# Eiropas Savienības C 197/2023

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 197 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 66. gadagājums2023. gada 5. jūnijs |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 197

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

66. gadagājums2023. gada 5. jūnijs

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Padome |
| 2023/C 197/01 | Padomes Lēmums (2023. gada 30. maijs), ar ko ieceļ divus dalībvalstu pārstāvjus par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekļiem un locekļu vietniekiem | 1 |
| | Eiropas Komisija |
| 2023/C 197/02 | Euro maiņas kurss – 2023. gada 2. jūnijs | 3 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Padome

2023/C 197/01

Padomes Lēmums (2023. gada 30. maijs), ar ko ieceļ divus dalībvalstu pārstāvjus par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekļiem un locekļu vietniekiem

1

Eiropas Komisija

2023/C 197/02

Euro maiņas kurss – 2023. gada 2. jūnijs

3

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | CITI TIESĪBU AKTI |
| | Eiropas Komisija |
| 2023/C 197/03 | Apstiprināts standarta grozījums ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu vai aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi apzīmēta lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta specifikācijā: publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 664/2014 6.b panta 2. un 3. punktu | 4 |
| 2023/C 197/04 | Grozītā vienotā dokumenta publikācija, ko pēc maznozīmīga grozījuma apstiprināšanas veic saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta otro daļu | 9 |

V   Atzinumi

CITI TIESĪBU AKTI

Eiropas Komisija

2023/C 197/03

Apstiprināts standarta grozījums ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu vai aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi apzīmēta lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta specifikācijā: publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 664/2014 6.b panta 2. un 3. punktu

4

2023/C 197/04

Grozītā vienotā dokumenta publikācija, ko pēc maznozīmīga grozījuma apstiprināšanas veic saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta otro daļu

9

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Padome

| 5.6.2023 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 197/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2023

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 197/1

---

PADOMES LĒMUMS

(2023. gada 30. maijs),

ar ko ieceļ divus dalībvalstu pārstāvjus par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekļiem un locekļu vietniekiem

(2023/C 197/01)

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (1), un jo īpaši tās 25. panta 1. punktu,

ņemot vērā kandidatūras, ko Padomei iesniegusi Dānija un Zviedrija,

tā kā:

| (1) | Ir ļoti svarīgi nodrošināt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) neatkarību, augstus zinātniskos standartus, pārskatāmību un efektivitāti. Ir obligāti jānodrošina arī EFSA sadarbība ar dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(1)

Ir ļoti svarīgi nodrošināt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) neatkarību, augstus zinātniskos standartus, pārskatāmību un efektivitāti. Ir obligāti jānodrošina arī EFSA sadarbība ar dalībvalstīm.

| (2) | Regulas (EK) Nr. 178/2002 25. panta 1. punktā ir noteikts, ka katra dalībvalsts par saviem pārstāvjiem EFSA valdē nominē vienu valdes locekli un vienu viņa vietnieku. Šādi nominētos locekļus un vietniekus ieceļ Padome uz četru gadu periodu, ko var atjaunot, un tiem ir balsstiesības. |
| --- | --- |

(2)

Regulas (EK) Nr. 178/2002 25. panta 1. punktā ir noteikts, ka katra dalībvalsts par saviem pārstāvjiem EFSA valdē nominē vienu valdes locekli un vienu viņa vietnieku. Šādi nominētos locekļus un vietniekus ieceļ Padome uz četru gadu periodu, ko var atjaunot, un tiem ir balsstiesības.

| (3) | Padome ar 2022. gada 7. aprīļa lēmumu (2) iecēla dalībvalstu pārstāvjus par EFSA valdes locekļiem un locekļu vietniekiem uz laikposmu no 2022. gada 1. jūlija līdz 2026. gada 30. jūnijam. |
| --- | --- |

(3)

Padome ar 2022. gada 7. aprīļa lēmumu (2) iecēla dalībvalstu pārstāvjus par EFSA valdes locekļiem un locekļu vietniekiem uz laikposmu no 2022. gada 1. jūlija līdz 2026. gada 30. jūnijam.

| (4) | Ar 2023. gada 13. februāra vēstuli EFSA tika informēta, ka valdes locekle no Dānijas Annelise FENGER kundze ir pensionējusies. |
| --- | --- |

(4)

Ar 2023. gada 13. februāra vēstuli EFSA tika informēta, ka valdes locekle no Dānijas Annelise FENGER kundze ir pensionējusies.

| (5) | Ar 2023. gada 23. marta vēstuli EFSA tika informēta, ka valdes locekļa vietniece no Zviedrijas Hanna DUFVA kundze ir pensionējusies. |
| --- | --- |

(5)

Ar 2023. gada 23. marta vēstuli EFSA tika informēta, ka valdes locekļa vietniece no Zviedrijas Hanna DUFVA kundze ir pensionējusies.

| (6) | Tādēļ būtu jāieceļ divi jauni pārstāvji uz viņu attiecīgo priekšgājēju atlikušo pilnvaru laiku. |
| --- | --- |

(6)

Tādēļ būtu jāieceļ divi jauni pārstāvji uz viņu attiecīgo priekšgājēju atlikušo pilnvaru laiku.

| (7) | Dānijas un Zviedrijas izvirzītajiem pārstāvjiem ir atbilstoša un plaša pieredze un zināšanas pārtikas aprites tiesību aktu un politikas jomā, tostarp riska novērtēšanas jomā, kā arī vadības, administratīvos, finanšu un juridiskos jautājumos. Tāpēc minēto pārstāvju iecelšana nodrošina EFSA valdē visaugstākos kompetences standartus un visplašāko pieejamo pieredzi, |
| --- | --- |

(7)

Dānijas un Zviedrijas izvirzītajiem pārstāvjiem ir atbilstoša un plaša pieredze un zināšanas pārtikas aprites tiesību aktu un politikas jomā, tostarp riska novērtēšanas jomā, kā arī vadības, administratīvos, finanšu un juridiskos jautājumos. Tāpēc minēto pārstāvju iecelšana nodrošina EFSA valdē visaugstākos kompetences standartus un visplašāko pieejamo pieredzi,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Ar šo uz laikposmu līdz 2026. gada 30. jūnijam par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekli tiek iecelts:

| — | Tejs BINDERUP kungs (Dānija). |
| --- | --- |

—

Tejs BINDERUP kungs (Dānija).

