# Επίσημη Εφημερίδα C 201/2023

| | ISSN 1977-0901 |
| ---------------------------------------- | ---------------------------- |
| Επίσημη Εφημερίδα
της Ευρωπαϊκής Ένωσης | C 201 |
| European flag | |
| Έκδοση στην ελληνική γλώσσα | Ανακοινώσεις και Πληροφορίες |

---

| Περιεχόμενα | | Σελίδα |
| ------------- | --------------------------------------------------------------------------------------------------- | ------ |
| | IV   Πληροφορίες | |
| | ΠΛΗΡΟΦΟΡΙΕΣ ΠΡΟΕΡΧΟΜΕΝΕΣ ΑΠΟ ΤΑ ΘΕΣΜΙΚΑ ΚΑΙ ΛΟΙΠΑ ΟΡΓΑΝΑ ΚΑΙ ΤΟΥΣ ΟΡΓΑΝΙΣΜΟΥΣ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ | |
| | ΕΥΡΩΠΑΪΚΟ ΚΟΙΝΟΒΟΥΛΙΟΣΥΝΟΔΟΣ 2015-2016Συνεδριάσεις από 5 έως 8 Οκτωβρίου 2015ΣΤΡΑΣΒΟΥΡΓΟ | |
| 2023/C 201/01 | Πλήρη Πρακτικά των συζητήσεων της 5ης Οκτωβρίου 2015 | 1 |
| 2023/C 201/02 | Πλήρη Πρακτικά των συζητήσεων της 6ης Οκτωβρίου 2015 | 74 |
| 2023/C 201/03 | Πλήρη Πρακτικά των συζητήσεων της 7ης Οκτωβρίου 2015 | 554 |
| 2023/C 201/04 | Πλήρη Πρακτικά των συζητήσεων της 8ης Οκτωβρίου 2015 | 857 |

---

| Υπόμνημα των χρησιμοποιούμενων συμβόλων
*
Διαδικασία διαβούλευσης ***
Διαδικασία έγκρισης ***I
Συνήθης νομοθετική διαδικασία: πρώτη ανάγνωση ***II
Συνήθης νομοθετική διαδικασία: δεύτερη ανάγνωση ***III
Συνήθης νομοθετική διαδικασία: τρίτη ανάγνωση (Ο τύπος της διαδικασίας καθορίζεται από τη νομική βάση που προτείνεται από το σχέδιο νομοθετικής πράξεως.)
Σημασία των συντμήσεων των Επιτροπών
AFET
Επιτροπή Εξωτερικών Υποθέσεων DEVE
Επιτροπή Ανάπτυξης INTA
Επιτροπή Διεθνούς Εμπορίου BUDG
Επιτροπή Προϋπολογισμών CONT
Επιτροπή Ελέγχου του Προϋπολογισμού ECON
Επιτροπή Οικονομικής και Νομισματικής Πολιτικής EMPL
Επιτροπή Απασχόλησης και Κοινωνικών Υποθέσεων ENVI
Επιτροπή Περιβάλλοντος, Δημόσιας Υγείας και Ασφάλειας των Τροφίμων ITRE
Επιτροπή Βιομηχανίας, Έρευνας και Ενέργειας IMCO
Επιτροπή Εσωτερικής Αγοράς και Προστασίας των Καταναλωτών TRAN
Επιτροπή Μεταφορών και Τουρισμού REGI
Επιτροπή Περιφερειακής Ανάπτυξης AGRI
Επιτροπή Γεωργίας και Ανάπτυξης της Υπαίθρου PECH
Επιτροπή Αλιείας CULT
Επιτροπή Πολιτισμού και Παιδείας JURI
Επιτροπή Νομικών Θεμάτων LIBE
Επιτροπή Πολιτικών Ελευθεριών, Δικαιοσύνης και Εσωτερικών Υποθέσεων AFCO
Επιτροπή Συνταγματικών Υποθέσεων FEMM
Επιτροπή Δικαιωμάτων των Γυναικών και Ισότητας των Φύλων PETI
Επιτροπή Αναφορών DROI
Υποεπιτροπή Ανθρώπινα Δικαιώματα SEDE
Υποεπιτροπή Ασφάλεια και Άμυνα Σημασία των συντμήσεων των Πολιτικών Ομάδων
PPE
Ομάδα του Ευρωπαϊκού Λαϊκού Κόμματος (Χριστιανοδημοκράτες) S&D
Ομάδα της Προοδευτικής Συμμαχίας των Σοσιαλιστών και Δημοκρατών στο Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο ECR
Ευρωπαίοι Συντηρητικοί και Μεταρρυθμιστές ALDE
Ομάδα Συμμαχία των Δημοκρατών και των Φιλελευθέρων για την Ευρώπη GUE/NGL
Συνομοσπονδιακή Ομάδα της Ευρωπαϊκής Ενωτικής Αριστεράς / Αριστερά των Πρασίνων των Βορείων Χωρών Verts/ALE
Ομάδα των Πρασίνων / Ευρωπαϊκή Ελεύθερη Συμμαχία EFDD
Ευρώπη Ελευθερίας και Άμεσης Δημοκρατίας ENF
Ομάδα Ευρώπη των Εθνών και της Ελευθερίας NI
Μη εγγεγραμμένοι | * | Διαδικασία διαβούλευσης | *** | Διαδικασία έγκρισης | ***I | Συνήθης νομοθετική διαδικασία: πρώτη ανάγνωση | ***II | Συνήθης νομοθετική διαδικασία: δεύτερη ανάγνωση | ***III | Συνήθης νομοθετική διαδικασία: τρίτη ανάγνωση | AFET | Επιτροπή Εξωτερικών Υποθέσεων | DEVE | Επιτροπή Ανάπτυξης | INTA | Επιτροπή Διεθνούς Εμπορίου | BUDG | Επιτροπή Προϋπολογισμών | CONT | Επιτροπή Ελέγχου του Προϋπολογισμού | ECON | Επιτροπή Οικονομικής και Νομισματικής Πολιτικής | EMPL | Επιτροπή Απασχόλησης και Κοινωνικών Υποθέσεων | ENVI | Επιτροπή Περιβάλλοντος, Δημόσιας Υγείας και Ασφάλειας των Τροφίμων | ITRE | Επιτροπή Βιομηχανίας, Έρευνας και Ενέργειας | IMCO | Επιτροπή Εσωτερικής Αγοράς και Προστασίας των Καταναλωτών | TRAN | Επιτροπή Μεταφορών και Τουρισμού | REGI | Επιτροπή Περιφερειακής Ανάπτυξης | AGRI | Επιτροπή Γεωργίας και Ανάπτυξης της Υπαίθρου | PECH | Επιτροπή Αλιείας | CULT | Επιτροπή Πολιτισμού και Παιδείας | JURI | Επιτροπή Νομικών Θεμάτων | LIBE | Επιτροπή Πολιτικών Ελευθεριών, Δικαιοσύνης και Εσωτερικών Υποθέσεων | AFCO | Επιτροπή Συνταγματικών Υποθέσεων | FEMM | Επιτροπή Δικαιωμάτων των Γυναικών και Ισότητας των Φύλων | PETI | Επιτροπή Αναφορών | DROI | Υποεπιτροπή Ανθρώπινα Δικαιώματα | SEDE | Υποεπιτροπή Ασφάλεια και Άμυνα | PPE | Ομάδα του Ευρωπαϊκού Λαϊκού Κόμματος (Χριστιανοδημοκράτες) | S&D | Ομάδα της Προοδευτικής Συμμαχίας των Σοσιαλιστών και Δημοκρατών στο Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο | ECR | Ευρωπαίοι Συντηρητικοί και Μεταρρυθμιστές | ALDE | Ομάδα Συμμαχία των Δημοκρατών και των Φιλελευθέρων για την Ευρώπη | GUE/NGL | Συνομοσπονδιακή Ομάδα της Ευρωπαϊκής Ενωτικής Αριστεράς / Αριστερά των Πρασίνων των Βορείων Χωρών | Verts/ALE | Ομάδα των Πρασίνων / Ευρωπαϊκή Ελεύθερη Συμμαχία | EFDD | Ευρώπη Ελευθερίας και Άμεσης Δημοκρατίας | ENF | Ομάδα Ευρώπη των Εθνών και της Ελευθερίας | NI | Μη εγγεγραμμένοι |
| ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ | ------------------------------------------------------------------------------------------------- | ----------------------- | --- | ------------------- | ---- | --------------------------------------------- | ----- | ----------------------------------------------- | ------ | --------------------------------------------- | ---- | ----------------------------- | ---- | ------------------ | ---- | -------------------------- | ---- | ----------------------- | ---- | ----------------------------------- | ---- | ----------------------------------------------- | ---- | --------------------------------------------- | ---- | ------------------------------------------------------------------ | ---- | ------------------------------------------- | ---- | --------------------------------------------------------- | ---- | -------------------------------- | ---- | -------------------------------- | ---- | -------------------------------------------- | ---- | ---------------- | ---- | -------------------------------- | ---- | ------------------------ | ---- | ------------------------------------------------------------------- | ---- | -------------------------------- | ---- | -------------------------------------------------------- | ---- | ----------------- | ---- | -------------------------------- | ---- | ------------------------------ | --- | ---------------------------------------------------------- | --- | ----------------------------------------------------------------------------------------- | --- | ----------------------------------------- | ---- | ----------------------------------------------------------------- | ------- | ------------------------------------------------------------------------------------------------- | --------- | ------------------------------------------------ | ---- | ---------------------------------------- | --- | ----------------------------------------- | -- | ---------------- |
| * | Διαδικασία διαβούλευσης | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| *** | Διαδικασία έγκρισης | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| ***I | Συνήθης νομοθετική διαδικασία: πρώτη ανάγνωση | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| ***II | Συνήθης νομοθετική διαδικασία: δεύτερη ανάγνωση | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| ***III | Συνήθης νομοθετική διαδικασία: τρίτη ανάγνωση | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| AFET | Επιτροπή Εξωτερικών Υποθέσεων | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| DEVE | Επιτροπή Ανάπτυξης | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| INTA | Επιτροπή Διεθνούς Εμπορίου | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| BUDG | Επιτροπή Προϋπολογισμών | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| CONT | Επιτροπή Ελέγχου του Προϋπολογισμού | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| ECON | Επιτροπή Οικονομικής και Νομισματικής Πολιτικής | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| EMPL | Επιτροπή Απασχόλησης και Κοινωνικών Υποθέσεων | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| ENVI | Επιτροπή Περιβάλλοντος, Δημόσιας Υγείας και Ασφάλειας των Τροφίμων | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| ITRE | Επιτροπή Βιομηχανίας, Έρευνας και Ενέργειας | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| IMCO | Επιτροπή Εσωτερικής Αγοράς και Προστασίας των Καταναλωτών | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| TRAN | Επιτροπή Μεταφορών και Τουρισμού | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| REGI | Επιτροπή Περιφερειακής Ανάπτυξης | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| AGRI | Επιτροπή Γεωργίας και Ανάπτυξης της Υπαίθρου | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| PECH | Επιτροπή Αλιείας | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| CULT | Επιτροπή Πολιτισμού και Παιδείας | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| JURI | Επιτροπή Νομικών Θεμάτων | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| LIBE | Επιτροπή Πολιτικών Ελευθεριών, Δικαιοσύνης και Εσωτερικών Υποθέσεων | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| AFCO | Επιτροπή Συνταγματικών Υποθέσεων | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| FEMM | Επιτροπή Δικαιωμάτων των Γυναικών και Ισότητας των Φύλων | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| PETI | Επιτροπή Αναφορών | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| DROI | Υποεπιτροπή Ανθρώπινα Δικαιώματα | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| SEDE | Υποεπιτροπή Ασφάλεια και Άμυνα | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| PPE | Ομάδα του Ευρωπαϊκού Λαϊκού Κόμματος (Χριστιανοδημοκράτες) | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| S&D | Ομάδα της Προοδευτικής Συμμαχίας των Σοσιαλιστών και Δημοκρατών στο Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| ECR | Ευρωπαίοι Συντηρητικοί και Μεταρρυθμιστές | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| ALDE | Ομάδα Συμμαχία των Δημοκρατών και των Φιλελευθέρων για την Ευρώπη | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| GUE/NGL | Συνομοσπονδιακή Ομάδα της Ευρωπαϊκής Ενωτικής Αριστεράς / Αριστερά των Πρασίνων των Βορείων Χωρών | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| Verts/ALE | Ομάδα των Πρασίνων / Ευρωπαϊκή Ελεύθερη Συμμαχία | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| EFDD | Ευρώπη Ελευθερίας και Άμεσης Δημοκρατίας | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| ENF | Ομάδα Ευρώπη των Εθνών και της Ελευθερίας | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| NI | Μη εγγεγραμμένοι | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

| EL | |
| -- | |

---

IV Πληροφορίες

ΠΛΗΡΟΦΟΡΙΕΣ ΠΡΟΕΡΧΟΜΕΝΕΣ ΑΠΟ ΤΑ ΘΕΣΜΙΚΑ ΚΑΙ ΛΟΙΠΑ ΟΡΓΑΝΑ ΚΑΙ ΤΟΥΣ ΟΡΓΑΝΙΣΜΟΥΣ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ

ΕΥΡΩΠΑΪΚΟ ΚΟΙΝΟΒΟΥΛΙΟ ΣΥΝΟΔΟΣ 2015-2016 Συνεδριάσεις από 5 έως 8 Οκτωβρίου 2015 ΣΤΡΑΣΒΟΥΡΓΟ

8.6.2023
EL
Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
C 201/1 5ης Οκτωβρίου 2015ΠΛΗΡΗ ΠΡΑΚΤΙΚΑ ΤΩΝ ΣΥΖΗΤΗΣΕΩΝ ΤΗΣ 5ΗΣ ΟΚΤΩΒΡΙΟΥ 2015 (2023/C 201/01) Περιεχόμενα 1.
