# Europeiska unionens C 205/12 j

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 205 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 66 årgången12 juni 2023 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 205

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

66 årgången12 juni 2023

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska unionens domstol |
| 2023/C 205/01 | Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning | 1 |

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

2023/C 205/01

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

Europeiska unionens officiella tidning

1

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2023/C 205/02 | Mål C-25/21, Repsol Comercial de Productos Petrolíferos: Domstolens dom (första avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid – Spanien) – ZA, AZ, BX, CV, DU, ET mot Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA (Begäran om förhandsavgörande – Konkurrens – Vertikala konkurrensbegränsningar – Artikel 101.1 och 101.2 FEUF – Effektivitetsprincipen – Förordning (EG) nr 1/2003 – Artikel 2 – Direktiv 2014/104/EU – Artikel 9.1 – Bindande verkan av de nationella konkurrensmyndigheternas slutliga beslut om en överträdelse av konkurrenslagstiftningen – Tillämpning i tidsmässigt och materiellt hänseende – Talan om skadestånd och ogiltighet på grund av överträdelser av unionens konkurrenslagstiftning) | 2 |
| 2023/C 205/03 | Mål C-144/21: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 20 april 2023 – Europaparlamentet mot Europeiska kommissionen (Talan om ogiltigförklaring – Genomförandebeslut C(2020) 8797 – Tillstånd för vissa användningar av kromtrioxid – Förordning (EG) nr 1907/2006 – Registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier – Artikel 60 – Beviljande av tillstånd – Skyldighet att visa att de samhällsekonomiska fördelarna uppväger hälso- eller miljöriskerna i samband med ämnets användning och att det saknas lämpliga alternativa ämnen eller tekniker – Artikel 62 – Ansökningar om tillstånd – Artikel 64 – Förfarande för tillståndsbeslut) | 3 |
| 2023/C 205/04 | Mål C-291/21, Starkinvest: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal de première instance de Liège – Belgien) – Förfarande som inletts av Starkinvest SRL (Begäran om förhandsavgörande – Civilrättsligt samarbete – Förordning (EU) nr 655/2014 – Europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel – Villkor för att ett sådant beslut om kvarstad ska meddelas – Artikel 4 – Begreppet dom – Artikel 7 – Begreppet dom ... enligt vilken gäldenären är skyldig att betala ... fordran – Domstolsavgörande genom vilket gäldenären förpliktas att betala vite vid underlåtenhet att följa ett förbudsföreläggande – Förordning (EU) nr 1215/2012 – Artikel 55 – Tillämpningsområde) | 3 |
| 2023/C 205/05 | Mål C-329/21, DIGI Communications: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Fővárosi Törvényszék – Ungern) – DIGI Communications NV mot Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala (Begäran om förhandsavgörande – Telekommunikationer – Elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster – Direktiv 2002/21/EG (ramdirektiv) – Artikel 4.1 – Direktiv 2002/20/EG (auktorisationsdirektiv) – Artikel 7 – Tilldelning av nyttjanderätter till frekvenser – Anbudsförfarande – Ett holdingbolag som inte är registrerat i den aktuella medlemsstaten som leverantör av elektroniska kommunikationstjänster – Uteslutning från tilldelningsförfarandet – Rätt att överklaga tilldelningsbeslutet) | 4 |
| 2023/C 205/06 | Mål C-413/21 P: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 20 april 2023 – Europeiska unionens råd mot Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (Överklagande – Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik – Restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen – Förteckning över de personer, enheter och organ som omfattas av frysningen av penningmedel och ekonomiska resurser – Förteckning över personer som omfattas av restriktioner med avseende på inresa till och transitering genom unionen – Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi är fortsatt upptagen i förteckningarna – Faktiska omständigheter som utgör ett tillräckligt underlag – Motiveringsskyldighet) | 5 |
| 2023/C 205/07 | Mål C-580/21: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesgerichtshof – Tyskland) – EEW Energy from Waste Großräschen GmbH mot MNG Mitteldeutsche Netzgesellschaft Strom GmbH (Begäran om förhandsavgörande – Miljö – Direktiv 2009/28/EG – Främjande av energi producerad från förnybara energikällor – Artikel 16.2 c – Tillträde till överförings- och distributionsnät – Prioriterad åtkomst ges till el producerad från förnybara energikällor – Produktion från såväl förnybara som konventionella energikällor) | 6 |
| 2023/C 205/08 | Mål C-602/21: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 20 april 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Polen (Fördragsbrott – Direktiv 2002/49/EG – Bedömning och hantering av omgivningsbuller – Bullerförebyggande – Större vägar och större järnvägslinjer – Artikel 8.2 – Oförenliga eller icke existerande handlingsplaner – Artikel 10.2 – Bilaga VI – Sammanfattningar av icke existerande handlingsplaner) | 7 |
| 2023/C 205/09 | Mål C-650/21, Landespolizeidirektion Niederösterreich och Finanzamt Österreich: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Verwaltungsgerichtshof – Österrike) – FW, CE (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Likabehandling i arbetslivet – Direktiv 2000/78/EG – Förbud mot diskriminering på grund av ålder – Löner för tjänstemän – Nationell tidigare lagstiftning som bedömts var diskriminerande – Placering i ett nytt lönesystem mot bakgrund av tjänstetid som fastställts i enlighet med det gamla systemet – Ändring av denna tjänstetid genom fastställande av ett referensdatum för jämförelse – Den nya placeringens diskriminerande karaktär – Bestämmelse som verkar ge äldre tjänstemän nackdelar) | 8 |
| 2023/C 205/10 | Mål C-772/21, Brink's Lithuania: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litauen) – Brink's Lithuania UAB mot Lietuvos bankas (Begäran om förhandsavgörande – Skydd av euron mot förfalskning – Förordning (EG) nr 1338/2001 – Artikel 6.1 – Betaltjänstleverantörer som medverkar i hanteringen och distributionen till allmänheten av sedlar – Beslut ECB/2010/14 – Artikel 6.2 – Upptäckt av obrukbara eurosedlar – Automatisk kvalitetskontroll av eurosedlar – Minimistandarder som offentliggörs på Europeiska centralbankens (ECB) webbplats och återkommande ändras – Personkrets som omfattas av tillämpningsområdet – Omfattningen av kontanthanterares skyldigheter – Bindande verkan – Rättssäkerhetsprincipen) | 9 |
| 2023/C 205/11 | Förenade målen C-775/21 och C-826/21, Blue Air Aviation m.fl.: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Bucureşti – Rumänien) –Blue Air Aviation SA mot UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor (C-775/21) och Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR) / Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) CFR Călători SA (C-826/21) (Begäran om förhandsavgörande – Immaterialrätt – Upphovsrätt och närstående rättigheter – Direktiv 2001/29/EG – Artikel 3.1 – Överföring till allmänheten – Begrepp – Bakgrundsmusik – Direktiv 2006/115/EG – Artikel 8.2 – Skälig ersättning – Enbart tillhandahållande av anläggningar – Högtalarutrustning på tåg och luftfartyg – Presumtion för överföring till allmänheten) | 10 |
| 2023/C 205/12 | Mål C-815/21 P: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 20 april 2023 – Amazon.com, Inc., Amazon Services Europe Sàrl, Amazon EU Sàrl och Amazon Europe Core Sàrl mot Europeiska kommissionen (Överklagande – Konkurrens – Artikel 102 FEUF – Missbruk av dominerande ställning – Online-försäljning – Förordning (EG) nr 773/2004 – Artikel 2.1 – Kommissionens beslut att inleda en undersökning – Undersökningens territoriella tillämpningsområde – Undantag för Italien – Behörighetsfördelning mellan kommissionen och medlemsstaternas konkurrensmyndigheter – Förordning (EG) nr 1/2003 – Artikel 11.6 – Medlemsstaternas konkurrensmyndigheter har berövats sin behörighet – Skydd mot att medlemsstaternas konkurrensmyndigheter och kommissionen inleder parallella förfaranden – Talan om ogiltigförklaring – Rättsakt mot vilken talan inte kan väckas – Rättsakt som inte har någon rättsverkan i förhållande till tredje man – Förberedande rättsakt – Avvisning) | 11 |
| 2023/C 205/13 | Mål C-827/21, Banca A (Tillämpning av fusionsdirektivet i en inhemsk situation): Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumänien) – Banca A mot Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Preşedintele ANAF (Begäran om förhandsavgörande – Direktiv 2009/133/EG – Artikel 7 – Fusion genom förvärv – Rent inhemsk transaktion – Företräde för unionsrätten utanför unionsrättens tillämpningsområde – Föreligger inte – Tolkning av unionsrätten utanför dess tillämpningsområde – Domstolen behörighet vid begäran om förhandsavgörande – Villkor – Unionsrätt som genom den nationella rätten har gjorts direkt och ovillkorligt tillämplig) | 12 |
| 2023/C 205/14 | Mål C-52/22, BVAEB (Anpassning av ålderspensioner): Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesverwaltungsgericht – Österrike) – BF mot Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB) (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Likabehandling i arbetslivet – Direktiv 2000/78/EG – Förbud mot åldersdiskriminering – Artikel 2.1 och 2.2 a – Artikel 6.1 – Ålderspension – Nationell lagstiftning som föreskriver en gradvis anpassning av pensionssystemet för tjänstemän till det allmänna pensionssystemet – Första justering av pensionsbeloppet sker snabbare för en kategori av tjänstemän än för en annan – Skäl) | 12 |
| 2023/C 205/15 | Mål C-70/22, Viagogo: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – Viagogo AG mot Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni och Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Begäran om förhandsavgörande – Elektronisk handel – Direktiv 2000/31/EG – Artikel 1 – Tillämpningsområde – Artikel 2 c – Begreppet etablerad tjänsteleverantör – Artikel 3.1 – Tillhandahållande av informationssamhällets tjänster av en tjänsteleverantör som är etablerad i en medlemsstat – Bolag som är etablerat i Schweiz – Bestämmelsen är ej tillämplig med avseende på person (ratione personae) – Artikel 56 FEUF – Avtal mellan, å ena sidan, Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater och, å andra sidan, Schweiziska edsförbundet, om fri rörlighet för personer – Tillämpningsområde – Förbud mot restriktioner avseende tillhandahållande av gränsöverskridande tjänster under en period som inte överskrider 90 dagar per kalenderår – Tillhandahållande av tjänster i Italien under en period som överskrider 90 dagar – Bestämmelsen är ej tillämplig med avseende på person (ratione personae) – Artikel 102 FEUF – Det finns ingenting i beslutet om hänskjutande som gör det möjligt att fastställa ett samband mellan det nationella målet och ett eventuellt missbruk av dominerande ställning – Avvisning) | 13 |
| 2023/C 205/16 | Mål C-102/22 P: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 27 april 2023 – HC mot Europeiska kommissionen (Överklagande – Personalmål – Rekrytering – Allmänt uttagningsprov EPSO/AD/363/18 – Meddelande om uttagningsprov – Uttagningskommitténs bedömning av de sökandes svar på Talent Screener – Avslag på ansökan om att få gå vidare till nästa steg i uttagningsprovet – Språkregler – Begränsning av valet av det andra språket i uttagningsprovet till engelska och franska – Invändning om att meddelandet om uttagningsprov är rättsstridigt – Avvisning) | 14 |
| 2023/C 205/17 | Mål C-104/22, Lännen MCE: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Marknadsdomstolen – Finland) – Lännen MCE Oy mot Berky GmbH och Senwatec Gmbh & Co. KG (Begäran om förhandsavgörande – EU-varumärke – Förordning (EU) 2017/1001 – Artikel 125.5 – Internationell behörighet – Talan om intrång – Behörighet för domstolarna i den medlemsstat där intrångshandlingen har begåtts eller riskerar att begås – Reklam som visas av en sökmotor som använder en nationell toppdomän – Reklam som inte anger det geografiska leveransområdet – Omständigheter som ska beaktas) | 14 |
| 2023/C 205/18 | Mål C-107/22, X och Inspecteur van de Belastingdienst Douane: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Gerechtshof Amsterdam – Nederländerna) – X BV, Inspecteur van de Belastingdienst mot Douane district Rotterdam (Begäran om förhandsavgörande – Gemensamma tulltaxan – Klassificering av varor – Kombinerade nomenklaturen – Tolkning – Allmänna bestämmelser – Den allmänna regeln 2 a – Vara som föreligger i delar som är avsedda att sättas ihop – Delar som efter sammanfogning är avsedda att utgöra satellitmottagare – Klassificering som komplett mottagare) | 15 |
| 2023/C 205/19 | Mål C-192/22: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesarbeitsgericht – Tyskland) – FI mot Bayerische Motoren Werke AG (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Direktiv 2003/88/EG – Artikel 7.1 – Artikel 31.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Rätt till årlig betald semester – Upphörande av denna rätt – Delpensionssystemet – Årliga betalda semesterdagar som förvärvats under den period av arbete som utförts enligt detta system men som ännu inte tagits ut – Arbetsoförmåga) | 16 |
| 2023/C 205/20 | Mål C-263/22, Ocidental – Companhia Portuguesa de Seguros de Vida: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Supremo Tribunal de Justiça – Portugal) – Ocidental – Companhia Portuguesa de Seguros de Vida SA mot LP (Begäran om förhandsavgörande – Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal – Direktiv 93/13/EEG – Artiklarna 3–6 – Kriterier för att bedöma om ett avtalsvillkor är oskäligt – Krav på transparens – Gruppförsäkringsavtal – Permanent arbetsoförmåga hos konsumenten – Informationsplikt – Utebliven delgivning av avtalsvillkor om begränsning av eller undantag från försäkringsskyddet) | 17 |
| 2023/C 205/21 | Mål C-282/22, Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Naczelny Sąd Administracyjny – Polen) – Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej mot P. w. W. (Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artiklarna 14, 15 och 24 – Laddningsstationer för elfordon – Tillhandahållande av utrustning för laddning av elfordon, leverans av nödvändig el samt tillhandahållande av tekniskt bistånd och IT-tjänster – Kvalificering som leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster) | 18 |
| 2023/C 205/22 | Mål C-348/22, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Commune de Ginosa): Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Italien) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato mot Comune di Ginosa (Begäran om förhandsavgörande – Tjänster på den inre marknaden – Direktiv 2006/123/EG – Bedömning av giltigheten – Rättslig grund – Artiklarna 47, 55 och 94 EG – Tolkning – Artikel 12.1 och 12.2 i direktiv 2006/123 – Direkt effekt – Medlemsstaternas skyldighet att tillämpa ett opartiskt och öppet förfarande för urval mellan de sökande och förbudet mot att automatiskt förnya ett tillstånd som beviljats för en viss verksamhet är ovillkorliga och tillräckligt precisa – Nationell lagstiftning om automatisk förlängning av koncessioner avseende nyttjande av offentligt ägda havsområden) | 19 |
| 2023/C 205/23 | Mål C-372/22, CM (Umgängesrätt med ett barn som flyttat): Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal d'arrondissement de Luxembourg – Luxemburg) – CM mot DN (Begäran om förhandsavgörande – Domstols behörighet och erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar – Förordning (EG) nr 2201/2003 – Artiklarna 9 och 15 – Fortsatt behörighet för domstolarna i den medlemsstat där barnet tidigare hade hemvist efter flyttningen – Begreppet flyttning – Ansökan om ändring av en dom om umgängesrätt – Beräkning av tidsfristen för att inge en sådan ansökan – Målets överföring till en domstol i den medlemsstat där barnet har sitt nya hemvist, som är bättre lämpad att pröva målet) | 20 |
| 2023/C 205/24 | Mål C-637/22 P: Överklagande ingett den 12 oktober 2022 av Luís Miguel Novais av det beslut som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 2 augusti 2022 i T-376/22, Novais mot Portugal | 21 |
| 2023/C 205/25 | Mål C-69/23: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 7 februari 2023 – Streaming Services Srl i konkurs, företrätt av konkursförvaltaren Cabinet Individual de Insolvență Mihai Florea mot Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Călăraşi | 21 |
| 2023/C 205/26 | Mål C-74/23, Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – D.N.A. Serviciul Teritorial Braşov: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Ploieşti (Rumänien) den 10 februari 2023 – brottmål mot C.A.A., C.F.G., C.G.C., C.D.R., G.L.C., G.S., L.C.I., M.G., M.C.G., N.A.S., P.C., U.V., S.O., Ş.V.O., C.V., I.R.P., B.I.I. | 22 |
| 2023/C 205/27 | Mål C-75/23, Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Braşov (Rumänien) den 10 februari 2023 – brottmål mot M.A.sr, S.A.C.S., S.A.S. | 24 |
| 2023/C 205/28 | Mål C-83/23, H GmbH: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 15 februari 2023 – H GmbH mot Finanzamt M | 25 |
| 2023/C 205/29 | Mål C-118/23, Getin Holding m.fl.: Begäran om förhandsavgörande framställd av Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Polen) den 21 februari 2023 – Rada nadzorcza Getin Noble Bank m.fl. mot Bankowy Fundusz Gwarancyjny | 26 |
| 2023/C 205/30 | Mål C-131/23, Unitatea Administrativ Teritorială Judeţul Braşov: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Braşov (Rumänien) den 3 mars 2023 – Brottmål mot C.A.A. och C.V. | 27 |
| 2023/C 205/31 | Mål C-133/23, Omya CZ: Begäran om förhandsavgörande framställd av Nejvyšší správní soud (Republiken Tjeckien) den 6 mars 2023 – Omya CZ s.r.o. mot Generální ředitelství cel | 28 |
| 2023/C 205/32 | Mål C-146/23, Sąd Rejonowy w Białymstoku: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sąd Rejonowy w Białymstoku (Polen) den 10 mars 2023 – XL mot Sąd Rejonowy w Białymstoku | 28 |
| 2023/C 205/33 | Mål C-169/23, Másdi: Begäran om förhandsavgörande framställd av Kúria (Ungern) den 17 mars 2023 – Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság mot UC | 29 |
| 2023/C 205/34 | Mål C-198/23: Talan väckt den 28 mars 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgairen | 30 |
| 2023/C 205/35 | Mål C-206/23: Talan väckt den 29 mars 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien | 31 |
| 2023/C 205/36 | Mål C-212/23: Talan väckt den 31 mars 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Polen | 32 |
| 2023/C 205/37 | Mål C-237/23: Talan väckt den 14 april 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien | 33 |
| 2023/C 205/38 | Mål C-238/23: Talan väckt den 14 april 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Lettland | 34 |
| | Tribunalen |
| 2023/C 205/39 | Mål T-94/20: Tribunalens dom av den 8 mars 2023 – Campine och Campine Recycling mot kommissionen (Utomobligatoriskt skadeståndsansvar – Konkurrens – Konkurrensbegränsande samverkan – Marknaden för återvinning av bilbatterier – Beslut i vilket en överträdelse av artikel 101 FEUF konstateras – Dom i vilken beslutet delvis ogiltigförklaras och det ålagda bötesbeloppet sätts ned – Kommissionens beslut att inte betala dröjsmålsränta – Artikel 266 FEUF – Artikel 90.4 i delegerad förordning (EU) nr 1268/2012 – Tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel som ger enskilda rättigheter – Procentsats avseende dröjsmålsränta) | 35 |
| 2023/C 205/40 | Mål T-178/23: Talan väckt den 4 april 2023 – Ben Ali mot rådet | 36 |
| 2023/C 205/41 | Mål T-196/23: Överklagande ingett den 14 april 2023 – Mindspa mot EUIPO – Mind Solutions (MINDSPA) | 36 |
| 2023/C 205/42 | Mål T-197/23: Överklagande ingett den 14 april 2023 – Mindspa mot EUIPO – Mind Solutions (SYNCTUITION MINDSPA) | 37 |
| 2023/C 205/43 | Mål T-198/23: Talan väckt den 17 april 2023 – USF/EPSU-CJ mot Europeiska unionens domstol | 38 |
| 2023/C 205/44 | Mål T-202/23: Talan väckt den 18 april 2023 – Kivikoski m.fl. mot rådet | 39 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2023/C 205/02

Mål C-25/21, Repsol Comercial de Productos Petrolíferos: Domstolens dom (första avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid – Spanien) – ZA, AZ, BX, CV, DU, ET mot Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA (Begäran om förhandsavgörande – Konkurrens – Vertikala konkurrensbegränsningar – Artikel 101.1 och 101.2 FEUF – Effektivitetsprincipen – Förordning (EG) nr 1/2003 – Artikel 2 – Direktiv 2014/104/EU – Artikel 9.1 – Bindande verkan av de nationella konkurrensmyndigheternas slutliga beslut om en överträdelse av konkurrenslagstiftningen – Tillämpning i tidsmässigt och materiellt hänseende – Talan om skadestånd och ogiltighet på grund av överträdelser av unionens konkurrenslagstiftning)

o

2

2023/C 205/03

Mål C-144/21: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 20 april 2023 – Europaparlamentet mot Europeiska kommissionen (Talan om ogiltigförklaring – Genomförandebeslut C(2020) 8797 – Tillstånd för vissa användningar av kromtrioxid – Förordning (EG) nr 1907/2006 – Registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier – Artikel 60 – Beviljande av tillstånd – Skyldighet att visa att de samhällsekonomiska fördelarna uppväger hälso- eller miljöriskerna i samband med ämnets användning och att det saknas lämpliga alternativa ämnen eller tekniker – Artikel 62 – Ansökningar om tillstånd – Artikel 64 – Förfarande för tillståndsbeslut)

3

2023/C 205/04

Mål C-291/21, Starkinvest: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal de première instance de Liège – Belgien) – Förfarande som inletts av Starkinvest SRL (Begäran om förhandsavgörande – Civilrättsligt samarbete – Förordning (EU) nr 655/2014 – Europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel – Villkor för att ett sådant beslut om kvarstad ska meddelas – Artikel 4 – Begreppet dom – Artikel 7 – Begreppet dom ... enligt vilken gäldenären är skyldig att betala ... fordran – Domstolsavgörande genom vilket gäldenären förpliktas att betala vite vid underlåtenhet att följa ett förbudsföreläggande – Förordning (EU) nr 1215/2012 – Artikel 55 – Tillämpningsområde)

3

2023/C 205/05

Mål C-329/21, DIGI Communications: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Fővárosi Törvényszék – Ungern) – DIGI Communications NV mot Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala (Begäran om förhandsavgörande – Telekommunikationer – Elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster – Direktiv 2002/21/EG (ramdirektiv) – Artikel 4.1 – Direktiv 2002/20/EG (auktorisationsdirektiv) – Artikel 7 – Tilldelning av nyttjanderätter till frekvenser – Anbudsförfarande – Ett holdingbolag som inte är registrerat i den aktuella medlemsstaten som leverantör av elektroniska kommunikationstjänster – Uteslutning från tilldelningsförfarandet – Rätt att överklaga tilldelningsbeslutet)

4

2023/C 205/06

Mål C-413/21 P: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 20 april 2023 – Europeiska unionens råd mot Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (Överklagande – Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik – Restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen – Förteckning över de personer, enheter och organ som omfattas av frysningen av penningmedel och ekonomiska resurser – Förteckning över personer som omfattas av restriktioner med avseende på inresa till och transitering genom unionen – Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi är fortsatt upptagen i förteckningarna – Faktiska omständigheter som utgör ett tillräckligt underlag – Motiveringsskyldighet)