2. pants

Ar šo uz laikposmu līdz 2026. gada 30. jūnijam par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekļa vietnieci tiek iecelta:

| — | Kristina GRANELLI kundze (Zviedrija). |
| --- | --- |

—

Kristina GRANELLI kundze (Zviedrija).

3. pants

Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

Briselē, 2023. gada 30. maijā

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

P. KULLGREN

---

(1)  OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.

1

(2)  Padomes Lēmums (2022. gada 7. aprīlis), ar ko ieceļ dalībvalstu pārstāvjus par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekļiem un locekļu vietniekiem (OV C 159, 12.4.2022., 6. lpp.).

2

---

Eiropas Komisija

| 5.6.2023 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 197/3 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2023

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 197/3

---

Euro maiņas kurss (1)

2023. gada 2. jūnijs

(2023/C 197/02)

1 euro =

| | Valūta | Maiņas kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | ASV dolārs | 1,0763 |
| JPY | Japānas jena | 149,46 |
| DKK | Dānijas krona | 7,4488 |
| GBP | Lielbritānijas mārciņa | 0,85930 |
| SEK | Zviedrijas krona | 11,5505 |
| CHF | Šveices franks | 0,9758 |
| ISK | Islandes krona | 150,10 |
| NOK | Norvēģijas krona | 11,8450 |
| BGN | Bulgārijas leva | 1,9558 |
| CZK | Čehijas krona | 23,657 |
| HUF | Ungārijas forints | 371,36 |
| PLN | Polijas zlots | 4,4975 |
| RON | Rumānijas leja | 4,9622 |
| TRY | Turcijas lira | 22,4742 |
| AUD | Austrālijas dolārs | 1,6248 |
| CAD | Kanādas dolārs | 1,4443 |
| HKD | Hongkongas dolārs | 8,4346 |
| NZD | Jaunzēlandes dolārs | 1,7652 |
| SGD | Singapūras dolārs | 1,4474 |
| KRW | Dienvidkorejas vona | 1 401,66 |
| ZAR | Dienvidāfrikas rands | 20,9461 |
| CNY | Ķīnas juaņa renminbi | 7,6065 |
| IDR | Indonēzijas rūpija | 15 975,82 |
| MYR | Malaizijas ringits | 4,9268 |
| PHP | Filipīnu peso | 60,132 |
| RUB | Krievijas rublis | |
| THB | Taizemes bāts | 37,251 |
| BRL | Brazīlijas reāls | 5,3752 |
| MXN | Meksikas peso | 18,8527 |
| INR | Indijas rūpija | 88,6380 |

Valūta

Maiņas kurss

USD

ASV dolārs

1,0763

JPY

Japānas jena

149,46

DKK

Dānijas krona

7,4488

GBP

Lielbritānijas mārciņa

0,85930

SEK

Zviedrijas krona

11,5505

CHF

Šveices franks

0,9758

ISK

Islandes krona

150,10

NOK

Norvēģijas krona

11,8450

BGN

Bulgārijas leva

1,9558

CZK

Čehijas krona

23,657

HUF

Ungārijas forints

371,36

PLN

Polijas zlots

4,4975

RON

Rumānijas leja

4,9622

TRY

Turcijas lira

22,4742

AUD

Austrālijas dolārs

1,6248

CAD

Kanādas dolārs

1,4443

HKD

Hongkongas dolārs

8,4346

NZD

Jaunzēlandes dolārs

1,7652

SGD

Singapūras dolārs

1,4474

KRW

Dienvidkorejas vona

1 401,66

ZAR

Dienvidāfrikas rands

20,9461

CNY

Ķīnas juaņa renminbi

7,6065

IDR

Indonēzijas rūpija

15 975,82

MYR

Malaizijas ringits

4,9268

PHP

Filipīnu peso

60,132

RUB

Krievijas rublis

THB

Taizemes bāts

37,251

BRL

Brazīlijas reāls

5,3752

MXN

Meksikas peso

18,8527

INR

Indijas rūpija

88,6380

---

(1)  Datu avots: atsauces maiņas kursu publicējusi ECB.

---

V Atzinumi

CITI TIESĪBU AKTI

Eiropas Komisija

| 5.6.2023 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 197/4 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2023

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 197/4

---

Apstiprināts standarta grozījums ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu vai aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi apzīmēta lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta specifikācijā: publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 664/2014 6.b panta 2. un 3. punktu

(2023/C 197/03)

Šis paziņojums ir publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 664/2014 (1) 6.b panta 5. punktu.

