelser for produktionen, som landbrugerne i EU skal overholde; |
| --- | --- |

55.

| 56. | opfordrer til en stærk sammenhæng og koordinering mellem EU's politikker for bæredygtig fødevareproduktion, bæredygtigt forbrug og bæredygtig handel med det mål at gøre ikke-bæredygtig praksis bæredygtig. Med henblik derpå bør rammen for bæredygtige fødevaresystemer også sikre sammenhæng og ensretning mellem EU-politikkerne for bæredygtig fødevareproduktion, bæredygtigt fødevareforbrug og bæredygtig handel for at sikre, at importerede landbrugsfødevarer overholder samme arbejdsmarkedsrelaterede og miljømæssige regler for produktion, som reglerne i EU som fastlagt af Verdenshandelsorganisationen; |
| --- | --- |

56.

| 57. | understreger, at det er nødvendigt at styrke forsknings- og innovationspolitikken for bæredygtige fødevarer. Det er nødvendigt, at EU har en lovgivning, der stimulerer til anvendelse af nye innovative teknikker. |
| --- | --- |

57.

Bruxelles, den 25. maj 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(1)  (FAO, 2014).

1

(2)  Food systems — OECD.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3).

3

(4)  flw_eu-actions_fwrt_20230210_recom-cit_0.pdf (europa.eu).

4

(5)  Regionsudvalgets udtalelse »Hen imod en bæredygtig EU-fødevarepolitik, som skaber arbejdspladser og vækst i Europas regioner og byer« (EUT C 272 af 17.8-2017, s. 14).

5

---

III Forberedende retsakter

Regionsudvalget

155. RU-plenarforsamling, 24.5.2023-25.5.2023

| 21.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 257/28 |
| --- | --- | --- | --- |

21.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 257/28

---

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om forordningen om et interoperabelt Europa

(2023/C 257/06)

| Ordfører: | Michele PAÍS (IT/ECR), formand for og medlem af regionalrådet på Sardinien |
| --- | --- |
| Basisdokument: | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om foranstaltninger til sikring af et højt niveau af interoperabilitet i den offentlige sektor i hele Unionen (»forordningen om et interoperabelt Europa«)
  COM(2022) 720 final |

Ordfører:

Michele PAÍS (IT/ECR), formand for og medlem af regionalrådet på Sardinien

Basisdokument:

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om foranstaltninger til sikring af et højt niveau af interoperabilitet i den offentlige sektor i hele Unionen (»forordningen om et interoperabelt Europa«)

COM(2022) 720 final

I.   ANBEFALEDE ÆNDRINGER

Anbefalet ændring 1

Betragtning 3

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| Den nye styringsstruktur bør
  have
  et juridisk mandat til at fremme den videre udvikling af den europæiske interoperabilitetsramme og andre fælles interoperabilitetsløsninger, f.eks. specifikationer og applikationer. Desuden bør der ved denne forordning indføres et klart og let genkendeligt mærke for visse interoperabilitetsløsninger. Etableringen af et dynamisk fællesskab omkring åbne forvaltningsteknologiløsninger bør fremmes. | Den nye styringsstruktur bør
  give lokale og regionale myndigheder mulighed for at få indflydelse på gennemførelsestempoet og -graden i overensstemmelse med nærhedsprincippet
  .
  Dette vil give forvaltningsstrukturen
  et juridisk mandat til at fremme den videre udvikling af den europæiske interoperabilitetsramme og andre fælles interoperabilitetsløsninger, f.eks. specifikationer og applikationer.
  De økonomiske udgifter for lokale og regionale myndigheder i forbindelse med opgaver vedrørende gennemførelse af interoperabilitet bør holdes på et minimum.
  Desuden bør der ved denne forordning indføres et klart og let genkendeligt mærke for visse interoperabilitetsløsninger. Etableringen af et dynamisk fællesskab omkring åbne forvaltningsteknologiløsninger bør fremmes. |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

Den nye styringsstruktur bør
  have
  et juridisk mandat til at fremme den videre udvikling af den europæiske interoperabilitetsramme og andre fælles interoperabilitetsløsninger, f.eks. specifikationer og applikationer. Desuden bør der ved denne forordning indføres et klart og let genkendeligt mærke for visse interoperabilitetsløsninger. Etableringen af et dynamisk fællesskab omkring åbne forvaltningsteknologiløsninger bør fremmes.

Den nye styringsstruktur bør
  give lokale og regionale myndigheder mulighed for at få indflydelse på gennemførelsestempoet og -graden i overensstemmelse med nærhedsprincippet
  .
  Dette vil give forvaltningsstrukturen
  et juridisk mandat til at fremme den videre udvikling af den europæiske interoperabilitetsramme og andre fælles interoperabilitetsløsninger, f.eks. specifikationer og applikationer.
  De økonomiske udgifter for lokale og regionale myndigheder i forbindelse med opgaver vedrørende gennemførelse af interoperabilitet bør holdes på et minimum.
  Desuden bør der ved denne forordning indføres et klart og let genkendeligt mærke for visse interoperabilitetsløsninger. Etableringen af et dynamisk fællesskab omkring åbne forvaltningsteknologiløsninger bør fremmes.

Begrundelse

De lokale og regionale myndigheder har begrænsede ressourcer med hensyn til finansiering, menneskelige ressourcer, redskaber osv. Derfor bør de — under overholdelse af nærhedsprincippet — bevare en følelse af kontrol over gennemførelsesprocessen. De bør også modtage passende midler til dækning af de yderligere omkostninger, som gennemførelsesprocessen medfører for dem.