5

2023/C 205/07

Mål C-580/21: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesgerichtshof – Tyskland) – EEW Energy from Waste Großräschen GmbH mot MNG Mitteldeutsche Netzgesellschaft Strom GmbH (Begäran om förhandsavgörande – Miljö – Direktiv 2009/28/EG – Främjande av energi producerad från förnybara energikällor – Artikel 16.2 c – Tillträde till överförings- och distributionsnät – Prioriterad åtkomst ges till el producerad från förnybara energikällor – Produktion från såväl förnybara som konventionella energikällor)

6

2023/C 205/08

Mål C-602/21: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 20 april 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Polen (Fördragsbrott – Direktiv 2002/49/EG – Bedömning och hantering av omgivningsbuller – Bullerförebyggande – Större vägar och större järnvägslinjer – Artikel 8.2 – Oförenliga eller icke existerande handlingsplaner – Artikel 10.2 – Bilaga VI – Sammanfattningar av icke existerande handlingsplaner)

7

2023/C 205/09

Mål C-650/21, Landespolizeidirektion Niederösterreich och Finanzamt Österreich: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Verwaltungsgerichtshof – Österrike) – FW, CE (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Likabehandling i arbetslivet – Direktiv 2000/78/EG – Förbud mot diskriminering på grund av ålder – Löner för tjänstemän – Nationell tidigare lagstiftning som bedömts var diskriminerande – Placering i ett nytt lönesystem mot bakgrund av tjänstetid som fastställts i enlighet med det gamla systemet – Ändring av denna tjänstetid genom fastställande av ett referensdatum för jämförelse – Den nya placeringens diskriminerande karaktär – Bestämmelse som verkar ge äldre tjänstemän nackdelar)

8

2023/C 205/10

Mål C-772/21, Brink's Lithuania: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litauen) – Brink's Lithuania UAB mot Lietuvos bankas (Begäran om förhandsavgörande – Skydd av euron mot förfalskning – Förordning (EG) nr 1338/2001 – Artikel 6.1 – Betaltjänstleverantörer som medverkar i hanteringen och distributionen till allmänheten av sedlar – Beslut ECB/2010/14 – Artikel 6.2 – Upptäckt av obrukbara eurosedlar – Automatisk kvalitetskontroll av eurosedlar – Minimistandarder som offentliggörs på Europeiska centralbankens (ECB) webbplats och återkommande ändras – Personkrets som omfattas av tillämpningsområdet – Omfattningen av kontanthanterares skyldigheter – Bindande verkan – Rättssäkerhetsprincipen)

9

2023/C 205/11

Förenade målen C-775/21 och C-826/21, Blue Air Aviation m.fl.: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Bucureşti – Rumänien) –Blue Air Aviation SA mot UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor (C-775/21) och Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR) / Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) CFR Călători SA (C-826/21) (Begäran om förhandsavgörande – Immaterialrätt – Upphovsrätt och närstående rättigheter – Direktiv 2001/29/EG – Artikel 3.1 – Överföring till allmänheten – Begrepp – Bakgrundsmusik – Direktiv 2006/115/EG – Artikel 8.2 – Skälig ersättning – Enbart tillhandahållande av anläggningar – Högtalarutrustning på tåg och luftfartyg – Presumtion för överföring till allmänheten)

10

2023/C 205/12

Mål C-815/21 P: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 20 april 2023 – Amazon.com, Inc., Amazon Services Europe Sàrl, Amazon EU Sàrl och Amazon Europe Core Sàrl mot Europeiska kommissionen (Överklagande – Konkurrens – Artikel 102 FEUF – Missbruk av dominerande ställning – Online-försäljning – Förordning (EG) nr 773/2004 – Artikel 2.1 – Kommissionens beslut att inleda en undersökning – Undersökningens territoriella tillämpningsområde – Undantag för Italien – Behörighetsfördelning mellan kommissionen och medlemsstaternas konkurrensmyndigheter – Förordning (EG) nr 1/2003 – Artikel 11.6 – Medlemsstaternas konkurrensmyndigheter har berövats sin behörighet – Skydd mot att medlemsstaternas konkurrensmyndigheter och kommissionen inleder parallella förfaranden – Talan om ogiltigförklaring – Rättsakt mot vilken talan inte kan väckas – Rättsakt som inte har någon rättsverkan i förhållande till tredje man – Förberedande rättsakt – Avvisning)

11

2023/C 205/13

Mål C-827/21, Banca A (Tillämpning av fusionsdirektivet i en inhemsk situation): Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumänien) – Banca A mot Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Preşedintele ANAF (Begäran om förhandsavgörande – Direktiv 2009/133/EG – Artikel 7 – Fusion genom förvärv – Rent inhemsk transaktion – Företräde för unionsrätten utanför unionsrättens tillämpningsområde – Föreligger inte – Tolkning av unionsrätten utanför dess tillämpningsområde – Domstolen behörighet vid begäran om förhandsavgörande – Villkor – Unionsrätt som genom den nationella rätten har gjorts direkt och ovillkorligt tillämplig)

12

2023/C 205/14

Mål C-52/22, BVAEB (Anpassning av ålderspensioner): Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesverwaltungsgericht – Österrike) – BF mot Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB) (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Likabehandling i arbetslivet – Direktiv 2000/78/EG – Förbud mot åldersdiskriminering – Artikel 2.1 och 2.2 a – Artikel 6.1 – Ålderspension – Nationell lagstiftning som föreskriver en gradvis anpassning av pensionssystemet för tjänstemän till det allmänna pensionssystemet – Första justering av pensionsbeloppet sker snabbare för en kategori av tjänstemän än för en annan – Skäl)

12

2023/C 205/15

Mål C-70/22, Viagogo: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – Viagogo AG mot Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni och Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Begäran om förhandsavgörande – Elektronisk handel – Direktiv 2000/31/EG – Artikel 1 – Tillämpningsområde – Artikel 2 c – Begreppet etablerad tjänsteleverantör – Artikel 3.1 – Tillhandahållande av informationssamhällets tjänster av en tjänsteleverantör som är etablerad i en medlemsstat – Bolag som är etablerat i Schweiz – Bestämmelsen är ej tillämplig med avseende på person (ratione personae) – Artikel 56 FEUF – Avtal mellan, å ena sidan, Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater och, å andra sidan, Schweiziska edsförbundet, om fri rörlighet för personer – Tillämpningsområde – Förbud mot restriktioner avseende tillhandahållande av gränsöverskridande tjänster under en period som inte överskrider 90 dagar per kalenderår – Tillhandahållande av tjänster i Italien under en period som överskrider 90 dagar – Bestämmelsen är ej tillämplig med avseende på person (ratione personae) – Artikel 102 FEUF – Det finns ingenting i beslutet om hänskjutande som gör det möjligt att fastställa ett samband mellan det nationella målet och ett eventuellt missbruk av dominerande ställning – Avvisning)

13

2023/C 205/16

Mål C-102/22 P: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 27 april 2023 – HC mot Europeiska kommissionen (Överklagande – Personalmål – Rekrytering – Allmänt uttagningsprov EPSO/AD/363/18 – Meddelande om uttagningsprov – Uttagningskommitténs bedömning av de sökandes svar på Talent Screener – Avslag på ansökan om att få gå vidare till nästa steg i uttagningsprovet – Språkregler – Begränsning av valet av det andra språket i uttagningsprovet till engelska och franska – Invändning om att meddelandet om uttagningsprov är rättsstridigt – Avvisning)

14

2023/C 205/17

Mål C-104/22, Lännen MCE: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Marknadsdomstolen – Finland) – Lännen MCE Oy mot Berky GmbH och Senwatec Gmbh & Co. KG (Begäran om förhandsavgörande – EU-varumärke – Förordning (EU) 2017/1001 – Artikel 125.5 – Internationell behörighet – Talan om intrång – Behörighet för domstolarna i den medlemsstat där intrångshandlingen har begåtts eller riskerar att begås – Reklam som visas av en sökmotor som använder en nationell toppdomän – Reklam som inte anger det geografiska leveransområdet – Omständigheter som ska beaktas)

14

2023/C 205/18

Mål C-107/22, X och Inspecteur van de Belastingdienst Douane: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Gerechtshof Amsterdam – Nederländerna) – X BV, Inspecteur van de Belastingdienst mot Douane district Rotterdam (Begäran om förhandsavgörande – Gemensamma tulltaxan – Klassificering av varor – Kombinerade nomenklaturen – Tolkning – Allmänna bestämmelser – Den allmänna regeln 2 a – Vara som föreligger i delar som är avsedda att sättas ihop – Delar som efter sammanfogning är avsedda att utgöra satellitmottagare – Klassificering som komplett mottagare)

15

2023/C 205/19

Mål C-192/22: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesarbeitsgericht – Tyskland) – FI mot Bayerische Motoren Werke AG (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Direktiv 2003/88/EG – Artikel 7.1 – Artikel 31.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Rätt till årlig betald semester – Upphörande av denna rätt – Delpensionssystemet – Årliga betalda semesterdagar som förvärvats under den period av arbete som utförts enligt detta system men som ännu inte tagits ut – Arbetsoförmåga)

16

2023/C 205/20

Mål C-263/22, Ocidental – Companhia Portuguesa de Seguros de Vida: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Supremo Tribunal de Justiça – Portugal) – Ocidental – Companhia Portuguesa de Seguros de Vida SA mot LP (Begäran om förhandsavgörande – Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal – Direktiv 93/13/EEG – Artiklarna 3–6 – Kriterier för att bedöma om ett avtalsvillkor är oskäligt – Krav på transparens – Gruppförsäkringsavtal – Permanent arbetsoförmåga hos konsumenten – Informationsplikt – Utebliven delgivning av avtalsvillkor om begränsning av eller undantag från försäkringsskyddet)

17

2023/C 205/21

Mål C-282/22, Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Naczelny Sąd Administracyjny – Polen) – Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej mot P. w. W. (Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artiklarna 14, 15 och 24 – Laddningsstationer för elfordon – Tillhandahållande av utrustning för laddning av elfordon, leverans av nödvändig el samt tillhandahållande av tekniskt bistånd och IT-tjänster – Kvalificering som leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster)

18

2023/C 205/22

Mål C-348/22, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Commune de Ginosa): Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Italien) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato mot Comune di Ginosa (Begäran om förhandsavgörande – Tjänster på den inre marknaden – Direktiv 2006/123/EG – Bedömning av giltigheten – Rättslig grund – Artiklarna 47, 55 och 94 EG – Tolkning – Artikel 12.1 och 12.2 i direktiv 2006/123 – Direkt effekt – Medlemsstaternas skyldighet att tillämpa ett opartiskt och öppet förfarande för urval mellan de sökande och förbudet mot att automatiskt förnya ett tillstånd som beviljats för en viss verksamhet är ovillkorliga och tillräckligt precisa – Nationell lagstiftning om automatisk förlängning av koncessioner avseende nyttjande av offentligt ägda havsområden)

19

2023/C 205/23

Mål C-372/22, CM (Umgängesrätt med ett barn som flyttat): Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal d'arrondissement de Luxembourg – Luxemburg) – CM mot DN (Begäran om förhandsavgörande – Domstols behörighet och erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar – Förordning (EG) nr 2201/2003 – Artiklarna 9 och 15 – Fortsatt behörighet för domstolarna i den medlemsstat där barnet tidigare hade hemvist efter flyttningen – Begreppet flyttning – Ansökan om ändring av en dom om umgängesrätt – Beräkning av tidsfristen för att inge en sådan ansökan – Målets överföring till en domstol i den medlemsstat där barnet har sitt nya hemvist, som är bättre lämpad att pröva målet)

20

2023/C 205/24

Mål C-637/22 P: Överklagande ingett den 12 oktober 2022 av Luís Miguel Novais av det beslut som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 2 augusti 2022 i T-376/22, Novais mot Portugal

21

2023/C 205/25

Mål C-69/23: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 7 februari 2023 – Streaming Services Srl i konkurs, företrätt av konkursförvaltaren Cabinet Individual de Insolvență Mihai Florea mot Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Călăraşi

21

2023/C 205/26

Mål C-74/23, Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – D.N.A. Serviciul Teritorial Braşov: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Ploieşti (Rumänien) den 10 februari 2023 – brottmål mot C.A.A., C.F.G., C.G.C., C.D.R., G.L.C., G.S., L.C.I., M.G., M.C.G., N.A.S., P.C., U.V., S.O., Ş.V.O., C.V., I.R.P., B.I.I.

22

2023/C 205/27

Mål C-75/23, Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Braşov (Rumänien) den 10 februari 2023 – brottmål mot M.A.sr, S.A.C.S., S.A.S.

24

2023/C 205/28

Mål C-83/23, H GmbH: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 15 februari 2023 – H GmbH mot Finanzamt M

25

2023/C 205/29

Mål C-118/23, Getin Holding m.fl.: Begäran om förhandsavgörande framställd av Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Polen) den 21 februari 2023 – Rada nadzorcza Getin Noble Bank m.fl. mot Bankowy Fundusz Gwarancyjny

26

2023/C 205/30

Mål C-131/23, Unitatea Administrativ Teritorială Judeţul Braşov: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Braşov (Rumänien) den 3 mars 2023 – Brottmål mot C.A.A. och C.V.

27

2023/C 205/31

Mål C-133/23, Omya CZ: Begäran om förhandsavgörande framställd av Nejvyšší správní soud (Republiken Tjeckien) den 6 mars 2023 – Omya CZ s.r.o. mot Generální ředitelství cel

28

2023/C 205/32

Mål C-146/23, Sąd Rejonowy w Białymstoku: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sąd Rejonowy w Białymstoku (Polen) den 10 mars 2023 – XL mot Sąd Rejonowy w Białymstoku

28

2023/C 205/33

Mål C-169/23, Másdi: Begäran om förhandsavgörande framställd av Kúria (Ungern) den 17 mars 2023 – Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság mot UC

29

2023/C 205/34

Mål C-198/23: Talan väckt den 28 mars 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgairen

30

2023/C 205/35

Mål C-206/23: Talan väckt den 29 mars 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien

31

2023/C 205/36

Mål C-212/23: Talan väckt den 31 mars 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Polen

32

2023/C 205/37

Mål C-237/23: Talan väckt den 14 april 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien

33

2023/C 205/38

Mål C-238/23: Talan väckt den 14 april 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Lettland

34

Tribunalen

2023/C 205/39

Mål T-94/20: Tribunalens dom av den 8 mars 2023 – Campine och Campine Recycling mot kommissionen (Utomobligatoriskt skadeståndsansvar – Konkurrens – Konkurrensbegränsande samverkan – Marknaden för återvinning av bilbatterier – Beslut i vilket en överträdelse av artikel 101 FEUF konstateras – Dom i vilken beslutet delvis ogiltigförklaras och det ålagda bötesbeloppet sätts ned – Kommissionens beslut att inte betala dröjsmålsränta – Artikel 266 FEUF – Artikel 90.4 i delegerad förordning (EU) nr 1268/2012 – Tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel som ger enskilda rättigheter – Procentsats avseende dröjsmålsränta)

35

2023/C 205/40

Mål T-178/23: Talan väckt den 4 april 2023 – Ben Ali mot rådet

36

2023/C 205/41

Mål T-196/23: Överklagande ingett den 14 april 2023 – Mindspa mot EUIPO – Mind Solutions (MINDSPA)

36

2023/C 205/42

Mål T-197/23: Överklagande ingett den 14 april 2023 – Mindspa mot EUIPO – Mind Solutions (SYNCTUITION MINDSPA)

37

2023/C 205/43

Mål T-198/23: Talan väckt den 17 april 2023 – USF/EPSU-CJ mot Europeiska unionens domstol

38

2023/C 205/44

Mål T-202/23: Talan väckt den 18 april 2023 – Kivikoski m.fl. mot rådet

39

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/1 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/1

---

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

(2023/C 205/01)

Senaste offentliggörandet

EUT C 189, 30.5.2023

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 173, 15.5.2023

EUT C 164, 8.5.2023

EUT C 155, 2.5.2023

EUT C 134, 17.4.2023

EUT C 127, 11.4.2023

EUT C 121, 3.4.2023

Dessa texter är tillgängliga på EUR-Lex:

http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/2 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/2

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid – Spanien) – ZA, AZ, BX, CV, DU, ET mot Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA

(Mål C-25/21 (1), Repsol Comercial de Productos Petrolíferos)

(Begäran om förhandsavgörande - Konkurrens - Vertikala konkurrensbegränsningar - Artikel 101.1 och 101.2 FEUF - Effektivitetsprincipen - Förordning (EG) nr 1/2003 - Artikel 2 - Direktiv 2014/104/EU - Artikel 9.1 - Bindande verkan av de nationella konkurrensmyndigheternas slutliga beslut om en överträdelse av konkurrenslagstiftningen - Tillämpning i tidsmässigt och materiellt hänseende - Talan om skadestånd och ogiltighet på grund av överträdelser av unionens konkurrenslagstiftning)

(2023/C 205/02)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: ZA, AZ, BX, CV, DU, ET

Svarande: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA

Domslut

| 1) | Artikel 101 FEUF, såsom den har genomförts genom artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna [101 och 102 FEUF] och tolkad mot bakgrund av effektivitetsprincipen, ska tolkas så, att en överträdelse av konkurrensrätten som konstaterats i ett beslut av en nationell konkurrensmyndighet, vilket har varit föremål för en talan om ogiltigförklaring vid behöriga nationella domstolar men som bekräftats av dessa domstolar och således vunnit laga kraft, ska anses styrkt från sökandens sida inom ramen för en talan om ogiltighet enligt artikel 101.2 FEUF och inom ramen för en skadeståndstalan till följd av en överträdelse av artikel 101 FEUF, till dess att motsatsen bevisats, med den innebörden att bevisbördan enligt nyssnämnda artikel 2 övergår på svaranden, förutsatt att den påstådda överträdelse som är föremål för talan till sin art, samt sin materiella, personliga, tidsmässiga och territoriella räckvidd sammanfaller med den överträdelse som konstaterats i beslutet. |
| --- | --- |

1)

Artikel 101 FEUF, såsom den har genomförts genom artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna [101 och 102 FEUF] och tolkad mot bakgrund av effektivitetsprincipen, ska tolkas så, att en överträdelse av konkurrensrätten som konstaterats i ett beslut av en nationell konkurrensmyndighet, vilket har varit föremål för en talan om ogiltigförklaring vid behöriga nationella domstolar men som bekräftats av dessa domstolar och således vunnit laga kraft, ska anses styrkt från sökandens sida inom ramen för en talan om ogiltighet enligt artikel 101.2 FEUF och inom ramen för en skadeståndstalan till följd av en överträdelse av artikel 101 FEUF, till dess att motsatsen bevisats, med den innebörden att bevisbördan enligt nyssnämnda artikel 2 övergår på svaranden, förutsatt att den påstådda överträdelse som är föremål för talan till sin art, samt sin materiella, personliga, tidsmässiga och territoriella räckvidd sammanfaller med den överträdelse som konstaterats i beslutet.

| 2) | Artikel 101 FEUF ska tolkas så, att i den mån en sökande lyckas styrka förekomsten av den överträdelse av artikel 101 FEUF som är föremål för vederbörandes talan om ogiltighet enligt artikel 101.2 FEUF, liksom dennes talan om ersättning för den skada vederbörande har lidit till följd av denna överträdelse, ska den nationella domstolen dra samtliga slutsatser därav, och med stöd av artikel 101.2 FEUF i synnerhet slå fast att samtliga avtalsvillkor som är oförenliga med artikel 101.1 FEUF är ogiltiga, varvid det är endast för det fall att dessa villkor inte kan särskiljas från avtalet i sig som det ska anses ogiltigt i sin helhet. |
| --- | --- |

2)

Artikel 101 FEUF ska tolkas så, att i den mån en sökande lyckas styrka förekomsten av den överträdelse av artikel 101 FEUF som är föremål för vederbörandes talan om ogiltighet enligt artikel 101.2 FEUF, liksom dennes talan om ersättning för den skada vederbörande har lidit till följd av denna överträdelse, ska den nationella domstolen dra samtliga slutsatser därav, och med stöd av artikel 101.2 FEUF i synnerhet slå fast att samtliga avtalsvillkor som är oförenliga med artikel 101.1 FEUF är ogiltiga, varvid det är endast för det fall att dessa villkor inte kan särskiljas från avtalet i sig som det ska anses ogiltigt i sin helhet.

---

(1)  JO C 189 du 17.05.2021

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/3 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/3

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 20 april 2023 – Europaparlamentet mot Europeiska kommissionen

(Mål C-144/21) (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Genomförandebeslut C(2020) 8797 - Tillstånd för vissa användningar av kromtrioxid - Förordning (EG) nr 1907/2006 - Registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier - Artikel 60 - Beviljande av tillstånd - Skyldighet att visa att de samhällsekonomiska fördelarna uppväger hälso- eller miljöriskerna i samband med ämnets användning och att det saknas lämpliga alternativa ämnen eller tekniker - Artikel 62 - Ansökningar om tillstånd - Artikel 64 - Förfarande för tillståndsbeslut)

(2023/C 205/03)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Europaparlamentet (ombud: C. Ionescu Dima, M. Menegatti och L. Visaggio)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: R. Lindenthal och K. Mifsud-Bonnici)

Part som har intervenerat till stöd för svaranden: Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) (ombud: W. Broere, M. Heikkilä och T. Zbihlej)

Domslut

| 1) | Artikel 1.1 och 1.5 samt artiklarna 2–5, 7, 9 och 10 i kommissionens genomförandebeslut C(2020) 8797 av den 18 december 2020 om delvis beviljande av tillstånd för vissa användningar av kromtrioxid enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (Chemservice GmbH med flera), ogiltigförklaras, i den del som dessa artiklar avser tillstånden för användningarna 2, 4 och 5 och för användning 1, med avseende på formuleringen av blandningar för användningarna 2, 4 och 5. |
| --- | --- |

1)

Artikel 1.1 och 1.5 samt artiklarna 2–5, 7, 9 och 10 i kommissionens genomförandebeslut C(2020) 8797 av den 18 december 2020 om delvis beviljande av tillstånd för vissa användningar av kromtrioxid enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (Chemservice GmbH med flera), ogiltigförklaras, i den del som dessa artiklar avser tillstånden för användningarna 2, 4 och 5 och för användning 1, med avseende på formuleringen av blandningar för användningarna 2, 4 och 5.

| 2) | Verkningarna av genomförandebeslut C(2020) 8797 ska tillfälligt bestå under en period som inte får överstiga ett år från och med den dag då förevarande dom meddelas. |
| --- | --- |

2)

Verkningarna av genomförandebeslut C(2020) 8797 ska tillfälligt bestå under en period som inte får överstiga ett år från och med den dag då förevarande dom meddelas.

| 3) | Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3)

Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 163, 3.05.2021.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/3 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/3

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal de première instance de Liège – Belgien) – Förfarande som inletts av Starkinvest SRL

(Mål C-291/21 (1), Starkinvest)

(Begäran om förhandsavgörande - Civilrättsligt samarbete - Förordning (EU) nr 655/2014 - Europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel - Villkor för att ett sådant beslut om kvarstad ska meddelas - Artikel 4 - Begreppet ”dom” - Artikel 7 - Begreppet ”dom ... enligt vilken gäldenären är skyldig att betala ... fordran” - Domstolsavgörande genom vilket gäldenären förpliktas att betala vite vid underlåtenhet att följa ett förbudsföreläggande - Förordning (EU) nr 1215/2012 - Artikel 55 - Tillämpningsområde)

(2023/C 205/04)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal de première instance de Liège

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Starkinvest SRL

Domslut

Artikel 7.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 655/2014 av den 15 maj 2014 om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av privaträttslig natur

ska tolkas så,

att ett domstolsavgörande genom vilket gäldenären förpliktas att betala vite vid underlåtenhet att följa ett förbudsföreläggande och i vilket vitesbeloppet således inte fastställs definitivt inte utgör en dom enligt vilken gäldenären är skyldig att betala fordran, i den mening som avses i denna bestämmelse, vilket innebär att den fordringsägare som ansöker om att ett europeiskt beslut om kvarstad på bankmedel ska meddelas inte befrias från skyldigheten att lägga fram tillräcklig bevisning för att övertyga den domstol som har att pröva denna ansökan om att det är sannolikt att hans eller hennes talan i ärendet i sak mot gäldenären kommer att bifallas.

