# Europos Sąjungos C 197/2023

| | ISSN 1977-0960 |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | C 197 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Informacija ir pranešimai | 66 metai2023m. birželio 5d. |

ISSN 1977-0960

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

C 197

Leidimas lietuvių kalba

Informacija ir pranešimai

66 metai2023m. birželio 5d.

---

| Turinys | Puslapis |
| --- | --- |
| | IV   Pranešimai |
| | EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI |
| | Taryba |
| 2023/C 197/01 | 2023 m. gegužės 30 d. Tarybos sprendimas, kuriuo du valstybių narių atstovai skiriami Europos maisto saugos tarnybos Valdančiosios tarybos nariu ir pakaitiniu nariu | 1 |
| | Europos Komisija |
| 2023/C 197/02 | 2023 m. birželio 2 d. Euro kursas | 3 |

Turinys

Puslapis

IV   Pranešimai

EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI

Taryba

2023/C 197/01

2023 m. gegužės 30 d. Tarybos sprendimas, kuriuo du valstybių narių atstovai skiriami Europos maisto saugos tarnybos Valdančiosios tarybos nariu ir pakaitiniu nariu

1

Europos Komisija

2023/C 197/02

2023 m. birželio 2 d. Euro kursas

3

---

| | V   Nuomonės |
| --- | --- |
| | KITI AKTAI |
| | Europos Komisija |
| 2023/C 197/03 | Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 664/2014 6b straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyto patvirtinto standartinio saugoma kilmės vietos nuoroda arba saugoma geografine nuoroda žymimo žemės ūkio arba maisto produkto specifikacijos pakeitimo paskelbimas | 4 |
| 2023/C 197/04 | Bendrojo dokumento, iš dalies pakeisto patvirtinus nereikšmingą pakeitimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, paskelbimas | 9 |

V   Nuomonės

KITI AKTAI

Europos Komisija

2023/C 197/03

Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 664/2014 6b straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyto patvirtinto standartinio saugoma kilmės vietos nuoroda arba saugoma geografine nuoroda žymimo žemės ūkio arba maisto produkto specifikacijos pakeitimo paskelbimas

4

2023/C 197/04

Bendrojo dokumento, iš dalies pakeisto patvirtinus nereikšmingą pakeitimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, paskelbimas

9

---

| LT | |
| --- | --- |

LT

---

IV Pranešimai

EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI

Taryba

| 2023 6 5 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 197/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2023 6 5

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 197/1

---

TARYBOS SPRENDIMAS

2023 m. gegužės 30 d.

kuriuo du valstybių narių atstovai skiriami Europos maisto saugos tarnybos Valdančiosios tarybos nariu ir pakaitiniu nariu

(2023/C 197/01)

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 178/2002, nustatantį maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantį Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantį su maisto saugos klausimais susijusias procedūras, (1) ypač į jo 25 straipsnio 1 dalį,

atsižvelgdama į Danijos ir Švedijos Tarybai pateiktas kandidatūras,

kadangi:

| (1) | labai svarbu užtikrinti Europos maisto saugos tarnybos (toliau – EFSA) nepriklausomumą, aukštus mokslo standartus, skaidrumą ir veiksmingumą. Taip pat būtina užtikrinti EFSA bendradarbiavimą su valstybėmis narėmis; |
| --- | --- |

(1)

labai svarbu užtikrinti Europos maisto saugos tarnybos (toliau – EFSA) nepriklausomumą, aukštus mokslo standartus, skaidrumą ir veiksmingumą. Taip pat būtina užtikrinti EFSA bendradarbiavimą su valstybėmis narėmis;

| (2) | pagal Reglamento (EB) Nr. 178/2002 25 straipsnio 1 dalį reikia, kad kiekviena valstybė narė pasiūlytų po vieną nario ir pakaitinio nario, kaip savo atstovų, kandidatūras į EFSA Valdančiąją tarybą. Taip pasiūlyti nariai ir pakaitiniai nariai Tarybos skiriami ketverių metų kadencijai, kuri gali būti pratęsta, ir jie turi teisę balsuoti; |
| --- | --- |

(2)

pagal Reglamento (EB) Nr. 178/2002 25 straipsnio 1 dalį reikia, kad kiekviena valstybė narė pasiūlytų po vieną nario ir pakaitinio nario, kaip savo atstovų, kandidatūras į EFSA Valdančiąją tarybą. Taip pasiūlyti nariai ir pakaitiniai nariai Tarybos skiriami ketverių metų kadencijai, kuri gali būti pratęsta, ir jie turi teisę balsuoti;

| (3) | Taryba savo 2022 m. balandžio 7 d. sprendimu (2) paskyrė valstybių narių atstovus EFSA Valdančiosios tarybos nariais ir pakaitiniais nariais laikotarpiui nuo 2022 m. liepos 1 d. iki 2026 m. birželio 30 d.; |
| --- | --- |

(3)

Taryba savo 2022 m. balandžio 7 d. sprendimu (2) paskyrė valstybių narių atstovus EFSA Valdančiosios tarybos nariais ir pakaitiniais nariais laikotarpiui nuo 2022 m. liepos 1 d. iki 2026 m. birželio 30 d.;

| (4) | 2023 m. vasario 13 d. laišku EFSA buvo pranešta, kad Danijai atstovaujanti narė Annelise FENGER išėjo į pensiją; |
| --- | --- |

(4)

2023 m. vasario 13 d. laišku EFSA buvo pranešta, kad Danijai atstovaujanti narė Annelise FENGER išėjo į pensiją;

| (5) | 2023 m. kovo 23 d. laišku EFSA buvo pranešta, kad Švedijai atstovaujanti pakaitinė narė Hanna DUFVA išėjo į pensiją; |
| --- | --- |

(5)