Επανάληψη της συνόδου
3 2.
Έγκριση των Συνοπτικών Πρακτικών των προηγουμένων συνεδριάσεων: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
3 3.
Χρονοδιάγραμμα των περιόδων συνόδων του Κοινοβουλίου - 2017: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
3 4.
Αίτηση άρσης βουλευτικής ασυλίας: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
4 5.
Σύνθεση των επιτροπών και αντιπροσωπειών: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
4 6.
Υπογραφή πράξεων που έχουν εγκριθεί σύμφωνα με τη συνήθη νομοθετική διαδικασία (άρθρο 78 του Κανονισμού): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
4 7.
Ερωτήσεις με αίτημα προφορικής απάντησης (κατάθεση): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
4 8.
Κατάθεση εγγράφων: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
4 9.
Διάταξη των εργασιών
4 10.
Κοινές διατάξεις για τα Ευρωπαϊκά Διαρθρωτικά και Επενδυτικά Ταμεία: ειδικά μέτρα για την Ελλάδα (συζήτηση)
6 11.
Ο ρόλος των τοπικών αρχών στις αναπτυσσόμενες χώρες για τη συνεργασία για την ανάπτυξη (συζήτηση)
29 12.
Νομοθεσία της ΕΕ για τις υποθήκες και τα χρηματοπιστωτικά προϊόντα υψηλού κινδύνου: η περίπτωση της Ισπανίας (συζήτηση)
43 13.
Έλεγχοι των εξαγωγών όσον αφορά τα είδη διπλής χρήσης μετά τις αποκαλύψεις της Hacking Team (συζήτηση)
55 14.
Παρεμβάσεις ενός λεπτού επί σημαντικών πολιτικών θεμάτων
60 15.
Πιθανή επέκταση της ενωσιακής προστασίας της γεωγραφικής ένδειξης σε μη γεωργικά προϊόντα (συνοπτική παρουσίαση)
68 16.
Ημερήσια διάταξη της επόμενης συνεδρίασης: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
73 17.
Λήξη της συνεδρίασης
73 Πλήρη Πρακτικά των συζητήσεων της 5ης Οκτωβρίου 2015 IN THE CHAIR: MAIREAD McGUINNESS Vice-President (The sitting opened at 17.00) 1.   Επανάληψη της συνόδου President. – I declare resumed the session of the European Parliament adjourned on Thursday, 17 September 2015. 2.   Έγκριση των Συνοπτικών Πρακτικών των προηγουμένων συνεδριάσεων: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά (The Minutes of the previous sittings were approved) Goffredo Maria Bettini (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, vorrei chiedere il permesso di poter dire due parole sulla scomparsa di Pietro Ingrao. Ingrao è stato una grande personalità della politica italiana, un costruttore delle istituzioni democratiche, un padre della sinistra, per me il più importante. Ha fatto parte per decenni in modo autorevolissimo della direzione del PCI e l'ho avuto come maestro. Con lui se ne va il comunista italiano più anomalo, aperto, suggestivo, popolare ed empatico. La sua forza non era ancorata ad un'ideologia, scaturiva al contrario dalla vita, dalle esperienze, dalle emozioni, persino nella loro corporeità, scaturiva dal contatto – come dirà egli stesso per lui psichicamente insopportabile – nei confronti dell'ingiustizia che si esercita sugli ultimi o, per meglio dire, sugli offesi. Per tale motivo il suo pensiero, che ha voluto mantenersi fino all'ultimo di parte, ha avuto tuttavia una grande intensità universale. Ho voluto rivolgere ad Ingrao questo pensiero perché egli è stato un uomo certamente in non pochi momenti costretto nel suo tempo, ma capace di vivere un'autentica libertà interiore. Olaf Stuger (ENF). – Dank u wel voorzitter. Ik wil eventjes met de collega's goed nieuws uit Nederland delen. Het Nederlandse volk kan binnenkort naar de stembus om via een referendum de toekomst te bepalen van de associatieovereenkomst met Oekraïne. Dat hebben we allemaal te danken aan het burgerinitiatief GeenPeil dat 500 000 handtekeningen heeft opgehaald. Dus wat D66, een politieke partij, in vijftig jaar niet is gelukt, heeft dit burgerinitiatief in 50 dagen wel voor elkaar gekregen, een referendum. Dus dat verdient een felicitatie en ik houd u op de hoogte van de uitkomst. 3.   Χρονοδιάγραμμα των περιόδων συνόδων του Κοινοβουλίου - 2017: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 4.   Αίτηση άρσης βουλευτικής ασυλίας: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 5.   Σύνθεση των επιτροπών και αντιπροσωπειών: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 6.   Υπογραφή πράξεων που έχουν εγκριθεί σύμφωνα με τη συνήθη νομοθετική διαδικασία (άρθρο 78 του Κανονισμού): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 7.   Ερωτήσεις με αίτημα προφορικής απάντησης (κατάθεση): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 8.   Κατάθεση εγγράφων: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 9.   Διάταξη των εργασιών President. – The final draft agenda as drawn up pursuant to Rule 149 by the Conference of Presidents at its meeting of 1 October 2015 has been distributed. The following changes have been proposed: Tuesday: The Group of the European People's Party (Christian Democrats) has asked for a statement by the Vice-President of the Commission/ High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy on the situation in Georgia and the use of selective justice, namely the case of Gigi Ugulava, to be included on the agenda in the afternoon, with a resolution. I give the floor to Mr Preda to move the request on behalf of the EPP Group. Cristian Dan Preda,
în numele grupului PPE
– Doamnă președintă, Grupul PPE dorește să includă acest subiect, și anume o discuție despre Georgia și despre justiția selectivă din această țară. E un subiect foarte grav, cred că trebuie să tratăm chestiunea independenței justiției și a raportului dintre politică și justiție în Georgia. Fac apel la colegii liberali și la colegii socialiști, care știu că susțin în mod foarte călduros puterea din Georgia. Tema pe care o propunem este importantă și i-aș îndemna să voteze pentru susținerea noastră. În particular, mă adresez socialiștilor, care susțin, de altfel, în interiorul Uniunii Europene, un prim-ministru, care este și șeful Partidului Social Democrat din România, trimis în judecată, și cred că ar fi momentul să se despartă de el. Vă mulțumesc pentru atenție. Bruno Gollnisch (NI). – Madame la Présidente, je voulais dire que je soutiens d'une façon générale toutes les initiatives qui ont pour but de condamner la justice sélective. Ce que je souhaiterais, c'est que nous nous penchions également, dans la ligne de ce qu'indiquent nos collègues du PPE, sur la justice sélective telle qu'elle se pratique à l'intérieur de l'Union européenne: par exemple sur la justice sélective en Grèce, à l'encontre des députés d'Aube dorée, par exemple sur la justice sélective en Allemagne, sur la justice sélective en France, du fait précisément de lois liberticides. Tout ceci serait un thème d'action extrêmement favorable pour notre Parlement. (Le Président retire la parole à l'orateur) Enrique Guerrero Salom (S&D). – Señora Presidenta, me parece bastante significativo que la propuesta del señor Preda haya sido fervorosamente apoyada por el señor Gollnisch. Pero de lo que se trata aquí no es de discutir este caso concreto, sino del modo de trabajar de este Parlamento. Esta es una propuesta de urgencia que ya presentó en otro momento el Grupo Popular y que no obtuvo el apoyo suficiente, y ahora viene al Pleno a ver si la puede introducir en el Pleno. Me parece que, con independencia del tema de que se trata, no es un procedimiento aceptable en el funcionamiento de la Cámara. (Parliament rejected the request) Wednesday: Gabriele Zimmer,
im Namen der Fraktion GUE/NGL
. – Frau Präsidentin! Meine Fraktion beantragt entsprechend der Geschäftsordnung eine Debatte, und zwar ohne Entschließung, zu dem tödlichen US-Luftangriff auf das Krankenhaus von Ärzte ohne Grenzen in Kundus. Der Punkt sollte Mittwochmorgen debattiert werden – aus unserer Sicht um 8.30 Uhr – in Anwesenheit der Hohen Vertreterin, Frau Mogherini. Und um einigen Fraktionen entgegenzukommen, schlage ich auch vor, dass wir das als eine Runde der Fraktionssprecher durchführen. Vergangenen Samstag, am 3. Oktober, wurden durch Angriffe der US-Armee auf das Krankenhaus 12 Mitarbeiter und mindestens 7 Patienten getötet, darunter drei Kinder. 37 Menschen, darunter 19 Mitarbeiter, sind schwer verletzt worden. Nach Angaben von Ärzte ohne Grenzen wurde am 3. Oktober zwischen 2.08 Uhr und 3.15 Uhr das Traumazentrum von Ärzte ohne Grenzen in Kundus in Intervallen von etwa fünfzehn Minuten von mehreren Luftangriffen getroffen. Das zentrale Krankenhausgebäude, in dem sich die Intensivstation, Notfallräume und eine Physiotherapiestation befanden, wurde bei jedem Angriff wiederholt, und zwar sehr präzise, getroffen. Bereits am 29. September wurden die Geo-Daten des Krankenhauses sowohl an die internationale Koalition als auch an das afghanische Militär und zivile Behörden kommuniziert, dennoch kam es zu den Bombardierungen. EU-Länder sind an dem Krieg in Afghanistan beteiligt. Die EU engagiert sich aber auch mit Entwicklungshilfe, sogar mehr als in jedem anderen Land. Viele Hilfsorganisationen aus Europa, darunter eben auch Ärzte ohne Grenzen, sind daran beteiligt. Deshalb fordern wir Aufklärung! Rebecca Harms (Verts/ALE). – Frau Präsidentin! Ich unterstütze im Namen meiner Fraktion den Antrag, den Gabi Zimmer eben sehr gut begründet hat. Ich muss vorausschicken, dass ich erleichtert bin durch die Rede und die Mitteilung von Präsident Obama, der schon eine volle Untersuchung dieser schrecklichen Ereignisse von Kundus angekündigt hat. Aber ich denke, dass wir auch eine internationale Debatte darüber brauchen, was da passiert ist, insbesondere weil in Afghanistan die Entwicklung insgesamt furchterregend ist und uns bisher eine Diskussion dazu meiner Meinung nach fehlt. Angesichts der Debatten, die wir morgen führen, finde ich, dass entsprechend der Weltlage alles dafür spricht, aus dem furchtbaren Anlass, den Frau Zimmer beschrieben hat, diesen Tagesordnungspunkt Afghanistan auf die Tagesordnung zu nehmen. (Parliament approved the request) Sophia in 't Veld (ALDE). – Madam President, the matter I want to raise is not strictly speaking on the agenda, but it relates to the debate on Tuesday on, let us say, «dieselgate». I understand that the Conference of Presidents had agreed to request the presence of Vice-President Timmermans for this debate. But we see on the schedule that Commissioner Bieńkowska, who is in charge of entrepreneurship, industry and the internal market, will be there. Given the seriousness of the issue and the fact that it touches upon environmental policy, competition policy, governance and maybe other issues as well, and given that there are four committees involved in his issue, we would like to know why the Commission has not met our request to send Vice-President Timmermans for the debate. President. – It is for the Commission to decide who participates in the debate and I dare say that Commissioners, when they are here, speak on behalf of the Commission. But your point is made. I have had no proposal for a change to our agenda for Thursday so the order of business is established. (The order of business was thus established) Morten