---

(1)  EUT C 278, 12.07.2021.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/4 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/4

---

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Fővárosi Törvényszék – Ungern) – DIGI Communications NV mot Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala

(Mål C-329/21 (1), DIGI Communications)

(Begäran om förhandsavgörande - Telekommunikationer - Elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster - Direktiv 2002/21/EG (ramdirektiv) - Artikel 4.1 - Direktiv 2002/20/EG (auktorisationsdirektiv) - Artikel 7 - Tilldelning av nyttjanderätter till frekvenser - Anbudsförfarande - Ett holdingbolag som inte är registrerat i den aktuella medlemsstaten som leverantör av elektroniska kommunikationstjänster - Uteslutning från tilldelningsförfarandet - Rätt att överklaga tilldelningsbeslutet)

(2023/C 205/05)

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Fővárosi Törvényszék

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: DIGI Communications NV

Motpart: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala

Ytterligare deltagare i rättegången: Magyar Telekom Nyrt.

Domslut

| 1) | Artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/140/EG av den 25 november 2009 ska tolkas så,






  — | att ett urvalsförfarande i syfte att tilldela nyttjanderätter till frekvenser och det tilldelningsbeslut som förfarandet utmynnar i syftar till att främja och utveckla en effektiv och icke snedvriden konkurrens, med iakttagande av likabehandlingsprincipen och proportionalitetsprincipen, och |
| --- | --- | --- |

1)

Artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/140/EG av den 25 november 2009 ska tolkas så,

—

att ett urvalsförfarande i syfte att tilldela nyttjanderätter till frekvenser och det tilldelningsbeslut som förfarandet utmynnar i syftar till att främja och utveckla en effektiv och icke snedvriden konkurrens, med iakttagande av likabehandlingsprincipen och proportionalitetsprincipen, och

| — | att den omständigheten att ett sådant förfarande omfattar en prövning av huruvida eventuella ansökningar är förenliga med förfrågningsunderlaget, inte kan anses strida mot detta syfte, under förutsättning att förfarandet, betraktat i sin helhet, kan anses uppfylla de krav och villkor som uppställs i artikel 7 i auktorisationsdirektivet. |
| --- | --- |

—

att den omständigheten att ett sådant förfarande omfattar en prövning av huruvida eventuella ansökningar är förenliga med förfrågningsunderlaget, inte kan anses strida mot detta syfte, under förutsättning att förfarandet, betraktat i sin helhet, kan anses uppfylla de krav och villkor som uppställs i artikel 7 i auktorisationsdirektivet.

| 2) | Artikel 4.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, i dess lydelse enligt direktiv 2009/140, och av artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,
  ska tolkas så, att den ger ett företag rätt att överklaga,






  — | som genom att ansöka om detta har deltagit i ett anbudsförfarande inom sektorn för elektronisk kommunikation som anordnas av den nationella regleringsmyndigheten i en annan medlemsstat än den där företaget är etablerat och bedriver sin verksamhet, |
| --- | --- | --- |

2)

Artikel 4.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, i dess lydelse enligt direktiv 2009/140, och av artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,

ska tolkas så, att den ger ett företag rätt att överklaga,

—

som genom att ansöka om detta har deltagit i ett anbudsförfarande inom sektorn för elektronisk kommunikation som anordnas av den nationella regleringsmyndigheten i en annan medlemsstat än den där företaget är etablerat och bedriver sin verksamhet,

| — | som inte själv tillhandahåller en elektronisk kommunikationstjänst på marknaden i den medlemsstat som berörs av förfarandet, men som uppfyller de objektiva villkor som gäller i den medlemsstaten för den allmänna auktorisation som avses i artikel 3.2 i auktorisationsdirektivet, oberoende av om företaget i förekommande fall kontrollerar ett annat företag som är verksamt på den marknaden, och |
| --- | --- |

—

som inte själv tillhandahåller en elektronisk kommunikationstjänst på marknaden i den medlemsstat som berörs av förfarandet, men som uppfyller de objektiva villkor som gäller i den medlemsstaten för den allmänna auktorisation som avses i artikel 3.2 i auktorisationsdirektivet, oberoende av om företaget i förekommande fall kontrollerar ett annat företag som är verksamt på den marknaden, och

| — | som har varit föremål för ett beslut av den nationella regleringsmyndigheten att inte registrera dess anbud inom ramen för nämnda förfarande på grund av att ansökan inte uppfyller de uppställda villkoren, vilket har vunnit laga kraft till följd av ett domstolsavgörande genom vilket ett överklagande av detta beslut ogillas,
  för att bestrida det senare beslutet genom vilket den nationella regleringsmyndigheten tilldelade det kontrakt som berörs av anbudsförfarandet till tredje man, under förutsättning att det överklagande som detta företag ingett inte påverkar rättskraften hos det domstolsavgörandet. |
| --- | --- |

—

som har varit föremål för ett beslut av den nationella regleringsmyndigheten att inte registrera dess anbud inom ramen för nämnda förfarande på grund av att ansökan inte uppfyller de uppställda villkoren, vilket har vunnit laga kraft till följd av ett domstolsavgörande genom vilket ett överklagande av detta beslut ogillas,

för att bestrida det senare beslutet genom vilket den nationella regleringsmyndigheten tilldelade det kontrakt som berörs av anbudsförfarandet till tredje man, under förutsättning att det överklagande som detta företag ingett inte påverkar rättskraften hos det domstolsavgörandet.

---

(1)  EUT C 357, 6.9.2021

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/5 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/5

---

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 20 april 2023 – Europeiska unionens råd mot Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi

(Mål C-413/21 P) (1)

(Överklagande - Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik - Restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen - Förteckning över de personer, enheter och organ som omfattas av frysningen av penningmedel och ekonomiska resurser - Förteckning över personer som omfattas av restriktioner med avseende på inresa till och transitering genom unionen - Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi är fortsatt upptagen i förteckningarna - Faktiska omständigheter som utgör ett tillräckligt underlag - Motiveringsskyldighet)

(2023/C 205/06)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Europeiska unionens råd (ombud: M. Bishop och V. Piessevaux)

Övrig part i målet: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (ombud: S. Bafadhel, barrister)

Part som har intervenerat till stöd för klaganden: Republiken Frankrike (ombud: J.-L. Carré, A.-L. Desjonquères och W. Zemamta)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Europeiska unionens råd ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi. |
| --- | --- |

2)

Europeiska unionens råd ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi.

| 3) | Republiken Frankrike ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Republiken Frankrike ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 382, 20.9. 2021.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/6 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/6

---

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesgerichtshof – Tyskland) – EEW Energy from Waste Großräschen GmbH mot MNG Mitteldeutsche Netzgesellschaft Strom GmbH

(Mål C-580/21) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Miljö - Direktiv 2009/28/EG - Främjande av energi producerad från förnybara energikällor - Artikel 16.2 c - Tillträde till överförings- och distributionsnät - Prioriterad åtkomst ges till el producerad från förnybara energikällor - Produktion från såväl förnybara som konventionella energikällor)

(2023/C 205/07)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesgerichtshof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: EEW Energy from Waste Großräschen GmbH

Motpart: MNG Mitteldeutsche Netzgesellschaft Strom GmbH

ytterligare deltagare i rättegången: 50 Hertz Transmission GmbH

Domslut

| 1) | Artikel 16.2 c i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG
  ska tolkas på följande sätt:
  Den prioriterade åtkomst till elnätet som ska ges till elproduktionsanläggningar som använder förnybara energikällor gäller inte endast för anläggningar som producerar el enbart från förnybara energikällor, utan även för anläggningar som producerar el från såväl förnybara som konventionella energikällor. |
| --- | --- |

1)

Artikel 16.2 c i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG

ska tolkas på följande sätt:

Den prioriterade åtkomst till elnätet som ska ges till elproduktionsanläggningar som använder förnybara energikällor gäller inte endast för anläggningar som producerar el enbart från förnybara energikällor, utan även för anläggningar som producerar el från såväl förnybara som konventionella energikällor.

| 2) | Artikel 16.2 c i direktiv 2009/28
  ska tolkas på följande sätt:
  En anläggning som producerar el från såväl förnybara som konventionella energikällor ska endast ges prioriterad åtkomst till elnätet för den del av elen som produceras från förnybara energikällor. Det ankommer på medlemsstaterna att fastställa villkoren för tillämpning av denna tillträdesprioritering genom att fastställa transparenta och icke-diskriminerande kriterier som, samtidigt som de tar hänsyn till kraven avseende upprätthållande av nätets tillförlitlighet och säkerhet, gör det möjligt att fastställa en prioriteringsordning beroende på i vilken proportion förnybara energikällor används i varje elproduktionsanläggning. |
| --- | --- |

2)

Artikel 16.2 c i direktiv 2009/28

ska tolkas på följande sätt:

En anläggning som producerar el från såväl förnybara som konventionella energikällor ska endast ges prioriterad åtkomst till elnätet för den del av elen som produceras från förnybara energikällor. Det ankommer på medlemsstaterna att fastställa villkoren för tillämpning av denna tillträdesprioritering genom att fastställa transparenta och icke-diskriminerande kriterier som, samtidigt som de tar hänsyn till kraven avseende upprätthållande av nätets tillförlitlighet och säkerhet, gör det möjligt att fastställa en prioriteringsordning beroende på i vilken proportion förnybara energikällor används i varje elproduktionsanläggning.

---

(1)  EUT C 502, 13.12.2021

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/7 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/7

---

Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 20 april 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Polen

(Mål C-602/21) (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 2002/49/EG - Bedömning och hantering av omgivningsbuller - Bullerförebyggande - Större vägar och större järnvägslinjer - Artikel 8.2 - Oförenliga eller icke existerande handlingsplaner - Artikel 10.2 - Bilaga VI - Sammanfattningar av icke existerande handlingsplaner)

(2023/C 205/08)

Rättegångsspråk: polska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: D. Milanowska, M. Noll-Ehlers och M. Rynkowski)

Svarande: Republiken Polen (ombud: B. Majczyna, i egenskap av ombud)

Domslut

| 1) | Republiken Polen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 8.1 och 8.2, punkt 1 nionde strecksatsen i bilaga V till, och artikel 10.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/49/EG av den 25 juni 2002 om bedömning och hantering av omgivningsbuller, jämförd med bilaga VI till detta direktiv:






  — | genom att inte inom de tidsfrister som föreskrivs i detta direktiv ha utarbetat handlingsplaner för de områden där gränsvärdet inte har överskridits; |
| --- | --- | --- |

1)

Republiken Polen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 8.1 och 8.2, punkt 1 nionde strecksatsen i bilaga V till, och artikel 10.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/49/EG av den 25 juni 2002 om bedömning och hantering av omgivningsbuller, jämförd med bilaga VI till detta direktiv:

—

genom att inte inom de tidsfrister som föreskrivs i detta direktiv ha utarbetat handlingsplaner för de områden där gränsvärdet inte har överskridits;

| — | genom att inte ha förutsett att handlingsplanerna inbegriper åtgärder under de kommande fem åren för att bevara tysta områden; |
| --- | --- |

—

genom att inte ha förutsett att handlingsplanerna inbegriper åtgärder under de kommande fem åren för att bevara tysta områden;

| — | genom att inte ha utarbetat handlingsplaner för de 13 större järnvägslinjer och 247 större vägar som avses i bilaga A till förevarande dom, och |
| --- | --- |

—

genom att inte ha utarbetat handlingsplaner för de 13 större järnvägslinjer och 247 större vägar som avses i bilaga A till förevarande dom, och

| — | genom att inte ha presenterat en sammanfattning av handlingsplanerna för dessa större järnvägar och vägar, och för de 16 större vägar som avses i bilaga B till förevarande dom. |
| --- | --- |

—

genom att inte ha presenterat en sammanfattning av handlingsplanerna för dessa större järnvägar och vägar, och för de 16 större vägar som avses i bilaga B till förevarande dom.

| 2) | Republiken Polen ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Republiken Polen ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 490, 6.12.2021

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/8 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/8

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Verwaltungsgerichtshof – Österrike) – FW, CE

(Mål C-650/21 (1), Landespolizeidirektion Niederösterreich och Finanzamt Österreich)

(Begäran om förhandsavgörande - Socialpolitik - Likabehandling i arbetslivet - Direktiv 2000/78/EG - Förbud mot diskriminering på grund av ålder - Löner för tjänstemän - Nationell tidigare lagstiftning som bedömts var diskriminerande - Placering i ett nytt lönesystem mot bakgrund av tjänstetid som fastställts i enlighet med det gamla systemet - Ändring av denna tjänstetid genom fastställande av ett referensdatum för jämförelse - Den nya placeringens diskriminerande karaktär - Bestämmelse som verkar ge äldre tjänstemän nackdelar)

(2023/C 205/09)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Verwaltungsgerichtshof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: FW, CE

Ytterligare deltagare i rättegången: Landespolizeidirektion Niederösterreich, Finanzamt Österreich

Domslut

| 1) | Artiklarna 1, 2 och 6 i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet, jämförd med artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,
  ska tolkas så,
  att de utgör hinder för en nationell lagstiftning, enligt vilken en tjänsteman klassificeras på grundval av sin tjänstetid i löneklass enligt ett gammalt lönesystem som ansetts vara diskriminerande, eftersom detta system medgav att man vid fastställandet av tjänstetid i löneklass endast beaktade perioder av lönebestämmande tidigare tjänstgöring som fullgjorts efter 18 års ålder och därmed uteslöt perioder av tidigare tjänstgöring som fullgjorts före 18 års ålder, i den mån det i denna förordning föreskrivs en korrigering av de ursprungligen fastställda lönebestämmande perioderna av tidigare tjänstgöring genom att en referensdag fastställs, vid vilken lönebestämmande perioder av tidigare tjänstgöring som fullgjorts före 18 års ålder nu ska beaktas vid fastställandet av löneskalan, om å ena sidan, när det gäller perioder som fullgjorts efter 18 års ålder, endast de ”andra perioder” som ska beaktas till hälften och å andra sidan, dessa ”andra perioder” ökas från tre till sju år, men endast beaktas i den mån de överstiger fyra år. |
| --- | --- |

1)

Artiklarna 1, 2 och 6 i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet, jämförd med artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,

ska tolkas så,

att de utgör hinder för en nationell lagstiftning, enligt vilken en tjänsteman klassificeras på grundval av sin tjänstetid i löneklass enligt ett gammalt lönesystem som ansetts vara diskriminerande, eftersom detta system medgav att man vid fastställandet av tjänstetid i löneklass endast beaktade perioder av lönebestämmande tidigare tjänstgöring som fullgjorts efter 18 års ålder och därmed uteslöt perioder av tidigare tjänstgöring som fullgjorts före 18 års ålder, i den mån det i denna förordning föreskrivs en korrigering av de ursprungligen fastställda lönebestämmande perioderna av tidigare tjänstgöring genom att en referensdag fastställs, vid vilken lönebestämmande perioder av tidigare tjänstgöring som fullgjorts före 18 års ålder nu ska beaktas vid fastställandet av löneskalan, om å ena sidan, när det gäller perioder som fullgjorts efter 18 års ålder, endast de ”andra perioder” som ska beaktas till hälften och å andra sidan, dessa ”andra perioder” ökas från tre till sju år, men endast beaktas i den mån de överstiger fyra år.

| 2) | Principen om likabehandling, såsom den stadfästs i artikel 20 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, och rättssäkerhetsprincipen
  ska tolkas så,
  att de utgör hinder för en nationell lagstiftning som, när det gäller tjänstemän för vilka ett förfarande för att omdefiniera deras placering i löneskalan var anhängigt den dag då en lagändring av det lönesystem som omfattar denna skala offentliggjordes, föreskriver att deras löner ska omräknas i enlighet med de nya bestämmelserna om referensdatum för jämförelse – bestämmelser som innehåller nya begränsningar när det gäller den maximala omfattningen av lönebestämmande perioder –, det vill säga att en diskriminering på grund av ålder som strider mot artiklarna 1, 2 och 6 i direktiv 2000/78, jämförd med artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, inte har kunnat undanröjas, medan en sådan beräkning inte görs för tjänstemän som omfattas av ett identiskt förfarande som redan har avslutats genom ett slutligt beslut som fattats mot bakgrund av en referensdag som fastställts på ett mer fördelaktigt sätt enligt det gamla lönesystemet vars bestämmelser, som den nationella domstolen ansett vara diskriminerande, inte tillämpas med direkt tillämpning av principen om likabehandling i unionsrätten. |
| --- | --- |

2)

Principen om likabehandling, såsom den stadfästs i artikel 20 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, och rättssäkerhetsprincipen

ska tolkas så,

att de utgör hinder för en nationell lagstiftning som, när det gäller tjänstemän för vilka ett förfarande för att omdefiniera deras placering i löneskalan var anhängigt den dag då en lagändring av det lönesystem som omfattar denna skala offentliggjordes, föreskriver att deras löner ska omräknas i enlighet med de nya bestämmelserna om referensdatum för jämförelse – bestämmelser som innehåller nya begränsningar när det gäller den maximala omfattningen av lönebestämmande perioder –, det vill säga att en diskriminering på grund av ålder som strider mot artiklarna 1, 2 och 6 i direktiv 2000/78, jämförd med artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, inte har kunnat undanröjas, medan en sådan beräkning inte görs för tjänstemän som omfattas av ett identiskt förfarande som redan har avslutats genom ett slutligt beslut som fattats mot bakgrund av en referensdag som fastställts på ett mer fördelaktigt sätt enligt det gamla lönesystemet vars bestämmelser, som den nationella domstolen ansett vara diskriminerande, inte tillämpas med direkt tillämpning av principen om likabehandling i unionsrätten.

| 3) | Artiklarna 1, 2 och 6 i direktiv 2000/78, jämförda med artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,
  ska tolkas så,
  att de inte utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken lärlingsperioder som fullgjorts vid ett nationellt organ endast beaktas i sin helhet vid fastställandet av referensdatumet för jämförelse, när den berörda tjänstemannen anställdes av staten efter ett visst datum, medan lärlingsperioderna beaktas till hälften, varvid ett schablonavdrag ska göras, när den berörda tjänstemannen anställdes av staten före detta datum. |
| --- | --- |

3)

Artiklarna 1, 2 och 6 i direktiv 2000/78, jämförda med artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,

ska tolkas så,

att de inte utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken lärlingsperioder som fullgjorts vid ett nationellt organ endast beaktas i sin helhet vid fastställandet av referensdatumet för jämförelse, när den berörda tjänstemannen anställdes av staten efter ett visst datum, medan lärlingsperioderna beaktas till hälften, varvid ett schablonavdrag ska göras, när den berörda tjänstemannen anställdes av staten före detta datum.

---

(1)  EUT C 73, 14.2.2022

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/9 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/9

---

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litauen) – ”Brink's Lithuania” UAB mot Lietuvos bankas

(Mål C-772/21 (1), Brink's Lithuania)

(Begäran om förhandsavgörande - Skydd av euron mot förfalskning - Förordning (EG) nr 1338/2001 - Artikel 6.1 - Betaltjänstleverantörer som medverkar i hanteringen och distributionen till allmänheten av sedlar - Beslut ECB/2010/14 - Artikel 6.2 - Upptäckt av obrukbara eurosedlar - Automatisk kvalitetskontroll av eurosedlar - Minimistandarder som offentliggörs på Europeiska centralbankens (ECB) webbplats och återkommande ändras - Personkrets som omfattas av tillämpningsområdet - Omfattningen av kontanthanterares skyldigheter - Bindande verkan - Rättssäkerhetsprincipen)

(2023/C 205/10)

Rättegångsspråk: litauiska

Hänskjutande domstol

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande:”Brink's Lithuania” UAB

Motpart: Lietuvos bankas

Domslut

| 1) | Artikel 6.2 i Europeiska centralbankens beslut ECB/2010/14 av den 16 september 2010 om äkthets- och kvalitetskontroll samt återcirkulering av eurosedlar, i dess lydelse enligt Europeiska centralbankens beslut ECB/2012/19 av den 7 september 2012,
  ska tolkas på så sätt
  att de minimistandarder som avses i denna bestämmelse inte är tillämpliga på kontanthanterare när de utför automatisk kvalitetskontroll av eurosedlar.
  Artiklarna 3.1 och 10.1 i beslut ECB/2010/14, i ändrad lydelse, jämförda med artikel 6.1 i rådets förordning (EG) nr 1338/2001 av den 28 juni 2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning (EGT L 181, 2001, s. 6), i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 44/2009 av den 18 december 2008,
  ska emellertid tolkas på så sätt
  att kontanthanterare är skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder för att avhjälpa en situation där en nationell centralbank vid en inspektion har upptäckt att deras sedelhanteringsmaskiner inte har kapacitet att upptäcka obrukbara eurosedlar med en toleransnivå som understiger 5 procent. |
| --- | --- |

1)

Artikel 6.2 i Europeiska centralbankens beslut ECB/2010/14 av den 16 september 2010 om äkthets- och kvalitetskontroll samt återcirkulering av eurosedlar, i dess lydelse enligt Europeiska centralbankens beslut ECB/2012/19 av den 7 september 2012,

ska tolkas på så sätt

att de minimistandarder som avses i denna bestämmelse inte är tillämpliga på kontanthanterare när de utför automatisk kvalitetskontroll av eurosedlar.