2023 m. kovo 23 d. laišku EFSA buvo pranešta, kad Švedijai atstovaujanti pakaitinė narė Hanna DUFVA išėjo į pensiją;

| (6) | todėl likusiam atitinkamos ankstesnės narės ir pakaitinės narės kadencijos laikui turėtų būti paskirti du nauji atstovai; |
| --- | --- |

(6)

todėl likusiam atitinkamos ankstesnės narės ir pakaitinės narės kadencijos laikui turėtų būti paskirti du nauji atstovai;

| (7) | Danijos ir Švedijos pasiūlyti atstovai turi atitinkamą didelę patirtį ir ekspertinių žinių maisto grandinės teisės ir politikos srityje, įskaitant rizikos vertinimą, taip pat valdymo, administracinių, finansinių ir teisinių klausimų srityse. Todėl jų paskyrimas užtikrina aukščiausius kompetencijos standartus ir kuo įvairesnę atitinkamą patirtį EFSA Valdančiojoje taryboje, |
| --- | --- |

(7)

Danijos ir Švedijos pasiūlyti atstovai turi atitinkamą didelę patirtį ir ekspertinių žinių maisto grandinės teisės ir politikos srityje, įskaitant rizikos vertinimą, taip pat valdymo, administracinių, finansinių ir teisinių klausimų srityse. Todėl jų paskyrimas užtikrina aukščiausius kompetencijos standartus ir kuo įvairesnę atitinkamą patirtį EFSA Valdančiojoje taryboje,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Europos maisto saugos tarnybos Valdančiosios tarybos nariu laikotarpiui iki 2026 m. birželio 30 d. skiriamas:

| — | Tejs BINDERUP (Danija). |
| --- | --- |

—

Tejs BINDERUP (Danija).

2 straipsnis

Europos maisto saugos tarnybos Valdančiosios tarybos pakaitine nare laikotarpiui iki 2026 m. birželio 30 d. skiriama:

| — | Kristina GRANELLI (Švedija). |
| --- | --- |

—

Kristina GRANELLI (Švedija).

3 straipsnis

Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

Priimta Briuselyje 2023 m. gegužės 30 d.

Tarybos vardu

Pirmininkas

P. KULLGREN

---

(1)  OL L 31, 2002 2 1, p. 1.

1

(2)  2022 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimas, kuriuo valstybių narių atstovai skiriami Europos maisto saugos tarnybos Valdančiosios tarybos nariais ir pakaitiniais nariais (OL C 159, 2022 4 12, p. 6).

2

---

Europos Komisija

| 2023 6 5 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 197/3 |
| --- | --- | --- | --- |

2023 6 5

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 197/3

---

Euro kursas (1)

2023 m. birželio 2 d.

(2023/C 197/02)

1 euro =

| | Valiuta | Valiutos kursas |
| --- | --- | --- |
| USD | JAV doleris | 1,0763 |
| JPY | Japonijos jena | 149,46 |
| DKK | Danijos krona | 7,4488 |
| GBP | Svaras sterlingas | 0,85930 |
| SEK | Švedijos krona | 11,5505 |
| CHF | Šveicarijos frankas | 0,9758 |
| ISK | Islandijos krona | 150,10 |
| NOK | Norvegijos krona | 11,8450 |
| BGN | Bulgarijos levas | 1,9558 |
| CZK | Čekijos krona | 23,657 |
| HUF | Vengrijos forintas | 371,36 |
| PLN | Lenkijos zlotas | 4,4975 |
| RON | Rumunijos lėja | 4,9622 |
| TRY | Turkijos lira | 22,4742 |
| AUD | Australijos doleris | 1,6248 |
| CAD | Kanados doleris | 1,4443 |
| HKD | Honkongo doleris | 8,4346 |
| NZD | Naujosios Zelandijos doleris | 1,7652 |
| SGD | Singapūro doleris | 1,4474 |
| KRW | Pietų Korėjos vonas | 1 401,66 |
| ZAR | Pietų Afrikos randas | 20,9461 |
| CNY | Kinijos ženminbi juanis | 7,6065 |
| IDR | Indonezijos rupija | 15 975,82 |
| MYR | Malaizijos ringitas | 4,9268 |
| PHP | Filipinų pesas | 60,132 |
| RUB | Rusijos rublis | |
| THB | Tailando batas | 37,251 |
| BRL | Brazilijos realas | 5,3752 |
| MXN | Meksikos pesas | 18,8527 |
| INR | Indijos rupija | 88,6380 |

Valiuta

Valiutos kursas

USD

JAV doleris

1,0763

JPY

Japonijos jena

149,46

DKK

Danijos krona

7,4488

GBP

Svaras sterlingas

0,85930

SEK

Švedijos krona

11,5505

CHF

Šveicarijos frankas

0,9758

ISK

Islandijos krona

150,10

NOK

Norvegijos krona

11,8450

BGN

Bulgarijos levas

1,9558

CZK

Čekijos krona

23,657

HUF

Vengrijos forintas

371,36

PLN

Lenkijos zlotas

4,4975

RON

Rumunijos lėja

4,9622

TRY

Turkijos lira

22,4742

AUD

Australijos doleris

1,6248

CAD

Kanados doleris

1,4443

HKD

Honkongo doleris

8,4346

NZD

Naujosios Zelandijos doleris

1,7652

SGD

Singapūro doleris

1,4474

KRW

Pietų Korėjos vonas

1 401,66

ZAR

Pietų Afrikos randas

20,9461

CNY

Kinijos ženminbi juanis

7,6065

IDR

Indonezijos rupija

15 975,82

MYR

Malaizijos ringitas

4,9268

PHP

Filipinų pesas

60,132

RUB

Rusijos rublis

THB

Tailando batas

37,251

BRL

Brazilijos realas

5,3752

MXN

Meksikos pesas

18,8527

INR

Indijos rupija

88,6380

---

(1)  Šaltinis: valiutų perskaičiavimo kursai paskelbti ECB.