Anbefalet ændring 2

Betragtning 3

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| | For at gøre processen tilstrækkeligt demokratisk og bundstyret bør borgerne i EU's medlemsstater have indflydelse på prioriteringen af interoperabilitetsløsninger. Med henblik herpå kan de lokale og regionale myndigheder i overensstemmelse med målsætningen i forordningen om et interoperabelt Europa gennemføre direkte høringer af borgerne hvert andet år for at undersøge, hvilke interoperabilitetsløsninger borgerne anser for at være vigtigst. Kommissionen tildeler passende finansiel støtte til lokale og regionale myndigheder til at føre sådanne dialoger med deres borgere. De lokale og regionale myndigheder udveksler resultaterne af høringerne med Rådet for et Interoperabelt Europa og fællesskabet for et interoperabelt Europa. |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

For at gøre processen tilstrækkeligt demokratisk og bundstyret bør borgerne i EU's medlemsstater have indflydelse på prioriteringen af interoperabilitetsløsninger. Med henblik herpå kan de lokale og regionale myndigheder i overensstemmelse med målsætningen i forordningen om et interoperabelt Europa gennemføre direkte høringer af borgerne hvert andet år for at undersøge, hvilke interoperabilitetsløsninger borgerne anser for at være vigtigst. Kommissionen tildeler passende finansiel støtte til lokale og regionale myndigheder til at føre sådanne dialoger med deres borgere. De lokale og regionale myndigheder udveksler resultaterne af høringerne med Rådet for et Interoperabelt Europa og fællesskabet for et interoperabelt Europa.

Begrundelse

De lokale og regionale myndigheder er tættest på borgerne, og de kan således få det mest præcise indblik i borgernes prioriteter og forventninger. For at gøre interoperabilitet til en demokratisk proces og en bottom-up-tilgang vil det være afgørende, at de lokale og regionale myndigheder inddrages tilstrækkeligt og aktivt i overvågningen af borgernes prioriteter.

Anbefalet ændring 3

Betragtning 8

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| For at oprette interoperable offentlige tjenester på tværs af grænserne er det vigtigt at fokusere på interoperabilitetsaspektet så tidligt som muligt i den politiske beslutningsproces. Den offentlige organisation, der har til hensigt at oprette et nyt eller ændre et eksisterende net- og informationssystem, som sandsynligvis vil få stor indvirkning på den grænseoverskridende interoperabilitet, bør derfor gennemføre en interoperabilitetsvurdering. Denne vurdering er nødvendig for at forstå omfanget af den planlagte foranstaltnings virkninger og foreslå foranstaltninger til at udnytte fordelene og håndtere potentielle omkostninger. Interoperabilitetsvurderingen bør være obligatorisk i tre tilfælde, hvor der er mulighed for grænseoverskridende interoperabilitet. I
  andre
  situationer kan de offentlige organisationer beslutte frivilligt at udføre en interoperabilitetsvurdering. | For at oprette interoperable offentlige tjenester på tværs af grænserne er det vigtigt at fokusere på interoperabilitetsaspektet så tidligt som muligt i den politiske beslutningsproces. Den offentlige organisation, der har til hensigt at oprette et nyt eller ændre et eksisterende net- og informationssystem, som sandsynligvis vil få stor indvirkning på den grænseoverskridende interoperabilitet, bør derfor gennemføre en interoperabilitetsvurdering. Denne vurdering er nødvendig for at forstå omfanget af den planlagte foranstaltnings virkninger og foreslå foranstaltninger til at udnytte fordelene og håndtere potentielle omkostninger.
  For at sikre en gnidningsløs gennemførelse af interoperabilitetsvurderingen bør Rådet for et Interoperabelt Europa udstikke konkrete retningslinjer for, hvilke tjenester der falder ind under direktivets anvendelsesområde.
  Interoperabilitetsvurderingen bør være obligatorisk i tre tilfælde, hvor der er mulighed for grænseoverskridende interoperabilitet.
  I de tilfælde, hvor en interoperabilitetsvurdering er obligatorisk, skal der være tilbud om uddannelse og efteruddannelse, og finansieringskilder såsom programmet for et digitalt Europa skal sikre, at der også stilles midler til dækning af meromkostningerne til rådighed for de lokale og regionale myndigheder.
  I
  ikke obligatoriske
  situationer kan de offentlige organisationer beslutte frivilligt at udføre en interoperabilitetsvurdering. |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

For at oprette interoperable offentlige tjenester på tværs af grænserne er det vigtigt at fokusere på interoperabilitetsaspektet så tidligt som muligt i den politiske beslutningsproces. Den offentlige organisation, der har til hensigt at oprette et nyt eller ændre et eksisterende net- og informationssystem, som sandsynligvis vil få stor indvirkning på den grænseoverskridende interoperabilitet, bør derfor gennemføre en interoperabilitetsvurdering. Denne vurdering er nødvendig for at forstå omfanget af den planlagte foranstaltnings virkninger og foreslå foranstaltninger til at udnytte fordelene og håndtere potentielle omkostninger. Interoperabilitetsvurderingen bør være obligatorisk i tre tilfælde, hvor der er mulighed for grænseoverskridende interoperabilitet. I
  andre
  situationer kan de offentlige organisationer beslutte frivilligt at udføre en interoperabilitetsvurdering.

For at oprette interoperable offentlige tjenester på tværs af grænserne er det vigtigt at fokusere på interoperabilitetsaspektet så tidligt som muligt i den politiske beslutningsproces. Den offentlige organisation, der har til hensigt at oprette et nyt eller ændre et eksisterende net- og informationssystem, som sandsynligvis vil få stor indvirkning på den grænseoverskridende interoperabilitet, bør derfor gennemføre en interoperabilitetsvurdering. Denne vurdering er nødvendig for at forstå omfanget af den planlagte foranstaltnings virkninger og foreslå foranstaltninger til at udnytte fordelene og håndtere potentielle omkostninger.
  For at sikre en gnidningsløs gennemførelse af interoperabilitetsvurderingen bør Rådet for et Interoperabelt Europa udstikke konkrete retningslinjer for, hvilke tjenester der falder ind under direktivets anvendelsesområde.
  Interoperabilitetsvurderingen bør være obligatorisk i tre tilfælde, hvor der er mulighed for grænseoverskridende interoperabilitet.
  I de tilfælde, hvor en interoperabilitetsvurdering er obligatorisk, skal der være tilbud om uddannelse og efteruddannelse, og finansieringskilder såsom programmet for et digitalt Europa skal sikre, at der også stilles midler til dækning af meromkostningerne til rådighed for de lokale og regionale myndigheder.
  I
  ikke obligatoriske
  situationer kan de offentlige organisationer beslutte frivilligt at udføre en interoperabilitetsvurdering.