Paziņojums par produkta specifikācijā izdarīta standarta grozījuma apstiprināšanu dalībvalsts izcelsmes aizsargāta cilmes vietas nosaukuma vai aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes gadījumā [Regula (ES) Nr. 1151/2012]

“Maçã de Alcobaça”

ES Nr.: PGI-PT-0261-AM01 — 15.3.2023

ACVN ( ) AĢIN (X)

1.   Produkta nosaukums

“Maçã de Alcobaça”

2.   Dalībvalsts, pie kuras pieder ģeogrāfiskais apgabals

Portugāle

3.   Dalībvalsts iestāde, kas paziņo standarta grozījumu

Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts

—

4.   Apstiprinātā(-o) grozījuma(-u) apraksts

Apstiprināšanas pieteikums attiecībā uz produkta specifikācijas grozījumiem, kas nav maznozīmīgi, aizsargāta cilmes vietas nosaukuma / aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes gadījumā

Apraksts

Īpaši marķējuma dati attiecībā uz produkta, kas apzīmēts ar AĢIN, nosaukumu. “Maçã de Alcobaça” logotipu svītro, lai:

| | novērstu to, ka logotipa attēls gadu gaitā kļūst novecojis vai neaktuāls; |
| --- | --- |

novērstu to, ka logotipa attēls gadu gaitā kļūst novecojis vai neaktuāls;

| | sniegtu iespēju AĢIN izmantot personām, kas nav iekļautas pārvaldības grupā; |
| --- | --- |

sniegtu iespēju AĢIN izmantot personām, kas nav iekļautas pārvaldības grupā;

| | novērstu dažādu tirgus pieeju un stratēģiju pretrunu avotus. |
| --- | --- |

novērstu dažādu tirgus pieeju un stratēģiju pretrunu avotus.

Grozījums ietekmē vienoto dokumentu.

VIENOTAIS DOKUMENTS

“Maçã de Alcobaça”

ES Nr.: PGI-PT-0261-AM01 — 15.3.2022

ACVN ( ) AĢIN (X)

1.   Nosaukums vai nosaukumi [ACVN vai AĢIN]

“Maçã de Alcobaça”

2.   Dalībvalsts vai trešā valsts

Portugāle

3.   Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1.   Produkta veids [norādīts XI pielikumā]

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

3.2.   Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Casa Nova”, “Golden Delicious”, “Red Delicious”, “Gala”, “Fuji”, “Granny Smith”, “Jonagold”, “Reineta” un “Pink” šķirņu augļi, kuri iegūti noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā un izceļas ar sevišķi cietu konsistenci un kraukšķīgumu, augstu cukuru saturu un paaugstinātu skābumu, kas tiem piešķir saldskābu garšu un spēcīgu smaržu.

Pētījumā par “Maçã de Alcobaça” šķirņu uzturvērtības un funkcionālajām īpašībām (1. tabula — Almeida un Pintado, 2008) iegūtās vidējās vērtības liecina par augstu kopējo skābju īpatsvaru. Šis aspekts ir būtisks cukuru un skābju sabalansētībā, kas “Maçã de Alcobaça” piešķir tik specifisko saldskābo smaržu un garšu, ar ko tie atšķiras no citiem āboliem.

1. tabula

Šķīstošo cietvielu un titrējamā skābuma saturs analizētajās kultivētajās ābolu šķirnēs

| Ābolu šķirņu vidējo vērtību intervāls | Šķīstošās cietvielas (g/100 g) | Titrējamais skābums
  (malāts g/100 g) |
| --- | --- | --- |
| 10,2 –15,3 | 0,2 –0,76 |
| Avots: Domingos Almeida & Manuela Pintado, 2008. Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça. Projecto Agro 937. |

Ābolu šķirņu vidējo vērtību intervāls

Šķīstošās cietvielas (g/100 g)

Titrējamais skābums

(malāts g/100 g)

10,2 –15,3

0,2 –0,76

Avots: Domingos Almeida & Manuela Pintado, 2008. Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça. Projecto Agro 937.

Par specifiskām ir uzskatāmas vēl citas organoleptiskās un kvalitātes īpašības, kuras arī var saistīt ar “Maçã de Alcobaça” ražošanas apgabala īpašajiem ekoloģiskajiem apstākļiem. Cita starpā izceļas mīkstuma sevišķi cietā konsistence un kraukšķīgums, izteikti sarkanā krāsa sarkano un divkrāsaino augļu grupā, spēcīgā smarža, epiderma ar izteiktām, izkliedētām atvārsnītēm un rūsinājums kātiņa iedobumā.

Ābolus “Maçã de Alcobaça” tirdzniecībā piedāvā:

| a) | veselus, ar mizu vai bez tās un |
| --- | --- |

a)

veselus, ar mizu vai bez tās un

| b) | gabalos, ar mizu vai bez tās. |
| --- | --- |

b)

gabalos, ar mizu vai bez tās.

3.3.   Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

—

3.4.   Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visi “Maçã de Alcobaça” ražošanas posmi, sākot no augļu koku stādīšanas un beidzot ar ražas novākšanu, noris tikai noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Raža tiek novākta, kad augļi ir tādā gatavības pakāpē, ka tos var turpināt nogatavināt un atbilstoši uzglabāt vēsumā; visi āboli netiek iepakoti uzreiz pēc novākšanas un nogādāšanas noliktavā / iepakošanas centrā; visas darbības tiek pārbaudītas un reģistrētas, tāpēc produkta ceļu iespējams izsekot līdz tā izcelsmes vietai.

Citos tirdzniecībai paredzētajos noformējumos ir jāievēro visas prasības, kas attiecas uz svaigiem āboliem, izņemot prasības attiecībā uz izmēru un kategoriju.

Mazgāšana, griešana un iepakošana nedrīkst mainīt svaiga “Maçã de Alcobaça” īpašības, turklāt nomizoto un/vai sagriezto ābolu partijas, kas neatbilst produkta raksturīgajām īpašībām, ir jānoraida. Lai nemainītos svaigā produkta īpašības, ābolus mazgā veselus un nesagrieztus.

Lai samazinātu oksidēšanos, mizošana, griešana un iepakošana jāveic vēsās telpās. Āboli jāiesaiņo barjeriepakojumā — īpašā plēvē, kura novērš gāzu apmaiņu ar apkārtējo vidi un kurā ir aizsargatmosfēra, kas atšķiras no apkārtējās vides atmosfēras, piemēram, ar samazinātu skābekļa daudzumu. Tad tie jāsagatavo tirdzniecībai, jāuzglabā un jātransportē vēsā vidē.

3.6.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

“Maça de Alcobaça” marķējumā jānorāda produkta nosaukums un aiz tā jāiekļauj norāde “Indicação Geográfica Protegida” (aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde) vai “IGP” (AĢIN).

4.   Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals no administratīvā viedokļa ietver Alcobaça, Batalha, Bombarral, Cadaval, Caldas da Rainha, Leiria, Lourinhã, Marinha Grande, Nazaré, Óbidos, Peniche, Porto de Mós, Rio Maior un Torres Vedras pašvaldības teritoriju.

5.   Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

“Maçã de Alcobaça” ražošanas apgabals atrodas aptuveni starp augstieni Serra dos Candeeiros un jūru, tādējādi veidojas ļoti specifisks mikroklimats. Klimats apvienojumā ar ļoti piemērotajām augsnēm veido ideālus apstākļus tādu ābolu audzēšanai, kuriem ir augsta organoleptiskā kvalitāte un konkrētas īpašības, ar ko tie atšķiras no citos reģionos audzētiem āboliem.

Noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā ir daudzveidīga fiziskā ģeogrāfija, tāpēc minēto ābeļu šķirņu citādā attīstība šajā apgabalā skaidrojama ar to, ka šī apgabala īpašais mikroklimats ir atšķirīgs no mikroklimata apkārtējos apgabalos. Tā kā apgabals atrodas tuvu Atlantijas okeānam, gaisa temperatūras svārstības ir nelielas, dienas vidējā temperatūra ir +15 °C. Kopējais nokrišņu daudzums vidēji gadā ir no 600 mm līdz 900 mm Alcobaça apvidū pie Serra dos Candeeiros. Gada vidējais gaisa mitrums sasniedz 80 %, un to ietekmē jūras tuvums un valdošie ziemeļu un ziemeļrietumu vēji. Saules gaismu slāpē Vidusjūras tuvumam raksturīgā mākoņainība, un vidējais saules gaismas stundu skaits ir no 2 400 līdz 2 500 stundām.

Minētās ābeļu šķirnes šajā apgabalā labi aug un attīstās citādi, jo apgabala ļoti specifiskais mikroklimats ir atšķirīgs no mikroklimata apkārtējos apgabalos.

Minēto šķirņu āboli, kas audzēti noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, ir ļoti cieti un kraukšķīgi, tiem ir augsts cukura un skābes saturs, kas piešķir īpatnēju saldskābu garšu un spēcīgu smaržu.

Salīdzinājumā ar ābolu atsauces vērtībām, kas norādītas Instituto Ricardo Jorge publicētajās tabulās (2. tabula, INSA, 2006), vidējās vērtības, kas konstatētas pētījumā par “Maçã de Alcobaça” šķirņu uzturvērtības un funkcionālajām īpašībām (1. tabula, Almeida un Pintado, 2008), liecina par izteiktu atšķirību attiecībā uz kopējo skābes saturu (teju divtik augstāks).

2. tabula

Ābolu uzturvērtība

| Āboli | Enerģētiskā vērtība (kcal/100 g) | Ūdens (g/100 g) | Pārtikas šķiedrvielas (g/100 g) | Ogļhidrāti (g/100 g) | Organiskās skābes (g/100 g) | Proteīns (g/100 g) | Tauki (g/100 g) | Pelnvielas (g/100 g) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 57 | 82,9 | 2,1 | 13,6 | 0,20 | 0,2 | 0,5 | 0,32 |
| Avots: INSA (2006). |

Āboli

Enerģētiskā vērtība (kcal/100 g)

Ūdens (g/100 g)

Pārtikas šķiedrvielas (g/100 g)

Ogļhidrāti (g/100 g)

Organiskās skābes (g/100 g)

Proteīns (g/100 g)

Tauki (g/100 g)

Pelnvielas (g/100 g)

57

82,9

2,1

13,6

0,20

0,2

0,5

0,32

Avots: INSA (2006).

Pētījumā “Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça” [“Maçã de Alcobaça” šķirņu uzturvērtība un funkcionālās īpašības] līdzās citām analizētajām pazīmēm norādīts “Maçã de Alcobaça” uzturvielu sastāvs (3. tabula). Pēc 3. tabulā sniegtajām vērtībām konstatējams, ka “Maçã de Alcobaça” vidējais ogļhidrātu un proteīnu saturs ir augstāks nekā vairumam citu ābolu šķirņu, kas norādītas Instituto Nacional de Saúde Dr Ricardo Jorge publicētajā tabulā “Tabela da Composição de Alimentos” [Uzturvērtību tabula] (2. tabula. INSA, 2006).