---

V Nuomonės

KITI AKTAI

Europos Komisija

| 2023 6 5 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 197/4 |
| --- | --- | --- | --- |

2023 6 5

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 197/4

---

Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 664/2014 6b straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyto patvirtinto standartinio saugoma kilmės vietos nuoroda arba saugoma geografine nuoroda žymimo žemės ūkio arba maisto produkto specifikacijos pakeitimo paskelbimas

(2023/C 197/03)

Šis pranešimas skelbiamas pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 664/2014 6b straipsnio 5 dalį (1).

Pranešimas apie valstybės narės kilmės produkto su saugoma kilmės vietos nuoroda arba saugoma geografine nuoroda specifikacijos standartinio pakeitimo patvirtinimą [Reglamentas (ES) Nr. 1151/2012]

„Maçã de Alcobaça“

ES Nr. PGI-PT-0261-AM01 – 15.3.2023

SKVN ( ) SGN (X)

1.   Produkto pavadinimas

„Maçã de Alcobaça“

2.   Valstybė narė, kuriai priklauso geografinė vietovė

Portugalija

3.   Valstybės narės institucija, pranešanti apie standartinį pakeitimą

Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinis direktoratas

—

4.   Patvirtinto (-ų) pakeitimo (-ų) aprašymas

Produkto su saugoma kilmės vietos nuoroda arba saugoma geografine nuoroda specifikacijos reikšmingo pakeitimo patvirtinimo paraiška

Aprašymas

Konkretūs produkto su SGN ženklinimo elementai. Atsisakyta „Maçã de Alcobaça“ logotipo, siekiant:

| | išvengti situacijos, kai keičiantis kampanijoms paveikslėlis pasidaro nebeaktualus, nebetinkamas arba pasensta; |
| --- | --- |

išvengti situacijos, kai keičiantis kampanijoms paveikslėlis pasidaro nebeaktualus, nebetinkamas arba pasensta;

| | galimybę naudoti SGN suteikti ir subjektams, nepriklausantiems valdymo grupei; |
| --- | --- |

galimybę naudoti SGN suteikti ir subjektams, nepriklausantiems valdymo grupei;

| | sumažinti įvairių pardavimo koncepcijų ir strategijų kolizijos potencialą. |
| --- | --- |

sumažinti įvairių pardavimo koncepcijų ir strategijų kolizijos potencialą.

Pakeitimas turi įtakos bendrajam dokumentui.

BENDRASIS DOKUMENTAS

„Maçã de Alcobaça“

ES Nr. PGI-PT-0261-AM01 – 15.3.2022

SKVN ( ) SGN (X)

1.   [SKVN arba SGN] pavadinimas (-ai)

„Maçã de Alcobaça“

2.   Valstybė narė arba trečioji šalis

Portugalija

3.   Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1.   Produkto rūšis [nurodyta XI priede]

1.6 klasė. Švieži arba perdirbti vaisiai, daržovės ir grūdai

3.2.   Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

Veislių grupių „Casa Nova“, „Golden Delicious“, „Red Delicious“, „Gala“, „Fuji“, „Granny Smith“, „Jonagold“, „Reineta“ (renetai) ir „Pink“ obuoliai, užauginti nustatytoje geografinėje vietovėje, yra labai tvirti ir traškūs ir juose yra didelis cukraus ir rūgšties kiekis, suteikiantis saldžiarūgštį skonį ir intensyvų aromatą.

„Maçã de Alcobaça“ veislių maistinių ir funkcinių savybių tyrimo aprašyme (1 lentelė. Almeida ir Pintado, 2008) nurodytos aukštos vidutinės bendro rūgšties kiekio vertės. Tai nulemia cukraus ir rūgšties pusiausvyrą, dėl kurios Alkobasos obuoliai pasižymi juos iš kitų obuolių išskiriančiu savitu aromatu ir saldžiarūgščiu skoniu.

1 lentelė

Tiriamų veislių obuolių tirpios sausosios medžiagos kiekis ir titruojamasis rūgštingumas

| Obuolių veislių vidutinių verčių intervalas | Tirpi sausoji medžiaga (g/100 g) | Titruojamasis rūgštingumas
  (obuolių rūgšties (malato) g/100 g) |
| --- | --- | --- |
| 10,2 –15,3 | 0,2 –0,76 |
| Šaltinis: Domingos Almeida & Manuela Pintado, 2008. Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça. Projecto Agro 937. |

Obuolių veislių vidutinių verčių intervalas

Tirpi sausoji medžiaga (g/100 g)

Titruojamasis rūgštingumas

(obuolių rūgšties (malato) g/100 g)

10,2 –15,3

0,2 –0,76

Šaltinis: Domingos Almeida & Manuela Pintado, 2008. Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça. Projecto Agro 937.

Šie obuoliai pasižymi ir kitomis specifinėmis kokybės ir juslinėmis savybėmis, kurias nulemia ypatingos tai obuolių auginimo vietovei būdingos aplinkos sąlygos: obuolių minkštimas labai tvirtas ir traškus, tamsi raudona vienspalvių ar dvispalvių vaisių spalva, intensyvus aromatas, aiškiai matomos atviros poros, arba lenticelės, odelėje ir vientisai rusvas vaiskočio duburėlis.

Obuoliai „Maçã de Alcobaça“ gali būti parduodami:

| a) | nepjaustyti (nelupti arba lupti) ir |
| --- | --- |

a)

nepjaustyti (nelupti arba lupti) ir

| b) | pjaustyti gabalėliais (nelupti arba lupti). |
| --- | --- |

b)

pjaustyti gabalėliais (nelupti arba lupti).