Begrundelse

De lokale og regionale myndigheder har begrænsede ressourcer og kan derfor ikke forventes selv at dække omkostningerne ved obligatoriske vurderinger. Med henblik herpå bør Kommissionen i de tilfælde, hvor interoperabilitetsvurderinger er obligatoriske, sikre finansieringen af vurderinger.

Anbefalet ændring 4

Betragtning 37

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at fastsætte regler og betingelser for etablering og drift af reguleringsmæssige sandkasser. | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at fastsætte regler og betingelser for etablering og drift af reguleringsmæssige sandkasser
  i samarbejde med relevante offentlige myndigheder herunder lokale og regionale myndigheder
  . |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at fastsætte regler og betingelser for etablering og drift af reguleringsmæssige sandkasser.

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at fastsætte regler og betingelser for etablering og drift af reguleringsmæssige sandkasser
  i samarbejde med relevante offentlige myndigheder herunder lokale og regionale myndigheder
  .

Begrundelse

Da reguleringsmæssige sandkasser skal drives under de deltagende offentlige myndigheders ansvar, ville det være ensidigt af Kommissionen at etablere operationelle betingelser alene uden at rådføre sig med andre relevante enheder.

Anbefalet ændring 5

Artikel 3, stk. 3

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| De nationale kompetente myndigheder og interoperabilitetskoordinatorerne yder den nødvendige støtte til gennemførelsen af interoperabilitetsvurderingen. Kommissionen kan stille tekniske værktøjer til rådighed til støtte for vurderingen. | De nationale kompetente myndigheder og interoperabilitetskoordinatorerne yder den nødvendige støtte til gennemførelsen af interoperabilitetsvurderingen. Kommissionen kan stille tekniske værktøjer til rådighed til støtte for vurderingen.
  De nationale kompetente myndigheder og »Rådet for et Interoperabelt Europa« yder støtte til forhåndsvurderingen af, om den påtænkte operation falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, inden den obligatoriske gennemførelse af interoperabilitetsvurderingen. |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

De nationale kompetente myndigheder og interoperabilitetskoordinatorerne yder den nødvendige støtte til gennemførelsen af interoperabilitetsvurderingen. Kommissionen kan stille tekniske værktøjer til rådighed til støtte for vurderingen.

De nationale kompetente myndigheder og interoperabilitetskoordinatorerne yder den nødvendige støtte til gennemførelsen af interoperabilitetsvurderingen. Kommissionen kan stille tekniske værktøjer til rådighed til støtte for vurderingen.
  De nationale kompetente myndigheder og »Rådet for et Interoperabelt Europa« yder støtte til forhåndsvurderingen af, om den påtænkte operation falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, inden den obligatoriske gennemførelse af interoperabilitetsvurderingen.

Begrundelse

Forordningens anvendelsesområde er bredt, og for mindre offentlige organer eller kommuner kan det være for omstændeligt at vurdere, om den påtænkte operation har et grænseoverskridende element.

Anbefalet ændring 6

Artikel 3, stk. 5

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| | 5. | (...)







  — | Ved gennemførelsen af en interoperabilitetsvurdering skal den pågældende offentlige myndighed eller institution, organ eller EU-agentur afholde sig fra at anvende ekspertisen hos deres leverandør af nuværende tjenesteydelser eller deres ansatte for at forhindre en potentiel interessekonflikt. En sådan høring berører ikke beskyttelsen af kommercielle eller offentlige interesser eller sådanne systemers sikkerhed. |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

5.

—

Ved gennemførelsen af en interoperabilitetsvurdering skal den pågældende offentlige myndighed eller institution, organ eller EU-agentur afholde sig fra at anvende ekspertisen hos deres leverandør af nuværende tjenesteydelser eller deres ansatte for at forhindre en potentiel interessekonflikt. En sådan høring berører ikke beskyttelsen af kommercielle eller offentlige interesser eller sådanne systemers sikkerhed.

Begrundelse

For at undgå »leverandørbinding« bør de berørte offentlige myndigheder anvende ekspertisen hos personer, der er uafhængige af leverandører af nuværende systemer og/eller netværk, da deres vurderinger kan være partiske til fordel for eksisterende løsninger.

Anbefalet ændring 7

Artikel 9, stk. 2

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| I et støtteprojekt for gennemførelse af politikker beskrives:






  a) | de eksisterende løsninger for et interoperabelt Europa, der anses for nødvendige for den digitale gennemførelse af de politiske krav |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

I et støtteprojekt for gennemførelse af politikker beskrives:

a)

de eksisterende løsninger for et interoperabelt Europa, der anses for nødvendige for den digitale gennemførelse af de politiske krav

| b) | eventuelle manglende interoperabilitetsløsninger, der skal udvikles, og som anses for nødvendige for den digitale gennemførelse af de politiske krav |
| --- | --- |

b)

eventuelle manglende interoperabilitetsløsninger, der skal udvikles, og som anses for nødvendige for den digitale gennemførelse af de politiske krav

| c) | andre anbefalede støtteforanstaltninger, f.eks. uddannelse eller peerevalueringer. |
| --- | --- |

c)

andre anbefalede støtteforanstaltninger, f.eks. uddannelse eller peerevalueringer.