Messerschmidt (ECR). – Madam President, I wish to raise a point on the Wednesday part of the agenda, referring to what you said earlier on our upcoming vote on the calendar. The deadline for tabling amendments is tomorrow, and the ECR Group has submitted an amendment limiting the number of days in a Strasbourg session from four to three. That has been deemed inadmissible by Mr Schultz without any clear reasoning. One hour ago I received an email in which somebody from Parliament's administration stated that this would be contrary to the case-law on the Protocol. I do not think, in the light of the sensitivity and the political importance of this issue, that that is a well-reasoned justification for deeming an amendment inadmissible. I would therefore like to request that the Presidency comes with a much more in-depth analysis of the true impact of the Court decision of 2012 on what we can and cannot do in this Chamber in respect of amending the calendar, because without a strategic in-depth analysis, it makes no sense for us to vote on the calendar or to be encouraged to amend it. President. – I think you will be aware that this issue arose in 2014, and at that point the same amendment was ruled inadmissible on the basis of the President's legal interpretation, which was delivered to him. Nothing has changed since, the President's ruling and decision is final in this regard, and the amendment is inadmissible. We have noted your comments. Cristian Dan Preda (PPE). – Doamnă președintă, intervin în legătură cu agenda urgențelor de joi dimineață. Este a doua oară în ultimele luni când, în loc de trei subiecte pe agenda urgențelor, avem patru subiecte și intervin pentru a reaminti ceea ce spune articolul 135 din Regulamentul de procedură, care precizează: «Numărul total al subiectelor înscrise pe ordinea de zi nu poate fi mai mare de trei, inclusiv subpunctele.». Am înțeles că avem patru subiecte pentru că Președintele Schulz a insistat să adauge un al patrulea, încălcând a doua oară Regulamentul de procedură. Aș vrea să reducem numărul subiectelor de urgență la trei, așa cum o cere Regulamentul, pentru că a avea patru subiecte înseamnă a diminua timpul de dezbatere pentru fiecare dintre ele. Nu cred că trebuie să încălcăm Regulamentul nostru. Vă mulțumesc. President. – Thank you, Mr Preda. My understanding very clearly is that there was agreement in the Conference of Presidents on this issue and that there was to be no request to change the agenda, but you have made your point very well and we will pass this on to the President and to the relevant services. 10.   Κοινές διατάξεις για τα Ευρωπαϊκά Διαρθρωτικά και Επενδυτικά Ταμεία: ειδικά μέτρα για την Ελλάδα (συζήτηση) President. – The next item is the report by Iskra Mihaylova, on behalf of the Committee on Regional Development, on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council amending Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council laying down common provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund, the European Agricultural Fund for Rural Development and the European Maritime and Fisheries Fund and laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund and the European Maritime and Fisheries Fund as regards specific measures for Greece (COM(2015)0365 – C8-0192/2015 – 2015/0160(COD)) (A8-0260/2015). Искра Михайлова,
докладчик
. – Уважаема г-жо Председател, уважаеми колеги, днес имам възможността да представя пред Европейския парламент законодателен доклад относно предложението за изменение на Регламент No 1303/2013 за общоприложимите разпоредби по отношение на специфичните мерки за Гърция. Първо исках да започна с това, че това е изключителна ситуация, която трябва да бъде преодолявана със специфични мерки. Всеки един от нас е проследил срещата на върха на 12 и 13 юли, когато лидерите на еврозоната стигнаха до споразумение за подкрепа на Гърция, като всеки съзнаваше необходимостта от спешни действия, както лидерите на еврозоната, така и Европейската комисия и, разбира се, Европейският парламент. В тази връзка комисиите в Парламента взеха решение за опростена процедура без изменения за настоящия регламент с цел да се допринесе за общите условия за подпомагане на Гърция и да се позволи на регламента да влезе в сила във възможно най-кратък срок. На 17 юли Европейската комисия представи законодателно предложение, което включва и извънредни мерки и има за цел: Първо, да се повиши равнището на първоначалното предварително финансиране за оперативните програми в областта на политиката на сближаване за периода 2014 – 2020 г. в рамките на цел «Инвестиции за растеж и работни места» и за програми, финансирани от Европейския фонд за морско дело и рибарство в Гърция. Второ, да увеличи максималния процент на съфинансиране за оперативните програми за периода 2007 – 2013 г. по целите «Сближаване» и целите «Регионална конкурентоспособност и заетост» в Гърция до 100% и да премахне тавана за плащанията по тези програми. Чрез посочената промяна на регламента предложените мерки са насочени към преодоляване на критичен недостиг на ликвидност в гръцката икономика и осигуряване на незабавен и необходим стимул на инвестициите, което ще даде възможност за бързо стартиране на по-голям брой проекти. Това предложение е неутрално спрямо бюджета за периода 2014 – 2020 г. Важно е процедурата да е приключила преди края на 2015 г., така че гръцките власти да могат пълноценно да използват част от финансирането, което е достъпно за тях за периода 2007 – 2013 г. Три други комисии в Парламента поискаха становище, това са комисиите по бюджети, рибно стопанство и заетост и социални въпроси. Всички колеги са приели да прилагат опростената процедура. Що се отнася до комисията по регионално развитие, нито един член не е възразил спрямо тази процедура. Съветът, под председателството на Люксембург, също разгледа това досие като спешно и ще следва Парламента, ако приеме предложението на Комисията каквото е. Солидарност и изключителни мерки обаче не следва да означават «не носи отговорност» от страна на Гърция. Ако Гърция не ускори темпото на своите заявления за плащане за съответните програми преди края на 2016 г., тя е изправена пред риск да възстанови допълнителното първоначално предварително финансиране. И не на последно място, Гърция следва да представи доклад на Комисията относно прилагането на тези извънредни мерки. За да не завършвам само с технически аспекти, бих искала да подчертая, че ние сме тук в тази пленарна зала като представители на гражданите на Европейския съюз и можем да изразим своята загриженост. Бихме могли да мислим, че сега имаме и по-належащи проблеми, но ние трябва да уважим и нашата ангажираност в подкрепа на Гърция тук и днес. Поради тази причина Ви призовавам да подкрепите предложението. Valdis Dombrovskis,
Vice-President of the Commission
. – Madam President, on behalf of the Commission, I would like to thank Parliament for supporting the proposal to amend the Common Provisions Regulation as regards specific measures for Greece. The proposal is an exceptional measure to address the unique situation in Greece. The Commission's proposal follows the agreement reached in July at the Euro Summit. The agreement reached between co-legislators to maintain the Commission proposal – and the exceptional speed which with which they processed this – is a concrete sign of European solidarity. The proposal must be seen in the wider context of the reform process undertaken by Greece. Timely and effective implementation of reforms to modernise the state and the economy, as agreed under the third programme, is crucial to ensure financial stability, fiscal sustainability and sound economic fundamentals for investment, job creation and growth. It is crucial to dispel any uncertainty and ensure a sound financial sector. With capital controls in place, the financing streams of the real economy are strained at a time when investment is needed most. The EU funds have an important role in this respect. There are substantial means available from the EU budget for Greece but the implementation of the project, co-financed with EU funds, is held back by the tight liquidity situation of the Greek state. To help address this situation we have put forward three exceptional measures so that the investment supported by EU funds can take place, and take place swiftly. For the 2014-2020 period, it is proposed to increase the rate of initial pre-financing for Greece by seven percentage points for the European Regional Development Fund, the Cohesion Fund, the European Social Fund and the European Maritime and Fisheries Fund. This frontloading should allow for starting more investments earlier. For the 2007-2013 period, two measures are proposed: firstly to release the last five percent of the remaining EU payments, which are normally retained until the closure of the programmes in 2017 and, secondly, to remove the obligation to provide for national cofinancing and to apply the 100% EU financing rate. These measures should help bring the investment finance for the 2007-2013 period to a successful conclusion. All these measures would translate into EUR 2 billion available for Greece over the two years 2015 and 2016. Importantly, these measures are budget-neutral for the current Multiannual Financial Framework and would have no impact on the payment plan either. The additional pre-financing for the 2014-2020 programmes should be covered by payment application by the end of 2016. It is, of course, crucial to ensure that the money duly reaches the beneficiaries and does so as quickly as possible in line with the rules of sound financial management. To this end, a ring-fencing mechanism will ensure that additional amounts for the 2007-2013 period are used only for payments to beneficiaries. Greece has already put such a mechanism in place. Moreover, Greece is required to report on the implementation of these measures by the end of 2016 and in the final implementation report for the 2007-2013 period. The Commission has stood by Greece throughout the crisis with both financial support and technical assistance. We will continue to support Greece, both in the implementation of the reforms and in making the best use of EU funds. Technical assistance is already being provided through the new Structural Reform Support Service which is available to all EU Member States. Technical meetings and ad hoc missions on the ground are being organised. As it happens, Commissioner Crețu is in Greece today. I am looking forward to your debate. Nils Torvalds,