3. tabula

Dažu “Maçã de Alcobaça” šķirņu uzturvielu sastāvs. Vērtības attiecas uz augļa ēdamās daļas (mizas un mīkstuma) svaigsvaru

| Šķirņu vidējās vērtības | Enerģētiskā vērtība (kcal/100 g) | Ūdens (g/100 g) | Pārtikas šķiedrvielas (g/100 g) | Ogļhidrāti (g/100 g) | Proteīns (g/100 g) | Tauki (g/100 g) | Pelnvielas (g/100 g) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 52,7 | 84,5 | 2,1 | 14,9 | 0,37 | 0,10 | 0,22 |
| Avots: Domingos Almeida & Manuela Pintado, 2008. Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça. Projecto Agro 937. |

Šķirņu vidējās vērtības

Enerģētiskā vērtība (kcal/100 g)

Ūdens (g/100 g)

Pārtikas šķiedrvielas (g/100 g)

Ogļhidrāti (g/100 g)

Proteīns (g/100 g)

Tauki (g/100 g)

Pelnvielas (g/100 g)

52,7

84,5

2,1

14,9

0,37

0,10

0,22

Avots: Domingos Almeida & Manuela Pintado, 2008. Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça. Projecto Agro 937.

| 5.3. | Cēloniska saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta attiecīgo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)
  Bez ģenētisko (Iglesias et al., 2008; 2012) un ekoloģiski fizioloģisko faktoru (Gonzalez-Talice et al., 2013) ietekmes uz “Maçã de Alcobaça” kvalitāti un organoleptiskajām īpašībām, jo īpaši krāsu un garšu, noteikti jāņem vērā arī vides apstākļu, sevišķi temperatūras un mitruma, ietekme.
  Īpašie temperatūras un mitruma apstākļi, kurus rada jūras tuvums un Aire, Candeeiros un Montejunto kalnu grēda, kas slejas ziemeļu–dienvidu virzienā paralēli okeāna krastam, ietekmē “Maçã de Alcobaça” uzturvielu sastāvu un šo šķirņu ābolus padara kraukšķīgākus un sulīgākus par citu šķirņu āboliem.
  Tomēr šie āboli atzīti par produktu, kas apzīmēts ar AĢIN nevis tikai atšķirīgo īpašību dēļ, bet arī tās izcilās reputācijas dēļ, ar kuru šis produkts ir pazīstams tirgū jau simtiem gadu.
  “Maçã de Alcobaça” ražošanas apgabals atbilst apgabalam, kas vēsturiski pazīstams kā Coutos de Alcobaça. Coutos de Alcobaça sākotnējās robežas nospraustas 12. un 13. gadsimtā politisku iemeslu dēļ, taču pastāv pierādījumi ka patiesībā šis apgabals ir pleties vēl tālāk uz dienvidiem.
  Tolaik apgabalus, kuri bija labāk piemēroti lauksaimniecībai (un kuri atbilst pašreizējiem ābolu audzēšanas apgabaliem), pārņēma mūki.
  Augļu koku, jo īpaši ābeļu, audzēšana ieguva lielu nozīmi. Laikmetā, kad saldumu ražošana vēl nebija attīstīta, ābolus baudīja saldajā ēdienā pēc lepnām maltītēm. Kā vēsta M. Vieira Natividade, augļu kokus mūki vienmēr kopa ar vislielāko rūpību.

  Alcobaça apvidus āboli kļuva izslavēti ar savdabīgajām organoleptiskajām īpašībām. Tiem bija īpašības, kas ļāva izcelties plašajā šķirņu klāstā — pakāpeniskā pāreja no salduma un skābumu, izsmalcinātā smarža, brīnišķīgi košā krāsa (Natividade, M. V.; 1912, “Frutas d’Alcobaça”).

  M. Vieira Natividade arī min, ka šī šķirne bija un ir tik izplatīta, ka joprojām Alcobaça apkaimē runājot par augļiem, domā ābolus un runājot par augļu kokiem — ābeles. |
| --- | --- |

5.3.

Bez ģenētisko (Iglesias et al., 2008; 2012) un ekoloģiski fizioloģisko faktoru (Gonzalez-Talice et al., 2013) ietekmes uz “Maçã de Alcobaça” kvalitāti un organoleptiskajām īpašībām, jo īpaši krāsu un garšu, noteikti jāņem vērā arī vides apstākļu, sevišķi temperatūras un mitruma, ietekme.

Īpašie temperatūras un mitruma apstākļi, kurus rada jūras tuvums un Aire, Candeeiros un Montejunto kalnu grēda, kas slejas ziemeļu–dienvidu virzienā paralēli okeāna krastam, ietekmē “Maçã de Alcobaça” uzturvielu sastāvu un šo šķirņu ābolus padara kraukšķīgākus un sulīgākus par citu šķirņu āboliem.

Tomēr šie āboli atzīti par produktu, kas apzīmēts ar AĢIN nevis tikai atšķirīgo īpašību dēļ, bet arī tās izcilās reputācijas dēļ, ar kuru šis produkts ir pazīstams tirgū jau simtiem gadu.

“Maçã de Alcobaça” ražošanas apgabals atbilst apgabalam, kas vēsturiski pazīstams kā Coutos de Alcobaça. Coutos de Alcobaça sākotnējās robežas nospraustas 12. un 13. gadsimtā politisku iemeslu dēļ, taču pastāv pierādījumi ka patiesībā šis apgabals ir pleties vēl tālāk uz dienvidiem.

Tolaik apgabalus, kuri bija labāk piemēroti lauksaimniecībai (un kuri atbilst pašreizējiem ābolu audzēšanas apgabaliem), pārņēma mūki.

Augļu koku, jo īpaši ābeļu, audzēšana ieguva lielu nozīmi. Laikmetā, kad saldumu ražošana vēl nebija attīstīta, ābolus baudīja saldajā ēdienā pēc lepnām maltītēm. Kā vēsta M. Vieira Natividade, augļu kokus mūki vienmēr kopa ar vislielāko rūpību.