3.3.   Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

—

3.4.   Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Visi „Maçã de Alcobaça“ auginimo etapai nuo vaismedžių sodinimo iki vaisių derliaus nuėmimo vyksta nustatytoje geografinėje vietovėje.

3.5.   Specialios produkto registruotu pavadinimu pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

Skinami tiek prinokę obuoliai, kad jie galėtų toliau nokti ir būti laikomi šaltoje aplinkoje tinkamomis sąlygomis; ne visi ką tik nuskinti ir į vaisių sandėlį ir (arba) pakavimo centrą pristatomi obuoliai yra iškart supakuojami. Tikrinamos visos operacijos ir daromi įrašai, kuriais remiantis galima atsekti produkto kilmę.

Pateikiant obuolius kita prekine forma, turi būti laikomasi visų neperdirbtiems obuoliams taikomų privalomų reikalavimų, išskyrus dydžio ir kategorijos reikalavimus.

Plaunant, pjaustant ir pakuojant neperdirbtus obuolius „Maçã de Alcobaça“, neturi pakisti jų savybės, o nustatytų reikalavimų neatitinkančių luptų arba pjaustytų obuolių partijos yra atmetamos. Plaunami vientisi nepjaustyti obuoliai, kad dėl plovimo nepakistų neperdirbto produkto savybės.

Kad obuoliai mažiau oksiduotųsi, jie turi būti lupami, pjaustomi ir pakuojami vėsioje patalpoje. Obuoliai turi būti supakuojami į apsauginę pakuotę, kuri pagaminta iš specialios plėvelės, neleidžiančios vykti dujų mainams su išorės oru, ir kuri pripildoma mažai deguonies turinčio oro. Tuomet produktas turi būti paruošiamas parduoti, laikomas sandėlyje ir vežamas vėsioje aplinkoje.

3.6.   Specialios produkto registruotu pavadinimu ženklinimo taisyklės

„Maçã de Alcobaça“ etiketėje po produkto pavadinimu nurodomi žodžiai „Indicação Geográfica Protegida“ [Saugoma geografinė nuoroda] arba santrumpa „IGP“ [SGN].

4.   Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

Pagal administracinį suskirstymą nustatytą geografinę vietovę sudaro Alkobasos, Batalijos, Bombaralio, Kadavalio, Kaldas da Rainjos, Leirijos, Lorinjano, Marinja Grandės, Nazarė, Obidoso, Penišės, Porto de Moso, Rio Majoro ir Tores Vedraso savivaldybės.

5.   Ryšys su geografine vietove

„Maçã de Alcobaça“ auginimo vietovė yra apytiksliai tarp Kandeeiroso kalnų ir jūros, todėl joje vyrauja labai savitas mikroklimatas. Dėl šio mikroklimato ir puikiai tinkančio dirvožemio susidaro idealios sąlygos auginti obuolius, kurie nuo kituose regionuose auginamų obuolių skiriasi aukšta jusline kokybe ir specifinėmis savybėmis.

Šiai vietovei būdingos įvairios fizinės geografijos sąlygos, taigi dėl specifinio – kitokio nei aplinkiniuose regionuose – mikroklimato šiuos obuolius vedančios obelys čia auga kitaip. Oro temperatūra pastovi, nes vietovė labai arti Atlanto. Vidutinė paros oro temperatūra yra apie 15 oC. Bendras metinis kritulių kiekis Alkobasos obuolių zonoje siekia nuo 600 mm iki 900 mm Kandeeiroso kalnų apylinkėse. Santykinei oro drėgmei poveikį daro tai, kad jūra labai arti ir vyrauja šiaurės bei šiaurės vakarų vėjai, todėl jos metinis vidurkis yra apie 80 %. Saulėtų valandų skaičius priklauso nuo debesuotumo, kuriam poveikio turi tai, kad arti Viduržemio jūra. Vidutiniškai per metus saulė šviečia 2 400–2 500 valandų.

Labai savitas vietovės mikroklimatas visų pirma ir nulemia tai, kad obelys čia auga taip gerai ir jų vaisiai yra kitokie nei kitose vietovėse.

Apibūdintų veislių obuoliai, užauginti nustatytoje geografinėje vietovėje, yra labai tvirti ir traškūs ir juose yra didelis cukraus ir rūgšties kiekis, suteikiantis saldžiarūgštį skonį ir intensyvų aromatą.

Palyginti su obuolių referencinėmis vertėmis, nurodytomis Ricardo Jorge instituto paskelbtose maistingumo lentelėse (2 lentelė. INSA, 2006), vidutinės vertės, nustatytos atliekant obuolių „Maçã de Alcobaça“ maistinių ir funkcinių savybių tyrimą (1 lentelė. Almeida ir Pintado, 2008), rodo aiškų bendro rūgščių kiekio skirtumą – jis yra beveik dvigubai didesnis nei kitų obuolių.

2 lentelė

Obuolių maistinė sudėtis

| Obuoliai | Energija (kcal/100 g) | Vanduo (g/100g) | Skaidulos (g/100g) | Angliavandeniai (g/100g) | Organinės rūgštys (g/100g) | Baltymai (g/100g) | Riebalai (g/100g) | Pelenai (g/100g) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 57 | 82,9 | 2,1 | 13,6 | 0,20 | 0,2 | 0,5 | 0,32 |
| Šaltinis: INSA (2006) |

Obuoliai

Energija (kcal/100 g)

Vanduo (g/100g)

Skaidulos (g/100g)

Angliavandeniai (g/100g)

Organinės rūgštys (g/100g)

Baltymai (g/100g)

Riebalai (g/100g)

Pelenai (g/100g)

57

82,9

2,1

13,6

0,20

0,2

0,5

0,32

Šaltinis: INSA (2006)

Minėtame obuolių „Maçã de Alcobaça“ maistinių ir funkcinių savybių tyrime, be kitų analizuotų savybių, pateikiama obuolių „Maçã de Alcobaça“ maistinė sudėtis (3 lentelė). 3 lentelėje pateikti skaičiai rodo, kad obuolių „Maçã de Alcobaça“ vidutinės angliavandenių ir baltymų kiekio vertės yra didesnės nei atitinkamos daugelio kitų obuolių vertės, nurodytos Ricardo Jorge vardo nacionalinio sveikatos instituto paskelbtoje maistingumo lentelėje (2 lentelė. INSA, 2006).