I et støtteprojekt for gennemførelse af politikker beskrives:

| a) | de eksisterende løsninger for et interoperabelt Europa, der anses for nødvendige for den digitale gennemførelse af de politiske krav |
| --- | --- |

a)

de eksisterende løsninger for et interoperabelt Europa, der anses for nødvendige for den digitale gennemførelse af de politiske krav

| b) | eventuelle manglende interoperabilitetsløsninger, der skal udvikles, og som anses for nødvendige for den digitale gennemførelse af de politiske krav |
| --- | --- |

b)

eventuelle manglende interoperabilitetsløsninger, der skal udvikles, og som anses for nødvendige for den digitale gennemførelse af de politiske krav

| c) | andre anbefalede støtteforanstaltninger, f.eks. uddannelse eller peerevalueringer |
| --- | --- |

c)

andre anbefalede støtteforanstaltninger, f.eks. uddannelse eller peerevalueringer

| d) | muligheder for økonomisk støtte til at bistå med gennemførelsen af interoperabilitetsløsninger
  . |
| --- | --- |

d)

muligheder for økonomisk støtte til at bistå med gennemførelsen af interoperabilitetsløsninger
  .

Begrundelse

Økonomisk støtte vil være en forudsætning for gennemførelsen af interoperabilitet. Med henblik herpå bør den også udgøre et specifikt aspekt af støtten til gennemførelse af politikker.

Anbefalet ændring 8

Artikel 11, stk. 2

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| Reguleringsmæssige sandkasser drives under ansvar af de deltagende offentlige myndigheder og under tilsyn af andre relevante nationale myndigheder, hvis sandkassen indebærer offentlige myndigheders behandling af personoplysninger, (...) | Reguleringsmæssige sandkasser drives under ansvar af de deltagende offentlige myndigheder og under tilsyn af andre relevante nationale
  eller subnationale
  myndigheder, hvis sandkassen indebærer offentlige myndigheders behandling af personoplysninger, (...) |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

Reguleringsmæssige sandkasser drives under ansvar af de deltagende offentlige myndigheder og under tilsyn af andre relevante nationale myndigheder, hvis sandkassen indebærer offentlige myndigheders behandling af personoplysninger, (...)

Reguleringsmæssige sandkasser drives under ansvar af de deltagende offentlige myndigheder og under tilsyn af andre relevante nationale
  eller subnationale
  myndigheder, hvis sandkassen indebærer offentlige myndigheders behandling af personoplysninger, (...)

Begrundelse

Reguleringsmæssige sandkasser kan også drives på lokalt og regionalt plan. Lokale og regionale myndigheder spiller en central rolle i gennemførelsen af interoperabilitetsløsninger tæt på borgerne og leverer en bred vifte af tjenester på lokalt plan.

Anbefalet ændring 9

Artikel 12, stk. 1

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| De deltagende offentlige myndigheder sikrer, at de nationale databeskyttelsesmyndigheder og andre nationale myndigheder, for så vidt som den innovative interoperabilitetsløsning indebærer behandling af personoplysninger eller på anden måde falder ind under tilsynsområdet for andre nationale myndigheder, der giver eller støtter adgang til data, er tilknyttet driften af den reguleringsmæssige sandkasse. (...) | De deltagende offentlige myndigheder sikrer, at de nationale
  eller subnationale
  databeskyttelsesmyndigheder og andre nationale
  eller subnationale
  myndigheder, for så vidt som den innovative interoperabilitetsløsning indebærer behandling af personoplysninger eller på anden måde falder ind under tilsynsområdet for andre nationale
  eller subnationale
  myndigheder, der giver eller støtter adgang til data, er tilknyttet driften af den reguleringsmæssige sandkasse. (...) |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

De deltagende offentlige myndigheder sikrer, at de nationale databeskyttelsesmyndigheder og andre nationale myndigheder, for så vidt som den innovative interoperabilitetsløsning indebærer behandling af personoplysninger eller på anden måde falder ind under tilsynsområdet for andre nationale myndigheder, der giver eller støtter adgang til data, er tilknyttet driften af den reguleringsmæssige sandkasse. (...)

De deltagende offentlige myndigheder sikrer, at de nationale
  eller subnationale
  databeskyttelsesmyndigheder og andre nationale
  eller subnationale
  myndigheder, for så vidt som den innovative interoperabilitetsløsning indebærer behandling af personoplysninger eller på anden måde falder ind under tilsynsområdet for andre nationale
  eller subnationale
  myndigheder, der giver eller støtter adgang til data, er tilknyttet driften af den reguleringsmæssige sandkasse. (...)

Begrundelse

Reguleringsmæssige sandkasser kan også drives på lokalt og regionalt plan. Lokale og regionale myndigheder spiller en central rolle i gennemførelsen af interoperabilitetsløsninger tæt på borgerne og leverer en bred vifte af tjenester på lokalt plan.

Anbefalet ændring 10

Artikel 13, stk. 2

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| Kommissionen tilrettelægger uddannelseskurser om interoperabilitetsspørgsmål på EU-plan for at styrke samarbejdet og udvekslingen af bedste praksis mellem personalet hos offentlige myndigheder samt EU's institutioner, organer og agenturer. Kurserne bekendtgøres på portalen for et interoperabelt Europa. | Kommissionen tilrettelægger uddannelseskurser om interoperabilitetsspørgsmål på EU-plan for at styrke samarbejdet og udvekslingen af bedste praksis mellem personalet hos offentlige myndigheder samt EU's institutioner, organer og agenturer. Kurserne
  , der er rettet mod beslutningstagere og/eller fagfolk
  bekendtgøres på portalen for et interoperabelt Europa
  og kan bestå af onlineinformationsmøder, videovejledninger og workshopper, materiale til uddannelse af undervisere og retningslinjer for læring på arbejdspladsen
  . |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

Kommissionen tilrettelægger uddannelseskurser om interoperabilitetsspørgsmål på EU-plan for at styrke samarbejdet og udvekslingen af bedste praksis mellem personalet hos offentlige myndigheder samt EU's institutioner, organer og agenturer. Kurserne bekendtgøres på portalen for et interoperabelt Europa.