föredragande av yttrande från budgetutskottet. – Fru talman! Detta handlar naturligtvis om ett extraordinärt förfarande som aldrig är riktigt enkelt för budgetutskottet. Under den föregående perioden var jag en av skuggföredragandena för det s.k. trojkabetänkandet. Vi hade en möjlighet att se alla de problem som den grekiska ekonomin stod inför. Av den orsaken tror jag att det är en god handräckning från parlamentets sida att godkänna detta förslag. Samtidigt vet vi att Grekland också under flyktingkrisen hamnade under ett tryck som var för stort för den svaga ekonomin att bära. Jag vill dock samtidigt vara oerhört tydlig på en punkt. Vi får emellanåt rapporter om det sätt på vilket Grekland handskas med europengar. I Grekland finns det en turkisk minoritet som ibland upplever sig vara illa behandlad, och vi kommer att vara mycket noggranna i uppföljningar till detta så att den turkiska minoriteten får sin beskärda del av dessa pengar. Sedan kan jag inte låta bli att säga att vi hoppas att detta ska vara gnistan – på bulgariska iskra – som tänder en bättre framtid för Grekland. Thomas Händel,
Verfasser der Stellungnahme des mitberatenden Ausschusses für Beschäftigung und soziale Angelegenheiten
. – Frau Präsidentin, Herr Kommissar, meine Damen und Herren! Der Beschäftigungsausschuss im Europäischen Parlament begrüßt diese Maßnahme der Kommission ganz eindeutig. Wir sind der Auffassung: Griechenland braucht nach den Jahren der Krise dringend Hilfe. Wir begrüßen besonders, dass das Frontloading stattfindet. Insbesondere begrüßen wir, dass es keine eigenen Zuschüsse von Griechenland geben muss. Griechenland braucht dringend Hilfe. In der Krise sind in Griechenland über 250 000 Betriebe Pleite gegangen, vernichtet worden. Insofern brauchen wir dringend und schnell Hilfe für Griechenland. Ich warne ganz persönlich davor, jetzt allzu schnell zu sagen: Wir wollen eine Erfolgskontrolle. Diese Entwicklung einzuleiten, braucht Zeit und braucht vor allem andere Investitionen, die darüber hinausgehen, damit Griechenland die Chance hat, mit europäischer Solidarität und Hilfe wieder aus dieser Krise, aus dieser Lage herauszukommen und nicht gleichzeitig auch Arbeitsrechte zu zerstören. Diesen Prozess müssen wir abwarten. Da braucht es Geduld, auch in diesem Haus. (Der Redner ist damit einverstanden, eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte» gemäß Artikel 162 Absatz 8 der Geschäftsordnung zu beantworten.) Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
ερώτηση «γαλάζια κάρτα»
. – Κυρία Πρόεδρε, η παρέμβασή μου δεν αφορά τα λεχθέντα από τον κύριο Händel, αλλά τον προηγούμενο ομιλητή, ο οποίος ανέφερε ότι υπάρχει στην Ελλάδα τουρκική μειονότητα. Αυτό δεν συμβαίνει, είναι ψευδές. Στην Ελλάδα δεν υπάρχει τουρκική μειονότητα. Υπάρχει μόνο μουσουλμανική μειονότητα και δεν χρειάζεται να δοθούν χρήματα σε αυτήν. (Η πρόεδρος διακόπτει τον ομιλητή) President. – Mr Epitideios, I am sorry but you should have addressed the question then, so I am not going to allow it. Lambert van Nistelrooij,
on behalf of the PPE Group
. – Madam President, my first point would be on the situation in Greece itself. As regards the whole package of the Juncker proposals and the related agreement reached in the summer, it is absolutely necessary that we deliver. Therefore, this fast-track procedure is the correct response to this specific situation. Secondly, the most important requirement – which is to have money available to finalise the projects that can benefit from this proposal – is what is at stake this evening and in tomorrow's vote. But there is another aspect I want to touch upon, which is the control that Parliament wishes to exercise on the regional funds. The EPP Group has proposed that in this case for Greece – and especially regarding these measures where we take away co-financing and for which we pay 100% of the money needed for projects – we have a say on the matter and special control. That is why the EPP Group proposed, in the debate at the Committee on Regional Development, to have a special rapporteur, a permanent rapporteur, on Greece. Greece now is the only country where 100% European funding is necessary. As has just been said by the rapporteur, it is a sign of solidarity in Europe. But on the other hand, we want to be sure that this money is going to the projects for which it is intended, and that the full control that applies to every other country in Europe, according to the regulations, is applied in the Greek situation. That is why it is a «yes» from the EPP for this fast-track proposal to use this measure for the money for 2014-2015; but also a «yes» for a new role for Parliament, with a specific rapporteur. Constanze Krehl,
im Namen der S&D-Fraktion
. – Frau Präsidentin, liebe Kolleginnen und Kollegen! Ich möchte mich an erster Stelle bei der Kommission bedanken, dass sie so schnell einen solchen Vorschlag auf den Tisch gelegt hat, nachdem der Rat monatelanges Tauziehen gebraucht hat, um sich zum Schicksal von Griechenland tatsächlich gemeinsam zu äußern. Es ist die richtige Antwort. Wir brauchen nach der einseitigen Austeritätspolitik der vergangenen Jahre jetzt endlich Investitionen in die Wirtschaft Griechenlands. Wie soll denn dieses Land sonst auf die Beine kommen, wenn nicht investiert wird? Das einzige Instrument, das die Europäische Union dafür hat, ist nun einmal die Kohäsionspolitik. Wir müssen das endlich sinnvoll nutzen! Die Projekte, die im Übrigen für die alte Förderperiode ausgesucht worden sind, wurden gemeinsam mit der von der Kommission eingesetzten Task Force für Griechenland ausgesucht. Und diese Task Force war im Regionalausschuss immer da zur Berichterstattung und hat die Projekte begleitet, die jetzt in Griechenland in den nächsten Monaten zu 100 % finanziert werden sollen. Was vielleicht nicht jeder Kollege und jede Kollegin weiß: Wenn wir dieses Geld nicht freigeben, hat Griechenland nicht nur das Problem, 5 % dazu zahlen zu müssen, sondern es muss dann die gesamten 95 %, die diese Projekte schon gekostet haben, an die Kommission zurückerstatten. Das wäre ein absolutes Desaster. Natürlich muss kontrolliert werden. Überall muss kontrolliert werden. Es ist unsere Aufgabe als Parlament, das zu begleiten. Das ist richtig! Aber jetzt so zu tun – einige Kollegen machen das leider –, als sei das jetzt eine Tragödie, dass wir haushaltsneutral Geld in die Hand nehmen, um Griechenland zu unterstützen, den Arbeitsmarkt und die Wirtschaftsentwicklung zu unterstützen, das finde ich in der Tat nicht angemessen. Ich hoffe, dass wir morgen nicht nur eine überwältigende Mehrheit haben, sondern eine Mehrheit so groß wie es nur irgend geht, um dieses Zeichen von Solidarität dann tatsächlich auch in praktische Realität umzuwandeln. (Die Rednerin ist damit einverstanden, eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte» gemäß Artikel 162 Absatz 8 der Geschäftsordnung zu beantworten.) Beatrix von Storch (ECR),
Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Sie haben gesagt: «Es wird nicht investiert» und «Es muss investiert werden – deswegen braucht es die Fonds.» Haben Sie sich mal gefragt, warum nicht investiert wird? Warum geht keiner mit seinem Geld hin und investiert in Griechenland? Warum passiert das nicht? Sie stellen immer nur fest: «Es passiert nicht», aber die Frage ist doch: Warum? Constanze Krehl (S&D),
Antwort auf eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Im Moment ist es tatsächlich so, dass der Staat Griechenland überhaupt kein freies Geld hat, um irgendetwas zu investieren, was ausdrücklich das Ergebnis der entsprechenden Austeritätspolitik auch der Troika ist, nicht nur der Europäischen Union. Wir müssen wirklich ein klares Zeichen setzen. Es ist überall in der Welt so, dass in bestimmten Krisensituationen die öffentliche Hand in Vorleistung gehen muss. Das ist Geld aus dem Kohäsionsfonds, das Griechenland zusteht. Wir ermöglichen es, dass die Ausgabe tatsächlich getätigt wird. Ruža Tomašić,
u ime kluba ECR
. – Gospođo predsjednice, uvođenje posebnih pravila koja bi trebala omogućiti bolje i učinkovitije korištenje sredstava iz EU fondova u svakom bi slučaju trebalo olakšati Grčkoj rješavanje problema nelikvidnosti, ali se postavlja pitanje hoće li doprinijeti grčkom oporavku u onoj mjeri u kojoj bismo željeli. Grčka mora provesti reforme od kojih je Ciprasova vlada u prošlom mandatu bježala, a birači su je nedavno nagradili za takvo ponašanje. Vjerujem stoga da u narednom razdoblju neće doći do značajnijeg pomaka na bolje u provođenju strukturnih reformi, što naša nastojanja da pomognemo Grčkoj čini pomalo uzaludnima. U prijedlogu je istaknuto da Grčkoj nedostaje sredstava za javna ulaganja potrebna za poticanje održivog oporavka. Vjerujem da je to istina, ali moram izraziti neslaganje s takvom strategijom. Povećanje državne potrošnje svakako neće državu izvesti iz krize jer ju je takvo neodgovorno ponašanje u nju i uvelo. Da bi naši napori imali ikakvog smisla, nova grčka vlada mora privući privatne ulagače i ojačati privatni sektor na račun javnoga. Je li Ciprasova vlada na to spremna? Kojim mjerama to planira postići? Bojim se da ovakvim potezima dugoročno ne pomažemo našim prijateljima i partnerima Grcima, već ih guramo dublje u ponor. Da Grčka nije članica eurozone, u koju je primljena pod sumnjivim okolnostima, vidno bi se teže zaduživala sve ove godine te bi danas bila u puno manjim problemima. Grke smo možda prestali bezuvjetno darivati novcem europskih poreznih obveznika, ali ih i dalje hrabrimo u prekomjernom trošenju ovakvim formulacijama koje javna ulaganja postavljaju kao preduvjet održivom oporavku. Održivi oporavak u Grčkoj moguće je postići samo smanjenjem javne potrošnje, rezovima u javnom sektoru, smanjenjem administrativnog tereta i privlačenjem privatnog kapitala. Sve ostalo je puko životarenje od kojeg su umorni i Grci i europski porezni obveznici. Ivan Jakovčić,
u ime kluba ALDE
. – Gospođo predsjednice, gospodine povjereniče, odmah na početku reći ću da je ovo odličan prijedlog Komisije. Dolazi u pravo vrijeme, prepoznaje probleme s kojima se Grčka suočava već više godina i Komisija je pokazala zrelost u ovom trenutku, a želim reći da će, prema svemu sudeći, to napraviti i Parlament. Ovaj Parlament će donijeti po ubrzanoj proceduri sve one neophodne odluke kako bi se grčkom narodu u ovom trenutku izrazila solidarnost Europske unije, Komisije i Parlamenta i svih onih koji odlučuju, i da na taj način pomognemo svima onima za koje znamo da u Grčkoj trebaju pomoć. U tom kontekstu klub zastupnika ALDE-a, u čije ime ovdje govorim, podržava ovu ubrzanu proceduru. Naša izvjestiteljica, predsjednica Odbora za regionalni razvoj, učinila je sve što je mogla. Na sjednici našeg Odbora uvidjeli smo potrebu ubrzane procedure bez puno formalnosti, sve ono što nam je na raspolaganju, upravo s ciljem i s jedinom željom da se Grčkoj pomogne. Procjene govore o tome da će se ovdje uštedjeti oko dvije milijarde eura za grčki proračun, da će se dodatno akumulirati gotovo milijarda za potrebe Kohezijskog i strukturnog fonda, kao i Fonda za pomorstvo i ribarstvo. To su značajna sredstva. Ona neće riješiti sve probleme u Grčkoj, ali bit će to vrlo konkretna i jasna sredstva koja će donijeti novu šansu za Grčku i za grčku vladu od koje očekujemo puno. Grčka vlada je izašla na izbore, nedavno je ponovno dobila povjerenje. Cipras je govorio ovdje u Parlamentu, obećao je reforme. Očekujemo te reforme. Očekujemo od nove vlade da odgovori na način na koji smo mi pokazali. Pokazali smo solidarnost, pokazali smo odluku da pomognemo Grčkoj, ali isto tako očekujemo od grčke vlade da ispuni svoja obećanja koja je dala Europi i na taj način učini ono što svi mi očekujemo – da Grčka postane ponovno pravi dio naše velike europske obitelji. Izvanredna je situacija, a izvanredna situacija traži izvanredne mjere. Mi smo to učinili. Sad očekujemo od Grčke njihove poteze. (Zvučnik pristao odgovoriti na pitanje «blue card» (članak 162. stavak 8. Uredbe)). Jonathan Arnott (EFDD),