Artiklarna 3.1 och 10.1 i beslut ECB/2010/14, i ändrad lydelse, jämförda med artikel 6.1 i rådets förordning (EG) nr 1338/2001 av den 28 juni 2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning (EGT L 181, 2001, s. 6), i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 44/2009 av den 18 december 2008,

ska emellertid tolkas på så sätt

att kontanthanterare är skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder för att avhjälpa en situation där en nationell centralbank vid en inspektion har upptäckt att deras sedelhanteringsmaskiner inte har kapacitet att upptäcka obrukbara eurosedlar med en toleransnivå som understiger 5 procent.

| 2) | Artikel 6.2 i beslut ECB/2010/14, i dess lydelse enligt beslut ECB/2012/19, jämförd med artikel 3.5 i beslut ECB/2010/14, i ändrad lydelse,
  ska tolkas på så sätt
  att den utgör hinder för att en medlemsstat ålägger kontanthanterare att vid automatisk kvalitetskontroll av eurosedlar iaktta de i artikel 6.2 angivna minimistandarderna från Europeiska centralbanken. |
| --- | --- |

2)

Artikel 6.2 i beslut ECB/2010/14, i dess lydelse enligt beslut ECB/2012/19, jämförd med artikel 3.5 i beslut ECB/2010/14, i ändrad lydelse,

ska tolkas på så sätt

att den utgör hinder för att en medlemsstat ålägger kontanthanterare att vid automatisk kvalitetskontroll av eurosedlar iaktta de i artikel 6.2 angivna minimistandarderna från Europeiska centralbanken.

---

(1)  EUT C 95, 28.2.2022.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/10 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/10

---

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Bucureşti – Rumänien) –Blue Air Aviation SA mot UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor (C-775/21) och Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR) / Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) ”CFR Călători” SA (C-826/21)

(Förenade målen C-775/21 och C-826/21) (1), Blue Air Aviation m.fl.)

(Begäran om förhandsavgörande - Immaterialrätt - Upphovsrätt och närstående rättigheter - Direktiv 2001/29/EG - Artikel 3.1 - Överföring till allmänheten - Begrepp - Bakgrundsmusik - Direktiv 2006/115/EG - Artikel 8.2 - Skälig ersättning - Enbart tillhandahållande av anläggningar - Högtalarutrustning på tåg och luftfartyg - Presumtion för överföring till allmänheten)

(2023/C 205/11)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Bucureşti

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Blue Air Aviation SA (C-775/21), Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR) (C-826/21)

Motpart: UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor (C-775/21), Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) ”CFR Călători” SA (C-826/21)

Domslut

| 1) | Artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället, ska tolkas så, att det utgör en överföring till allmänheten i den mening som avses i denna bestämmelse att spela ett musikaliskt verk som bakgrundsmusik i ett transportmedel för passagerare. |
| --- | --- |

1)

Artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället, ska tolkas så, att det utgör en överföring till allmänheten i den mening som avses i denna bestämmelse att spela ett musikaliskt verk som bakgrundsmusik i ett transportmedel för passagerare.

| 2) | Artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället och artikel 8.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/115/EG av den 12 december 2006 om uthyrnings- och utlåningsrättigheter avseende upphovsrättsligt skyddade verk och om upphovsrätten närstående rättigheter ska tolkas så, att installation i ett transportmedel av högtalarutrustning och, i förekommande fall, programvara som gör det möjligt att spela bakgrundsmusik inte utgör en överföring till allmänheten i den mening som avses i dessa bestämmelser. |
| --- | --- |

2)

Artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället och artikel 8.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/115/EG av den 12 december 2006 om uthyrnings- och utlåningsrättigheter avseende upphovsrättsligt skyddade verk och om upphovsrätten närstående rättigheter ska tolkas så, att installation i ett transportmedel av högtalarutrustning och, i förekommande fall, programvara som gör det möjligt att spela bakgrundsmusik inte utgör en överföring till allmänheten i den mening som avses i dessa bestämmelser.

| 3) | Artikel 8.2 i direktiv 2006/115 ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den tolkats av de nationella domstolarna, som uppställer en motbevisbar presumtion för överföring av musikaliska verk till allmänheten på grund av att det finns högtalarsystem i transportmedel. |
| --- | --- |

3)

Artikel 8.2 i direktiv 2006/115 ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den tolkats av de nationella domstolarna, som uppställer en motbevisbar presumtion för överföring av musikaliska verk till allmänheten på grund av att det finns högtalarsystem i transportmedel.

---

(1)  EUT C 191, 10.05.2022.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/11 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/11

---

Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 20 april 2023 – Amazon.com, Inc., Amazon Services Europe Sàrl, Amazon EU Sàrl och Amazon Europe Core Sàrl mot Europeiska kommissionen

(Mål C-815/21 P) (1)

(Överklagande - Konkurrens - Artikel 102 FEUF - Missbruk av dominerande ställning - Online-försäljning - Förordning (EG) nr 773/2004 - Artikel 2.1 - Kommissionens beslut att inleda en undersökning - Undersökningens territoriella tillämpningsområde - Undantag för Italien - Behörighetsfördelning mellan kommissionen och medlemsstaternas konkurrensmyndigheter - Förordning (EG) nr 1/2003 - Artikel 11.6 - Medlemsstaternas konkurrensmyndigheter har berövats sin behörighet - Skydd mot att medlemsstaternas konkurrensmyndigheter och kommissionen inleder parallella förfaranden - Talan om ogiltigförklaring - Rättsakt mot vilken talan inte kan väckas - Rättsakt som inte har någon rättsverkan i förhållande till tredje man - Förberedande rättsakt - Avvisning)

(2023/C 205/12)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Amazon.com, Inc., Amazon Services Europe Sàrl, Amazon EU Sàrl och Amazon Europe Core Sàrl (ombud: A. Komninos, dikigoros, och G. Tantulli, abogado)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen (ombud: B. Ernst, T. Franchoo, G. Meessen och C. Sjödin, samtliga i egenskap av ombud)

Part som har intervenerat till stöd för motparten: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (ombud: P. Gentili, avvocato dello Stato)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Amazon.com, Inc., Amazon Services Europe Sàrl, Amazon EU Sàrl och Amazon Europe Core Sàrl ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

Amazon.com, Inc., Amazon Services Europe Sàrl, Amazon EU Sàrl och Amazon Europe Core Sàrl ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader.

| 3) | Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Konkurrensmyndigheten, Italien) ska bära sina rättegångskostnader i målet om överklagande. |
| --- | --- |

3)

Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Konkurrensmyndigheten, Italien) ska bära sina rättegångskostnader i målet om överklagande.

---

(1)  EUT C 84, 21.2.2022

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/12 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/12

---

Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumänien) – Banca A mot Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Preşedintele ANAF

(Mål C-827/21 (1), Banca A (Tillämpning av fusionsdirektivet i en inhemsk situation))

(Begäran om förhandsavgörande - Direktiv 2009/133/EG - Artikel 7 - Fusion genom förvärv - Rent inhemsk transaktion - Företräde för unionsrätten utanför unionsrättens tillämpningsområde - Föreligger inte - Tolkning av unionsrätten utanför dess tillämpningsområde - Domstolen behörighet vid begäran om förhandsavgörande - Villkor - Unionsrätt som genom den nationella rätten har gjorts direkt och ovillkorligt tillämplig)

(2023/C 205/13)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

Parter i målet vid den nationella domstolen

Resningssökande: Banca A

Svarande: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Preşedintele ANAF

Domslut

| 1) | Unionsrätten medför inte en skyldighet för en nationell domstol att tolka en bestämmelse i nationell rätt i enlighet med rådets direktiv 2009/133/EG av den 19 oktober 2009 om ett gemensamt beskattningssystem för fusion, fission, partiell fission, överföring av tillgångar och utbyte av aktier eller andelar som berör bolag i olika medlemsstater samt om flyttning av ett europabolags eller en europeisk kooperativ förenings säte från en medlemsstat till en annan, när denna bestämmelse i nationell rätt är tillämplig på en rent inhemsk transaktion bestående av en fusion av två företag vilka båda har sitt säte i samma medlemsstat, om denna transaktion inte omfattas av detta direktivs tillämpningsområde. |
| --- | --- |

1)

Unionsrätten medför inte en skyldighet för en nationell domstol att tolka en bestämmelse i nationell rätt i enlighet med rådets direktiv 2009/133/EG av den 19 oktober 2009 om ett gemensamt beskattningssystem för fusion, fission, partiell fission, överföring av tillgångar och utbyte av aktier eller andelar som berör bolag i olika medlemsstater samt om flyttning av ett europabolags eller en europeisk kooperativ förenings säte från en medlemsstat till en annan, när denna bestämmelse i nationell rätt är tillämplig på en rent inhemsk transaktion bestående av en fusion av två företag vilka båda har sitt säte i samma medlemsstat, om denna transaktion inte omfattas av detta direktivs tillämpningsområde.

| 2) | Domstolen saknar behörighet att besvara de hänskjutna frågorna angående tolkningen av direktiv 2009/122. Skälen till detta är dels att omständigheterna i det nationella målet inte omfattas av detta direktivs tillämpningsområde, dels att direktivet inte har gjorts direkt och ovillkorligt tillämpligt på dessa omständigheter genom den nationella rätten. |
| --- | --- |

2)

Domstolen saknar behörighet att besvara de hänskjutna frågorna angående tolkningen av direktiv 2009/122. Skälen till detta är dels att omständigheterna i det nationella målet inte omfattas av detta direktivs tillämpningsområde, dels att direktivet inte har gjorts direkt och ovillkorligt tillämpligt på dessa omständigheter genom den nationella rätten.

---

(1)  EUT C 165, 19.04.2022.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/12 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/12

---

Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesverwaltungsgericht – Österrike) – BF mot Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)

(Mål C-52/22 (1), BVAEB (Anpassning av ålderspensioner))

(Begäran om förhandsavgörande - Socialpolitik - Likabehandling i arbetslivet - Direktiv 2000/78/EG - Förbud mot åldersdiskriminering - Artikel 2.1 och 2.2 a - Artikel 6.1 - Ålderspension - Nationell lagstiftning som föreskriver en gradvis anpassning av pensionssystemet för tjänstemän till det allmänna pensionssystemet - Första justering av pensionsbeloppet sker snabbare för en kategori av tjänstemän än för en annan - Skäl)

(2023/C 205/14)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesverwaltungsgericht

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: BF

Motpart: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)

Domslut

Artiklarna 2.1, 2.2 a och b samt 6.1 i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet

ska tolkas så,

att de inte utgör hinder för en nationell lagstiftning i vilken det, i syfte att gradvis anpassa tjänstemännens pensionssystem till det allmänna pensionssystemet, föreskrivs att den första justeringen av ålderspensionsbeloppet för en kategori tjänstemän ska göras från och med det andra kalenderåret efter det att rätten till pension har inträtt, medan justeringen för en annan kategori tjänstemän ska göras från och med det första kalenderåret efter det att rätten till pension har inträtt.

---

(1)  EUT C 158, 11.4.2022.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/13 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/13

---

Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – Viagogo AG mot Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni och Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

(Mål C-70/22 (1), Viagogo)

(Begäran om förhandsavgörande - Elektronisk handel - Direktiv 2000/31/EG - Artikel 1 - Tillämpningsområde - Artikel 2 c - Begreppet ”etablerad tjänsteleverantör” - Artikel 3.1 - Tillhandahållande av informationssamhällets tjänster av en tjänsteleverantör som är etablerad i en medlemsstat - Bolag som är etablerat i Schweiz - Bestämmelsen är ej tillämplig med avseende på person (ratione personae) - Artikel 56 FEUF - Avtal mellan, å ena sidan, Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater och, å andra sidan, Schweiziska edsförbundet, om fri rörlighet för personer - Tillämpningsområde - Förbud mot restriktioner avseende tillhandahållande av gränsöverskridande tjänster under en period som inte överskrider 90 dagar per kalenderår - Tillhandahållande av tjänster i Italien under en period som överskrider 90 dagar - Bestämmelsen är ej tillämplig med avseende på person (ratione personae) - Artikel 102 FEUF - Det finns ingenting i beslutet om hänskjutande som gör det möjligt att fastställa ett samband mellan det nationella målet och ett eventuellt missbruk av dominerande ställning - Avvisning)

(2023/C 205/15)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Viagogo AG

Motparter: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni och Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Ytterligare deltagare i rättegången: Ticketone SpA

Domslut

Den begäran om förhandsavgörande som har ingetts av Consiglio di Stato (Högsta förvaltningsdomstolen, Italien) genom beslut av den 27 januari 2022 avvisas.

---

(1)  EUT C 165, 19.4.2022.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/14 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/14

---

Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 27 april 2023 – HC mot Europeiska kommissionen

(Mål C-102/22 P) (1)

(Överklagande - Personalmål - Rekrytering - Allmänt uttagningsprov EPSO/AD/363/18 - Meddelande om uttagningsprov - Uttagningskommitténs bedömning av de sökandes svar på ”Talent Screener” - Avslag på ansökan om att få gå vidare till nästa steg i uttagningsprovet - Språkregler - Begränsning av valet av det andra språket i uttagningsprovet till engelska och franska - Invändning om att meddelandet om uttagningsprov är rättsstridigt - Avvisning)

(2023/C 205/16)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: HC (ombud: D. Rovetta och V. Villante, avvocati)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen (ombud: M. Brauhoff och T. Lilamand)

Domslut

| 1) | Överklagandet avvisas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet avvisas.

| 2) | HC ska bära sin egen rättegångskostnad och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnad. |
| --- | --- |

2)

HC ska bära sin egen rättegångskostnad och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnad.

---

(1)  EUT C 222,7.06.2022.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/14 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/14

---

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Marknadsdomstolen – Finland) – Lännen MCE Oy mot Berky GmbH och Senwatec Gmbh & Co. KG

(Mål C-104/22 (1), Lännen MCE)

(Begäran om förhandsavgörande - EU-varumärke - Förordning (EU) 2017/1001 - Artikel 125.5 - Internationell behörighet - Talan om intrång - Behörighet för domstolarna i den medlemsstat där intrångshandlingen har begåtts eller riskerar att begås - Reklam som visas av en sökmotor som använder en nationell toppdomän - Reklam som inte anger det geografiska leveransområdet - Omständigheter som ska beaktas)

(2023/C 205/17)

Rättegångsspråk: finska

Hänskjutande domstol

Marknadsdomstolen (Finland)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Lännen MCE Oy

Motparter: Berky GmbH och Senwatec Gmbh & Co. KG

Domslut

Artikel 124.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken

ska tolkas på följande sätt:

En innehavare av ett EU-varumärke som anser sig ha lidit skada till följd av att tredje man, utan innehavarens medgivande, har använt ett kännetecken som är identiskt med varumärkesinnehavarens varumärke i reklam och i online-försäljningserbjudanden för varor som är identiska med eller av liknande slag som dem för vilka varumärket är registrerat, kan väcka talan om intrång mot denna tredje man vid en domstol för EU-varumärken i den medlemsstat där de konsumenter och näringsidkare som avses med reklamen eller försäljningserbjudandena befinner sig, även om tredje man inte uttryckligen och entydigt anger den medlemsstaten bland de territorier till vilka en leverans av de aktuella varorna skulle kunna äga rum, om samma tredje man har använt sig av detta kännetecken som startpunkt för en betallänk på webbplatsen för en sökmotor som använder sig av den nationella toppdomänen i denna medlemsstat. Så kan däremot inte anses vara fallet av den enda anledningen att berörd tredje man har gjort en naturlig länkning från bilder på sina varor på en bilddelningstjänst online som ligger under en generisk toppdomän genom att använda metataggar i vilka det aktuella varumärket används som sökord.

---

(1)  EUT C 171, 25.04.2022

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/15 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/15

---

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Gerechtshof Amsterdam – Nederländerna) – X BV, Inspecteur van de Belastingdienst mot Douane district Rotterdam

(Mål C-107/22 (1), X och Inspecteur van de Belastingdienst Douane)

(Begäran om förhandsavgörande - Gemensamma tulltaxan - Klassificering av varor - Kombinerade nomenklaturen - Tolkning - Allmänna bestämmelser - Den allmänna regeln 2 a - Vara som föreligger i delar som är avsedda att sättas ihop - Delar som efter sammanfogning är avsedda att utgöra satellitmottagare - Klassificering som komplett mottagare)

(2023/C 205/18)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Gerechtshof Amsterdam

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: X BV

Ytterligare deltagare i rättegången: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam

Domslut

| 1) | Den allmänna regeln 2 a i de allmänna bestämmelserna för tolkningen av Kombinerade nomenklaturen i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1549/2006 av den 17 oktober 2006
  ska tolkas så,
  att delar av en satellitmottagare vilka är avsedda att, efter att ha övergått till fri omsättning, monteras ihop till en komplett satellitmottagare, vilka transporteras i en och samma container, vilka samma dag deklareras för fri omsättning av samma deklarant, vid samma tullkontor, i dennes eget namn och för dennes egen räkning, i två separata deklarationer för övergång till fri omsättning och vilka vid övergången till fri omsättning tillhör två företag med ekonomiska band ska anses utgöra en satellitmottagare som föreligger i delar som är avsedda att sättas ihop, i denna regels mening, och således faller under ett och samma tulltaxenummer, under förutsättning att det med beaktande av objektiva faktorer är styrkt att dessa delar utgör en helhet och inbegriper samtliga av satellitmottagarens beståndsdelar. |
| --- | --- |

1)

Den allmänna regeln 2 a i de allmänna bestämmelserna för tolkningen av Kombinerade nomenklaturen i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1549/2006 av den 17 oktober 2006

ska tolkas så,

att delar av en satellitmottagare vilka är avsedda att, efter att ha övergått till fri omsättning, monteras ihop till en komplett satellitmottagare, vilka transporteras i en och samma container, vilka samma dag deklareras för fri omsättning av samma deklarant, vid samma tullkontor, i dennes eget namn och för dennes egen räkning, i två separata deklarationer för övergång till fri omsättning och vilka vid övergången till fri omsättning tillhör två företag med ekonomiska band ska anses utgöra en satellitmottagare som föreligger i delar som är avsedda att sättas ihop, i denna regels mening, och således faller under ett och samma tulltaxenummer, under förutsättning att det med beaktande av objektiva faktorer är styrkt att dessa delar utgör en helhet och inbegriper samtliga av satellitmottagarens beståndsdelar.

| 2) | Den allmänna regeln 2 a i de allmänna bestämmelserna för tolkningen av Kombinerade nomenklaturen i bilaga I till rådets förordning nr 2658/87, i dess lydelse enligt förordning nr 1549/2006
  ska tolkas så,
  att den även är tillämplig när vissa av de aktuella varorna deklareras för övergång till fri omsättning medan andra hänförs till förfarandet för extern gemenskapstransitering. |
| --- | --- |

2)

Den allmänna regeln 2 a i de allmänna bestämmelserna för tolkningen av Kombinerade nomenklaturen i bilaga I till rådets förordning nr 2658/87, i dess lydelse enligt förordning nr 1549/2006

ska tolkas så,

att den även är tillämplig när vissa av de aktuella varorna deklareras för övergång till fri omsättning medan andra hänförs till förfarandet för extern gemenskapstransitering.

---

(1)  EUT C 207, 23.5.2022.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/16 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/16

---

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesarbeitsgericht – Tyskland) – FI mot Bayerische Motoren Werke AG

(Mål C-192/22) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Socialpolitik - Direktiv 2003/88/EG - Artikel 7.1 - Artikel 31.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna - Rätt till årlig betald semester - Upphörande av denna rätt - Delpensionssystemet - Årliga betalda semesterdagar som förvärvats under den period av arbete som utförts enligt detta system men som ännu inte tagits ut - Arbetsoförmåga)

(2023/C 205/19)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesarbeitsgericht

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: FI

Motpart: Bayerische Motoren Werke AG

Domslut

Artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/88/EG av den 4 november 2003 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, jämförd med artikel 31.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, ska tolkas så, att den utgör hinder mot nationell lagstiftning där det föreskrivs att rätten till årlig betald semester, som en arbetstagare har förvärvat genom arbete inom ramen för ett system för deltidspensionering, upphör vid utgången av semesteråret eller vid ett senare datum, när arbetstagaren på grund av sjukdom varit förhindrad att ta ut denna semester innan den arbetsbefriade perioden, även om frånvaron inte är långvarig.

---

(1)  EUT C 222, 7.6.2022

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/17 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/17

---

Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Supremo Tribunal de Justiça – Portugal) – Ocidental – Companhia Portuguesa de Seguros de Vida SA mot LP

(Mål C-263/22 (1), Ocidental – Companhia Portuguesa de Seguros de Vida)

(Begäran om förhandsavgörande - Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal - Direktiv 93/13/EEG - Artiklarna 3–6 - Kriterier för att bedöma om ett avtalsvillkor är oskäligt - Krav på transparens - Gruppförsäkringsavtal - Permanent arbetsoförmåga hos konsumenten - Informationsplikt - Utebliven delgivning av avtalsvillkor om begränsning av eller undantag från försäkringsskyddet)

(2023/C 205/20)

Rättegångsspråk: portugisiska

Hänskjutande domstol

Supremo Tribunal de Justiça

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Ocidental – Companhia Portuguesa de Seguros de Vida SA

Svarande: LP

Ytterligare deltagare i rättegången: Banco Comercial Português SA, Banco de Investimento Imobiliário SA

Domslut

| 1) | Artiklarna 4.2 och 5 i rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal, ska, mot bakgrund av tjugonde skälet i direktivet,
  tolkas så,
  att en konsument alltid ska ha möjlighet att innan ett avtal ingås ta del av samtliga villkor i avtalet. |
| --- | --- |

1)

Artiklarna 4.2 och 5 i rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal, ska, mot bakgrund av tjugonde skälet i direktivet,

tolkas så,

att en konsument alltid ska ha möjlighet att innan ett avtal ingås ta del av samtliga villkor i avtalet.

| 2) | Artiklarna 3.1 och 4–6 i direktiv 93/13
  ska tolkas så,
  att när ett försäkringsavtalsvillkor om undantag från eller begränsning av försäkringsskyddet, som konsumenten inte har kunnat ta del av innan avtalet ingicks, kvalificeras som oskäligt av en nationell domstol, är den domstolen skyldig att avstå från att tillämpa det avtalsvillkoret så att det inte får några bindande verkningar för konsumenten. |
| --- | --- |

2)

Artiklarna 3.1 och 4–6 i direktiv 93/13

ska tolkas så,

att när ett försäkringsavtalsvillkor om undantag från eller begränsning av försäkringsskyddet, som konsumenten inte har kunnat ta del av innan avtalet ingicks, kvalificeras som oskäligt av en nationell domstol, är den domstolen skyldig att avstå från att tillämpa det avtalsvillkoret så att det inte får några bindande verkningar för konsumenten.

---

(1)  EUT C 276, 18.7.2022

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/18 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/18

---

Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Naczelny Sąd Administracyjny – Polen) – Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej mot P. w. W.