Alcobaça apvidus āboli kļuva izslavēti ar savdabīgajām organoleptiskajām īpašībām. Tiem bija īpašības, kas ļāva izcelties plašajā šķirņu klāstā — pakāpeniskā pāreja no salduma un skābumu, izsmalcinātā smarža, brīnišķīgi košā krāsa (Natividade, M. V.; 1912, “Frutas d’Alcobaça”).

M. Vieira Natividade arī min, ka šī šķirne bija un ir tik izplatīta, ka joprojām Alcobaça apkaimē runājot par augļiem, domā ābolus un runājot par augļu kokiem — ābeles.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

https://tradicional.dgadr.gov.pt/images/prod_imagens/frescos/docs/CE_maca_alcoba%C3%A7a_2021.pdf

---

(1)  OV L 179, 19.6.2014., 17. lpp.

---

| 5.6.2023 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 197/9 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2023

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 197/9

---

Grozītā vienotā dokumenta publikācija, ko pēc maznozīmīga grozījuma apstiprināšanas veic saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta otro daļu

(2023/C 197/04)

Eiropas Komisija ir apstiprinājusi šo maznozīmīgo grozījumu saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 664/2014 (1) 6. panta 2. punkta trešo daļu.

Ar šā maznozīmīgā grozījuma apstiprināšanas pieteikumu var iepazīties Komisijas datubāzē eAmbrosia.

VIENOTAIS DOKUMENTS

“HUILE D’OLIVE DE CORSE / HUILE D’OLIVE DE CORSE – OLIU DI CORSICA”

ES Nr.: PDO-FR-0428-AM02 – 29.11.2021

ACVN (X) AĢIN ( )

1.   Nosaukums vai nosaukumi

“Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica”

2.   Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3.   Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1.   Produkta veids

1.5. grupa. Eļļas un tauki (sviests, margarīns, eļļa u. c.).

3.2.   Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica” ir olīveļļa, kurai ir raksturīgi aromāti, kas atgādina mandeles, artišokus, sienu, riekstus vai ābolus. Krāsa – no salmu dzeltenas līdz dzidri dzeltenai, var būt zaļi lāsumi.

Pirmajā tirdzniecības posmā “sīvums” (turpmāk vienotajā dokumentā saukts par “dedzinošu piegaršu”) un rūgtums Starptautiskās Olīvu padomes (SOP) organoleptiskajā skalā nepārsniedz 3.

Oleīnskābē izteikto brīvo taukskābju saturs nepārsniedz 1,5 gramus uz 100 gramiem olīveļļas.

Pirmajā tirdzniecības posmā peroksīda skaitlim jābūt ne lielākam par 16 miliekvivalentiem aktīvā skābekļa uz vienu kilogramu olīveļļas.

“Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica” ar norādi “récolte à l’ancienne” [senlaicīga ražas novākšanas metode] ir raksturīgas šādas papildu īpašības — piesātināta un pilnīga garša, tajā atpazīstamie raksturīgie un dominējošie aromāti ir melnās olīvas, sauss siens, rieksti (mandeles, valrieksti, lazdu rieksti), Korsikas krūmāju ziedu smaržas, sēnes un pamežs.

Pirmajā tirdzniecības posmā eļļas dedzinošā un rūgtā piegarša SOP organoleptiskajā skalā nepārsniedz 1.

3.3.   Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Olīveļļa lielākoties tiek ražota no šādu šķirņu olīvām:

“Sabine” (saukta arī “Sabina”, “Aliva Bianca”, “Biancaghja”), “Ghjermana” (saukta arī “Ghjermana di Balagna”, “di Casinca”, “Nieladja”), “Capanace” (saukta arī “Raspulada”/“Raspuluta”), “Zinzala” (saukta arī “Pinzarole”), “Aliva Néra” (saukta arī “Ghjermana du Sud”, “d’Alta Rocca”), “Curtinese” (saukta arī “Pendola”).

3.4.   Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visas darbības, kas attiecas uz izejvielas ražošanu un olīveļļas pagatavošanu, tiek veiktas noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

3.6.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Līdztekus obligātajām norādēm, kas paredz prasības pārtikas produktu marķējumam un noformējumam, ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica” apzīmētās eļļas marķējums ietver šādas norādes:

| — | cilmes vietas nosaukums “Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica”, |
| --- | --- |

—

cilmes vietas nosaukums “Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica”,

| — | eļļām, kas iegūtas no olīvām, kuras novāktas pēc to dabiskas nokrišanas, uzreiz aiz cilmes vietas nosaukuma – norāde “récolte à l’ancienne” [senlaicīga ražas novākšanas metode], |
| --- | --- |

—

eļļām, kas iegūtas no olīvām, kuras novāktas pēc to dabiskas nokrišanas, uzreiz aiz cilmes vietas nosaukuma – norāde “récolte à l’ancienne” [senlaicīga ražas novākšanas metode],

| — | norāde “appellation d'origine protégée” [aizsargāts cilmes vietas nosaukums], |
| --- | --- |

—

norāde “appellation d'origine protégée” [aizsargāts cilmes vietas nosaukums],

| — | Eiropas Savienības ACVN simbols. |
| --- | --- |

—

Eiropas Savienības ACVN simbols.

Visām šīm norādēm jābūt vienkopus un labi redzamām.

Lai šīs norādes pietiekami skaidri izceltos starp citām rakstveida norādēm un attēliem, tās veido ar labi saskatāmām, salasāmām, neizdzēšamām un pietiekami lielām rakstzīmēm, kuras ir labi redzamas uz drukāšanai izmantotā fona.

Eļļām ar norādi “senlaicīga ražas novākšanas metode” marķējumā ietver informāciju, ar ko precizē, ka eļļa ir iegūta no olīvām, kas ir novāktas pēc to dabiskas nokrišanas.