blue-card question
. – Rushed legislation is often bad legislation. I note particularly the five questions raised by the Committee on Budgets on 14 September 2015 concerning this legislation. Do you feel that the Commission has provided a sufficient response to those questions? Ivan Jakovčić (ALDE),
odgovor na pitanje postavljeno podizanjem plave kartice
. – Pročitao sam mišljenje Odbora za proračun, vidio sam da postoje odgovarajuće rezerve Odbora za proračun, ali vjerujem da ono što je Komisija ponudila, i način na koji smo to mi obradili u Odboru za regionalni razvoj, jamči da će ovaj novac biti potrošen kako treba jer u suprotnom ćemo, naravno, morati reagirati. Dakle, smatram, kao što sam rekao u svom govoru, da je ovo dobar prijedlog i da ga treba realizirati. Younous Omarjee,
au nom du groupe GUE/NGL
. – Madame la Présidente, Monsieur le Commissaire, nous ne sommes pas ici pour débattre du contenu du troisième mémorandum, même s'il y aurait beaucoup à dire à ce sujet. En effet, le seul choix laissé, au fond, au gouvernement grec était de survivre ou de mourir. C'est le choix de la survie qui a prévalu. Ce choix de survie consiste en priorité à répondre immédiatement aux besoins en matière de liquidités qui, nous le savons, font cruellement défaut et à pouvoir engager rapidement les fonds européens. Pour cela, il n'est pas urgent d'attendre mais il est urgent d'agir. C'est la raison pour laquelle nous soutenons la procédure accélérée. Il est également urgent d'agir pour permettre à la Grèce de renouer avec les investissements. C'est en tenant compte de cette urgence que nous soutenons aujourd'hui les mesures exceptionnelles proposées par la Commission, à savoir le cofinancement à 100 %, la facilitation des préfinancements et le déblocage immédiat des fonds européens. Au total deux milliards d'euros. Ce que je veux dire aussi, c'est que nous voyons bien, avec ce règlement, que c'est la politique de cohésion, cette politique régionale qui, une fois de plus, est la seule à même de mettre en œuvre la solidarité. C'est la politique régionale qui est la seule à même de tempérer les effets désastreux des politiques d'austérité. Terry Reintke,
im Namen der Verts/ALE-Fraktion
. – Frau Präsidentin, liebe Kolleginnen und Kollegen, lieber Herr Kommissar, heute aber vor allem liebe Griechinnen und Griechen und liebe Europäerinnen und Europäer! Von außen betrachtet diskutieren wir heute sehr technische Fragen. Es geht um 7 % mehr Vorfinanzierung, es geht um zwei Milliarden mehr Kofinanzierung von europäischer Seite, um eine schnellere Freigabe der 5 %-Zahlung und technische Verwaltungsunterstützung. Außerhalb dieses Hauses und der Kommission verstehen wahrscheinlich wenige Bürgerinnen und Bürger, was das eigentlich alles bedeutet. Im Kern diskutieren wir aber heute über viel, viel mehr. Denn es geht um eine zentrale Richtungsentscheidung innerhalb der Europäischen Union. Es geht darum, ob wir es schaffen, in einer Krisensituation gemeinsam pragmatisch Probleme zu lösen, oder ob wir diese Lösungsansätze auf dem Altar des Populismus opfern. Rechthaberei hat in Europa in der Vergangenheit immer wieder in Sackgassen geführt. Nur Verhandlungen auf Augenhöhe und verlässliche Lösungsansätze können den Weg frei machen für eine positive Entwicklung in Griechenland. Der Kommissionsvorschlag nimmt genau das auf. Denn die einseitige Kaputtsparpolitik der letzten Jahre ist gescheitert. Die harten Auflagen – auch von europäischer Ebene – haben dazu beigetragen, dass die griechische Wirtschaft heute am Boden liegt. Und jetzt ist der Punkt gekommen, an dem auch die Kommission einsieht, dass wir Worten Taten folgen lassen müssen. Dass Griechenland schneller und einfacher von einer europäischen Investitionspolitik profitieren kann, ist dabei ein erster Schritt in die richtige Richtung. Denn mit diesen europäischen Strukturmitteln haben wir ein sehr starkes Instrument in unserer Hand, um Griechenland aus dieser Sackgasse zu führen. Und deshalb müssen die Investitionen jetzt fließen. 25 % aller öffentlichen Investitionen in Griechenland sind Mittel aus der europäischen Strukturpolitik. Zum Ankurbeln der Wirtschaft muss dieses Geld jetzt zur Verfügung stehen, und zwar nicht irgendwie, sondern sehr zielgerichtet, für sinnvolle Projekte, die Jobs schaffen, die ökologisch nachhaltig und transparent sind. Auch deshalb ist der vierte Punkt in diesem Vorschlag – der Punkt zur technischen Unterstützung – so zentral. Die griechische Verwaltung muss jetzt Hand in Hand mit der Europäischen Kommission Großes leisten, um diese Projekte sinnvoll umzusetzen. Es liegt sehr viel vor uns. Nur wenn wir wegkommen vom nationalen Kleingeist, können wir es schaffen, mit gemeinsamen europäischen Kräften. Deshalb stellt sich heute die Frage, ob wir auch in diesem Punkt verlässliche europäische Partner sind und ob wir als Europäer an der Seite Griechenlands stehen, unter diesen harten Umständen und in dieser harten Situation. Meine Fraktion sagt: Ja! Genau jetzt zeigt sich, was europäische Solidarität bedeutet. Deshalb unterstützen wir den Kommissionsvorschlag als ersten Schritt in die richtige Richtung. Rosa D'Amato,
au nom du groupe EFDD
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, il Movimento 5 Stelle, vista la tragica situazione della Grecia, è costretto a votare a favore della proposta di aumento del cofinanziamento per la vecchia programmazione e di anticipo di prefinanziamento per l'attuale. Il Movimento 5 Stelle ha sempre sostenuto una politica di maggiore flessibilità verso il popolo greco, criticando aspramente le politiche di austerità e le modalità di negoziazione del memorandum che sono state imposte alla Grecia. Sottolineo che la proposta non comporta alcuna variazione dei massimali annui per impegni e pagamenti previsti nel quadro finanziario pluriennale e che la ripartizione annua degli stanziamenti di impegno per il Fondo europeo di sviluppo regionale, il Fondo sociale europeo e il Fondo di coesione rimane invariata. Sottolineo anche che è stato previsto un meccanismo per garantire che gli importi siano utilizzati esclusivamente per i pagamenti a favore dei beneficiari e per i programmi operativi, quindi per i cittadini. Il Movimento 5 Stelle dunque vota positivamente ma, si badi bene, il nostro voto a queste singole misure non sposta di una virgola la nostra valutazione sul trattamento vessatorio imposto ai cittadini greci in nome dell'austerità, dei vincoli di bilancio e delle regole che valgono solo per alcuni e meno per altri. Voglio sottolineare inoltre l'enorme sforzo e la grandissima umanità di cui il popolo greco, pur nelle difficilissime condizioni in cui si trova, ha dato prova nell'accogliere i migranti che sono uomini e donne in fuga da guerre o in cerca di un futuro migliore e non, come viene spesso fatto passare nei discorsi pubblici, clandestini. Il trattato sul funzionamento dell'Unione europea all'articolo 80 menziona il principio di solidarietà e all'articolo 174 recita: «Per promuovere uno sviluppo armonioso dell'insieme dell'Unione, questa sviluppa e prosegue la propria azione intesa a realizzare il rafforzamento della coesione economica, sociale e territoriale». Credete che l'Unione europea nella sua diversa declinazione di Commissione, Consiglio e della maggioranza di questo Parlamento stia davvero applicando questi principi? Basterebbe citare l'esempio della macrocondizionalità economica applicata alla politica di coesione per darci una risposta purtroppo per nulla rassicurante. (Il Presidente interrompe l'oratore). Olaf Stuger,
namens de ENF-Fractie
. – Voor de overheid, dus ook voor de EU, is er maar één manier om aan geld te komen en dat is via belastingen. Laat nou net die belastingbetaler hier altijd de buitengesloten derde zijn. Als we nu eens kijken naar zo'n typische dag van de belastingbetaler in Nederland dan begint die om negen uur 's ochtends. Tot zijn koffiepauze om elf uur werkt hij voor de belastingen. Na zijn koffiepauze tot zijn lunch werkt hij voor de belastingen. Na de lunch werkt hij ook nog meer dan een uur voor de belastingen en pas om tien voor half drie 's middags begint hij voor zichzelf te werken. Tenminste, dat was zo tot kort geleden. Maar sinds we hier besloten hebben om miljarden, honderden miljarden over te maken naar Griekenland is deze Nederlandse belastingbetaler 7 minuten extra tijd kwijt om te werken voor de belastingen. Dus tegenwoordig werkt hij tot ongeveer half drie voor de belastingen, en ik hoop dat de commissaris, dat de Commissie, als ze aan hun thee nippen rond die tijd, eens eventjes daarbij stil willen staan. Dank u wel. Κωνσταντίνος Παπαδάκης (NI). – Κυρία Πρόεδρε, καταρχήν να ξεκαθαρίσουμε ότι η αυξημένη προχρηματοδότηση για την οποία γίνεται λόγος, αφορά τις επενδύσεις για την κερδοφορία των επιχειρήσεων, και είναι η άλλη όψη της αντιλαϊκής πολιτικής του βάρβαρου τρίτου μνημονίου που πληρώνει πανάκριβα ο λαός μας στην Ελλάδα, με νέα βάρβαρα μέτρα κυβέρνησης και κουαρτέτου, κατεδάφιση του ασφαλιστικού, των εργασιακών σχέσεων, με φόρο-λεηλασία και ιδιωτικοποιήσεις. Τα κονδύλια της Ευρωπαϊκής Ένωσης συγκεντρώνονται από την αφαίμαξη του λαού, προέρχονται από τον κρατικό προϋπολογισμό που αναδιανέμει τους πόρους σε βάρος των λαϊκών οικογενειών, υπέρ των μονοπωλίων, της ανταγωνιστικότητας και της κερδοφορίας τους. Ακόμα και τα ελάχιστα κονδύλια για την απασχόληση μεταφράζονται σε επιδοτήσεις των επιχειρήσεων, και γίνονται όχημα για την επιβολή όρων δουλειάς γαλέρας για λίγους μήνες, τα οποία ανακυκλώνουν την ανεργία και αποτελούν επίσης εργαλείο για το ξεκλήρισμα των μικρών αγροτών. Τρανή απόδειξη για το πού πάνε αυτά τα λεφτά, είναι τα κονδύλια, τα οποία είχαν μάλιστα απορρόφηση 90% την περίοδο 2007-2013, που ακριβώς ξεκοκαλίζονταν από τα μονοπώλια την ίδια ώρα που χρεοκοπούσε η εργατική λαϊκή οικογένεια. Μόνος δρόμος για το λαό, είναι η οργάνωση της πάλης σε γραμμή ρήξης με την Ευρωπαϊκή Ένωση και τα μονοπώλια για να μπουν εμπόδια στην προώθηση των μέτρων, για ανάκτηση των απωλειών, για να ανοίξει ό δρόμος ώστε ο λαός να γίνει ο ιδιοκτήτης του πλούτου που παράγει. Μαρία Σπυράκη (PPE). – Κυρία Πρόεδρε, κύριε αντιπρόεδρε της Επιτροπής, σήμερα διανύουμε τα τελευταία μέτρα ενός αγώνα δρόμου, ενός σπριντ που κάναμε εδώ στο Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο, ώστε τελικά να τονωθεί άμεσα η ελληνική οικονομία με καταρχήν συνολικό όφελος δύο δισεκατομμύρια ευρώ. Σίγουρα πρόκειται για μια εξαίρεση, για μία εξαίρεση για την Ελλάδα, και ακούσαμε αντιρρήσεις, αντιρρήσεις από κυβερνήσεις, αντιρρήσεις από συναδέλφους στην Επιτροπή Περιφερειακής Ανάπτυξης, οι οποίες είναι εύλογες. Γιατί να δώσουμε στην Ελλάδα μία εξαίρεση και να μην καταβάλει την εθνική συμμετοχή; Γιατί να δώσουμε έμφαση στην προχρηματοδότηση, την ώρα που ενώ και άλλοι χρειάζονται χρήματα, η ελληνική κυβέρνηση δεν δείχνει να σπεύδει; Η απάντηση έρχεται από όσα βίωσε και βιώνει η Ελλάδα. Η Ελλάδα, η χώρα μου, έχει χάσει το 30% του Ακαθάριστου Εγχώριου Προϊόντος κατά τη διάρκεια της οικονομικής κρίσης. Βιώνει συνθήκες πολέμου και ταυτόχρονα η παρατεταμένη πολιτική αστάθεια επέτεινε την αβεβαιότητα σε όλα τα επίπεδα. Τώρα, αφού σχηματίστηκε η νέα κυβέρνηση, είναι απαραίτητο να εξηγήσουμε ότι η υποστήριξη της Ευρωπαϊκής Ένωσης έχει ως απαραίτητη προϋπόθεση την απαρέγκλιτη εφαρμογή των διαρθρωτικών μεταρρυθμίσεων. Αύριο ψηφίζουμε για την τροποποίηση του Κανονισμού, και το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο θα έχει δείξει σε χρόνο ρεκόρ για άλλη μια φορά την αλληλεγγύη του στη χώρα μας. Μετά από αυτά, είναι αποκλειστική ευθύνη της ελληνικής κυβέρνησης να πάρει τη σκυτάλη, να τρέξει τις μεταρρυθμίσεις, να αξιοποιήσει την ευκαιρία που δίνεται στην Ελλάδα. Ο αγώνας για την επανεκκίνηση της ελληνικής οικονομίας είναι μαραθώνιος και οφείλουμε να έχουμε τα μάτια μας στραμμένα στην Ελλάδα. Να δούμε πώς προχωρούν οι μεταρρυθμίσεις, να γνωρίζουμε κάθε στιγμή τι συμβαίνει εκεί. Isabelle Thomas (S&D). – Madame la Présidente, permettez-moi un peu d'ironie pour saluer l'ingéniosité de nos dirigeants européens, car même si je soutiens la proposition, vraiment, avancer un milliard d'euros à la Grèce, pour lui demander en contrepartie de mieux liquider son patrimoine public et de détruire son tissu social et ses retraites, tout cela sans offrir la moindre solution pérenne à l'économie grecque, décidément ce n'est pas cher payé. J'aurais souhaité que nos négociateurs soient aussi inventifs face aux Américains dans la négociation sur le traité transatlantique mais il semble que, de nos jours, l'Europe soit forte contre les faibles et faible contre les forts. Je sais que la Commission ne pouvait pas proposer mieux mais permettez-moi de douter, non du bien fondé de ce préfinancement, mais de sa sincérité budgétaire. Nous avons 24 milliards de factures impayées en perspective cette année, qui paiera ce milliard? Les États qui ont pris cette décision? Nous savons ici qu'ils n'ajouteront pas un euro. Soit, de nouveau, ce seront des porteurs de projets qui ne verront pas leurs factures payées avant longtemps, soit cet engagement restera lettre morte. C'en est assez de ces décisions des États membres sans responsabilité budgétaire. Oui, il faut voter cette aide exceptionnelle, mais la meilleure façon d'aider durablement la Grèce, c'est d'annuler une partie de cette dette insoutenable et inique. Νότης Μαριάς (ECR). – Κυρία Πρόεδρε, την ώρα που η τρόικα έχει μετατρέψει την Ελλάδα σε κοινωνικό νεκροταφείο, η Ευρωπαϊκή Επιτροπή αποφάσισε επιτέλους να τροποποιήσει τον κανονισμό 1303 του 2013 για τα Διαρθρωτικά Ταμεία, προκειμένου να αντιμετωπιστούν τα προβλήματα ρευστότητας και έλλειψης διαθέσιμων πόρων που αντιμετωπίζει η Ελλάδα, λόγω των μνημονίων που επέβαλαν μια βίαιη δημοσιονομική προσαρμογή και μείωσαν τις δημόσιες επενδύσεις. Όμως, ακόμη και αυτό η Ευρωπαϊκή Ένωση δεν το πράττει άνευ όρων, καθώς το συνοδεύει: 1)
με την απαρέγκλιτη εφαρμογή του μνημονίου 3 που επιβάλλει σκληρά μέτρα ύψους 13 δισ. ευρώ την επόμενη διετία· 2)
με τη λεηλασία της δημόσιας περιουσίας ύψους 50 δισ. ευρώ, και· 3)
με το προσφυγικό. Οι δανειστές λοιπόν μοιράζουν τα ιμάτια της Ελλάδας, προκειμένου να επιτρέψουν την απρόσκοπτη χρηματοδότηση του ΕΣΠΑ. Έτσι, με το ένα χέρι η Ευρωπαϊκή Ένωση δίνει κονδύλια του ΕΣΠΑ, τα οποία ούτως ή άλλως τα δικαιούται η Ελλάδα, και με το άλλο χέρι τα παίρνει πίσω διπλά και τρίδιπλα. Άλλωστε, σύμφωνα με στοιχεία της Ευρωπαϊκής Επιτροπής, πάνω από το 40% των ευρωπαϊκών κονδυλίων που διατίθενται στην Ελλάδα, επιστρέφουν άμεσα στις χώρες του σκληρού πυρήνα της Ευρωπαϊκής Ένωσης, όπως η Ολλανδία, για αγορά βιομηχανικού εξοπλισμού, πρώτων υλών, καταναλωτικών αγαθών και λοιπά. Για το λόγο αυτό, τα ευρωπαϊκά κονδύλια πρέπει να επενδυθούν σε παραγωγικές επενδύσεις, στον πρωτογενή τομέα, στις νέες τεχνολογίες, στις υποδομές, στη βιομηχανική ανάπτυξη και στον τουρισμό. Και όχι βέβαια στην κατανάλωση και τις εισαγωγές. Πρέπει οι χρηματοδοτούμενες δράσεις του ΕΣΠΑ να επικεντρωθούν σε επενδύσεις σε κλάδους που επιφέρουν εγχώρια προστιθέμενη αξία στην Ελλάδα. Προκειμένου όμως η Ελλάδα να μπει στη λεωφόρο της νέας ανάπτυξης, πρέπει να πετάξει την τρόικα έξω από τη χώρα και να απαλλαγεί από το άχθος του επονείδιστου χρέους που πρέπει να διαγραφεί. Τέλος, να επισημάνω στον συνάδελφο από τη Βουλγαρία, ότι στην Ελλάδα δεν υπάρχει τουρκική μειονότητα, αλλά θρησκευτική, μουσουλμανική μειονότητα, η οποία απολαμβάνει απρόσκοπτα τα δικαιώματά της, σε αντίθεση με την ελληνική μειονότητα της Κωνσταντινούπολης και άλλων περιοχών της Τουρκίας, η οποία καταπιέζεται σφοδρά από τις τουρκικές αρχές. Δημήτριος Παπαδημούλης (GUE/NGL). – Κυρία Πρόεδρε, η πρόταση της Επιτροπής δίνει μια μικρή ανακούφιση στην χώρα μου, την Ελλάδα και τον ελληνικό λαό, που υποφέρει επί χρόνια από μεγάλη ύφεση, μεγάλη ανεργία, μεγάλη φτώχια και τεράστια μείωση επενδύσεων. Και είναι θετικό ότι το σύνολο, σχεδόν, των πολιτικών ομάδων, με την εξαίρεση της ευρωομάδας της άκρας Δεξιάς, στηρίζει αυτή τη διαδικασία. Με την πρόταση της Επιτροπής, που εγκρίνει το Ευρωκοινοβούλιο, δεν θα πάρει ούτε ένα ευρώ παραπάνω απ τον κοινοτικό προϋπολογισμό η χώρα μου, απλώς θα διευκολυνθεί να υπάρξουν επιτέλους επενδύσεις. Και το σχέδιο της κυβέρνησης Τσίπρα είναι 100 δισ. επενδύσεις τα επόμενα χρόνια, όχι μόνο δημόσιες, αλλά και ιδιωτικές, και πολλές μεταρρυθμίσεις για την καταπολέμηση της φοροδιαφυγής, της διαφθοράς, του πελατειακού κράτους . Χρειαζόμαστε όμως αύριο να εγκρίνουμε αυτή την πρόταση ως έχει, και γι αυτό θέλω να πω, ότι οι τροπολογίες που υποκριτικά κατέθεσε η Ευρωομάδα της κυρίας Λεπέν, δεν είναι για το καλό του ελληνικού λαού. Αν εγκριθούν θα είναι για να σταματήσουν αυτή τη θετική διαδικασία. Bill Etheridge (EFDD). – Madam President, of course we all feel for the Greek people. What is going on there is terrible for the people of Greece. They are not to blame for the situation at all. We have been told Greece is in dire need of help and is suffering economic disaster. Well, as Basil Fawlty would say, «specialised subject: the bleeding obvious». The measures to help pass through the committee came through with very little debate or democratic scrutiny at all. They passed through easily and smoothly to come to this place. I am concerned by some of them, and I suggest that the Greeks should remember the words of President Reagan when he said – and I paraphrase badly – that «I am from the government and I am here to help» are the most frightening words in the English language. I would suggest that «I am from the EU and here to help» are perhaps the most terrifying words in the English language. Help never comes without strings and it is never straightforward. The Greek state reminds me very much of my uncle. He is a great chap, a likeable, top person, but he always needs and wants more than he can actually afford at the time, so he ends up asking for his money and his wages frontloaded. He never deals with the real problem, which is that he spends too much on beer and cigarettes. The Greek state should deal with the real problem. They should begin by leaving the eurozone: that is the obvious way forward for them. What will happen when other countries within the eurozone see what happens here, see this precedent and demand any funds to them to be frontloaded? It is unsustainable. Maybe we should appoint Basil Fawlty as an EU Commissioner and perhaps he can then point out the «bleeding obvious» and we can get some common sense in this place. Barbara Kappel (ENF). – Frau Präsidentin, Herr Kommissar! Griechenland ist sicherlich in außergewöhnlicher Art und Weise von der Finanzkrise betroffen. Athen fehlen die Mittel für öffentliche Investitionen, es hat massive Liquiditätsprobleme. Selbstverständlich haben in der Vergangenheit europäische Struktur- und Investitionsfonds maßgeblich dazu beigetragen, dass Investitionen in Griechenland stattfanden – immerhin 25 % der Investitionen kommen aus diesen Mitteln. Die Kommission hat deshalb im Rahmen der Erstellung der Rahmenbedingungen für das dritte Griechenlandpaket ein Schnellverfahren vorgeschlagen, um die Liquiditätssituation zu verbessern und die Investitionen anzukurbeln. Die Berichterstatterin für diesen Bericht hat sich diesen Vorschlägen zur Änderung der Verordnung angeschlossen und fordert zusätzliche Vorschussleistungen aus dem Haushaltsrahmen 2014–2020 für die operativen Programme der Kohäsionspolitik und des Meeres- und Fischereifonds, das sogenannte Frontloading. Als Zweites wird eine Anhebung der Deckelung für kumulative Vorfinanzierungen und Interimszahlungen für Programme im Zeitraum 2013–2017 im Rahmen der Ziele Konvergenz und regionale Wettbewerbsfähigkeit zu 100 % gefordert – das heißt, eine Aufhebung der Obergrenze für Zahlungen aus diesen Programmen. Durch die Aufhebung der Notwendigkeit der Kofinanzierung und das Fallenlassen einer Obergrenze sollen im griechischen Haushalt zwei Milliarden Euro für Investitionen zusätzlich ermöglicht werden. Das heißt, der griechische Haushalt kann diese zwei Milliarden einsparen. Der Haushaltsausschuss in diesem Parlament hat bestätigt, dass die Programmumsetzung vor 2016 wichtig ist – es wurde heute schon gesagt –, sonst müssten nicht nur fünf Prozent, sondern am Ende 95 % der Vorfinanzierungen zurückbezahlt werden. Deshalb ist es wichtig, dass eine Erfolgskontrolle stattfindet und dass es im Regionalausschuss einen permanenten Berichterstatter zu den Kofinanzierungen gibt. Ich fordere deshalb zusätzlich zu diesen Maßnahmen den griechischen Ministerpräsidenten auf, etwas daraus zu machen. Schaffen Sie Rahmenbedingungen in Ihrem Land, die die Umsetzung, die Freisetzung von Investitionen fördern, und schaffen Sie zusätzliche Beschäftigung! Denn ansonsten ist diese Solidaritätsbekundung umsonst. Γεώργιος Επιτήδειος (NI). – Κύρια Πρόεδρε, τα σκληρά μέτρα λιτότητας τα οποία έχουν επιβληθεί στην Ελλάδα τα τελευταία 5 χρόνια έχουν εξαθλιώσει τον ελληνικό λαό, έχουν αυξήσει δραματικά το ποσοστό ανεργίας, κυρίως μεταξύ των νέων, και γενικά έχουν καταστρέψει τον οικονομικό και κοινωνικό ιστό της χώρας. Με αυτά τα δεδομένα είναι ενθαρρυντική η πρόταση της Επιτροπής Περιφερικής Ανάπτυξης για να ληφθούν μέτρα σχετικά με την ανάπτυξη και τις επενδύσεις στην Ελλάδα. Γεννώνται όμως κάποια ερωτήματα: α.