(Mål C-282/22 (1), Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej)

(Begäran om förhandsavgörande - Beskattning - Mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Artiklarna 14, 15 och 24 - Laddningsstationer för elfordon - Tillhandahållande av utrustning för laddning av elfordon, leverans av nödvändig el samt tillhandahållande av tekniskt bistånd och IT-tjänster - Kvalificering som ”leverans av varor” eller ”tillhandahållande av tjänster”)

(2023/C 205/21)

Rättegångsspråk: polska

Hänskjutande domstol

Naczelny Sąd Administracyjny

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

Motpart: P. w W.

ytterligare deltagare i rättegången: Rzecznik Małych i Średnich Przedsiębiorców

Domslut

Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, i dess lydelse enligt rådets direktiv 2013/162/EU av den 22 december 2009,

ska tolkas på följande sätt:

Begreppet ”leverans av varor”, i den mening som avses i artikel 14.1 i direktiv 2006/112, i ändrad lydelse, omfattar ett enda, sammansatt tillhandahållande som består av följande:

| — | tillhandahållande av utrustning för att ladda elfordons batterier (inklusive integrering av laddaren med fordonets operativsystem), |
| --- | --- |

—

tillhandahållande av utrustning för att ladda elfordons batterier (inklusive integrering av laddaren med fordonets operativsystem),

| — | elöverföring till detta elfordons batterier, med lämpligt anpassade parametrar, |
| --- | --- |

—

elöverföring till detta elfordons batterier, med lämpligt anpassade parametrar,

| — | nödvändigt tekniskt bistånd till de berörda användarna, och |
| --- | --- |

—

nödvändigt tekniskt bistånd till de berörda användarna, och

| — | tillhandahållande av IT-applikationer som gör det möjligt för den berörda användaren att boka ett visst laddningsuttag, se historik över genomförda transaktioner samt förköpa laddningsrätter, samlade i en e-plånbok, och använda dem för att betala för laddning av ett elfordon. |
| --- | --- |

—

tillhandahållande av IT-applikationer som gör det möjligt för den berörda användaren att boka ett visst laddningsuttag, se historik över genomförda transaktioner samt förköpa laddningsrätter, samlade i en e-plånbok, och använda dem för att betala för laddning av ett elfordon.

---

(1)  EUT C 326, 29.8.2022.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/19 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/19

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 20 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Italien) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato mot Comune di Ginosa

(Mål C-348/22 (1), Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Commune de Ginosa)

(Begäran om förhandsavgörande - Tjänster på den inre marknaden - Direktiv 2006/123/EG - Bedömning av giltigheten - Rättslig grund - Artiklarna 47, 55 och 94 EG - Tolkning - Artikel 12.1 och 12.2 i direktiv 2006/123 - Direkt effekt - Medlemsstaternas skyldighet att tillämpa ett opartiskt och öppet förfarande för urval mellan de sökande och förbudet mot att automatiskt förnya ett tillstånd som beviljats för en viss verksamhet är ovillkorliga och tillräckligt precisa - Nationell lagstiftning om automatisk förlängning av koncessioner avseende nyttjande av offentligt ägda havsområden)

(2023/C 205/22)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Motpart: Comune di Ginosa

Ytterligare deltagare i rättegången: L’Angolino Soc. coop., Lido Orsa Minore di AB, La Capannina Srl, Sud Platinum Srl, Lido Zanzibar Srl, Poseidone Srl, Lg Srls, Lido Franco di GH & C. Snc, Lido Centrale Piccola Soc. Coop. arl, Bagno Cesena Srls, E.T. Edilizia e Turismo Srl, Bluserena SpA, Associazione Pro Loco ”Luigi Strada”, M2g Raw Materials SpA, JF, D.M.D. Snc di CD & C. Snc, Ro.Mat., di MN & Co Snc, Perla dello Jonio Srl, Ditta Individuale EF, Associazione Dopolavoro Ferroviario Sez. Marina di Ginosa, Al Capricio Bis di RS, LB, Sib Sindacato Italiano Balneari, Federazione Imprese Demaniali

Domslut

| 1) | Artikel 12.1 och 12.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden
  ska tolkas så,
  att den inte endast är tillämplig på koncessioner avseende nyttjande av offentligt ägda havsområden som har ett klart gränsöverskridande intresse. |
| --- | --- |

1)

Artikel 12.1 och 12.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden

ska tolkas så,

att den inte endast är tillämplig på koncessioner avseende nyttjande av offentligt ägda havsområden som har ett klart gränsöverskridande intresse.

| 2) | Artikel 12.1 i direktiv 2006/123
  ska tolkas så,
  att den inte utgör hinder för att bedömningen av huruvida det föreligger knappa naturresurser och ett begränsat antal tillgängliga koncessioner görs genom att ett abstrakt och allmänt synsätt på nationell nivå kombineras med ett kasuistiskt synsätt grundat på en analys av den berörda kommunens kustområde. |
| --- | --- |

2)

Artikel 12.1 i direktiv 2006/123

ska tolkas så,

att den inte utgör hinder för att bedömningen av huruvida det föreligger knappa naturresurser och ett begränsat antal tillgängliga koncessioner görs genom att ett abstrakt och allmänt synsätt på nationell nivå kombineras med ett kasuistiskt synsätt grundat på en analys av den berörda kommunens kustområde.

| 3) | Vid prövningen av den första frågan har det inte framkommit någon omständighet som kan påverka giltigheten av direktiv 2006/123 mot bakgrund av artikel 94 EG. |
| --- | --- |

3)

Vid prövningen av den första frågan har det inte framkommit någon omständighet som kan påverka giltigheten av direktiv 2006/123 mot bakgrund av artikel 94 EG.

| 4) | Artikel 12.1 och 12.2 i direktiv 2006/123
  ska tolkas så,
  att medlemsstaternas skyldighet att tillämpa ett opartiskt och öppet förfarande för urval mellan de sökande samt förbudet mot att automatiskt förnya ett tillstånd som beviljats för en viss verksamhet är ovillkorligt och tillräckligt precist formulerade för att kunna anses ha direkt effekt. |
| --- | --- |

4)

Artikel 12.1 och 12.2 i direktiv 2006/123

ska tolkas så,

att medlemsstaternas skyldighet att tillämpa ett opartiskt och öppet förfarande för urval mellan de sökande samt förbudet mot att automatiskt förnya ett tillstånd som beviljats för en viss verksamhet är ovillkorligt och tillräckligt precist formulerade för att kunna anses ha direkt effekt.

| 5) | Artikel 288 tredje stycket FEUF
  ska tolkas så,
  att bedömningen av huruvida skyldigheten och förbudet i artikel 12.1 och 12.2 i direktiv 2006/123 har direkt effekt och skyldigheten att underlåta att tillämpa motstridande nationella bestämmelser åligger såväl nationella domstolar som förvaltningsmyndigheter, inbegripet kommunala myndigheter. |
| --- | --- |

5)

Artikel 288 tredje stycket FEUF

ska tolkas så,

att bedömningen av huruvida skyldigheten och förbudet i artikel 12.1 och 12.2 i direktiv 2006/123 har direkt effekt och skyldigheten att underlåta att tillämpa motstridande nationella bestämmelser åligger såväl nationella domstolar som förvaltningsmyndigheter, inbegripet kommunala myndigheter.

---

(1)  EUT C 318, 22.8.2022

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/20 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/20

---

Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 27 april 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal d'arrondissement de Luxembourg – Luxemburg) – CM mot DN

(Mål C-372/22 (1), CM (Umgängesrätt med ett barn som flyttat))

(Begäran om förhandsavgörande - Domstols behörighet och erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar - Förordning (EG) nr 2201/2003 - Artiklarna 9 och 15 - Fortsatt behörighet för domstolarna i den medlemsstat där barnet tidigare hade hemvist efter flyttningen - Begreppet flyttning - Ansökan om ändring av en dom om umgängesrätt - Beräkning av tidsfristen för att inge en sådan ansökan - Målets överföring till en domstol i den medlemsstat där barnet har sitt nya hemvist, som är bättre lämpad att pröva målet)

(2023/C 205/23)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal d'arrondissement de Luxembourg

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: CM

Svarande: DN

Domslut

| 1) | Artikel 9.1 i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000,
  ska tolkas så,
  att den tremånadersperiod under vilken domstolarna i den medlemsstat där barnet tidigare hade hemvist, med avvikelse från artikel 8.1 i förordning nr 2201/2003, fortsätter att vara behöriga att pröva en ansökan om ändring av en lagakraftvunnen dom om umgänge, börjar dagen efter den dag då barnet faktiskt flyttade till den medlemsstat där det har sitt nya hemvist. |
| --- | --- |

1)

Artikel 9.1 i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000,

ska tolkas så,

att den tremånadersperiod under vilken domstolarna i den medlemsstat där barnet tidigare hade hemvist, med avvikelse från artikel 8.1 i förordning nr 2201/2003, fortsätter att vara behöriga att pröva en ansökan om ändring av en lagakraftvunnen dom om umgänge, börjar dagen efter den dag då barnet faktiskt flyttade till den medlemsstat där det har sitt nya hemvist.

| 2) | Förordning nr 2201/2003
  ska tolkas så,
  att domstolen i den medlemsstat där barnet tidigare hade hemvist, och som är behörig att pröva målet i sak med stöd av artikel 9 i förordningen, får använda sig av möjligheten enligt artikel 15 i förordningen att överföra målet till domstolen i den medlemsstat där barnet har sitt nya hemvist, under förutsättning att villkoren i nämnda artikel 15 är uppfyllda. |
| --- | --- |

2)

Förordning nr 2201/2003

ska tolkas så,

att domstolen i den medlemsstat där barnet tidigare hade hemvist, och som är behörig att pröva målet i sak med stöd av artikel 9 i förordningen, får använda sig av möjligheten enligt artikel 15 i förordningen att överföra målet till domstolen i den medlemsstat där barnet har sitt nya hemvist, under förutsättning att villkoren i nämnda artikel 15 är uppfyllda.

---

(1)  EUT C 359, 19.9.2022

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/21 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/21

---

Överklagande ingett den 12 oktober 2022 av Luís Miguel Novais av det beslut som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 2 augusti 2022 i T-376/22, Novais mot Portugal

(Mål C-637/22 P)

(2023/C 205/24)

Rättegångsspråk: portugisiska

Parter

Klagande: Luís Miguel Novais (ombud: Á. Oliveira och C. Almeida Lopes, advogados)

Övrig part i målet: Republiken Portugal

Genom beslut av den 20 april 2023 avvisade domstolen (sjätte avdelningen) överklagandet eftersom det är uppenbart att det är ogrundat, och förpliktade Luís Miguel Novais att bära sina rättegångskostnader.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/21 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/21

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 7 februari 2023 – Streaming Services Srl i konkurs, företrätt av konkursförvaltaren Cabinet Individual de Insolvență ”Mihai Florea” mot Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Călăraşi

(Mål C-69/23)

(2023/C 205/25)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Bucureşti

Parter i det nationella målet

Klagande: Streaming Services Srl i konkurs, företrätt av konkursförvaltaren Cabinet Individual de Insolvență ”Mihai Florea”

Motparter: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Călăraşi

Tolkningsfrågor

| 1. | Innebär en enhetlig tolkning och tillämpning av unionsrätten att tillhandahållande av digitalt innehåll som det som är aktuellt i det nationella målet, som utgörs av interaktiva erotiska framträdanden som filmas och sänds i realtid på elektronisk väg/via internet och tillhandahålls av en beskattningsbar person i en EU-medlemsstat (P1, videochattstudio) till en annan beskattningsbar person i en annan EU-medlemsstat (P2, onlineplattform för direktströmning), utgör ett gemenskapsinternt tillhandahållande av tjänster som omfattas av den allmänna regeln i artikel 44 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (1) (mervärdesskattedirektivet), eller utgör det en tjänst i anknytning till tillhandahållandet av tillträde till ett underhållningsmässigt arrangemang i den mening som avses i artikel 53 i mervärdesskattedirektivet? |
| --- | --- |

1.

Innebär en enhetlig tolkning och tillämpning av unionsrätten att tillhandahållande av digitalt innehåll som det som är aktuellt i det nationella målet, som utgörs av interaktiva erotiska framträdanden som filmas och sänds i realtid på elektronisk väg/via internet och tillhandahålls av en beskattningsbar person i en EU-medlemsstat (P1, videochattstudio) till en annan beskattningsbar person i en annan EU-medlemsstat (P2, onlineplattform för direktströmning), utgör ett gemenskapsinternt tillhandahållande av tjänster som omfattas av den allmänna regeln i artikel 44 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (1) (mervärdesskattedirektivet), eller utgör det en tjänst i anknytning till tillhandahållandet av tillträde till ett underhållningsmässigt arrangemang i den mening som avses i artikel 53 i mervärdesskattedirektivet?

| 2. | Vilken plats ska vid tolkning och tillämpning av artikel 53 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (mervärdesskattedirektivet) och artikel 32.1 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 av den 15 mars 2011 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för mervärdesskattedirektivet (2) anses vara den plats där dessa arrangemang faktiskt äger rum när det rör sig om aktiviteter som utgörs av interaktiva erotiska framträdanden som filmas och sänds i realtid på elektronisk väg/via internet (såsom videochattverksamhet), som de som för handen i det nationella målet, för det fall






  a) | den fysiska personen (modellen) och videochattstudion, |
| --- | --- | --- |

2.

Vilken plats ska vid tolkning och tillämpning av artikel 53 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (mervärdesskattedirektivet) och artikel 32.1 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 av den 15 mars 2011 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för mervärdesskattedirektivet (2) anses vara den plats där dessa arrangemang faktiskt äger rum när det rör sig om aktiviteter som utgörs av interaktiva erotiska framträdanden som filmas och sänds i realtid på elektronisk väg/via internet (såsom videochattverksamhet), som de som för handen i det nationella målet, för det fall

a)

den fysiska personen (modellen) och videochattstudion,

| b) | plattformen för direktströmning och |
| --- | --- |

b)

plattformen för direktströmning och

| c) | den fysiska person som betalar en avgift för att få tillträde till dessa direktströmningstjänster (slutkunden) |
| --- | --- |

c)

den fysiska person som betalar en avgift för att få tillträde till dessa direktströmningstjänster (slutkunden)

befinner sig i olika medlemsstater/tredjeländer?

| 3. | I vilken av de tre EU-medlemsstaterna ska då, mot bakgrund av svaret på de första två frågorna, mervärdesskatt på tillhandahållandet av tjänster deklareras respektive betalas in? |
| --- | --- |

3.

I vilken av de tre EU-medlemsstaterna ska då, mot bakgrund av svaret på de första två frågorna, mervärdesskatt på tillhandahållandet av tjänster deklareras respektive betalas in?

| 4. | Utgör mervärdesskattedirektivet och principen om förbud mot dubbelbeskattning hinder för en nationell skattelagstiftning som artikel 307 i legea nr. 227/2015 (lag nr 227/2015), vilken innebär följande:






  A) | De nationella skattemyndigheterna i tillhandahållarens stat kan kvalificera gränsöverskridande tjänster som tillhandahålls av en beskattningsbar person i en EU-medlemsstat (P1 – videochattstudio), vilka utgörs av tillhandahållande (överlåtelse) av digitalt innehåll som det som är aktuellt i det nationella målet till en beskattningsbar person i en annan medlemsstat (P2) via en onlineplattform för direktströmning som är belägen i en annan stat (P3), som tjänster i anknytning till tillhandahållandet av tillträde till ett underhållningsmässigt arrangemang i den mening som avses i artikel 53 i mervärdesskattedirektivet, med den följden att mervärdesskatt på dessa tjänster ska tas ut i och betalas in till statskassan i den stat där tillhandahållaren har sitt huvudsäte, medan skattemyndigheterna i den stat där mottagaren av tjänsterna är etablerad (P2) vid en tidigare tidpunkt genom ett beskattningsbeslut som har blivit slutgiltigt, eftersom det inte har överklagats vid domstol har kvalificerat motsvarande tjänster som gemenskapsinterna tillhandahållanden av tjänster som omfattas av den allmänna regeln i artikel 44 i mervärdesskattedirektivet. Får skattemyndigheterna i en stat, som vid en senare tidpunkt handlägger ett ärende eller fattar ett beslut ex officio, göra en annan rättslig kvalificering av gränsöverskridande tjänster som är föremål för en skattekontroll i denna stat än den rättsliga kvalificering som skattemyndigheterna i en annan stat, som ursprungligen har behandlat ett ärende eller fattat ett beslut ex officio, redan har gjort av dessa tjänster genom ett beskattningsbeslut som har blivit slutgiltigt, eftersom det inte har överklagats vid domstol, vilket innebär dubbelt påförande av mervärdesskatt, eller är de skattemyndigheter som vid en senare tidpunkt handlägger ett ärende eller fattar ett beslut ex officio bundna av den rättsliga kvalificering av de aktuella gränsöverskridande tjänsterna som har gjorts av de skattemyndigheter som ursprungligen har behandlat ett ärende eller fattat ett beslut ex officio, när denna kvalificering har blivit slutgiltig, eftersom den inte har överklagats och [därför] inte längre kan ändras? |
| --- | --- | --- |

4.

Utgör mervärdesskattedirektivet och principen om förbud mot dubbelbeskattning hinder för en nationell skattelagstiftning som artikel 307 i legea nr. 227/2015 (lag nr 227/2015), vilken innebär följande:

A)

De nationella skattemyndigheterna i tillhandahållarens stat kan kvalificera gränsöverskridande tjänster som tillhandahålls av en beskattningsbar person i en EU-medlemsstat (P1 – videochattstudio), vilka utgörs av tillhandahållande (överlåtelse) av digitalt innehåll som det som är aktuellt i det nationella målet till en beskattningsbar person i en annan medlemsstat (P2) via en onlineplattform för direktströmning som är belägen i en annan stat (P3), som tjänster i anknytning till tillhandahållandet av tillträde till ett underhållningsmässigt arrangemang i den mening som avses i artikel 53 i mervärdesskattedirektivet, med den följden att mervärdesskatt på dessa tjänster ska tas ut i och betalas in till statskassan i den stat där tillhandahållaren har sitt huvudsäte, medan skattemyndigheterna i den stat där mottagaren av tjänsterna är etablerad (P2) vid en tidigare tidpunkt genom ett beskattningsbeslut som har blivit slutgiltigt, eftersom det inte har överklagats vid domstol har kvalificerat motsvarande tjänster som gemenskapsinterna tillhandahållanden av tjänster som omfattas av den allmänna regeln i artikel 44 i mervärdesskattedirektivet. Får skattemyndigheterna i en stat, som vid en senare tidpunkt handlägger ett ärende eller fattar ett beslut ex officio, göra en annan rättslig kvalificering av gränsöverskridande tjänster som är föremål för en skattekontroll i denna stat än den rättsliga kvalificering som skattemyndigheterna i en annan stat, som ursprungligen har behandlat ett ärende eller fattat ett beslut ex officio, redan har gjort av dessa tjänster genom ett beskattningsbeslut som har blivit slutgiltigt, eftersom det inte har överklagats vid domstol, vilket innebär dubbelt påförande av mervärdesskatt, eller är de skattemyndigheter som vid en senare tidpunkt handlägger ett ärende eller fattar ett beslut ex officio bundna av den rättsliga kvalificering av de aktuella gränsöverskridande tjänsterna som har gjorts av de skattemyndigheter som ursprungligen har behandlat ett ärende eller fattat ett beslut ex officio, när denna kvalificering har blivit slutgiltig, eftersom den inte har överklagats och [därför] inte längre kan ändras?

| B) | Vilken plats ska då i en situation som den förevarande, mot bakgrund av svaret på ovanstående frågor, anses vara platsen för tillhandahållande av tjänster enligt mervärdesskattedirektivet och principen om förbud mot dubbelbeskattning? |
| --- | --- |

B)

Vilken plats ska då i en situation som den förevarande, mot bakgrund av svaret på ovanstående frågor, anses vara platsen för tillhandahållande av tjänster enligt mervärdesskattedirektivet och principen om förbud mot dubbelbeskattning?

---

(1)  EUT L 347, 2006, s. 1.

(2)  Rådets genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 av den 15 mars 2011 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt (omarbetning) (EUT L 77, 2011, s. 1).

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/22 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/22

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Ploieşti (Rumänien) den 10 februari 2023 – brottmål mot C.A.A., C.F.G., C.G.C., C.D.R., G.L.C., G.S., L.C.I., M.G., M.C.G., N.A.S., P.C., U.V., S.O., Ş.V.O., C.V., I.R.P., B.I.I.

(Mål C-74/23, Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – D.N.A. Serviciul Teritorial Braşov)

(2023/C 205/26)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Ploieşti

Klagande:

Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – Direcția Națională Anticorupție – Serviciul Teritorial Brașov

Tilltalade:

C.A.A., C.F.G., C.G.C., C.D.R., G.L.C., G.S., L.C.I., M.G., M.C.G., N.A.S., P.C., U.V., S.O., Ş.V.O., C.V., I.R.P., B.I.I.