3 lentelė

Kai kurių veislių obuolių „Maçã de Alcobaça“ maistinė sudėtis. Vertės apskaičiuotos remiantis valgomosios šviežio vaisiaus dalies (odelės ir minkštimo) svoriu

| Vidutinė vertė | Energija (kcal/100 g) | Vanduo (g/100g) | Skaidulos (g/100g) | Angliavandeniai(g/100g) | Baltymai (g/100g) | Riebalai (g/100g) | Pelenai (g/100g) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 52,7 | 84,5 | 2,1 | 14,9 | 0,37 | 0,10 | 0,22 |
| Šaltinis: Domingos Almeida & Manuela Pintado, 2008. Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça. Projecto Agro 937. |

Vidutinė vertė

Energija (kcal/100 g)

Vanduo (g/100g)

Skaidulos (g/100g)

Angliavandeniai(g/100g)

Baltymai (g/100g)

Riebalai (g/100g)

Pelenai (g/100g)

52,7

84,5

2,1

14,9

0,37

0,10

0,22

Šaltinis: Domingos Almeida & Manuela Pintado, 2008. Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça. Projecto Agro 937.

| 5.3. | Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir tam tikros produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys
  Be genetinių (Iglesias et al., 2008; 2012) ir ekofiziologinių (Gonzalez-Talice et al., 2013) veiksnių, kurie daro poveikį obuolių „Maçã de Alcobaça“ kokybei ir juslinėms savybėms, visų pirma jų spalvai ir aromatui, svarbios yra ir aplinkos sąlygos, visų pirma oro temperatūra ir drėgmė.
  Dėl arti esančios jūros ir Airės, Kandeeiroso ir Montežunto kalnų sistemos, besidriekiančios iš šiaurės į pietus lygiagrečiai su vandenynu, vyraujanti specifinė temperatūra ir drėgmė nulemia maistinę obuolių „Maçã de Alcobaça“ sudėtį: šie obuoliai yra traškesni ir sultingesni nei kiti obuoliai.
  Tačiau šioje geografinėje vietovėje užaugintų obuolių išskirtinumas pripažįstamas ir geografinė nuoroda saugoma ne tik dėl jų išskirtinių savybių, bet ir dėl to, kad jau šimtus metų rinkoje jie laikomi prestižiniais.
  „Maçã de Alcobaça“ auginimo vietovė sutampa su vietove, kuri istoriškai žinoma kaip „Coutos de Alcobaça“. Pirmines vietovės ribas labiausiai lėmė to meto (XII ir XIII a.) politiniai veiksniai, ir yra istorinių įrodymų, liudijančių, kad vietovė iš tikrųjų driekėsi toliau į pietus.
  Tai vienuoliai perėmė ūkininkauti tinkamą žemę, kurios ribos sutampa su dabartinėmis obuolių auginimo vietovėmis.
  Vaismedžių, ypač obelų, auginimas greitai pradėjo darytis svarbia veikla. Tais laikais, kai saldumynų buvo nedaug, obuoliai buvo desertas, valgomas po ištaigingų valgių. Kaip teigia M. Vieira Natividade, „vienuoliai visada kruopščiai prižiūrėjo savo vaismedžius“.
  Alkobasos regiono obuoliai išgarsėjo dėl juslinių savybių: „Jie išsiskyrė savo savybėmis: daugelio šių veislių obuolių skonis laipsniškai kinta nuo saldaus iki rūgštaus; jų kvapas nuostabus, o spalva – graži ir ryški...“ (Natividade, M. V., 1912. Frutas d’Alcobaça).
  M. Vieira Natividade taip pat rašė, kad „Alkobasos žemėse obelynų buvo tiek daug, kad net ir dabar šiame regione vaisius pirmiausia yra obuolys, o vaismedžių sodas – obelynas“. |
| --- | --- |

5.3.

Be genetinių (Iglesias et al., 2008; 2012) ir ekofiziologinių (Gonzalez-Talice et al., 2013) veiksnių, kurie daro poveikį obuolių „Maçã de Alcobaça“ kokybei ir juslinėms savybėms, visų pirma jų spalvai ir aromatui, svarbios yra ir aplinkos sąlygos, visų pirma oro temperatūra ir drėgmė.

Dėl arti esančios jūros ir Airės, Kandeeiroso ir Montežunto kalnų sistemos, besidriekiančios iš šiaurės į pietus lygiagrečiai su vandenynu, vyraujanti specifinė temperatūra ir drėgmė nulemia maistinę obuolių „Maçã de Alcobaça“ sudėtį: šie obuoliai yra traškesni ir sultingesni nei kiti obuoliai.

Tačiau šioje geografinėje vietovėje užaugintų obuolių išskirtinumas pripažįstamas ir geografinė nuoroda saugoma ne tik dėl jų išskirtinių savybių, bet ir dėl to, kad jau šimtus metų rinkoje jie laikomi prestižiniais.

„Maçã de Alcobaça“ auginimo vietovė sutampa su vietove, kuri istoriškai žinoma kaip „Coutos de Alcobaça“. Pirmines vietovės ribas labiausiai lėmė to meto (XII ir XIII a.) politiniai veiksniai, ir yra istorinių įrodymų, liudijančių, kad vietovė iš tikrųjų driekėsi toliau į pietus.