Πως είναι δυνατό να υπάρξουν επενδύσεις και να υπάρξουν και θέσεις εργασίας στην Ελλάδα όταν δεν υπάρχει ανάπτυξη στον πρωτογενή τομέα επειδή δεν υπάρχουν τα κατάλληλα κονδύλια για να διατεθούν σε αυτόν; β.
Πώς θα καταπολεμηθεί η φτώχεια και θα βελτιωθούν οι συνθήκες διαβιώσεως του ελληνικού λαού, όταν η εφαρμογή των μέτρων των μνημονίων έχει απομυζήσει και το τελευταίο ευρώ του έλληνα εργαζομένου; γ.
Πώς θα καταπολεμηθεί η ανεργία των νέων όταν δεν υπάρχουν θέσεις εργασίας και τα χρήματα που διατίθενται γι αυτές, καταναλώνονται και διατίθενται σε διάφορες εταιρείες που τους διδάσκουν πράγματα, τα οποία είναι αμφίβολο εάν θα χρησιμοποιήσουν και θα τους χρειαστούν. Τέλος, πώς είναι δυνατόν να βρουν εργασία οι νέοι στην Ελλάδα, όταν συρρέουν στην Ελλάδα από τρίτες χώρες εκατοντάδες χιλιάδων παράνομοι μετανάστες, μεταξύ των οποίων, υπάρχουν και «ταλαντούχοι νέοι» όπως είπε και ο κ. Γιούνκερ, που πρέπει να βρουν και αυτοί εργασία. Για να πετύχει λοιπόν το πρόγραμμα, θα πρέπει τα χρήματα να διατεθούν στους τομείς στους οποίους υπάρχει ανάγκη και πρέπει να διατεθούν και κυρίως στον πρωτογενή τομέα και οι μισθοί που θα δίδονται στους Έλληνες να μην είναι μισθοί πείνας και μισθοί εργατών τριτοκοσμικών χωρών. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE). – Κυρία Πρόεδρε, χαιρετίζουμε και στηρίζουμε αυτή την ενίσχυση προς την Ελλάδα και προς τον ελληνικό λαό, έστω κι αν αυτή φαινομενικά δεν είναι η ενίσχυση που πιθανώς να ανέμενε ή αναμένει ο ελληνικός λαός, όμως είναι ιδιαίτερα σημαντική και θα χαιρετίσω και τη δήλωση του Αντιπροέδρου Επιτρόπου, κυρίου Dombrovskis, ο οποίος είπε ότι «εμείς διαθέτουμε τα μέσα και με όλες μας τις δυνάμεις θα αγωνιστούμε για να στηρίξουμε προγράμματα για τον ελληνικό λαό και την Ελλάδα». Γνωρίζετε πολύ καλά ότι αυτός που υπέστη τα πάνδεινα τα τελευταία χρόνια εξαιτίας της οικονομικής κρίσης, και δεν υπεισέρχομαι να εξετάσω τα αίτια αυτής της κρίσης, είναι ο ελληνικός λαός, και συνεχίζει να βρίσκεται σε αυτή τη δύσκολη θέση σήμερα. Οφείλουμε όλοι εμείς, όχι μόνον προς ένδειξη αλληλεγγύης, αλλά επειδή αυτό πρέπει να προέχει για την Ευρωπαϊκή Ένωση, αν πραγματικά θεωρείται Ένωση, να στηρίξουμε και να υποστηρίξουμε ένα λαό μέσα στους κόλπους της, ο οποίος δοκιμάζεται σκληρά, όπως είναι η Ελλάδα. Θεωρώ ότι με τα δύο δισεκατομμύρια θα δοθεί η ευχέρεια και η δυνατότητα να αξιοποιηθούν αυτά τα χρήματα για την ανάπτυξη και τη δημιουργία νέων θέσεων εργασίας. Είναι σημαντικό να χτυπήσουμε την ανεργία που υπάρχει στην Ελλάδα, αλλά και σε άλλες χώρες, όπως η Κύπρος, η Πορτογαλία και η Ισπανία, που υπέστησαν αυτού του είδους την οικονομική κρίση και οφείλουν αυτά τα προγράμματα να ενεργοποιούνται τάχιστα προς αυτές τις χώρες, με υπεραπλουστευμένες διαδικασίες νικώντας την ανίκητη γραφειοκρατία των Βρυξελλών. Έχει ευθύνη και Ευρωπαϊκή Ένωση να πετύχουν αυτά τα προγράμματα· δεν είναι μόνο ευθύνη των χωρών και των λαών και πιστεύω είναι προς την ορθή κατεύθυνση το ότι σήμερα δίνεται αυτή η δυνατότητα προς την Ελλάδα και τον ελληνικό λαό. Ολοκληρώνοντας, όμως, δεν μπορώ να αφήσω απαρατήρητο αυτό που ο συνάδελφος κύριος Torvalds, που εύχομαι να είναι από άγνοια και μόνο από άγνοια, δηλαδή να αναφερθεί σε τουρκική μειονότητα. Πρόκειται για μια ανιστόρητη, ανεδαφική τοποθέτηση που δεν έχει καμία σχέση με την πραγματικότητα. Στην Ελλάδα υπάρχει μόνο θρησκευτική μουσουλμανική μειονότητα, η οποία απολαμβάνει όλων των δικαιωμάτων. Είναι ο Ελληνισμός ο μικρασιατικός, ο ποντιακός και ο κωνσταντινοπολίτικος, που υπέστη διωγμούς από τους Τούρκους και όχι η θρησκευτική μειονότητα στην Ελλάδα. José Blanco López (S&D). – Señora Presidenta, decisiones como la que vamos a adoptar mañana —decisiones rápidas y urgentes, superando barreras y obstáculos, como en el Pleno pasado en relación con los refugiados— sirven también para que Europa vuelva a generar esperanza en la gente. Yo siempre digo que si Europa no genera esperanza en la gente, la gente perderá definitivamente la esperanza en Europa. Y, desde luego, la austeridad frustró muchas esperanzas y muchas expectativas. Y, como consecuencia de una austeridad extrema, tenemos decisiones también extremas, situaciones complicadas extremas a las que tenemos que dar respuesta, porque dando respuesta estamos hablando de personas, de formas de vida, de empleo, de empresas, de dinamización de la economía para generar actividad económica, una nueva perspectiva y un nuevo horizonte. Está bien que el Parlamento Europeo esté a la altura de las exigencias. Está bien que el Parlamento Europeo de forma rápida y urgente modifique un reglamento, y que lo haga precisamente para solventar situaciones y generar esa actividad económica para devolver esa esperanza. Devolver esa esperanza a los griegos y, en definitiva, a los europeos, para hacer de Europa algo más justo, más solidario, algo que se preocupa por la gente, por sus problemas y por sus ciudadanos. Bernd Kölmel (ECR). – Frau Präsidentin! Es steht außer Frage, dass wir Griechenland helfen müssen. Griechenland wurde auch schon viel geholfen. Wenn wir uns noch einmal erinnern: Im vergangenen mehrjährigen Finanzrahmen waren 42 Milliarden Euro Fördermittel für Griechenland vorgesehen. Und der Fördersatz wurde von den üblichen 85 % auf 95 % erhöht. Diese 10 % Zusatz sind immerhin vier Milliarden Euro. Und dennoch konnte Griechenland von diesen Mitteln zwei Milliarden Euro nicht abrufen. Das lag insbesondere auch daran, dass die griechische Verwaltung nicht in der Lage war, alle Erfordernisse zu erfüllen. Welche Schlüsse ziehen wir nun daraus? Zum einen erhöhen wir jetzt die Kofinanzierung der EU auf 100 %. Darüber hinaus können diese Mittel nun vorzeitig abgerufen werden, bevor alle erforderlichen Unterlagen eingereicht werden. Und es können auch Mittel abgerufen werden, die für spätere Haushaltsjahre vorgesehen sind. Da frage ich mich allerdings doch: Ist das denn tatsächlich die richtige Medizin für diesen leider kranken Patienten? Ich glaube: Nein! Denn zum einen haben wir hier eine Verdrehung von Fakten – wir reden hier von einer Kofinanzierung der EU, in Wirklichkeit ist es aber eine Vollfinanzierung. Eine Vollfinanzierung ist aber immer ein strategisches Risiko, denn wenn ein Empfänger von Zuwendungen keine Eigenleistung mehr erbringen muss, steigt natürlich das Risiko, dass keine sinnhaften Investitionen getätigt werden, ganz enorm an. Darüber hinaus müsste man endlich die Verwaltung in Griechenland verbessern, damit dort auch die Mittel – die ja zur Verfügung stehen – sinnvoll angewendet werden können. Und schließlich ist auch zu fragen: Wie ist es denn mit der Nachhaltigkeit dieser Mittel, wenn wir jetzt in den nächsten ein bis zwei Jahren Mittel ausgeben, die eigentlich für einen Siebenjahreszeitraum gedacht sind? All das kann nicht klappen. Deshalb sind wir überzeugt: Das ist nicht die richtige Medizin. Wir müssen stattdessen endlich der Wahrheit ins Gesicht sehen: Griechenland ist überschuldet und braucht einen Schuldenschnitt von 50 % und muss aus der Eurozone entlassen werden. Martina Michels (GUE/NGL). – Frau Präsidentin! Uns liegt ein vernünftiger, unbürokratischer Vorschlag vor, dem wir nur zustimmen können. Und trotzdem ist es falsch, wenn hier manche Kollegen so tun, als ginge es um Geschenke an Griechenland. Es geht hier vielmehr um eine sinnvolle Korrektur unserer eigenen – zum Teil ineffektiven – Vergaberichtlinien. Sollte sich dieser Zugang bewähren, könnte er später in gleicher Weise auch anderen wirtschaftsschwachen Mitgliedstaaten zugutekommen. Eine EU-Förderpolitik, die der Logik der schnellen Erfolgsraten folgt und zunehmend den Fokus auf private Investitionen lenkt, wird weder nachhaltig noch langfristig von Erfolg gekrönt sein. Die Kohäsionspolitik sollte endlich als solidarischer Umverteilungsmechanismus funktionieren, statt einer fragwürdigen makroökonomischen Konditionierung zu folgen – einer Konditionierung, die selbst Ursache für wirtschaftliche und politische Krisen ist. Kristina Winberg (EFDD). – Fru talman! Vi ska klargöra en sak omedelbart: Det finns inga EU-pengar. Det är skattepengar från hårt arbetande medborgare som det är tal om att ge till Grekland. Nyligen gick Grekland med på att höja sin pensionsålder till 67 år. Fram tills nu har Grekland haft en lista på så många som 580 olika yrken som ansågs farliga eller ansträngande. Arbetade man inom ett av dessa yrken kunde man gå i pension så tidigt som vid 50 års ålder. Jag noterar att TV-presentatör ingick i de yrken som ansågs farliga. Skrattretande och anskrämligt! Samtidigt förs i mitt land, Sverige, diskussioner om att höja pensionsåldern till 75 år. Det är talande för vilken sjuk organisation EU är när pengar tas från skattebetalare i vissa medlemsstater och ges till inte fullt lika flitiga skattebetalare i andra medlemsstater. Det är dags att sluta ge konstgjord andning till Grekland på skattebetalarnas bekostnad. Låt i stället grekerna lämna euroområdet, återgå till drachman, devalvera samt ta sig själva upp på fötter igen. Gerolf Annemans (ENF). – Collega's, ik herhaal het nogmaals, het kan namelijk niet genoeg herhaald worden: wat u in het kader van de redding van uw eenheidsmunt aan het doen bent, wat u in het kader van het aan boord houden van de Grieken aan het doen bent, is niets minder dan de creatie van een politieke eenheidseconomie waarin de lidstaten en de volkeren van Europa langzaam maar zeker, stap voor stap, ook nu weer vandaag, de bevoegdheid zal worden ontzegd om hun sociaal-economische toekomst zelf uit te tekenen en zelf vorm te geven. De volkeren van Europa glijden stap voor stap in een situatie waarin hun investeringen, hun pensioenen, hun begrotingen en hun infrastructuur hier in de tempels van de Europese Unie zullen worden bepaald en gestroomlijnd. Wat de volkeren van Europa moeten leren inzien is dat deze Europese Unie de verscheidenheid van de Europese volkeren vermorzelt onder het mom van voor de stabiliteit van een mislukte munt zogenaamd noodzakelijke structurele hervormingen. Wat de Europese Unie doet, is in wezen de democratie van de vrije volkeren buiten werking stellen. Stop hiermee! Dat is onze boodschap vandaag, niet alleen aan het adres van de Grieken maar aan het adres van alle Europese volkeren. Krisztina Morvai (NI). – A kérdés az, hogy ez az európai uniós pénz fog-e segíteni a görög gazdaság, illetve az igen nehéz helyzetben lévő