Part som framställt enskilt anspråk:

Unitatea Administrativ Teritorială Județul Brașov

Berörda personer:

C. M., C. A., C. Al.

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 2 FEU, artikel 19.1 andra stycket FEU och artikel[.3] FEU, jämförda med artikel 325.1 FEUF, artikel 2.1 i PIF-konventionen (1), artiklarna 2 och 12 i PIF-direktivet (2) samt med direktiv 2004/18/EG om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster, med hänvisning till principen om effektiva och avskräckande påföljder vid allvarliga bedrägerier som riktar sig mot Europeiska unionens finansiella intressen (3) och, enligt kommissionens beslut 2006/928/EG (4), med hänvisning till artikel 49.1 sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att de utgör hinder för en sådan rättslig situation som den som är aktuell i det nationella målet, i vilket de tilltalade har yrkat att principen om mildare strafflag ska tillämpas, i ett sammanhang där den nationella konstitutionsdomstolen i ett beslut har förklarat att en lagtext om avbrytande av preskriptionstiden för straffrättsligt ansvar på grund av brott är konstitutionsstridig (beslut från 2022) med beaktande av lagstiftarens passivitet, vilken underlåtit att ingripa för att anpassa lagtexten till ett annat beslut av samma konstitutionsdomstol, vilket meddelades fyra år före det sistnämnda beslutet (beslut från 2018) – under vilken period de ordinarie domstolarnas praxis, som utvecklats genom tillämpning av det förstnämnda beslutet, redan hade befästs i den meningen att lagtexten kvarstod, i den form som konstitutionsdomstolen avsåg med sitt första beslut – vilket i praktiken fick till följd att preskriptionstiden för alla brott för vilka en lagakraftvunnen fällande dom inte hade meddelats före det första beslutet av konstitutionsdomstolen halverades och att det aktuella brottmålet mot de tilltalade följaktligen avskrevs? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 2 FEU, artikel 19.1 andra stycket FEU och artikel[.3] FEU, jämförda med artikel 325.1 FEUF, artikel 2.1 i PIF-konventionen (1), artiklarna 2 och 12 i PIF-direktivet (2) samt med direktiv 2004/18/EG om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster, med hänvisning till principen om effektiva och avskräckande påföljder vid allvarliga bedrägerier som riktar sig mot Europeiska unionens finansiella intressen (3) och, enligt kommissionens beslut 2006/928/EG (4), med hänvisning till artikel 49.1 sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att de utgör hinder för en sådan rättslig situation som den som är aktuell i det nationella målet, i vilket de tilltalade har yrkat att principen om mildare strafflag ska tillämpas, i ett sammanhang där den nationella konstitutionsdomstolen i ett beslut har förklarat att en lagtext om avbrytande av preskriptionstiden för straffrättsligt ansvar på grund av brott är konstitutionsstridig (beslut från 2022) med beaktande av lagstiftarens passivitet, vilken underlåtit att ingripa för att anpassa lagtexten till ett annat beslut av samma konstitutionsdomstol, vilket meddelades fyra år före det sistnämnda beslutet (beslut från 2018) – under vilken period de ordinarie domstolarnas praxis, som utvecklats genom tillämpning av det förstnämnda beslutet, redan hade befästs i den meningen att lagtexten kvarstod, i den form som konstitutionsdomstolen avsåg med sitt första beslut – vilket i praktiken fick till följd att preskriptionstiden för alla brott för vilka en lagakraftvunnen fällande dom inte hade meddelats före det första beslutet av konstitutionsdomstolen halverades och att det aktuella brottmålet mot de tilltalade följaktligen avskrevs?

| 2) | Ska artikel 2 FEU om värdena rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna i ett samhälle som kännetecknas av rättvisa och artikel 4[.3] FEU om principen om lojalt samarbete mellan unionen och medlemsstaterna, i enlighet med kommissionens beslut 2006/928/EG vad beträffar ansträngningarna för att säkerställa effektivitet i det rumänska rättsväsendet, med hänvisning till artikel 49[.1] sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i vilken stadfästs principen om mildare strafflag, i förhållande till hela det nationella rättsväsendet, tolkas så, att de utgör hinder för en sådan rättslig situation som den som är aktuell i det nationella målet, i vilket de tilltalade har yrkat att principen om mildare strafflag ska tillämpas, i ett sammanhang där den nationella konstitutionsdomstolen i ett beslut har förklarat att en lagtext om avbrytande av preskriptionstiden för straffrättsligt ansvar på grund av brott är konstitutionsstridig (beslut från 2022) med beaktande av lagstiftarens passivitet, vilken underlåtit att ingripa för att anpassa lagtexten till ett annat beslut av samma konstitutionsdomstol, vilket meddelades fyra år före det sistnämnda beslutet (beslut från 2018) – under vilken period de ordinarie domstolarnas praxis, som utvecklats genom tillämpning av det förstnämnda beslutet, redan hade befästs i den meningen att lagtexten kvarstod, i den form som konstitutionsdomstolen avsåg med sitt första beslut – vilket i praktiken fick till följd att preskriptionstiden för alla brott för vilka en lagakraftvunnen fällande dom inte hade meddelats före det första beslutet av konstitutionsdomstolen halverades och att det aktuella brottmålet mot de tilltalade följaktligen avskrevs? |
| --- | --- |

2)

Ska artikel 2 FEU om värdena rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna i ett samhälle som kännetecknas av rättvisa och artikel 4[.3] FEU om principen om lojalt samarbete mellan unionen och medlemsstaterna, i enlighet med kommissionens beslut 2006/928/EG vad beträffar ansträngningarna för att säkerställa effektivitet i det rumänska rättsväsendet, med hänvisning till artikel 49[.1] sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i vilken stadfästs principen om mildare strafflag, i förhållande till hela det nationella rättsväsendet, tolkas så, att de utgör hinder för en sådan rättslig situation som den som är aktuell i det nationella målet, i vilket de tilltalade har yrkat att principen om mildare strafflag ska tillämpas, i ett sammanhang där den nationella konstitutionsdomstolen i ett beslut har förklarat att en lagtext om avbrytande av preskriptionstiden för straffrättsligt ansvar på grund av brott är konstitutionsstridig (beslut från 2022) med beaktande av lagstiftarens passivitet, vilken underlåtit att ingripa för att anpassa lagtexten till ett annat beslut av samma konstitutionsdomstol, vilket meddelades fyra år före det sistnämnda beslutet (beslut från 2018) – under vilken period de ordinarie domstolarnas praxis, som utvecklats genom tillämpning av det förstnämnda beslutet, redan hade befästs i den meningen att lagtexten kvarstod, i den form som konstitutionsdomstolen avsåg med sitt första beslut – vilket i praktiken fick till följd att preskriptionstiden för alla brott för vilka en lagakraftvunnen fällande dom inte hade meddelats före det första beslutet av konstitutionsdomstolen halverades och att det aktuella brottmålet mot de tilltalade följaktligen avskrevs?

| 3) | Om svaret blir jakande, och bara om en med unionsrätten förenlig tolkning inte är möjlig: Ska principen om unionsrättens företräde tolkas så, att den utgör hinder för nationella bestämmelser eller en nationell praxis som innebär att de ordinarie nationella domstolarna är bundna av den nationella konstitutionsdomstolens beslut och av den nationella högsta domstolens bindande beslut och därför inte på eget initiativ kan avstå från att tillämpa rättspraxis enligt sådana beslut utan att begå en disciplinförseelse, även om de mot bakgrund av en dom av EU-domstolen anser att denna rättspraxis strider mot artikel 2 FEU, artikel 19.1 andra stycket FEU och artikel 4[.3] FEU, jämförda med artikel 325.1 FEUF, med tillämpning av kommissionens beslut 2006/928/EG, med hänvisning till artikel 49[.1] sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som i den aktuella situationen i det nationella målet? |
| --- | --- |

3)

Om svaret blir jakande, och bara om en med unionsrätten förenlig tolkning inte är möjlig: Ska principen om unionsrättens företräde tolkas så, att den utgör hinder för nationella bestämmelser eller en nationell praxis som innebär att de ordinarie nationella domstolarna är bundna av den nationella konstitutionsdomstolens beslut och av den nationella högsta domstolens bindande beslut och därför inte på eget initiativ kan avstå från att tillämpa rättspraxis enligt sådana beslut utan att begå en disciplinförseelse, även om de mot bakgrund av en dom av EU-domstolen anser att denna rättspraxis strider mot artikel 2 FEU, artikel 19.1 andra stycket FEU och artikel 4[.3] FEU, jämförda med artikel 325.1 FEUF, med tillämpning av kommissionens beslut 2006/928/EG, med hänvisning till artikel 49[.1] sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som i den aktuella situationen i det nationella målet?

---

(1)  Konventionen som utarbetats på grundval av artikel K.3 i fördraget om Europeiska unionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT C 316, 1995, s. 49).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 av den 5 juli 2017du 5 juillet 2017 om bekämpande genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägeri som riktar sig mot unionens finansiella intressen (EUT L 198, 2017, s. 29).

(3)  Europaparlamentets och Rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (EUT L 134, 2004, s. 114).

(4)  Kommissionens beslut av den 13 december 2006 om inrättande av en mekanism för samarbete och kontroll av Rumäniens framsteg vid uppfyllandet av de särskilda riktmärkena för reformen av rättsväsendet och kampen mot korruption (EUT L 354, 2006, s. 56).

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/24 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/24

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Braşov (Rumänien) den 10 februari 2023 – brottmål mot M.A.sr, S.A.C.S., S.A.S.

(Mål C-75/23, Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov)

(2023/C 205/27)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Braşov

Klagande

Parchetul de pe lângă Tribunalul Brașov

Tilltalade

M.A.sr, S.A.C.S., S.A.S.

Part som framställt enskilt anspråk:

Rumänska staten

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 2 FEU, artikel 19.1 andra stycket FEU och artikel 4[.3] FEU, jämförda med artikel 325.1 FEUF, artikel 2.1 i PIF-konventionen (1), artiklarna 2 och 12 i PIF-direktivet (2) samt med rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (3), med hänvisning till principen om effektiva och avskräckande påföljder vid allvarliga bedrägerier som riktar sig mot Europeiska unionens finansiella intressen och, enligt kommissionens beslut 2006/928/EG (4), med hänvisning till artikel 49.1 sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att de utgör hinder för en sådan rättslig situation som den som är aktuell i det nationella målet, i vilket de tilltalade har yrkat att principen om mildare strafflag ska tillämpas, i ett sammanhang där den nationella konstitutionsdomstolen i ett beslut har förklarat att en lagtext om avbrytande av preskriptionstiden för straffrättsligt ansvar på grund av brott är konstitutionsstridig (beslut från 2022) med beaktande av lagstiftarens passivitet, vilken underlåtit att ingripa för att anpassa lagtexten till ett annat beslut av samma konstitutionsdomstol, vilket meddelades fyra år före det sistnämnda beslutet (beslut från 2018) – under vilken period de ordinarie domstolarnas praxis, som utvecklats genom tillämpning av det förstnämnda beslutet, redan hade befästs i den meningen att lagtexten kvarstod, i den form som konstitutionsdomstolen avsåg med sitt första beslut – vilket i praktiken fick till följd att preskriptionstiden för alla brott för vilka en lagakraftvunnen fällande dom inte hade meddelats före det första beslutet av konstitutionsdomstolen halverades och att det aktuella brottmålet mot de tilltalade följaktligen avskrevs? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 2 FEU, artikel 19.1 andra stycket FEU och artikel 4[.3] FEU, jämförda med artikel 325.1 FEUF, artikel 2.1 i PIF-konventionen (1), artiklarna 2 och 12 i PIF-direktivet (2) samt med rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (3), med hänvisning till principen om effektiva och avskräckande påföljder vid allvarliga bedrägerier som riktar sig mot Europeiska unionens finansiella intressen och, enligt kommissionens beslut 2006/928/EG (4), med hänvisning till artikel 49.1 sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att de utgör hinder för en sådan rättslig situation som den som är aktuell i det nationella målet, i vilket de tilltalade har yrkat att principen om mildare strafflag ska tillämpas, i ett sammanhang där den nationella konstitutionsdomstolen i ett beslut har förklarat att en lagtext om avbrytande av preskriptionstiden för straffrättsligt ansvar på grund av brott är konstitutionsstridig (beslut från 2022) med beaktande av lagstiftarens passivitet, vilken underlåtit att ingripa för att anpassa lagtexten till ett annat beslut av samma konstitutionsdomstol, vilket meddelades fyra år före det sistnämnda beslutet (beslut från 2018) – under vilken period de ordinarie domstolarnas praxis, som utvecklats genom tillämpning av det förstnämnda beslutet, redan hade befästs i den meningen att lagtexten kvarstod, i den form som konstitutionsdomstolen avsåg med sitt första beslut – vilket i praktiken fick till följd att preskriptionstiden för alla brott för vilka en lagakraftvunnen fällande dom inte hade meddelats före det första beslutet av konstitutionsdomstolen halverades och att det aktuella brottmålet mot de tilltalade följaktligen avskrevs?

| 2) | Ska artikel 2 FEU om värdena rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna i ett samhälle som kännetecknas av rättvisa och artikel 4[.3] FEU om principen om lojalt samarbete mellan unionen och medlemsstaterna, i enlighet med kommissionens beslut 2006/928/EG vad beträffar ansträngningarna för att säkerställa effektivitet i det rumänska rättsväsendet, med hänvisning till artikel 49[.1] sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i vilken stadfästs principen om mildare strafflag, i förhållande till hela det nationella rättsväsendet, tolkas så, att de utgör hinder för en sådan rättslig situation som den som är aktuell i det nationella målet, i vilket de tilltalade har yrkat att principen om mildare strafflag ska tillämpas, i ett sammanhang där den nationella konstitutionsdomstolen i ett beslut har förklarat att en lagtext om avbrytande av preskriptionstiden för straffrättsligt ansvar på grund av brott är konstitutionsstridig (beslut från 2022) med beaktande av lagstiftarens passivitet, vilken underlåtit att ingripa för att anpassa lagtexten till ett annat beslut av samma konstitutionsdomstol, vilket meddelades fyra år före det sistnämnda beslutet (beslut från 2018) – under vilken period de ordinarie domstolarnas praxis, som utvecklats genom tillämpning av det förstnämnda beslutet, redan hade befästs i den meningen att lagtexten kvarstod, i den form som konstitutionsdomstolen avsåg med sitt första beslut – vilket i praktiken fick till följd att preskriptionstiden för alla brott för vilka en lagakraftvunnen fällande dom inte hade meddelats före det första beslutet av konstitutionsdomstolen halverades och att det aktuella brottmålet mot de tilltalade följaktligen avskrevs? |
| --- | --- |

2)

Ska artikel 2 FEU om värdena rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna i ett samhälle som kännetecknas av rättvisa och artikel 4[.3] FEU om principen om lojalt samarbete mellan unionen och medlemsstaterna, i enlighet med kommissionens beslut 2006/928/EG vad beträffar ansträngningarna för att säkerställa effektivitet i det rumänska rättsväsendet, med hänvisning till artikel 49[.1] sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i vilken stadfästs principen om mildare strafflag, i förhållande till hela det nationella rättsväsendet, tolkas så, att de utgör hinder för en sådan rättslig situation som den som är aktuell i det nationella målet, i vilket de tilltalade har yrkat att principen om mildare strafflag ska tillämpas, i ett sammanhang där den nationella konstitutionsdomstolen i ett beslut har förklarat att en lagtext om avbrytande av preskriptionstiden för straffrättsligt ansvar på grund av brott är konstitutionsstridig (beslut från 2022) med beaktande av lagstiftarens passivitet, vilken underlåtit att ingripa för att anpassa lagtexten till ett annat beslut av samma konstitutionsdomstol, vilket meddelades fyra år före det sistnämnda beslutet (beslut från 2018) – under vilken period de ordinarie domstolarnas praxis, som utvecklats genom tillämpning av det förstnämnda beslutet, redan hade befästs i den meningen att lagtexten kvarstod, i den form som konstitutionsdomstolen avsåg med sitt första beslut – vilket i praktiken fick till följd att preskriptionstiden för alla brott för vilka en lagakraftvunnen fällande dom inte hade meddelats före det första beslutet av konstitutionsdomstolen halverades och att det aktuella brottmålet mot de tilltalade följaktligen avskrevs?

| 3) | Om svaret blir jakande, och bara om en med unionsrätten förenlig tolkning inte är möjlig: Ska principen om unionsrättens företräde tolkas så, att den utgör hinder för nationella bestämmelser eller en nationell praxis som innebär att de ordinarie nationella domstolarna är bundna av den nationella konstitutionsdomstolens beslut och av den nationella högsta domstolens bindande beslut och därför inte på eget initiativ kan avstå från att tillämpa rättspraxis enligt sådana beslut utan att begå en disciplinförseelse, även om de mot bakgrund av en dom av EU-domstolen anser att denna rättspraxis strider mot artikel 2 FEU, artikel 19.1 andra stycket FEU och artikel 4[.3] FEU, jämförda med artikel 325.1 FEUF, med tillämpning av kommissionens beslut 2006/928/EG, med hänvisning till artikel 49[.1] sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som i den aktuella situationen i det nationella målet? |
| --- | --- |

3)

Om svaret blir jakande, och bara om en med unionsrätten förenlig tolkning inte är möjlig: Ska principen om unionsrättens företräde tolkas så, att den utgör hinder för nationella bestämmelser eller en nationell praxis som innebär att de ordinarie nationella domstolarna är bundna av den nationella konstitutionsdomstolens beslut och av den nationella högsta domstolens bindande beslut och därför inte på eget initiativ kan avstå från att tillämpa rättspraxis enligt sådana beslut utan att begå en disciplinförseelse, även om de mot bakgrund av en dom av EU-domstolen anser att denna rättspraxis strider mot artikel 2 FEU, artikel 19.1 andra stycket FEU och artikel 4[.3] FEU, jämförda med artikel 325.1 FEUF, med tillämpning av kommissionens beslut 2006/928/EG, med hänvisning till artikel 49[.1] sista meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som i den aktuella situationen i det nationella målet?

---

(1)  Konventionen som utarbetats på grundval av artikel K.3 i fördraget om Europeiska unionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT C 316, 1995, s. 49).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 av den 5 juli 2017du 5 juillet 2017 om bekämpande genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägeri som riktar sig mot unionens finansiella intressen (EUT L 198, 2017, s. 29).

(3)  EUT L 347, 2006, s. l.

(4)  Kommissionens beslut av den 13 december 2006 om inrättande av en mekanism för samarbete och kontroll av Rumäniens framsteg vid uppfyllandet av de särskilda riktmärkena för reformen av rättsväsendet och kampen mot korruption (EUT L 354, 2006, s. 56).

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/25 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/25

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 15 februari 2023 – H GmbH mot Finanzamt M

(Mål C-83/23, H GmbH)

(2023/C 205/28)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesfinanzhof

Parter i det nationella målet

Klagande: H GmbH

Motpart: Finanzamt M

Tolkningsfrågor

Frågor beträffande tolkningen av direktiv 2006/112/EG (1):

| 1) | Har en tjänstemottagare med hemvist i Tyskland rätt att rikta anspråk direkt mot de inhemska skattemyndigheterna i enlighet med EU-domstolens dom i målet Reemtsma Cigarettenfabriken av den 15 mars 2007, C-35/05, (EU:C:2007:167) om






  a) | tjänstemottagaren får en faktura med uppgift om inhemsk skatt av en tjänsteleverantör som också har hemvist i Tyskland, som betalas av tjänstemottagaren, varvid tjänsteleverantören i vederbörlig ordning betalar in den skatt som anges i fakturan till skattemyndigheten, |
| --- | --- | --- |

1)

Har en tjänstemottagare med hemvist i Tyskland rätt att rikta anspråk direkt mot de inhemska skattemyndigheterna i enlighet med EU-domstolens dom i målet Reemtsma Cigarettenfabriken av den 15 mars 2007, C-35/05, (EU:C:2007:167) om

a)

tjänstemottagaren får en faktura med uppgift om inhemsk skatt av en tjänsteleverantör som också har hemvist i Tyskland, som betalas av tjänstemottagaren, varvid tjänsteleverantören i vederbörlig ordning betalar in den skatt som anges i fakturan till skattemyndigheten,

| b) | den fakturerade tjänsten emellertid utgör en tjänst som tillhandahålls i en annan medlemsstat, |
| --- | --- |

b)

den fakturerade tjänsten emellertid utgör en tjänst som tillhandahålls i en annan medlemsstat,

| c) | tjänstemottagaren därför nekas rätt till avdrag i Tyskland för den ingående skatten, eftersom det inte föreligger någon skatt som enligt lag ska betalas i Tyskland, |
| --- | --- |

c)

tjänstemottagaren därför nekas rätt till avdrag i Tyskland för den ingående skatten, eftersom det inte föreligger någon skatt som enligt lag ska betalas i Tyskland,

| d) | tjänsteleverantören vidtar därefter en rättelse av fakturan, så att uppgiften om inhemsk skatt inte längre anges och fakturabeloppet därför minskas med det belopp som framgick av skatteuppgiften, |
| --- | --- |

d)

tjänsteleverantören vidtar därefter en rättelse av fakturan, så att uppgiften om inhemsk skatt inte längre anges och fakturabeloppet därför minskas med det belopp som framgick av skatteuppgiften,

| e) | tjänstemottagaren inte kan få sina betalningskrav mot tjänsteleverantören tillgodosedda på grund av att ett insolvensförfarande har inletts avseende tjänsteleverantörens tillgångar och |
| --- | --- |

e)

tjänstemottagaren inte kan få sina betalningskrav mot tjänsteleverantören tillgodosedda på grund av att ett insolvensförfarande har inletts avseende tjänsteleverantörens tillgångar och

| f) | tjänsteleverantören, som hittills inte har varit registrerad i den andra medlemsstaten, har möjlighet att registrera sig för mervärdesskatt i denna medlemsstat, så att denna leverantör sedan med angivande av ett skatteregistreringsnummer som tilldelats av den medlemsstaten kan utfärda en faktura till tjänstemottagaren i vilken mervärdesskatten i denna medlemsstat anges, vilket skulle ge tjänstemottagaren i denna medlemsstat rätt till avdrag enligt det särskilda förfarande som föreskrivs i direktiv 2008/9/EG (2) av den 12 februari 2008? |
| --- | --- |

f)

tjänsteleverantören, som hittills inte har varit registrerad i den andra medlemsstaten, har möjlighet att registrera sig för mervärdesskatt i denna medlemsstat, så att denna leverantör sedan med angivande av ett skatteregistreringsnummer som tilldelats av den medlemsstaten kan utfärda en faktura till tjänstemottagaren i vilken mervärdesskatten i denna medlemsstat anges, vilket skulle ge tjänstemottagaren i denna medlemsstat rätt till avdrag enligt det särskilda förfarande som föreskrivs i direktiv 2008/9/EG (2) av den 12 februari 2008?

| 2) | Har det någon betydelse för svaret på denna fråga att den inhemska skattemyndigheten har återbetalat skatten till tjänsteleverantören enbart till följd av den rättelse som vidtagits av fakturan, trots att tjänsteleverantören inte har återbetalat något till tjänstemottagaren på grund av att ett insolvensförfarande avseende dess tillgångar inletts? |
| --- | --- |

2)

Har det någon betydelse för svaret på denna fråga att den inhemska skattemyndigheten har återbetalat skatten till tjänsteleverantören enbart till följd av den rättelse som vidtagits av fakturan, trots att tjänsteleverantören inte har återbetalat något till tjänstemottagaren på grund av att ett insolvensförfarande avseende dess tillgångar inletts?

---

(1)  Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 2006, s. 1).

(2)  Rådets direktiv 2008/9/EG av den 12 februari 2008 om fastställande av närmare regler för återbetalning enligt direktiv 2006/112/EG av mervärdesskatt till beskattningsbara personer som inte är etablerade i den återbetalande medlemsstaten men i en annan medlemsstat (EUT L 44, 2008, s. 23).

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/26 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/26

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Polen) den 21 februari 2023 – Rada nadzorcza Getin Noble Bank m.fl. mot Bankowy Fundusz Gwarancyjny

(Mål C-118/23, Getin Holding m.fl.)

(2023/C 205/29)

Rättegångsspråk: polska

Hänskjutande domstol

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

Parter i det nationella målet

Sökande: Rada nadzorcza Getin Noble Bank m.fl.