4.   Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ar cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica” apzīmētā produkta ražošanas ģeogrāfiskais apgabals atrodas visā Korsikas teritorijā, izņemot šādu pašvaldību teritorijas: Aiti, Albertacce, Alzi, Asco, Aullène, Bastelica, Bocognano, Bustanico, Calacuccia, Cambia, Campana, Carcheto-Brustico, Carpineto, Carticasi, Casamaccioli, Casanova, Ciamanacce, Corscia, Cozzano, Cristinacce, Erone, Evisa, Felce, Ghisoni, Guagno, Guitera-les-Bains, Lano, Lozzi, Mausoléo, Mazzola, Muracciole, Novale, Olmi-Cappella, Ortale, Orto, Palneca, Pastricciola, Perelli, Pianello, Piazzali, Piedipartino, Pie-d'Orezza, Pietricaggio, Piobetta, Pioggiola, Poggiolo, Quasquara, Quenza, Renno, Rezza, Rusio, Saliceto, Sampolo, San-Lorenzo, Soccia, Tarrano, Tasso, Tavera, Tolla, Valle-d'Alesani, Vallica, Vivario, Zicavo.

5.   Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Korsika, kas atrodas starp 41° un 43 °Z platuma, 160 km attālumā no Provansas krasta, ir kalnaina, iegarena sala, kurs orientēta ziemeļu–dienvidu virzienā, kuras vidējais augstums virs jūras līmeņa ir 568 metri un kuras reljefs ir ļoti nelīdzens.

No ģeoloģiskā viedokļa augsne, kurā audzē olīvkokus, pārsvarā radusies, šajā vietā sadēdot diviem dažādiem galvenajiem iežiem (granītam un slāneklim, bet kaļķakmens iegulas – vienīgi galējos dienvidos). Šādi radušās augsnes ir nabadzīgas seklās virskārtas un zemā māla satura dēļ, turklāt tās ir arī sausas augsnes ar mazām ūdens rezervēm. Koku apgāde ar ūdeni tādējādi ir pilnībā atkarīga no nokrišņu daudzuma, kas, lai arī būdams ļoti mainīgs atkarībā no gada un no mikroreģiona, tomēr ir atbilstošs Vidusjūras klimatam ar ilgu vasaras sausuma periodu, kas ilgst aptuveni piecus mēnešus.

Šīs augsnes īpašības visvairāk raksturo erozijas parādības, kas ir izteiktākas atkarībā no nogāzes slīpuma.

Līdztekus vasaras sausuma periodam klimatam ir raksturīga temperatūra, kas labvēlīgi ietekmē olīvkoku augšanu (siltas ziemas, karstas vasaras, audzēšanas zonās gandrīz nav sala), liels saulesgaismas daudzums, bet arī jūras ietekme, kas nodrošina nozīmīgu mitruma daudzumu.

Olīvkoku attīstību nosaka arī temperatūra: augstais reljefs nodrošina apstākļus, kuros virs noteikta vidējā augstuma virs jūras līmeņa ir iespējamas salnas, šī augstuma robeža ir atšķirīga atkarībā no tā, pret kuru debespusi ir vērsta nogāze.

Olīvkoku audzēšanas apgabali nav attīstījušies tur, kur ir iespējamas salnas.

Galvenā olīvkoku audzēšanas teritorija atrodas veģetācijas līmenī no 0 līdz 400 metru augstumam virs jūras līmeņa ēnainākā nogāzē un līdz 600 metru augstumam saulainākā nogāzē, kurai ir raksturīgas korķozolu un akmeņozolu audzes, kopā ar tām Itālijas kalnu priedes, virši, zemeņkoks, mirte, mastikas koks, kalikotome un šaurlapu filereja.

Olīvkoka vēsture salā iesniedzas tālā pagātnē un pārstāv pašus olīvu audzēšanas pamatus. Tā ir vēsture, kas arī lielā mērā izskaidro iestādīto šķirņu izcelsmi, piemēram, “Sabine”, kas ir visizplatītākā Korsikā, bet galvenokārt aug Balaņas [Balagne] reģionā, vietējās selekcijas šķirne, kurai izmantoti vienīgi savvaļas olīvkoki. Tāpat Korsikas zemesragā dominējošā šķirne “Capanace” tika selekcionēta uz vietas. Var teikt, ka šī šķirne ir pielāgojusies apstākļiem, kas ir drīzāk nelabvēlīgi. Tādējādi Korsikas zemesragā esošie “Capanace” koki tiek regulāri pakļauti spēcīgiem vējiem un sāls miglām.

Nesenos pētījumos ir atklāts, ka dažas šķirnes ir Toskānas izcelsmes (“Ghjermana” un “Ghjermana di Balagna”) un ka citas, piemēram, “Zinzala” esot cēlušās no hibridizācijas starp vietējiem savvaļas olīvkokiem un ievestajām šķirnēm.

Šīs galvenās šķirnes tādējādi ir iedzīvojušās un savairojušās, visbiežāk mijiedarbībā, apgabalos, kuru klimatiskie apstākļi tās apmierina. Koku vecums šobrīd liecina par šo šķirņu saderību ar ģeogrāfisko vidi, kurā tie ir iestādīti, un par neapšaubāmu saikni ar apgabala zemi.

“Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica” ražošanas pamatā ir senas paražas, kas ir īpaši pielāgotas videi:

| — | audzēšanas metode bija un paliek cieši saistīta ar vidi – neliels stādījumu blīvums un vēlīna augļu novākšana. Šī ilgā olīvu atstāšana kokā papildus akcentē to, ka ražošana notiek vienmērīgi. |
| --- | --- |

—

audzēšanas metode bija un paliek cieši saistīta ar vidi – neliels stādījumu blīvums un vēlīna augļu novākšana. Šī ilgā olīvu atstāšana kokā papildus akcentē to, ka ražošana notiek vienmērīgi.

| — | Olīvu novākšana notika tradicionālā veidā, tās nopurinot, nolasot no koka vai salasot uz zemes, atkarībā no teritorijas, ražas apmēra, olīvu šķirnēm, gadalaiku apstākļiem. Uzlasīšana no zemes bija visbiežāk izmantotā ražas novākšanas metode. Šobrīd ražotāji to vairs neizmanto, novākšana notiek no iekārtiem tīkliem vai citām ierīcēm zem koka.
  Olīvu novākšanas laika posms ir izvērsts atbilstoši datumiem, kad dažādas šķirnes zied. |
| --- | --- |

—

Olīvu novākšana notika tradicionālā veidā, tās nopurinot, nolasot no koka vai salasot uz zemes, atkarībā no teritorijas, ražas apmēra, olīvu šķirnēm, gadalaiku apstākļiem. Uzlasīšana no zemes bija visbiežāk izmantotā ražas novākšanas metode. Šobrīd ražotāji to vairs neizmanto, novākšana notiek no iekārtiem tīkliem vai citām ierīcēm zem koka.

Olīvu novākšanas laika posms ir izvērsts atbilstoši datumiem, kad dažādas šķirnes zied.

| — | Eļļas spiešanu veic daudz īsākos termiņos nekā agrāk. Šie termiņi, kas lielā mērā bija iemesls pārāk lielam eļļas skābumam, šobrīd ir būtiski samazināti, jo ir uzlabota eļļas spiestuvju jauda un tās ir modernizētas. Tomēr olīvu audžu attāluma un ražotāju ieradumu dēļ tie dažreiz ir ilgāki par tiem, kas tiek praktizēti kontinentā. |
| --- | --- |

—

Eļļas spiešanu veic daudz īsākos termiņos nekā agrāk. Šie termiņi, kas lielā mērā bija iemesls pārāk lielam eļļas skābumam, šobrīd ir būtiski samazināti, jo ir uzlabota eļļas spiestuvju jauda un tās ir modernizētas. Tomēr olīvu audžu attāluma un ražotāju ieradumu dēļ tie dažreiz ir ilgāki par tiem, kas tiek praktizēti kontinentā.

Šāda vispārēja ražas novākšanas metožu un spiestuvju darbības uzlabošana ir ļāvusi uzlabot olīveļļas kvalitāti.

Produktam “Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica” ir raksturīga mērena dedzinošas un sīvas piegaršas klātbūtne. Tādējādi aromāti var izpausties neuzbāzīgi un veidot veiksmīgu sajaukumu.

Dažādie un dabiski ap olīvbirzīm klātesošie augi ļauj galaproduktā “Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica” ar norādi “senlaicīga ražas novākšanas metode” atpazīt mandeļu un siena aromātus, kā arī kompleksos Korsikas krūmāju aromātus.

Šo eļļu izmanto uzturā, skaistumkopšanā, neskaitāmos reliģiskos un nereliģiskos rituālos, tā ir neatņemama salas iedzīvotāju dzīves sastāvdaļa un tā ir iecienīta tās kvalitātes dēļ.

Korsikas olīvkopības oriģinalitāte slēpjas arī seno un endēmisko šķirņu daudzveidībā.

Izmantojot sīkogu šķirņu olīvas, kuras tātad nav piemērotas lietošanai kā galda olīvas, un kopjot tradīciju ražot eļļu nevis galda olīvas, ir iemesls tam, ka visas olīvbirzis ģeogrāfiskā apgabala mikroreģionu kopumā tiek izmantotas tikai olīveļļas ražošanai.

Ar cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica” apzīmētās olīveļļas tipiskums izriet no noteiktu tradīciju saglabāšanas un modernu ražošanas metožu izmantošanas savienojumā ar īpašiem dabas apstākļiem.

Olīvkoks izplatījās dažādās teritorijās pats, selekcijas un hibridizācijas rezultātā radās liels skaits šķirņu diezgan ierobežotā teritorijā, kas ir neparasti salīdzinājumā ar citām Vidusjūras olīvkoku audzēšanas teritorijām, kurām drīzāk ir raksturīgi audzēt vienu šķirni vai vairākas šķirnes, starp kurām viena ir dominējoša.

Neatkarīgi no individuālajām īpašībām, kokus kopj vienādi un tie ir pakļauti vienādiem klimatiskajiem apstākļiem, kā rezultātā izejviela īpašā vidē pamazām nobriest.

Ilgāka olīvu atstāšana kokā, jo olīvkoku audzēšanas vietās nav sala, ir “Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica” tipiskuma galvenais faktors, ciktāl šādi olīvas piesūcas ar apkārtesošo sugu augu un it īpaši Korsikas krūmāju smaržām, ko attiecīgi pāriet ar nosaukumu “Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica” un norādi “senlaicīga ražas novākšanas metode” apzīmētā produkta īpašajos aromātos.

Tādējādi dabas faktoru, cilvēkfaktoru, vietējo un specifisko faktoru mijiedarbība mazina produkta neviendabīgumu, kam par iemeslu ir šķirņu dažādība, augsnes atšķirības un atrašanās vietas dažādais vērsums pret debespusēm, un piešķir “Huile d’olive de Corse” / “Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica” neparastas īpašības, kas ir kopējas visas Korsikas salas olīveļļas produkcijai.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-321d4041-7315-4b9a-b481-75a9f3b43222

---

(1)  OV L 179, 19.6.2014., 17. lpp.

---