Tai vienuoliai perėmė ūkininkauti tinkamą žemę, kurios ribos sutampa su dabartinėmis obuolių auginimo vietovėmis.

Vaismedžių, ypač obelų, auginimas greitai pradėjo darytis svarbia veikla. Tais laikais, kai saldumynų buvo nedaug, obuoliai buvo desertas, valgomas po ištaigingų valgių. Kaip teigia M. Vieira Natividade, „vienuoliai visada kruopščiai prižiūrėjo savo vaismedžius“.

Alkobasos regiono obuoliai išgarsėjo dėl juslinių savybių: „Jie išsiskyrė savo savybėmis: daugelio šių veislių obuolių skonis laipsniškai kinta nuo saldaus iki rūgštaus; jų kvapas nuostabus, o spalva – graži ir ryški...“ (Natividade, M. V., 1912. Frutas d’Alcobaça).

M. Vieira Natividade taip pat rašė, kad „Alkobasos žemėse obelynų buvo tiek daug, kad net ir dabar šiame regione vaisius pirmiausia yra obuolys, o vaismedžių sodas – obelynas“.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

https://tradicional.dgadr.gov.pt/images/prod_imagens/frescos/docs/CE_maca_alcoba%C3%A7a_2021.pdf

---

(1)  OL L 179, 2014 6 19, p. 17.

---

| 2023 6 5 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 197/9 |
| --- | --- | --- | --- |

2023 6 5

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 197/9

---

Bendrojo dokumento, iš dalies pakeisto patvirtinus nereikšmingą pakeitimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, paskelbimas

(2023/C 197/04)

Europos Komisija patvirtino šį nereikšmingą pakeitimą pagal (1) Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 664/2014 6 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą.

Su šio nereikšmingo pakeitimo patvirtinimo paraiška galima susipažinti Komisijos duomenų bazėje eAmbrosia.

BENDRASIS DOKUMENTAS

„HUILE D’OLIVE DE CORSE“ / „HUILE D’OLIVE DE CORSE – OLIU DI CORSICA“

ES Nr. ES Nr. PDO-FR-0428-AM02 – 29.11.2021

SKVN ( X ) SGN ( )

1.   Pavadinimas (-ai)

„Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“

2.   Valstybė narė arba trečioji šalis

Prancūzija

3.   Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas

3.1.   Produkto rūšis

1-5 klasė. Aliejus ir riebalai (sviestas, margarinas, aliejus ir kt.).

3.2.   Produkto, kurio pavadinimas nurodytas 1 punkte, aprašymas

„Huile d’olive de Corse“/„Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ alyvuogių aliejus pasižymi migdolus, artišokus, šieną, džiovintus vaisius ar obuolius primenančiais aromatais. Jo spalva būna nuo šiaudų geltonumo iki gelsvos, kartais – su žaliais atspalviais.

Pirmąkart rinkai pateikiamo aliejaus aštrumas (toliau šiame bendrajame dokumente vadinamas aitrumu) ir kartumas negali viršyti 3 balų pagal Tarptautinio alyvuogių aliejaus komiteto (COI) juslinių verčių skalę.

Laisvųjų rūgščių kiekis, išreikštas oleino rūgšties kiekiu, negali viršyti 1,5 g/100 g.

Pirmąkart rinkai pateikiamo alyvuogių aliejaus peroksidų kiekis negali viršyti 16 mEq/1kg.

„Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ aliejaus, pažymėto įrašu „derlius nuimtas senoviniu būdu“, papildomos juslinės savybės: aliejus yra švelnus ir aromatingas, vyrauja šie tipiniai aromatai: juodųjų alyvuogių, šieno, džiovintų vaisių (migdolų, žemės ir lazdynų riešutų), makijos žiedų, grybų ir pamiškių.

Pirmąkart rinkai pateikiamo aliejaus aitrumas ir kartumas negali viršyti 1 balo pagal COI juslinių verčių skalę.

3.3.   Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams) ir žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams)

Alyvuogių aliejus daugiausia išgaunamas iš šių veislių alyvuogių:

„Sabine“ (dar vadinamos „Sabina“, „Aliva Bianca“, „Biancaghja“), „Ghjermana“ (dar vadinamos „Ghjermana di Balagna“, „Di Casinca“, „Nieladja“), „Capanace“ (dar vadinamos „Raspulada“ / „Raspuluta“), „Zinzala“ (dar vadinamos „Pinzarole“), „Aliva Néra“ (dar vadinamos „Ghjermana du Sud“, „Alta Rocca“) ir „Curtinese“ (dar vadinamos „Pendola“).

3.4.   Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje

Nustatytoje geografinėje vietovėje atliekami visi veiksmai, susiję su žaliavos gamyba ir alyvuogių aliejaus ruošimu.

3.5.   Specialios produkto registruotu pavadinimu pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės

3.6.   Specialios produkto registruotu pavadinimu ženklinimo taisyklės

Be būtinųjų įrašų, numatytų su ženklinimu ir maisto produktų pateikimu susijusiuose įstatymuose, ženklinant „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ saugomos kilmės vietos nuorodos aliejų turi būti pateikiama:

| — | nuorodos pavadinimas: „Huile d’olive De Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“, |
| --- | --- |

—

nuorodos pavadinimas: „Huile d’olive De Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“,

| — | įrašas „derlius nuimtas senoviniu būdu“ (pranc. récolte à l’ancienne), pateikiamas iškart po nuorodos pavadinimo, jei aliejus pagamintas iš natūraliai nukritusių alyvuogių; |
| --- | --- |

—

įrašas „derlius nuimtas senoviniu būdu“ (pranc. récolte à l’ancienne), pateikiamas iškart po nuorodos pavadinimo, jei aliejus pagamintas iš natūraliai nukritusių alyvuogių;

| — | įrašas: „saugoma kilmės vietos nuoroda“; |
| --- | --- |

—

įrašas: „saugoma kilmės vietos nuoroda“;

| — | Europos Sąjungos SKVN simbolis. |
| --- | --- |

—

Europos Sąjungos SKVN simbolis.