Motpart: Bankowy Fundusz Gwarancyjny

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 85.2 och 85.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 82/891/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 (1) jämförd med artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (EUT C 202, 2016, s. 389) och artikel 19.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen ska tolkas så, att när styrelsen för en enhet under resolution väcker talan vid en nationell förvaltningsdomstol mot ett beslut om tvångsresolution, ett effektivt rättsmedel även anses försäkrat de personer som inom ramen för ett överklagande av detta beslut kan anses ha ett berättigat intresse av att få saken prövad, då domstolen, när den prövar beslutet, inte är bunden av de grunder och yrkanden som anförts inom ramen för talan samt av den rättsliga grund som åberopats, och domen i det målet har allmängiltig verkan (erga omnes) och att dessa personers berättigade intresse att få saken prövad inte är beroende av att ovan nämnda beslut överklagas särskilt vid förvaltningsdomstolen? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 85.2 och 85.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 82/891/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 (1) jämförd med artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (EUT C 202, 2016, s. 389) och artikel 19.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen ska tolkas så, att när styrelsen för en enhet under resolution väcker talan vid en nationell förvaltningsdomstol mot ett beslut om tvångsresolution, ett effektivt rättsmedel även anses försäkrat de personer som inom ramen för ett överklagande av detta beslut kan anses ha ett berättigat intresse av att få saken prövad, då domstolen, när den prövar beslutet, inte är bunden av de grunder och yrkanden som anförts inom ramen för talan samt av den rättsliga grund som åberopats, och domen i det målet har allmängiltig verkan (erga omnes) och att dessa personers berättigade intresse att få saken prövad inte är beroende av att ovan nämnda beslut överklagas särskilt vid förvaltningsdomstolen?

| 2) | Ska artikel 85.3 i direktiv 2014/59/EU, genom vilken det införs ett krav på skyndsam domstolsprövning, samt artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och artikel 19.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen, genom vilka det föreskrivs ett effektivt rättsligt skydd, tolkas så, att de utgör hinder för tillämpning av en processrättslig bestämmelse i en medlemsstat, enligt vilken den nationella förvaltningsdomstolen är skyldig att pröva samtliga mål, i vilka talan väckts mot resolutionsmyndighetens beslut, i förening med varandra om en sådan bestämmelse tillsammans med andra krav i den nationella förvaltningsprocessrätten innebär att det kan visa sig vara alltför svårt, om inte omöjligt, att meddela dom i målet inom skälig tid, med hänsyn till det stora antalet sådana mål? |
| --- | --- |

2)

Ska artikel 85.3 i direktiv 2014/59/EU, genom vilken det införs ett krav på skyndsam domstolsprövning, samt artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och artikel 19.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen, genom vilka det föreskrivs ett effektivt rättsligt skydd, tolkas så, att de utgör hinder för tillämpning av en processrättslig bestämmelse i en medlemsstat, enligt vilken den nationella förvaltningsdomstolen är skyldig att pröva samtliga mål, i vilka talan väckts mot resolutionsmyndighetens beslut, i förening med varandra om en sådan bestämmelse tillsammans med andra krav i den nationella förvaltningsprocessrätten innebär att det kan visa sig vara alltför svårt, om inte omöjligt, att meddela dom i målet inom skälig tid, med hänsyn till det stora antalet sådana mål?

| 3) | Ska artikel 3.3 i direktiv 2014/59/EU tolkas så, att det är tillåtet för en medlemsstat att – i syfte att säkerställa operativt oberoende och undvika intressekonflikter – underlåta att göra en strukturell åtskillnad mellan resolutionsmyndighetens funktioner och övriga funktioner i egenskap av lagstadgad garant för insättningar eller förvaltare för en bank (tillfällig förvaltare) som utsetts genom beslut av den behöriga nationella tillsynsmyndigheten i den mening som avses i förordning (EU) nr 575/2013 (2) och direktiv 2013/36/EU (3)? |
| --- | --- |

3)

Ska artikel 3.3 i direktiv 2014/59/EU tolkas så, att det är tillåtet för en medlemsstat att – i syfte att säkerställa operativt oberoende och undvika intressekonflikter – underlåta att göra en strukturell åtskillnad mellan resolutionsmyndighetens funktioner och övriga funktioner i egenskap av lagstadgad garant för insättningar eller förvaltare för en bank (tillfällig förvaltare) som utsetts genom beslut av den behöriga nationella tillsynsmyndigheten i den mening som avses i förordning (EU) nr 575/2013 (2) och direktiv 2013/36/EU (3)?

| 4) | Ska artikel 3.3 i direktiv 2014/59/EU tolkas så, att om en medlemsstat underlåter att införa lämpliga strukturella arrangemang för att garantera operativt oberoende och undvika intressekonflikter mellan den behöriga myndighetens tillsynsfunktioner enligt förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv 2013/36/EU eller myndighetens övriga funktioner respektive resolutionsmyndighetens funktioner, kan villkoret om operativt oberoende och undvikande av intressekonflikter anses vara uppfyllt om den nationella förvaltningsdomstol som prövar beslutet om tvångsresolution finner att andra organisatoriska åtgärder och resolutionsmyndighetens faktiska funktion var tillräckliga för att uppnå detta resultat? |
| --- | --- |

4)

Ska artikel 3.3 i direktiv 2014/59/EU tolkas så, att om en medlemsstat underlåter att införa lämpliga strukturella arrangemang för att garantera operativt oberoende och undvika intressekonflikter mellan den behöriga myndighetens tillsynsfunktioner enligt förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv 2013/36/EU eller myndighetens övriga funktioner respektive resolutionsmyndighetens funktioner, kan villkoret om operativt oberoende och undvikande av intressekonflikter anses vara uppfyllt om den nationella förvaltningsdomstol som prövar beslutet om tvångsresolution finner att andra organisatoriska åtgärder och resolutionsmyndighetens faktiska funktion var tillräckliga för att uppnå detta resultat?

---

(1)  EUT L 173, 2014, s. 190.

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, EUT L 176, 2013, s. 1.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG, EUT L 176, 2013, s. 338.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/27 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/27

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Braşov (Rumänien) den 3 mars 2023 – Brottmål mot C.A.A. och C.V.

(Mål C-131/23, Unitatea Administrativ Teritorială Judeţul Braşov)

(2023/C 205/30)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Braşov

Parter i brottmålet vid den nationella domstolen

Klagande: C.A.A., C.V.

Motpart: Unitatea Administrativ Teritorială Județul Brașov

Ytterligare deltagare i rättegången: Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție – Direcția Națională Anticorupție – Serviciul Teritorial Brașov

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 19.1 andra stycket [FEU], artikel 325[.1] FEUF, artikel 2.1 i PIF-konventionen (1) och kommissionens beslut 2006/928/EG (2) tolkas så, att de utgör hinder för tillämpning av ett beslut i vilket Konstitutionsdomstolen retroaktivt fastställt att det inte finns några fall där preskriptionstiden ska upphöra att löpa, samtidigt som det finns en utbredd, fast rättspraxis från nationella domstolar, däribland Högsta domstolen, och en tillämpning av detta beslut skulle medföra en risk för systemisk strafflöshet på grund av att ett stort antal slutligt avgjorda brottmål genom extraordinärt överklagande skulle återupptas och avskrivas på grund av ett fastställande att brotten är preskriberade? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 19.1 andra stycket [FEU], artikel 325[.1] FEUF, artikel 2.1 i PIF-konventionen (1) och kommissionens beslut 2006/928/EG (2) tolkas så, att de utgör hinder för tillämpning av ett beslut i vilket Konstitutionsdomstolen retroaktivt fastställt att det inte finns några fall där preskriptionstiden ska upphöra att löpa, samtidigt som det finns en utbredd, fast rättspraxis från nationella domstolar, däribland Högsta domstolen, och en tillämpning av detta beslut skulle medföra en risk för systemisk strafflöshet på grund av att ett stort antal slutligt avgjorda brottmål genom extraordinärt överklagande skulle återupptas och avskrivas på grund av ett fastställande att brotten är preskriberade?

| 2) | Utgör principen om unionsrättens företräde, med hänvisning till kommissionens beslut 2006/928/EG och artikel 49.1 tredje meningen (principen om retroaktiv tillämpning av den mildare strafflagen) i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, hinder för att frågan om preskription för straffrättsligt ansvar på grund av brott omprövas under pågående verkställighet av straffet, genom extraordinärt överklagande som ges in till följd av ett beslut av Konstitutionsdomstolen som meddelades efter det att de fällande domarna vann laga kraft och som kullkastar en allmän, fast rättspraxis från nationella domstolar och således undergräver straffets avskräckande och effektiva karaktär, liksom säkerheten och stabiliteten i de rättsliga förhållandena? |
| --- | --- |

2)

Utgör principen om unionsrättens företräde, med hänvisning till kommissionens beslut 2006/928/EG och artikel 49.1 tredje meningen (principen om retroaktiv tillämpning av den mildare strafflagen) i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, hinder för att frågan om preskription för straffrättsligt ansvar på grund av brott omprövas under pågående verkställighet av straffet, genom extraordinärt överklagande som ges in till följd av ett beslut av Konstitutionsdomstolen som meddelades efter det att de fällande domarna vann laga kraft och som kullkastar en allmän, fast rättspraxis från nationella domstolar och således undergräver straffets avskräckande och effektiva karaktär, liksom säkerheten och stabiliteten i de rättsliga förhållandena?

| 3) | Medger principen om unionsrättens företräde, med hänvisning till artikel 53 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tillämpning av sådana nationella skyddsregler som de som är aktuella i det nationella målet, vilka garanteras genom medlemsstatens nationella rätt och härrör från verkningar som tillskrivits Konstitutionsdomstolens beslut, om detta inverkar menligt på en effektiv tillämpning av unionsrätten på medlemsstatens territorium? |
| --- | --- |

3)

Medger principen om unionsrättens företräde, med hänvisning till artikel 53 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tillämpning av sådana nationella skyddsregler som de som är aktuella i det nationella målet, vilka garanteras genom medlemsstatens nationella rätt och härrör från verkningar som tillskrivits Konstitutionsdomstolens beslut, om detta inverkar menligt på en effektiv tillämpning av unionsrätten på medlemsstatens territorium?

---

(1)  Konvention som utarbetats på grundval av artikel K.3 i fördraget om Europeiska unionen, om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT C 316, 1995, s. 49).

(2)  Kommissionens beslut av den 13 december 2006 om inrättande av en mekanism för samarbete och kontroll av Rumäniens framsteg vid uppfyllandet av de särskilda riktmärkena för reformen av rättsväsendet och kampen mot korruption (EUT L 354, 2006, s. 56).

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/28 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/28

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Nejvyšší správní soud (Republiken Tjeckien) den 6 mars 2023 – Omya CZ s.r.o. mot Generální ředitelství cel

(Mål C-133/23, Omya CZ)

(2023/C 205/31)

Rättegångsspråk: tjeckiska

Hänskjutande domstol

Nejvyšší správní soud

Parter i det nationella målet

Klagande: Omya CZ s.r.o.

Motpart: Generální ředitelství cel

Tolkningsfråga

Ska artikel 2.4 femte strecksatsen i rådets direktiv 2003/96 (1) tolkas så, att den elektricitet som används för att driva maskiner för bearbetning av utvunnen kalksten, som består av malning och krossning i flera steg till korn av en viss storlek, både i det stenbrott där utvinningen sker och i närliggande bearbetningsanläggningar, utgör elektricitet som används för mineralogiska processer?

---

(1)  Rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (EUT L 283, 2003, s. 51).

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/28 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/28

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Sąd Rejonowy w Białymstoku (Polen) den 10 mars 2023 – XL mot Sąd Rejonowy w Białymstoku

(Mål C-146/23, Sąd Rejonowy w Białymstoku)

(2023/C 205/32)

Rättegångsspråk: polska

Hänskjutande domstol

Sąd Rejonowy w Białymstoku

Parter i det nationella målet

Kärande: XL

Svarande: Sąd Rejonowy w Białymstoku

Tolkningsfrågor

Ska artikel 2 i fördraget om Europeiska unionen, som ger uttryck för de grundläggande värden som Europeiska unionen bygger på, med hänvisning till respekt för rättsstaten och artikel 19.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen, jämförd med 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, om medlemsstaternas skyldighet att säkerställa ett effektivt domstolsskydd grundat på rätten till en oavhängig och opartisk domstol, tolkas så, att principen om domstolarnas oavhängighet utgör hinder för att en nationell lagstiftning som, med syfte att begränsa budgetutgifterna – frångår den mekanism som fastställer ersättningen för domare på grundval av objektiva kriterier som är oberoende av den verkställande och lagstiftande makten och som leder till en permanent sänkning av denna ersättning – vilket innebär ett åsidosättande av konstitutionella garantier för att säkerställa att domare erhåller lön som motsvarar värdigheten i deras ämbete och omfattningen av deras uppgifter och att rättskipningen utförs av oberoende domstolar och oavhängiga domare?

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/29 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/29

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Kúria (Ungern) den 17 mars 2023 – Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság mot UC

(Mål C-169/23, Másdi (1))

(2023/C 205/33)

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Kúria

Parter i det nationella målet

Klagande vid Kúria, motpart i första instans: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

Motpart vid Kúria, klagande i första instans: UC

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 14.5 c, jämförd med artikel 14.1 och skäl 62, i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (2) (nedan kallad den allmänna dataskyddsförordningen) tolkas så, att det undantag som föreskrivs i artikel 14.5 c inte avser uppgifter som har tagits fram i den personuppgiftsansvariges eget förfarande, utan bara uppgifter som den personuppgiftsansvarige uttryckligen har erhållit från en annan person? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 14.5 c, jämförd med artikel 14.1 och skäl 62, i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (2) (nedan kallad den allmänna dataskyddsförordningen) tolkas så, att det undantag som föreskrivs i artikel 14.5 c inte avser uppgifter som har tagits fram i den personuppgiftsansvariges eget förfarande, utan bara uppgifter som den personuppgiftsansvarige uttryckligen har erhållit från en annan person?

| 2) | Om artikel 14.5 c i den allmänna dataskyddsförordningen även ska tillämpas på uppgifter som har tagits fram i den personuppgiftsansvariges eget förfarande, ska då rätten att inge klagomål till en tillsynsmyndighet, i enlighet med artikel 77.1 i den allmänna dataskyddsförordningen, tolkas så, att en fysisk person som gör gällande att skyldigheten att tillhandahålla information har åsidosatts, när denne utövar sin rätt att inge klagomål får begära att det ska prövas huruvida medlemsstatens lagstiftning fastställer lämpliga åtgärder för att skydda den registrerades berättigade intressen, i enlighet med artikel 14.5 c i den allmänna dataskyddsförordningen? |
| --- | --- |

2)

Om artikel 14.5 c i den allmänna dataskyddsförordningen även ska tillämpas på uppgifter som har tagits fram i den personuppgiftsansvariges eget förfarande, ska då rätten att inge klagomål till en tillsynsmyndighet, i enlighet med artikel 77.1 i den allmänna dataskyddsförordningen, tolkas så, att en fysisk person som gör gällande att skyldigheten att tillhandahålla information har åsidosatts, när denne utövar sin rätt att inge klagomål får begära att det ska prövas huruvida medlemsstatens lagstiftning fastställer lämpliga åtgärder för att skydda den registrerades berättigade intressen, i enlighet med artikel 14.5 c i den allmänna dataskyddsförordningen?

| 3) | Om fråga 2 besvaras jakande, kan då artikel 14.5 c i den allmänna dataskyddsförordningen tolkas så, att uttrycket ”lämpliga åtgärder” i den bestämmelsen innebär att den nationella lagstiftaren (genom att föreskriva det i lag eller annan författning) ska införliva de åtgärder rörande datasäkerhet som föreskrivs i artikel 32 i den allmänna dataskyddsförordningen? |
| --- | --- |

3)

Om fråga 2 besvaras jakande, kan då artikel 14.5 c i den allmänna dataskyddsförordningen tolkas så, att uttrycket ”lämpliga åtgärder” i den bestämmelsen innebär att den nationella lagstiftaren (genom att föreskriva det i lag eller annan författning) ska införliva de åtgärder rörande datasäkerhet som föreskrivs i artikel 32 i den allmänna dataskyddsförordningen?

---

(1)  Målet har ett fiktivt namn. Det motsvarar inte det verkliga namnet på någon av parterna i förfarandet.

(2)  EUT L 119, 2016, s. 1.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/30 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/30

---

Talan väckt den 28 mars 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgairen

(Mål C-198/23)

(2023/C 205/34)

Rättegångsspråk: bulgariska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: J. Samnadda och Ts. Georgieva)

Svarande: Republiken Bulgarien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/789 av den 17 april 2019 om fastställande av bestämmelser för utövandet av upphovsrätt och närstående rättigheter tillämpliga på vissa av sändarföretagens onlinesändningar och vidaresändningar av radio- och tv-program och om ändring av rådets direktiv 93/83/EEG (1) (nedan kallat direktivet) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, och genom att inte underrätta kommissionen om dessa, |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/789 av den 17 april 2019 om fastställande av bestämmelser för utövandet av upphovsrätt och närstående rättigheter tillämpliga på vissa av sändarföretagens onlinesändningar och vidaresändningar av radio- och tv-program och om ändring av rådets direktiv 93/83/EEG (1) (nedan kallat direktivet) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, och genom att inte underrätta kommissionen om dessa,

| — | förplikta Republiken Bulgarien att till kommissionen betala ett engångsbelopp som motsvarar det högsta av i) ett dagligt belopp på 1 800 euro multiplicerat med det antal dagar som förflutit från dagen för utgången av den tidsfrist för införlivande som föreskrivs i direktivet till och med den dag då överträdelsen har upphört eller, om den inte har upphört, den dag då domen i detta förfarande meddelas, och ii) ett lägsta engångsbelopp på 504 000 euro, |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Bulgarien att till kommissionen betala ett engångsbelopp som motsvarar det högsta av i) ett dagligt belopp på 1 800 euro multiplicerat med det antal dagar som förflutit från dagen för utgången av den tidsfrist för införlivande som föreskrivs i direktivet till och med den dag då överträdelsen har upphört eller, om den inte har upphört, den dag då domen i detta förfarande meddelas, och ii) ett lägsta engångsbelopp på 504 000 euro,

| — | för det fall underlåtenheten att uppfylla skyldigheterna enligt punkt 1 fortsätter fram till och med dagen för domen i detta mål, förplikta Republiken Bulgarien att till kommissionen betala ett vite på 10 800 euro per dag för varje dag som förflyter från dagen för domen i detta mål till dess att Republiken Bulgarien har uppfyllt sina skyldigheter enligt direktivet, |
| --- | --- |

—

för det fall underlåtenheten att uppfylla skyldigheterna enligt punkt 1 fortsätter fram till och med dagen för domen i detta mål, förplikta Republiken Bulgarien att till kommissionen betala ett vite på 10 800 euro per dag för varje dag som förflyter från dagen för domen i detta mål till dess att Republiken Bulgarien har uppfyllt sina skyldigheter enligt direktivet,

| — | förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Direktivet syftar till att bidra till att den inre marknaden fungerar väl genom att möjliggöra en bredare distribution i medlemsstaterna av tv- och radioprogram med ursprung i andra medlemsstater genom att underlätta licensiering av upphovsrätt och närstående rättigheter till verk och andra skyddade alster som ingår i sändningen av vissa typer av tv- och radioprogram. Direktivet utvidgar tillämpningen av principen om ursprungsland till att omfatta anknutna online-tjänster för radio- och vissa typer av tv-program. Det säkerställer också tillgång till ett bredare gränsöverskridande utbud av program och skapar rättslig klarhet i fall av direktinjicering.

I artikel 12 i direktivet fastställs den 7 juni 2021 som tidsfrist för medlemsstaterna att införliva direktivet. Enligt punkt 2 i den artikeln ska ”[m]edlemsstaterna ... till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser i nationell rätt som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv”.

Den 23 juli 2021 skickade kommissionen en formell underrättelse till Republiken Bulgarien. Den 19 maj 2022 skickade kommissionen ett motiverat yttrande till Republiken Bulgarien. Åtgärderna för att införliva direktivet har dock ännu inte antagits eller i vart fall inte meddelats kommissionen.

---

(1)  EUT L 130, 2019, s. 82.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/31 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/31

---

Talan väckt den 29 mars 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien

(Mål C-206/23)

(2023/C 205/35)

Rättegångsspråk: bulgariska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: B. De Meester, E. Ruseva)

Svarande: Republiken Bulgarien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| (1) | fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 36 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (1) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, och genom att inte underrätta kommissionen om sådana bestämmelser, |
| --- | --- |

(1)

fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 36 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (1) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, och genom att inte underrätta kommissionen om sådana bestämmelser,

| (2) | förplikta Republiken Bulgarien att till kommission utbetala ett schablonbelopp, vilket motsvarar det högsta av de två följande beloppen: a) ett dagligt belopp på 1 800 euro, multiplicerat med antalet dagar från dagen efter den då den i direktivet föreskrivna tidsfristen för införlivande löpte ut till den dag då överträdelsen upphörde, eller, för det fall överträdelsen inte upphört, den dag dom meddelas i förevarande mål; b) ett minsta schablonbelopp om 504 000 euro, |
| --- | --- |

(2)

förplikta Republiken Bulgarien att till kommission utbetala ett schablonbelopp, vilket motsvarar det högsta av de två följande beloppen: a) ett dagligt belopp på 1 800 euro, multiplicerat med antalet dagar från dagen efter den då den i direktivet föreskrivna tidsfristen för införlivande löpte ut till den dag då överträdelsen upphörde, eller, för det fall överträdelsen inte upphört, den dag dom meddelas i förevarande mål; b) ett minsta schablonbelopp om 504 000 euro,

| (3) | för det fall den i första punkten fastställa underlåtelsen att uppfylla skyldigheter består den dag dom meddelas i förevarande mål, förplikta Republiken Bulgarien att till kommissionen utbetala 9 720 euro per dag från den dag dom meddelas i förevarande mål till dess att Republiken Bulgarien uppfyller sina skyldigheter enligt direktivet, och |
| --- | --- |

(3)

för det fall den i första punkten fastställa underlåtelsen att uppfylla skyldigheter består den dag dom meddelas i förevarande mål, förplikta Republiken Bulgarien att till kommissionen utbetala 9 720 euro per dag från den dag dom meddelas i förevarande mål till dess att Republiken Bulgarien uppfyller sina skyldigheter enligt direktivet, och

| (4) | förplikta Republiken Bulgarien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

(4)

förplikta Republiken Bulgarien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor innehåller ett regelverk för att främja användningen av energi från förnybara energikällor inom värme- och kylsektorn samt unionens transportsektor. I direktivet fastställs det för unionen bindande målet att år 2030 ska minst 32 % av energin komma från förnybara energikällor. I direktivet föreskrivs åtgärder vilka ska säkerställa att stödet för energi från förnybara energikällor är ekonomiskt effektivt och att de administrativa förfarandena för projekt på området för förnybar energi förenklas. Direktivet underlättar också allmänhetens deltagande i energiomställningen samt ger allmänheten möjlighet att använda egen el från förnybara energikällor och att samarbeta kring förnybar energi. I direktivet fastställs dessutom konkreta mål för att till år 2030 öka andelen förnybara energikällor inom värme- och kylsektorn samt transportsektorn, inom vilka de förnybara energikällorna inte vuxit i samma takt som inom elsektorn. Genom direktivet stärks också kriterierna vilka ska säkerställa att bioenergin är hållbar.

Den 23 juli 2021 skickade kommission en formell underrättelse till Republiken Bulgarien i vilken institutionen erinrade medlemsstaten om att fristen för att införliva direktivet hade löpt ut, och att medlemsstaten ännu inte hade underrättat kommission om de åtgärder som hade vidtagits för till fullo införliva direktivet. Den 2 december 2021 skickade kommissionen ett motiverat yttrande enligt artikel 258 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt till Republiken Bulgarien. Trots detta har medlemsstaten ännu inte vidtagit åtgärder för att införliva direktivet, eller har i vart fall inte underrättat kommissionen härom.