Kommissionen tilrettelægger uddannelseskurser om interoperabilitetsspørgsmål på EU-plan for at styrke samarbejdet og udvekslingen af bedste praksis mellem personalet hos offentlige myndigheder samt EU's institutioner, organer og agenturer. Kurserne
  , der er rettet mod beslutningstagere og/eller fagfolk
  bekendtgøres på portalen for et interoperabelt Europa
  og kan bestå af onlineinformationsmøder, videovejledninger og workshopper, materiale til uddannelse af undervisere og retningslinjer for læring på arbejdspladsen
  .

Begrundelse

Høringer af RU's RegHub-netværk har vist, at uddannelse i interoperabilitet er en nøgleprioritet. Ud over fagfolk og IKT-eksperter er det vigtigt at målrette indsatsen mod den øverste ledelse og tilpasse den til mellemlederne, da der kan være behov for kulturændringer.

Anbefalet ændring 11

Artikel 15, stk. 4, litra r)

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| regelmæssigt informere og koordinere med interoperabilitetskoordinatorerne og fællesskabet for et interoperabelt Europa om spørgsmål vedrørende grænseoverskridende interoperabilitet mellem net- og informationssystemer. | regelmæssigt informere og koordinere med interoperabilitetskoordinatorerne og fællesskabet for et interoperabelt Europa om spørgsmål vedrørende grænseoverskridende interoperabilitet mellem net- og informationssystemer
  og om relevante EU-finansierede projekter og netværk
  . |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

regelmæssigt informere og koordinere med interoperabilitetskoordinatorerne og fællesskabet for et interoperabelt Europa om spørgsmål vedrørende grænseoverskridende interoperabilitet mellem net- og informationssystemer.

regelmæssigt informere og koordinere med interoperabilitetskoordinatorerne og fællesskabet for et interoperabelt Europa om spørgsmål vedrørende grænseoverskridende interoperabilitet mellem net- og informationssystemer
  og om relevante EU-finansierede projekter og netværk
  .

Begrundelse

Andre EU-finansierede projekter af relevans, såsom H2020 AURORAL, eller bynetværk til digital omstilling, såsom living-in.eu, bør fremlægges af Rådet for et Interoperabelt Europa, og der bør tilstræbes synergier på strategisk og operationelt plan.

Anbefalet ændring 12

Artikel 16, stk. 4

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| | d) | støtte offentlige myndigheder samt EU-institutioner, -agenturer og -organer i forbindelse med gennemførelsen af interoperabilitetsvurderinger. |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

d)

støtte offentlige myndigheder samt EU-institutioner, -agenturer og -organer i forbindelse med gennemførelsen af interoperabilitetsvurderinger.

Begrundelse

Denne anbefaling stemmer overens med et forslag om at samle eksperter fra alle EU's medlemsstater med henblik på at støtte interoperabilitetsvurderingerne. I modsætning til peerevalueringer i henhold til artikel 14 behøver eksperter ikke nødvendigvis at komme fra andre medlemsstater end den medlemsstat, hvor den offentlige myndighed, der er genstand for peerevalueringen — vedrørende en interoperabilitetsvurdering — er beliggende.

Anbefalet ændring 13

Artikel 17, stk. 2, litra f)

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| koordinere og tilskynde til aktiv inddragelse af en bred vifte af nationale enheder i fællesskabet for et interoperabelt Europa (...) | koordinere og tilskynde til aktiv inddragelse af en bred vifte af nationale enheder
  , herunder lokale og regionale myndigheder,
  i fællesskabet for et interoperabelt Europa (...) |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

koordinere og tilskynde til aktiv inddragelse af en bred vifte af nationale enheder i fællesskabet for et interoperabelt Europa (...)

koordinere og tilskynde til aktiv inddragelse af en bred vifte af nationale enheder
  , herunder lokale og regionale myndigheder,
  i fællesskabet for et interoperabelt Europa (...)

Begrundelse

Lokale og regionale myndigheder spiller en central rolle i gennemførelsen af interoperabilitetsløsninger tæt på borgerne og leverer en bred vifte af tjenester på lokalt plan.

Anbefalet ændring 14

Artikel 17, stk. 3

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| Medlemsstaterne sikrer, at den kompetente myndighed har tilstrækkelige kompetencer
  og ressourcer
  til på en effektiv måde at udføre de opgaver, den pålægges. | Medlemsstaterne sikrer, at den kompetente myndighed har tilstrækkelige kompetencer til på en effektiv måde at udføre de opgaver, den pålægges.
  Kommissionen sikrer, at medlemsstaternes kompetente myndigheder modtager tilstrækkelige midler til at støtte udførelsen af relaterede opgaver. |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

Medlemsstaterne sikrer, at den kompetente myndighed har tilstrækkelige kompetencer
  og ressourcer
  til på en effektiv måde at udføre de opgaver, den pålægges.

Medlemsstaterne sikrer, at den kompetente myndighed har tilstrækkelige kompetencer til på en effektiv måde at udføre de opgaver, den pålægges.
  Kommissionen sikrer, at medlemsstaternes kompetente myndigheder modtager tilstrækkelige midler til at støtte udførelsen af relaterede opgaver.

Begrundelse

Da de udpegede kompetente myndigheder vil få tildelt yderligere opgaver vedrørende interoperabilitet, skal Kommissionen sikre, at eventuelle finansielle konsekvenser af relevante opgaver, herunder det potentielle behov for at ansætte yderligere personale, ikke udelukkende bæres af de udpegede kompetente myndigheder.