Šie įrašai turi būti pateikiami tame pačiame regėjimo lauke.

Įrašų raidės turi būti matomos, įskaitomos, nenutrinamos ir pakankamai didelės, kad išsiskirtų fone, kuriame yra išspausdintos, ir kad jas būtų galima iškart išskirti iš kitų rašytinių ženklų ir piešinių.

Ženklinant aliejų įrašu „derlius nuimtas senoviniu būdu“ taip pat turi būti pateikiama informacija, kuria patikslinama, kad aliejus pagamintas iš natūraliai nukritusių alyvuogių.

4.   Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas

Kilmės vietos nuorodos „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ geografinė vietovė apima visą Korsikos teritoriją, išskyrus šias komunas: Aiti, Albertacce, Alzi, Asco, Aullène, Bastelica, Bocognano, Bustanico, Calacuccia, Cambia, Campana, Carcheto-Brustico, Carpineto, Carticasi, Casamaccioli, Casanova, Ciamanacce, Corscia, Cozzano, Cristinacce, Erone, Evisa, Felce, Ghisoni, Guagno, Guitera-les-Bains, Lano, Lozzi, Mausoléo, Mazzola, Muracciole, Novale, Olmi-Cappella, Ortale, Orto, Palneca, Pastricciola, Perelli, Pianello, Piazzali, Piedipartino, Pie-d'Orezza, Pietricaggio, Piobetta, Pioggiola, Poggiolo, Quasquara, Quenza, Renno, Rezza, Rusio, Saliceto, Sampolo, San-Lorenzo, Soccia, Tarrano, Tasso, Tavera, Tolla, Valle-d'Alesani, Vallica, Vivario, Zicavo.

5.   Ryšys su geografine vietove

Korsika, išsidėsčiusi 41–43° šiaurės platumoje, 160 km atstumu nuo Provanso krantų, yra pailga kalnuota sala, pakrypusi šiaurės ir pietų kryptimis. Jos vidutinis aukštis yra 568 metrai, reljefas labai nelygus.

Žvelgiant iš geologinės perspektyvos, dirvožemis, kuriame pasodinti alyvmedžiai, daugiausia susiformavęs vietoje yrant dviem pagrindinėms uolienoms – granitui ir skalūnui (šių uolienų ertmėse aptinkama klinčių, tačiau tik piečiausioje salos dalyje). Taip susidarę dirvožemiai yra skurdūs, nes paviršinis sluoksnis plonas, o molio mažai. Be to, tai sausi dirvožemiai, turintys mažai vandens. Taigi medžių aprūpinimas vandeniu visiškai priklauso nuo kritulių. Nors kritulių kiekis kiekvienais metais ir kiekviename mikroregione labai skirtingas, jis atitinka Viduržemio jūros klimatui, pasižyminčiam ilgais, maždaug penkis mėnesius trunkančiais vasaros sausros laikotarpiais, būdingą kritulių kiekį.

Be to, šie dirvožemiai veikiami priklausomai nuo nuolydžio didesnės ar mažesnės erozijos.

Be vasaros sausros, klimatui būdinga alyvmedžiams auginti palanki temperatūra – švelnios žiemos, karštos vasaros ir didelis saulėtumas – ir jūros įtaka, lemianti didelį drėgnumo lygį.

Alyvmedžių augimas taip pat priklauso nuo temperatūros: dėl aukšto reljefo, viršijus tam tikrą vidutinį aukštį, augalai kenčia nuo šalnų, tiesa, priklausomai nuo šlaitų padėties, aukštis būna didesnis arba mažesnis.

Alyvmedžių auginimo zonos nėra didelės, nes pasitaiko šalnų.

Pagrindinė alyvmedžių auginimo zona yra 0–400 metrų augalijos lygyje šiaurinės pusės šlaite ir iki 600 metrų lygyje pietinės pusės šlaite. Būdingos kamštinių ir akmeninių ąžuolų eilės, greta kurių išsidėsčiusios italinės pinijos, šilojai, arbutai, mirtos, pistacijos, lėpštai ir siaurapės filirėjos.

Saloje auginamų alyvmedžių istorija yra sena. Ji paklojo pamatus alyvininkystės puoselėjimui saloje. Didele dalimi sodinamų augalų veislių kilmę galima paaiškinti būtent istorija. Veislė „Sabine“, Korsikoje paplitusi labiausiai ir dažniausiai pasitaikanti Balanės regione, yra vietoje tik iš laukinių alyvmedžių išvesta veislė. Vietoje išvesta ir veislė „Capanace“, dominuojanti Korsikos kyšulio regione. Atrodo, kad ši veislė prisitaikė prie gan atšiaurių sąlygų. Korsikos kyšulyje augančius veislės „Capanace“ medžius vis taršo stiprus vėjas ir jūros dulksna.

Neseniai atlikti tyrimai parodė, kad vienos veislės („Ghjermana“ ir „Ghjermana di Balagna“) yra kilusios iš Toskanos, o kitos, pvz., „Zinzala“, yra išvestos sukryžminus vietines ir įvežtines veisles.

Taigi šios pagrindinės veislės įsitvirtino ir ėmė daugintis, dažniausiai maišydamosi, tose zonose, kurių dirvožemio ir klimato sąlygos joms tiko. Iš medžių amžiaus galima spręsti, kad dabar šios veislės prisitaikiusios prie geografinės aplinkos, kurioje jos įsitvirtino, ir tai įrodo neginčijamą ryšį su vietove.

„Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ gamyba grindžiama senoviniais būdais, ypač atitinkančiais vietos ypatumus:

| — | auginimo būdas buvo ir yra glaudžiai susijęs su aplinka, t. y. nedideliu giraičių tankumu ir vėlyvu alyvuogių rinkimu. Kadangi alyvuogės ilgai išlaikomos ant medžių, derlingumas dar labiau svyruoja; |
| --- | --- |

—

auginimo būdas buvo ir yra glaudžiai susijęs su aplinka, t. y. nedideliu giraičių tankumu ir vėlyvu alyvuogių rinkimu. Kadangi alyvuogės ilgai išlaikomos ant medžių, derlingumas dar labiau svyruoja;

| — | atsižvelgiant į vietą, derliaus kiekį, alyvuogių veislę ir metų laikų sąlygas, alyvuogių derlius tradiciškai būdavo imamas numušant vaisius nuo medžių, nuskinant arba surenkant nuo žemės. Surinkimas nuo žemės būdavo dažniausiai taikomas derliaus nuėmimo būdas. Dabar augintojai jo nebetaiko. Alyvuogės šiais laikais renkamos naudojant kabamuosius tinklelius ar kitus po medžiais pastatomus indus.
  Alyvuogių rinkimo laikotarpis dalomas atsižvelgiant į įvairių veislių žydėjimo laiką. |
| --- | --- |

—

atsižvelgiant į vietą, derliaus kiekį, alyvuogių veislę ir metų laikų sąlygas, alyvuogių derlius tradiciškai būdavo imamas numušant vaisius nuo medžių, nuskinant arba surenkant nuo žemės. Surinkimas nuo žemės būdavo dažniausiai taikomas derliaus nuėmimo būdas. Dabar augintojai jo nebetaiko. Alyvuogės šiais laikais renkamos naudojant kabamuosius tinklelius ar kitus po medžiais pastatomus indus.

Alyvuogių rinkimo laikotarpis dalomas atsižvelgiant į įvairių veislių žydėjimo laiką.

| — | spaudžiama gerokai trumpiau nei anksčiau. Spaudimo laikas, kuris didžiąja dalimi lemdavo per didelį aliejaus rūgštingumą, dabar gerokai trumpesnis dėl didesnės malūnų talpos ir jų modernizavimo. Tačiau kartais jis yra ilgesnis nei žemyninėje šalies dalyje dėl alyvmedžių giraičių nuotolio ir augintojų įpročių. |
| --- | --- |

—

spaudžiama gerokai trumpiau nei anksčiau. Spaudimo laikas, kuris didžiąja dalimi lemdavo per didelį aliejaus rūgštingumą, dabar gerokai trumpesnis dėl didesnės malūnų talpos ir jų modernizavimo. Tačiau kartais jis yra ilgesnis nei žemyninėje šalies dalyje dėl alyvmedžių giraičių nuotolio ir augintojų įpročių.

Dėl šio derliaus ėmimo būdo patobulėjimo ir malūnų našumo padidėjimo pagerėjo alyvuogių aliejų kokybė.

„Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ būdingas vidutiniškas aitrumas ir aštrumas. Aromatas gali būti švelnus ir gana įvairialypis.

Kadangi alyvmedžių giraičių pakraščiuose auga įvairi savaiminė augmenija, galutiniame produkte, „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ aliejuje, paženklintame įrašu „derlius nuimtas senoviniu būdu“, galima aptikti migdolų ir šieno aromatų, taip pat įvairialypių makijos aromatų.

Šis aliejus, naudojamas maistui, gydymui ir įvairioms religinėms bei pasaulietinėms apeigoms, yra neatskiriama salos gyventojų gyvenimo dalis ir pripažįstamas dėl savo kokybės.

Korsikos alyvmedžių auginimo ypatumas – senovinių ir endeminių veislių įvairovė.

Smulkiavaisių alyvuogių (t. y. tokių, kurios nelabai tinka vartoti kaip valgomosios alyvuogės) veislių naudojimas ir aliejaus, o ne valgomųjų alyvuogių gamybos tradicija paaiškina tai, kad visos visų geografinės vietovės mikroregionų alyvuogių giraitės naudojamos tik alyvuogių aliejaus gamybai.

Alyvuogių aliejaus „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ specifika – tam tikrų tradicijų išlaikymas ir šiuolaikinių gamybos metodų, pritaikytų prie specifinės natūralios aplinkos, taikymas.

Alyvmedžiams savaime apaugus įvairias teritorijas, dėl atrankos ir hibridizacijos daug veislių ėmė plisti gana nedidelėje teritorijoje. Tai išskirtinė ypatybė, palyginti su kitais Viduržemio jūros alyvuogių auginimo rajonais, kuriems labiau būdingas vienos veislės ar kelių veislių, tarp kurių dominuoja viena, auginimas.

Nepriklausomai nuo kiekvienos veislės savybių, medžiai auginami pagal bendrą sistemą tomis pačiomis klimato sąlygomis, dėl kurių alyvuogės noksta lėtai ypatingoje aplinkoje.

Ilgas alyvuogių išlaikymas ant medžių dėl to, kad alyvmedžių sodinimo zonose nėra šalnų, yra esminis „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ aliejaus specifiškumo veiksnys, nes taip alyvuogės įgyja aplinkinių augalų rūšių, ypač makijos, kvapų. Tokie ypatingi kvapai būdingi „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ aliejui, žymimam įrašu „derlius nuimtas senoviniu būdu“.

Tad gamtinių ir žmogiškųjų, vietinių ir specifinių veiksnių sąveika padeda sumažinti produkto nepastovumą, priklausantį nuo veislės, dirvožemio ir patiriamo poveikio. Visa tai „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ aliejui suteikia originalių ypatybių, kurios yra būdingos visam saloje gaminamam alyvuogių aliejui.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-321d4041-7315-4b9a-b481-75a9f3b43222

---

(1)  OL L 179, 2014 6 19, p. 17.

---