---

(1)  EUT L 328, 2018, s. 82.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/32 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/32

---

Talan väckt den 31 mars 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Polen

(Mål C-212/23)

(2023/C 205/36)

Rättegångsspråk: polska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: U. Małecka och J. Samnadda)

Svarande: Republiken Polen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Polen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 12.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/789 av den 17 april 2019 om fastställande av bestämmelser för utövandet av upphovsrätt och närstående rättigheter tillämpliga på vissa av sändarföretagens onlinesändningar och vidaresändningar av radio- och tv-program och om ändring av rådets direktiv 93/83/EEG (1) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar, förordningar och administrativa författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv och genom att inte underrätta kommissionen om sådana bestämmelser, |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Polen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 12.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/789 av den 17 april 2019 om fastställande av bestämmelser för utövandet av upphovsrätt och närstående rättigheter tillämpliga på vissa av sändarföretagens onlinesändningar och vidaresändningar av radio- och tv-program och om ändring av rådets direktiv 93/83/EEG (1) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar, förordningar och administrativa författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv och genom att inte underrätta kommissionen om sådana bestämmelser,

| — | förplikta Republiken Polen att till kommissionen betala vite i form av ett schablonbelopp motsvarande det högsta av följande två belopp: i) ett dagligt belopp om 13 700 euro multiplicerat med det antal dagar som förflutit mellan dagen efter utgången av den frist för införlivande som fastställs i förevarande direktiv och den dag då fördragsbrottet undanröjs eller, om fördragsbrottet inte har undanröjts, till dess att dom meddelas i förevarande mål, ii) ett schablonbelopp på minst 3 836 000 EUR, |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Polen att till kommissionen betala vite i form av ett schablonbelopp motsvarande det högsta av följande två belopp: i) ett dagligt belopp om 13 700 euro multiplicerat med det antal dagar som förflutit mellan dagen efter utgången av den frist för införlivande som fastställs i förevarande direktiv och den dag då fördragsbrottet undanröjs eller, om fördragsbrottet inte har undanröjts, till dess att dom meddelas i förevarande mål, ii) ett schablonbelopp på minst 3 836 000 EUR,

| — | om det fördragsbrott som fastställts i första strecksatsen fortgår fram till dess att dom meddelas i förevarande mål, förplikta Republiken Polen att till kommissionen betala ett löpande vite om 82 200 euro per dags försening från och med avkunnandet av domen i förevarande mål fram till den dag då Republiken Polen uppfyller sina skyldigheter enligt direktivet, och |
| --- | --- |

—

om det fördragsbrott som fastställts i första strecksatsen fortgår fram till dess att dom meddelas i förevarande mål, förplikta Republiken Polen att till kommissionen betala ett löpande vite om 82 200 euro per dags försening från och med avkunnandet av domen i förevarande mål fram till den dag då Republiken Polen uppfyller sina skyldigheter enligt direktivet, och

| — | förplikta Republiken Polen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Polen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/789 av den 17 april 2019 om fastställande av bestämmelser för utövandet av upphovsrätt och närstående rättigheter tillämpliga på vissa av sändarföretagens onlinesändningar och vidaresändningar av radio- och tv-program och om ändring av rådets direktiv 93/83/EEG (nedan kallat direktiv 2019/789) syftar till att förbättra tillgången till ett stort antal tv- och radio-program från olika medlemsstater genom att underlätta klarering av upphovsrätten och närstående rättigheter. Enligt artikel 12.1 i direktiv 2019/789 ska medlemsstaterna sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 7 juni 2021. Medlemsstaterna ska också genast underrätta kommissionen om de bestämmelser som de införlivat.

Kommissionen skickade den 23 juli 2021 en formell underrättelse till Republiken Polen. Den 19 maj 2022 skickade kommissionen ett motiverat yttrande till Republiken Polen. Republiken Polen har emellertid ännu inte vidtagit några införlivandeåtgärder eller underrättat kommissionen om några sådana. De åtgärder som enligt Republiken Polen delvis införlivar direktiv 2019/789 i den polska rättsordningen vidtogs tiden före direktivets antagande och innehåller ingen hänvisning (rörande villkor om samtrafik) till direktiv 2019/789.

---

(1)  EUT L 130, 2019, s. 82.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/33 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/33

---

Talan väckt den 14 april 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien

(Mål C-237/23)

(2023/C 205/37)

Rättegångsspråk: bulgariska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: U. Małecka, L. Malferrari och N. Nikolova)

Svarande: Republiken Bulgarien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| (1) | fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 17.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1024 av den 20 juni 2019 om öppna data och vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (1) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana bestämmelser, |
| --- | --- |

(1)

fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 17.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1024 av den 20 juni 2019 om öppna data och vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (1) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana bestämmelser,

| (2) | förplikta Republiken Bulgarien att till kommission utbetala ett schablonbelopp, vilket motsvarar det högsta av de två följande beloppen: a) ett dagligt belopp på 1 800 euro, multiplicerat med antalet dagar från dagen efter den då den i direktivet föreskrivna tidsfristen för införlivande löpte ut till den dag då överträdelsen upphörde, eller, för det fall överträdelsen inte upphört, den dag dom meddelas i förevarande mål; b) ett minsta schablonbelopp om 504 000 euro, |
| --- | --- |

(2)

förplikta Republiken Bulgarien att till kommission utbetala ett schablonbelopp, vilket motsvarar det högsta av de två följande beloppen: a) ett dagligt belopp på 1 800 euro, multiplicerat med antalet dagar från dagen efter den då den i direktivet föreskrivna tidsfristen för införlivande löpte ut till den dag då överträdelsen upphörde, eller, för det fall överträdelsen inte upphört, den dag dom meddelas i förevarande mål; b) ett minsta schablonbelopp om 504 000 euro,

| (3) | för det fall den i första punkten fastställa underlåtelsen att uppfylla skyldigheter består den dag dom meddelas i förevarande mål, förplikta Republiken Bulgarien att till kommissionen utbetala 9 720 euro per dag från den dag dom meddelas i förevarande mål till dess att Republiken Bulgarien uppfyller sina skyldigheter enligt direktivet, och |
| --- | --- |

(3)

för det fall den i första punkten fastställa underlåtelsen att uppfylla skyldigheter består den dag dom meddelas i förevarande mål, förplikta Republiken Bulgarien att till kommissionen utbetala 9 720 euro per dag från den dag dom meddelas i förevarande mål till dess att Republiken Bulgarien uppfyller sina skyldigheter enligt direktivet, och

| (4) | förplikta Republiken Bulgarien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

(4)

förplikta Republiken Bulgarien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

För att främja användningen av öppna data och stimulera innovation inom produkter och tjänster fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1024 av den 20 juni 2019 om öppna data och vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn en uppsättning minimiregler för vidareutnyttjande samt praktiska arrangemang för att underlätta vidareutnyttjandet av befintliga handlingar som innehas av medlemsstaternas offentliga myndigheter och forskningsdata. Enligt artikel 17.1 i direktivet ska medlemsstaterna senast den 17 juli 2021 sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska dessutom genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.

Den 29 september 2021 skickade kommissionen en formell underrättelse till Republiken Bulgarien. Den 6 april 2022 skickade kommissionen ett motiverat yttrande enligt artikel 258 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt till Republiken Bulgarien. Trots detta har medlemsstaten ännu inte vidtagit åtgärder för att införliva direktivet, eller har i vart fall inte underrättat kommissionen härom.

---

(1)  EUT L 172, 2019, s. 56.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/34 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/34

---

Talan väckt den 14 april 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Lettland

(Mål C-238/23)

(2023/C 205/38)

Rättegångsspråk: lettiska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: U. Małecka, L. Malferrari och I. Naglis)

Svarande: Republiken Lettland

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Lettland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1024 av den 20 juni 2019 om öppna data och vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (1) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana bestämmelser, |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Lettland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1024 av den 20 juni 2019 om öppna data och vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (1) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana bestämmelser,

| — | förplikta Republiken Lettland att betala ett schablonbelopp på 490 euro per dag, med ett minimalt totalt schablonbelopp på 196 000 euro, |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Lettland att betala ett schablonbelopp på 490 euro per dag, med ett minimalt totalt schablonbelopp på 196 000 euro,

| — | för det fall den underlåtelse som nämns i första stycket fortfarande föreligger vid det datum då domen i förevarande mål meddelas, förplikta Republiken Lettland att till kommissionen betala vite på 2 646 euro för varje dags dröjsmål från det att domen meddelas i förevarande mål till den dag då Republiken Lettland uppfyller sina skyldigheter enligt ovannämnda direktiv, och |
| --- | --- |

—

för det fall den underlåtelse som nämns i första stycket fortfarande föreligger vid det datum då domen i förevarande mål meddelas, förplikta Republiken Lettland att till kommissionen betala vite på 2 646 euro för varje dags dröjsmål från det att domen meddelas i förevarande mål till den dag då Republiken Lettland uppfyller sina skyldigheter enligt ovannämnda direktiv, och

| — | förplikta Republiken Lettland att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Lettland att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Enligt artikel 17.1 i direktiv (EU) 2019/1024 ska medlemsstaterna senast den 17 juli 2021 sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv, och ha underrättat kommissionen om dessa bestämmelser.

Lettland har översänt ett antal bestämmelser till kommissionen. Med undantag för de ändringar som införts i Informācijas atklātības likums (Lagen om informationsfrihet) nämner emellertid ingen av dessa bestämmelser direktivet, och vad gäller flera av de bestämmelser som översänts har dessutom de senaste ändringarna gjorts innan direktivet antogs.

De bestämmelser som översänts införlivar endast delvis direktivet.

---

(1)  EUT L 172, 2019, s. 56.

---

Tribunalen

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/35 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/35

---

Tribunalens dom av den 8 mars 2023 – Campine och Campine Recycling mot kommissionen

(Mål T-94/20) (1)

(Utomobligatoriskt skadeståndsansvar - Konkurrens - Konkurrensbegränsande samverkan - Marknaden för återvinning av bilbatterier - Beslut i vilket en överträdelse av artikel 101 FEUF konstateras - Dom i vilken beslutet delvis ogiltigförklaras och det ålagda bötesbeloppet sätts ned - Kommissionens beslut att inte betala dröjsmålsränta - Artikel 266 FEUF - Artikel 90.4 i delegerad förordning (EU) nr 1268/2012 - Tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel som ger enskilda rättigheter - Procentsats avseende dröjsmålsränta)

(2023/C 205/39)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Sökande: Campine (Beerse, Belgien), Campine Recycling (Beerse) (ombud: advokaterna C. Verdonck och B. Gielen)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: P. Rossi, G. Wilms och L. Wildpanner)

Saken

Sökandena har, i första hand, med stöd av artikel 268 FEUF och artikel 340 andra stycket FEUF, jämförda med artikel 266 andra stycket FEUF, yrkat dels ersättning för den skada som de ska ha lidit på grund av Europeiska kommissionens underlåtenhet att betala den dröjsmålsränta som ska erläggas till följd av domen av den 7 november 2019, Campine och Campine Recycling/kommissionen (T-240/17, ej publicerad, EU:T:2019:778), dels dröjsmålsränta på denna ersättning och, i andra hand, med stöd av artikel 263 fjärde stycket FEUF, ogiltigförklaring av beslutet i kommissionens skrivelse av den 13 januari 2020, eller i dess e-post av den 10 december 2019, genom vilka sökandena nekades nämnda dröjsmålsränta, och förpliktande för kommissionen att betala skadestånd enligt artikel 340 FEUF eller att vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att tribunalens dom av den 7 november 2019 följs fullständigt, mot bakgrund av kraven i artikel 266 första stycket FEUF.

Domslut

| 1) | Europeiska kommissionen ska betala 300 637,32 euro till Campine och till Campine Recycling som ersättning för den skada som lidits. |
| --- | --- |

1)

Europeiska kommissionen ska betala 300 637,32 euro till Campine och till Campine Recycling som ersättning för den skada som lidits.

| 2) | På den ersättning som avses i punkt 1 ska det även utgå dröjsmålsränta från och med den 11 december 2019 till dess full betalning sker, med den räntesats som Europeiska centralbanken (ECB) tillämpar för sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner, plus 3,5 procentenheter. |
| --- | --- |

2)

På den ersättning som avses i punkt 1 ska det även utgå dröjsmålsränta från och med den 11 december 2019 till dess full betalning sker, med den räntesats som Europeiska centralbanken (ECB) tillämpar för sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner, plus 3,5 procentenheter.

| 3) | Kommissionen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Campine och Campine Recycling. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Campine och Campine Recycling.

---

(1)  EUT C 137, 27.4.2020.)

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/36 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/36

---

Talan väckt den 4 april 2023 – Ben Ali mot rådet

(Mål T-178/23)

(2023/C 205/40)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Halima Bent Zine El Abidine Ben Haj Hamda Ben Ali (Abu Dhabi, Förenade Arabemiraten) (ombud: advokaten É. Deprez)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | förklara att sökandens yrkanden i denna ansökan kan tas upp till sakprövning, |
| --- | --- |

—

förklara att sökandens yrkanden i denna ansökan kan tas upp till sakprövning,

| — | ogiltigförklara bilagan till rådets beslut 2011/72/Gusp av den 31 januari 2011 om restriktiva åtgärder i den mån den berör sökanden, i den mån tillämpningen av denna bilaga har förlängts genom rådets beslut 2023/159 av den 23 januari 2023 jämte dess verkningar, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara bilagan till rådets beslut 2011/72/Gusp av den 31 januari 2011 om restriktiva åtgärder i den mån den berör sökanden, i den mån tillämpningen av denna bilaga har förlängts genom rådets beslut 2023/159 av den 23 januari 2023 jämte dess verkningar,

| — | förplikta rådet att till sökanden betala 20 000 euro för att täcka kostnaderna för hennes försvar, |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att till sökanden betala 20 000 euro för att täcka kostnaderna för hennes försvar,

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.

| 1. | Första grunden: Sökanden var minderårig vid tidpunkten för de påstådda omständigheter som åberopas till stöd för att hon ska tas upp på sanktionslistan. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Sökanden var minderårig vid tidpunkten för de påstådda omständigheter som åberopas till stöd för att hon ska tas upp på sanktionslistan.

| 2. | Andra grunden: Rådet har gjort en uppenbart oriktig bedömning. Sökanden gör i detta avseende gällande att rådet, innan det åberopar ett beslut som fattats av en myndighet i en tredje stat, måste kontrollera om beslutet har fattats med beaktande av rätten till försvar. Enligt sökanden framgår det av domen av den 30 september 2021 från appellationsdomstolen i Tunis att sökandens rätt till försvar inte respekterades av domstolen i första instans. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Rådet har gjort en uppenbart oriktig bedömning. Sökanden gör i detta avseende gällande att rådet, innan det åberopar ett beslut som fattats av en myndighet i en tredje stat, måste kontrollera om beslutet har fattats med beaktande av rätten till försvar. Enligt sökanden framgår det av domen av den 30 september 2021 från appellationsdomstolen i Tunis att sökandens rätt till försvar inte respekterades av domstolen i första instans.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av oskuldspresumtionen på grund av att det inte har meddelats någon slutlig dom mot sökanden. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av oskuldspresumtionen på grund av att det inte har meddelats någon slutlig dom mot sökanden.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av friheten att bedriva näringsverksamhet, eftersom den omtvistade åtgärden kan få betydande negativa konsekvenser för sökandens yrkesliv. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av friheten att bedriva näringsverksamhet, eftersom den omtvistade åtgärden kan få betydande negativa konsekvenser för sökandens yrkesliv.

| 5. | Femte grunden: Åsidosättande av rätten att utöva ett arbete, i den mån det angripna beslutet försätter sökanden i en situation som hindrar henne från att arbeta. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Åsidosättande av rätten att utöva ett arbete, i den mån det angripna beslutet försätter sökanden i en situation som hindrar henne från att arbeta.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/36 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/36

---

Överklagande ingett den 14 april 2023 – Mindspa mot EUIPO – Mind Solutions (MINDSPA)

(Mål T-196/23)

(2023/C 205/41)

Överklagandet är avfattat på engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Mindspa OÜ (Tallinn, Estland) (ombud: advokat A. Pavelts)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Mind Solutions Ltd (Sofia, Bulgarien)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket MINDSPA – Registreringsansökan nr 18 306 780

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s första överklagandenämnd den 9 februari 2023 i ärende R 374/2022-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | delvis ogiltigförklara det överklagade beslutet, det vill säga i den del EUIPO:s överklagandenämnd biföll invändningen och avslog ansökan om registrering som EU-varumärke av MINDSPA (nr 18 306 780), |
| --- | --- |

—

delvis ogiltigförklara det överklagade beslutet, det vill säga i den del EUIPO:s överklagandenämnd biföll invändningen och avslog ansökan om registrering som EU-varumärke av MINDSPA (nr 18 306 780),

| — | förordna om skydd för det aktuella varumärket i dess helhet, och |
| --- | --- |

—

förordna om skydd för det aktuella varumärket i dess helhet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/37 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/37

---

Överklagande ingett den 14 april 2023 – Mindspa mot EUIPO – Mind Solutions (SYNCTUITION MINDSPA)

(Mål T-197/23)

(2023/C 205/42)

Överklagandet är avfattat på engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Mindspa OÜ (Tallinn, Estland) (ombud: advokat A. Pavelts)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Mind Solutions Ltd (Sofia, Bulgarien)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket SYNCTUITION MINDSPA – Registreringsansökan nr 18 306 782

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s första överklagandenämnd den 9 februari 2023 i ärende R 375/2022–1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | delvis ogiltigförklara det överklagade beslutet, det vill säga i den del EUIPO:s överklagandenämnd biföll invändningen och avslog ansökan om registrering som EU-varumärke av SYNCTUITION MINDSPA (nr 18 306 782), |
| --- | --- |

—

delvis ogiltigförklara det överklagade beslutet, det vill säga i den del EUIPO:s överklagandenämnd biföll invändningen och avslog ansökan om registrering som EU-varumärke av SYNCTUITION MINDSPA (nr 18 306 782),

| — | förordna om skydd för det aktuella varumärket i dess helhet, och |
| --- | --- |

—

förordna om skydd för det aktuella varumärket i dess helhet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/38 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/38

---

Talan väckt den 17 april 2023 – USF/EPSU-CJ mot Europeiska unionens domstol

(Mål T-198/23)

(2023/C 205/43)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Union Syndicale Fédérale/European Public Service Union – Cour de Justice (Luxemburg, Luxemburg) (ombud: advokaterna J.-N. Louis och M. Maes)

Svarande: Europeiska unionens domstol

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

slå fast att

| — | talan kan tas upp till prövning och bifalla den, |
| --- | --- |

—

talan kan tas upp till prövning och bifalla den,

| — | beslutet att stryka sökanden från förteckningen över mottagarna av de individuella beslut som skickas ut från adressen ”Distribution décisions URC”, och IN-OUT-förteckningarna, är en nullitet eller åtminstone att den ska ogiltigförklaras, och |
| --- | --- |

—

beslutet att stryka sökanden från förteckningen över mottagarna av de individuella beslut som skickas ut från adressen ”Distribution décisions URC”, och IN-OUT-förteckningarna, är en nullitet eller åtminstone att den ska ogiltigförklaras, och

| — | svaranden ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

svaranden ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Första grunden: Den myndighet som fattade det angripna beslutet sakande befogenhet. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Den myndighet som fattade det angripna beslutet sakande befogenhet.

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av rätten till god förvaltning enligt artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, vilken innebär att var och en har rätt att bli hörd innan en enskild åtgärd som skulle beröra honom eller henne negativt vidtas mot honom eller henne. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av rätten till god förvaltning enligt artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, vilken innebär att var och en har rätt att bli hörd innan en enskild åtgärd som skulle beröra honom eller henne negativt vidtas mot honom eller henne.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av artikel 25 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen, enligt vilken varje unionsinstitution är skyldig att inom institutionen offentliggöra alla beslut i enskilda fall om en tjänstemans tillsättning, fasta anställning, befordran, förflyttning, administrativa ställning och avgång från tjänsten. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av artikel 25 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen, enligt vilken varje unionsinstitution är skyldig att inom institutionen offentliggöra alla beslut i enskilda fall om en tjänstemans tillsättning, fasta anställning, befordran, förflyttning, administrativa ställning och avgång från tjänsten.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av det ramavtal som ingåtts mellan domstolens tillsättningsmyndighet och sökanden, i vilket det föreskrivs att tillsättningsmyndighetens beslut som berör en representativ fackförening eller yrkesorganisation, som har undertecknat nämnda ramavtal, inte kan fattas utan justitiesekreterarens vetskap, vilket skett i förevarande fall. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av det ramavtal som ingåtts mellan domstolens tillsättningsmyndighet och sökanden, i vilket det föreskrivs att tillsättningsmyndighetens beslut som berör en representativ fackförening eller yrkesorganisation, som har undertecknat nämnda ramavtal, inte kan fattas utan justitiesekreterarens vetskap, vilket skett i förevarande fall.

---

| 12.6.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 205/39 |
| --- | --- | --- | --- |

12.6.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 205/39

---

Talan väckt den 18 april 2023 – Kivikoski m.fl. mot rådet

(Mål T-202/23)

(2023/C 205/44)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Ville Kivikoski (Wezembeek-Oppem, Belgien), Ottavia Maffia (Bryssel, Belgien), Peter Pristovnik (Bryssel) (ombud: advokat N. de Montigny)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara beslutet av den 13 juli 2022, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 13 juli 2022,

| — | ogiltigförklara, i den mån det är nödvändigt, beslutet av den 2 februari 2023 om avslag på klagomålet, i den del det anger skälen för beslutet av den 13 juli 2002, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara, i den mån det är nödvändigt, beslutet av den 2 februari 2023 om avslag på klagomålet, i den del det anger skälen för beslutet av den 13 juli 2002, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökandena har anfört två grunder till stöd för sin talan mot rådets generalsekreterares beslut av den 13 juli 2022 om att inte befordra sökandena i befordringsförfarandet år 2022.

| 1. | Första grunden: Det omtvistade beslutet är rättsstridigt i den mån det grundar sig på en felaktig tillämpning av bestämmelser och satser avseende befordran, vilket strider mot tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och har medfört en påtaglig förlust av sökandenas möjligheter att befordras till lönegrad AST 8. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Det omtvistade beslutet är rättsstridigt i den mån det grundar sig på en felaktig tillämpning av bestämmelser och satser avseende befordran, vilket strider mot tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och har medfört en påtaglig förlust av sökandenas möjligheter att befordras till lönegrad AST 8.

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av principerna om förutsebarhet och rättssäkerhet samt den omständigheten att sökandena har utsatts för rättsstridig ojämlik behandling på grund av deras klassificering i lönegrad AST 7, vilket saknar stöd i lag. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av principerna om förutsebarhet och rättssäkerhet samt den omständigheten att sökandena har utsatts för rättsstridig ojämlik behandling på grund av deras klassificering i lönegrad AST 7, vilket saknar stöd i lag.

---