Anbefalet ændring 15

Artikel 19, stk. 2, litra d)

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| identifikation af synergier med andre relevante EU-programmer
  og
  nationale programmer og initiativer. | identifikation af synergier med andre relevante EU-programmer, nationale
  , regionale og lokale
  programmer og initiativer. |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

identifikation af synergier med andre relevante EU-programmer
  og
  nationale programmer og initiativer.

identifikation af synergier med andre relevante EU-programmer, nationale
  , regionale og lokale
  programmer og initiativer.

Begrundelse

Lokale og regionale myndigheder spiller en central rolle i gennemførelsen af interoperabilitetsløsninger tæt på borgerne og leverer en bred vifte af tjenester på lokalt plan.

Anbefalet ændring 16

Artikel 21, stk. 1

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| Under forudsætning af, at der er midler til rådighed, dækker Unionens almindelige budget
  omkostningerne til
  :






  a) | udvikling og vedligeholdelse af portalen for et interoperabelt Europa |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

Under forudsætning af, at der er midler til rådighed, dækker Unionens almindelige budget
  omkostningerne til
  :

a)

udvikling og vedligeholdelse af portalen for et interoperabelt Europa

| b) | udvikling, vedligeholdelse og fremme af løsninger for et interoperabelt Europa |
| --- | --- |

b)

udvikling, vedligeholdelse og fremme af løsninger for et interoperabelt Europa

| c) | foranstaltninger til støtte for et interoperabelt Europa. |
| --- | --- |

c)

foranstaltninger til støtte for et interoperabelt Europa.

Under forudsætning af, at der er midler til rådighed, dækker Unionens almindelige budget:

| a) | omkostningerne ved
  udvikling og vedligeholdelse af portalen for et interoperabelt Europa |
| --- | --- |

a)

omkostningerne ved
  udvikling og vedligeholdelse af portalen for et interoperabelt Europa

| b) | omkostningerne ved
  udvikling, vedligeholdelse og fremme af løsninger for et interoperabelt Europa |
| --- | --- |

b)

omkostningerne ved
  udvikling, vedligeholdelse og fremme af løsninger for et interoperabelt Europa

| c) | omkostningerne ved
  foranstaltninger til støtte for et interoperabelt Europa |
| --- | --- |

c)

omkostningerne ved
  foranstaltninger til støtte for et interoperabelt Europa

| d) | omkostningerne ved obligatoriske interoperabilitetsvurderinger for lokale og regionale myndigheder |
| --- | --- |

d)

omkostningerne ved obligatoriske interoperabilitetsvurderinger for lokale og regionale myndigheder

| e) | borgerhøringer gennemført af lokale og regionale myndigheder vedrørende interoperabilitetsprioriteter
  . |
| --- | --- |

e)

borgerhøringer gennemført af lokale og regionale myndigheder vedrørende interoperabilitetsprioriteter
  .

Begrundelse

Lokale og regionale myndigheder har begrænsede ressourcer og kan derfor ikke forventes selv at dække de fulde omkostninger ved obligatoriske vurderinger. Med henblik herpå bør Kommissionen i de tilfælde, hvor interoperabilitetsvurderinger er obligatoriske, sikre finansieringen af vurderinger. I overensstemmelse med ændringsforslag 12 er de lokale og regionale myndigheder tættest på borgerne, og de kan således få det mest præcise indblik i borgernes prioriteter og forventninger med hensyn til de interoperabilitetsløsninger, der bør udvikles. En tilstrækkelig og aktiv inddragelse af de lokale og regionale myndigheder i overvågningen af borgernes prioriteter vil være afgørende, og dertil vil det være afgørende med tilstrækkelig finansiering.

Anbefalet ændring 17

Artikel 21, stk. 1

| Kommissionens forslag | RU's ændringsforslag |
| --- | --- |
| | e) | de meromkostninger, som de kompetente myndigheder afholder som følge af deres arbejde med interoperabilitet. |

Kommissionens forslag

RU's ændringsforslag

e)

de meromkostninger, som de kompetente myndigheder afholder som følge af deres arbejde med interoperabilitet.

Begrundelse

Da de udpegede kompetente myndigheder vil få tildelt yderligere opgaver vedrørende interoperabilitet, skal Kommissionen sikre, at eventuelle finansielle konsekvenser af relevante opgaver, herunder det potentielle behov for at ansætte yderligere personale, ikke udelukkende bæres af de udpegede kompetente myndigheder.

II.   POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG (RU)

| 1. | Det Europæiske Regionsudvalg noterer sig lovgivningsforslaget, der har til formål at etablere et EU-dækkende system for interoperabilitetsstyring og finde den rette balance i top-down-tilgangen mellem fastlæggelse af en procedure for opstilling af generelle anbefalinger til interoperabilitetsløsninger på EU-plan og hensyntagen til input fra lokale og regionale myndigheder, idet det er dem, som er tættest på borgerne, når det gælder gennemførelsen af EU-lovgivningen; |
| --- | --- |

1.

| 2. | bemærker imidlertid, at visse aspekter af forslaget skal styrkes og finjusteres, navnlig med hensyn til de subnationale myndigheders nye opgaver, de ressourcer, der stilles til rådighed, for at de hurtigt og effektivt kan gennemføre interoperabilitetsløsninger, og en afbalanceret forvaltningsstruktur, der respekterer nærhedsprincippet og de forskellige forvaltningsmodeller i medlemsstaterne og giver de lokale og regionale myndigheder mulighed for at være med til at bestemme tempoet for og graden af gennemførelse af interoperabilitetsløsninger; |
| --- | --- |

2.

| 3. | anbefaler, at der tages højde for, at eventuelle generelle eller områdespecifikke nationale interoperabilitetssystemer, som er taget i brug inden denne lovramme, kan være i strid med de nye regler og dermed skabe uoverensstemmelser og behov for betydelige menneskelige og økonomiske ressourcer til gennemførelsen; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger de lokale og regionale myndigheders centrale rolle med hensyn til at levere tjenester til borgerne og sørge for at digitalisere disse tjenester senest i 2030 i overensstemmelse med EU-bestemmelserne om det digitale årti og nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, navnlig skal beskyttelsen af personoplysninger til enhver tid og af alle involverede organer sikres; |
| --- | --- |

4.

| 5. | påpeger, at disse tjenester typisk dækker sektorer som mobilitet, energi, befolkning, sundhed, landbrug osv. og peger på forbindelserne til anvendelsen af data i disse sektorer og relevant EU-lovgivning såsom EU's dataforordning (1), forordningen om datastyring og den generelle forordning om databeskyttelse (2); |
| --- | --- |

5.

| 6. | anerkender, at interoperabilitet med yderligere økonomisk støtte samt uddannelse og efteruddannelse af medarbejdere i myndighederne har potentiale til i væsentlig grad at forbedre effektiviteten af den offentlige forvaltning på lokalt og regionalt plan. De lokale og regionale forvaltninger skal inden for rammerne af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet sikre, at deres systemer er interoperable med andre lokale og regionale myndigheders systemer, både nationalt og på EU-plan, og med samarbejdende virksomheders og leverandørers systemer. I forbindelse med dette EU-lovgivningsforslag er interoperabilitet på tværs af grænserne et centralt emne; |
| --- | --- |

6.

| 7. | erkender, at mange lokale og regionale forvaltninger står over for økonomiske og menneskelige ressourcemæssige begrænsninger i den nuværende økonomiske situation og alligevel må prioritere den digitale omstilling. Udvalget understreger, at uden økonomisk støtte kan disse udfordringer bringe fremtidige økonomiske og sociale muligheder i fare og kan udgøre en reel risiko for den digitale samhørighed generelt. Udvalget opfordrer EU-institutionerne til at støtte den digitale omstilling med tilstrækkelige økonomiske ressourcer, herunder til mindre og/eller ugunstigt stillede regioner og øer; |
| --- | --- |

7.

| 8. | fremhæver, at en undersøgelse i RegHub-netværket af lokale og regionale myndigheder (3) har vist, at de vigtigste udfordringer i forbindelse med at opnå interoperabilitet på lokalt plan omfatter følgende: overholdelse af relevante lovkrav, opfyldelse af de tekniske krav til integration af data, ofte med komplekse dataspecifikationer, manglende interoperabilitet mellem forskellige systemer på nationalt plan, mangel på data, der er permanent tilgængelige, mangfoldigheden af kilder og forbrugsformer. Desuden er der behov for at gøre organisationerne mindre bureaukratiske og ændre organisationskulturen i overensstemmelse med de tekniske systemers interoperabilitet (organisatorisk interoperabilitet); |
| --- | --- |

8.

| 9. | noterer sig Kommissionens arbejde med at udarbejde dette forslag samt dens inklusive tilgang, der tager hensyn til anbefalingerne fra ekspertgruppen om interoperabilitet i de offentlige tjenester (4), en nylig udtalelse fra Fit 4 Future-platformen om strategien for interoperabilitet mellem regeringer (5) og input fra en række interessenter og tidlige brugere, som omsætter innovative løsninger til praksis på et meget tidligt tidspunkt; |
| --- | --- |

9.

| 10. | gentager, at det er nødvendigt at sikre, at der indføres sammenhængende løsninger ved at sørge for, at nye systemer efterfølgende gøres kompatible med de gamle (6); |
| --- | --- |

10.

| 11. | bifalder brugen af fri- og open source-løsninger, som uden tvivl vil være en fordel for de lokale myndigheder og de europæiske borgere som et helt afgørende middel til at opnå den tilsigtede deling og genbrug af interoperabilitetsløsninger og dermed forbedre den grænseoverskridende interoperabilitet, jf. artikel 4, stk. 1; |
| --- | --- |

11.

| 12. | konstaterer, at udvikling og omsætning af fælles interoperabilitetsløsninger for de lokale og regionale myndigheder er forbundet med store økonomiske og personalemæssige omkostninger. Udvalget understreger, at dette på den ene side indebærer et behov for at udvikle og investere i nye interoperable løsninger og på den anden side et behov for at investere i disse eller at tage fat på omlægningen af allerede eksisterende systemer. I den forbindelse bør finansieringskilder såsom programmet for et digitalt Europa, mindske byrden for de lokale og regionale myndigheder med hensyn til at dække de dermed forbundne omkostninger; |
| --- | --- |

12.

| 13. | understreger, at brugen af fri- og open source-software er en primær og nødvendig metode til at undgå leverandør lock-in, og at den potentielle deling og genbrug af ikke-åbne interoperabilitetsløsninger, ikke giver rettighedshavere uretfærdige konkurrencefordele jf. artikel 4, stk. 2; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer Rådet for et Interoperabelt Europa til at fremlægge konkrete oplysninger om, hvornår den obligatoriske interoperabilitetsvurdering vil finde sted, og hvilke elementer der kan udløses af en sådan vurdering, f.eks. i forbindelse med offentlige udbud. Udvalget understreger endvidere, at gennemførelsen af interoperabilitetsvurderingen ikke bør være obligatorisk, før de relevante retningslinjer er blevet vedtaget af Rådet for et Interoperabelt Europa; |
| --- | --- |

14.

| 15. | foreslår, at der udarbejdes rammer og vejledning om passende licensering, brug af open source og ophavsretsbeskyttende interoperabilitetsløsninger, for at støtte offentlige myndigheders indkøb og udbud af sådanne løsninger; |
| --- | --- |

15.

| 16. | bemærker, at forvaltningen af interoperabilitet er fragmenteret, navnlig i decentraliserede lande, som følge af den europæiske interoperabilitetsrammes frivillige karakter. Udvalget understreger den centrale rolle, som nationale kompetente myndigheder og lokale og regionale myndigheder spiller som »tidlige brugere« med hensyn til at øge bevidstheden og fremme den digitale omstilling i andre byer og regioner; |
| --- | --- |

16.

| 17. | gentager behovet for at slå bro over digitale og territoriale kløfter. Målet for det digitale kompas (7) om, at 100 % af de centrale offentlige tjenester skal leveres online inden 2030, bidrager til at nå dette mål. Udvalget understreger, at levering af interoperabilitet mellem offentlige tjenester digitalt og/eller online er af allerstørste betydning for alle regioner og kommuner i Unionen, uanset deres geografiske placering, herunder randområder, fjerntliggende øer og bjergområder. Teknologien kan sikre, at regioner og kommuner overvinder ulemperne, der er forbundet med deres afsides beliggenhed. Udvalget fremhæver behovet for et konkret og effektivt samarbejde med øregioner og perifere regioner om forvaltningen af den interoperable omstilling; |
| --- | --- |

17.

| 18. | glæder sig over de aktiviteter, som bliver gennemført af proaktive byer og regioner, der søger løsninger og udveksler bedste praksis, fungerer som tidlige brugere og afprøver nye former for praksis. Udvalget bifalder det arbejde, der udføres af living-in.eu-bevægelsen (8), som samler byer og lokalsamfund om at fremme den digitale omstilling, og af Open & Agile Smart Cities, som har udviklet minimumsmekanismer for interoperabilitet som universelle værktøjer til at opnå interoperabilitet mellem data, systemer og tjenester mellem byer og leverandører i hele verden. Udvalget understreger, at det for at opnå et mere homogent interoperabilitetsmiljø og bredt anvendte interoperabilitetsløsninger er nødvendigt at etablere et forvaltningssystem for hele EU; |
| --- | --- |

18.

| 19. | bemærker, at indkøb og udbud af nye systemer eller opgradering af eksisterende vil være en byrde for de lokale og regionale myndigheder, navnlig på grund af manglende ekspertise, finansiering og personale; |
| --- | --- |

19.

| 20. | gentager den afgørende betydning, som interoperabilitet har for EU's digitale modstandsdygtighed og strategiske uafhængighed. Med sammenkoblede tjenester og systemer kan en potentiel digital pandemi som et resultat af et større cyberangreb på det svageste sted i nettet forebygges ved at anvende de samme eller lignende løsninger på tværs af sammenkoblede enheder. Samtidig vil anvendelsen af open-source-løsninger mindske afhængigheden af større leverandører af softwareløsninger og dermed øge EU's strategiske uafhængighed; |
| --- | --- |

20.

| 21. | anerkender byernes, de mindre kommuners og regionernes bekymringer over de nye opgaver, som den foreslåede forordning pålægger, og understreger, at det er absolut nødvendigt at tage hensyn til deres særlige interesser. Udvalget understreger behovet for, at RU's repræsentanter bliver en integreret del af det strategiske lag i interoperabilitetsstyringen. Udvalget agter gennem sin deltagelse i Rådet for et Interoperabelt Europa at sikre, at der tages hensyn til lokale og regionale interesser; |
| --- | --- |

21.

| 22. | understreger, at det for lokale og regionale myndigheder er vigtigt at indhente konkrete retningslinjer fra Rådet for et Interoperabelt Europa og de kompetente nationale myndigheder, der falder inden for interoperabilitetsvurderingen. Udvalget understreger, at forud for en screening af anvendeligheden, skal der på tværs af grænserne foretages interoperabilitetsvurderinger, og de nationale kompetente myndigheder bør være ansvarlige herfor; |
| --- | --- |

22.

| 23. | glæder sig over, at forslaget lægger vægt på open source-løsninger og på open source-udvikleres deltagelse i fællesskabet for et interoperabelt Europa. Hvis open source bliver en central del af tjenesteløsningerne på lokalt/regionalt forvaltningsniveau, vil det øge gennemsigtigheden, reducere omkostningerne, fremme cybersikkerheden og forhindre situationer med fastlåsning til leverandører, hvor data, der allerede er indsamlet, måske ikke er tilgængelige, når der skiftes leverandør af tjenester; |
| --- | --- |

23.

| 24. | foreslår, at portalen for et interoperabelt Europa — eller en portal med lignende funktioner — fungerer som et register over alle offentlige tjenester, der leveres online i EU's medlemsstater, opdelt efter tjenestetype og medlemsstat. Portalen kan således blive et udgangspunkt for borgere, der søger oplysninger om, hvordan man får adgang til disse offentlige tjenester online. Dette ville være en effektiv metode til at samle oplysninger om centrale offentlige tjenester, der skal leveres online senest i 2030; |
| --- | --- |

24.

| 25. | noterer endelig, at forslaget er i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

25.

Bruxelles, den 24. maj 2023.

Vasco ALVES CORDEIRO

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(1)  Regionsudvalgets udtalelse om den europæiske dataforordning (EUT C 375 af 30.9.2022, s. 112), se faktablad om udtalelsen (europa.eu).

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

2

(3)  Netværket af regionale knudepunkter (europa.eu).

3

(4)  Official expert recommendations for a new Interoperability Policy | Joinup (europa.eu).

4

(5)  Final opinion 2022_SBGR3_10 Governments interoperability strategy_rev.pdf (europa.eu).

5

(6)  Dette er også i overensstemmelse med en anbefaling i Fit 4 Future-udtalelsen, hvor det foreslås, at de organisatoriske og semantiske interoperabilitetslag skal forbedres for at afspejle dataenes tidsmæssige dimension (dette vedrører foreneligheden af gamle og nye versioner af IT-løsninger).

6

(7)  https://digital-strategy.ec.europa.eu/da/node/157.

7

(8)  https://living-in.eu/.

8

---