görög emberek talpra állásában. A válasz pedig ugyanaz, mint egyéb, különösen perifériaországok esetében, hogy tudniillik attól függ. Attól függ, hogy milyen eljárásokban, milyen döntéshozatali mechanizmusokban osztják el ezeket a pénzeket, és kikhez jutnak ezek a pénzek. Hogyha tisztességes és átlátható eljárásokban, tisztességes görög kisvállalkozókhoz, közepes vállalkozókhoz, kisgazdákhoz jut, illetve a közpénz a közjót fogja szolgálni – mondjuk a görög egészségügy helyzetének javítására – akkor igen, segít ez a pénz a talpra állásban. Ha viszont az történik, mint pl. az én hazámban is igen sok európai uniós pénzzel, forrással, hogy korrupt döntéshozók a politikával összeforrott oligarchák kezére juttatják ezeket a pénzeket, akkor nem fog segíteni a talpra állásban. És szeretném hangsúlyozni, hogy ugyanúgy, ahogy mondjuk Magyarországon is az EU-s földalapú támogatások vonatkozásában, úgy Görögországban, ezen pénzek vonatkozásában is az Európai Uniónak kötelessége lenne vizsgálni, hogy tisztességes és átlátható eljárásokban történik-e e pénzek elosztása. José Manuel Fernandes (PPE). – Senhora Presidente, queria saudar todas as colegas, todos os colegas, cumprimentar o senhor comissário e felicitar a Comissão por esta proposta - uma proposta que vem reforçar a solidariedade - mas a solidariedade orçamental da União Europeia é algo que já existe há muitas dezenas de anos. Recordo que o Fundo Social Europeu existe mesmo desde 1958. Mas trata-se de um reforço da solidariedade que vai aliviar a Grécia que tem uma dificuldade em termos financeiros, uma dificuldade de liquidez, e, portanto, vai poder utilizar os fundos com um menor esforço financeiro da sua parte. Este menor esforço financeiro, este reforço da solidariedade, exige uma vigilância maior, exige uma responsabilidade adicional. Os montantes a 100% cento de cofinanciamento, as taxas de pré-financiamento correspondem a cerca de 2 mil milhões de euros, exigem que estes montantes sejam utilizados em projetos que sejam sustentáveis. Queremos uma solidariedade inteligente, que contribua para o crescimento da Grécia, que contribua para o reforço da competitividade da Grécia, que traga mais emprego, e, portanto, estes fundos, para além da coesão social, para além da coesão económica, devem também trazer uma maior riqueza para a União Europeia, uma maior riqueza para a Grécia, e, esperamos, estamos convictos, de que a Grécia, as autoridades gregas, têm aqui uma oportunidade que não podem desperdiçar. Mais uma vez manifestamos solidariedade e pedimos que a Grécia, as autoridades, estejam também elas à altura desta nossa solidariedade aqui demonstrada. Mercedes Bresso (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, grazie anche alla presidente Mihaylova per la relazione e per la rapidità con cui ha guidato la decisione della nostra commissione. È noto che, a seguito della crisi, i livelli degli investimenti sono crollati in tutta Europa, sia di quelli privati sia di quelli pubblici, quando sarebbe stato necessario intervenire e rilanciare l'economia con fondi specifici per la crescita e l'innovazione. In questa situazione la politica di coesione è rimasta, anche e soprattutto in questi anni più difficili, la più consistente e concreta fonte di investimento a favore dei cittadini europei. Sappiamo anche che la situazione in Grecia, nonostante gli sforzi fatti sul cammino delle riforme, resta difficile ed è per questi motivi che il nostro gruppo ha sostenuto con convinzione l'approvazione di queste misure straordinarie, che sono – lo ricordo – semplicemente misure che consentono alla Grecia, in una situazione di bilancio difficilissima, di andare avanti nell'uso dei fondi e quindi di consentire ai privati che hanno ricevuto queste risorse di completare gli investimenti e di ricevere i pagamenti, e consentono di accelerare la spesa delle risorse nel primo periodo. Ciò è molto importante perché ci dimostra che un uso più flessibile dei fondi strutturali può consentire ai paesi di migliorare le proprie performance sul piano degli investimenti. Volevo ricordare ai tanti colleghi che continuano a dire sciocchezze che l'Unione europea con tutto il suo bilancio costa tre giorni di tasse ai cittadini europei, il resto sono i loro... (il Presidente ritira la parola all'oratore). Edward Czesak (ECR). – Szanowna Pani Przewodnicząca! Zdajemy sobie sprawę, iż kryzys finansowy doprowadzi w Grecji do trwale ujemnych wskaźników wzrostu oraz do poważnych problemów z płynnością i brakiem środków publicznych na konieczne inwestycje służące pobudzeniu wzrostu gospodarczego i tworzeniu miejsc pracy. Kolejny plan Komisji Europejskiej dla Grecji – tym razem w postaci uwolnienia ostatnich 5% płatności z budżetu Unii Europejskiej do momentu zamknięcia programów i zwiększenia maksymalnego poziomu współfinansowania do 100%, a także udostępnienia dodatkowych zaliczek początkowych dla lat 2015 i 2016 — potwierdza tylko mobilizację Unii i gotowość niesienia pomocy członkowi Unii pogrążonemu w kryzysie. Chciałbym jednak przypomnieć Komisji Europejskiej, iż polityka spójności to przede wszystkim największa polityka inwestycyjna Unii Europejskiej, a nie finansowe koło ratunkowe dla krajów zagrożonych bankructwem. Dlatego jakiekolwiek działania podejmowane z wykorzystaniem mechanizmów polityki spójności nie mogą rodzić – ani teraz, ani w przyszłości – konsekwencji, a zwłaszcza konsekwencji budżetowych, dla państw beneficjentów tej właśnie polityki. Zaproponowane rozwiązania muszą mieć charakter absolutnie nadzwyczajny, wyjątkowy, a przede wszystkim jednorazowy. Dlatego oczekujemy od Komisji Europejskiej jasnej deklaracji i zapewnienia, iż nowe, szczególne środki dla Grecji nie będą miały negatywnych konsekwencji dla płatności dla innych krajów, nie będą wykorzystane jako argument w najbliższym przeglądzie i negocjacjach w sprawie wieloletnich ram finansowych oraz nie wywołają zatorów w płatnościach. Νικόλαος Χουντής (GUE/NGL). – Κυρία Πρόεδρε, αγαπητοί συνάδελφοι, η τροποποίηση του προβληματικού και αντιαναπτυξιακού κανονισμού 1303/2013 για την Ελλάδα αποφασίστηκε στις 12 Ιουλίου, όταν η ελληνική κυβέρνηση υπέγραψε το τρίτο μνημόνιο, μνημόνιο με την ίδια καταστροφική και αντιαναπτυξιακή λογική όπως και τα άλλα, γεγονός που αποσιωπά η έκθεση της Ευρωπαϊκής Επιτροπής. Πώς φτάσαμε σε αυτό το σημείο: θυμίζω ότι μέχρι την υπογραφή του τρίτου μνημονίου η Ευρωπαϊκή Επιτροπή, παράνομα και αυθαίρετα, στέρησε την ελληνική κυβέρνηση, την ελληνική οικονομία από κάθε μορφή χρηματοδότησης, με συνέπεια να στερείται πόρους το δημόσιο και οι ιδιώτες επενδυτές και να καθυστερεί η υλοποίηση των έργων. Σήμερα, κύριε αντιπρόεδρε, και μιλώ σήμερα με την παρουσία της Επιτρόπου κυρίας Crețu στην Ελλάδα, φαίνεται ότι απορρίπτεται το αίτημα για κάποια παράταση, προκειμένου να μπορέσουν να ολοκληρωθούν τα έργα του προηγούμενου διαστήματος και ταυτόχρονα εμφανίζεται ως έκφραση αλληλεγγύης αυτή η τροποποίηση του κανονισμού που, στην ουσία, είναι προϊόν εκβιασμού. Κύριοι συνάδελφοι, το πρόβλημα της πολιτικής συνοχής δεν υλοποιείται με τέτοιες πολιτικές και αυτό αφορά όλες τις χώρες. Επομένως, απαιτείται η Κοινότητα να επιδείξει πραγματική πολιτική συνοχής και σύγκλισης των οικονομιών και των κοινωνιών. Андрей Новаков (PPE). – Г-жо Председател, г-н Комисар, първо искам да поздравя докладчика за работата по досието. Мога да кажа, че познавам ситуацията в Гърция дотолкова, че да сформирам мнението си по въпроса. Сигурен съм, че трудните времена, през които гръцкият народ минава, изискват от нас извънредни мерки. Извънредните ситуации, разбира се, изискват такива извънредни реакции от наша страна. Тези извънредни ситуации обаче изискват и извънреден контрол. Извънреден контрол върху всеки цент на европейския данъкоплатец, който отива в Гърция, защото ако има нещо, в което не вярвам, то е, че вярвам докрай на правителството, което в момента застава в Гърция. Не вярвам и на г-н Ципрас, който каза, че е плътно зад Европейския съюз тъкмо два дни преди да отиде да поиска помощ от Русия. Не вярвам на същия този г-н Ципрас, който каза, че ще изпълни докрай ангажиментите, поети пред гръцкия народ, ще държи своята отговорност до края тъкмо един месец преди да подаде оставка. Така че искам да призова Вас, наред с гласуването на тези извънредни мерки за Гърция, имайки предвид, че има още 27 държави членки в Европейския съюз, да имаме и едно наум, да наблюдаваме отблизо ситуацията там и харченето на европейските средства спрямо плана, който приемаме днес, така че да гарантираме на всички хора в Европа, че техните пари се харчат по възможно най-прозрачния начин, така че да изправим Гърция на крака. PUHETTA JOHTI ANNELI JÄÄTTEENMÄKI varapuhemies Michela Giuffrida (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, abbiamo accolto positivamente il pacchetto di misure che il Commissario Crețu ha proposto a sostegno della Grecia e ringraziamo la presidente Mihaylova per il suo prezioso lavoro. Per definizione la politica di coesione deve essere fortemente radicata nei territori e nelle regioni su cui incide. I fondi strutturali e le regole che accompagnano il loro utilizzo devono essere in grado di operare efficacemente nei contesti in cui sono impegnati; i problemi di liquidità che frenano gli investimenti in Grecia e che hanno reso necessarie queste misure eccezionali sono di una gravità che tutti noi speriamo sia temporanea e speriamo che, anche grazie a queste misure, la politica di coesione raggiunga i suoi obiettivi, riduca il divario tra regioni e consenta alle regioni elleniche di crescere. Sebbene le misure adottate dalla Commissione siano eccezionali, le condizioni che le hanno rese necessarie non sono un caso isolato. Ci sono altre regioni che incontrano le stesse difficoltà, seppure non con la stessa gravità e che richiederebbero interventi simili; non ci stanchiamo di ripetere che anche il Sud Italia – che la Commissaria conosce bene e la ringrazio personalmente per l'attenzione che ci ha voluto dedicare insieme alle regioni del Mezzogiorno – soffre per le regole di cofinanziamento e chiede maggiore flessibilità. Mi auguro che la strada tracciata dal caso greco ci porti ad una seria riflessione sul futuro della politica di coesione, del suo finanziamento, ma soprattutto della sua efficacia. Dobbiamo individuare gli ostacoli ed eliminarli. Bernd Lucke (ECR). – Frau Präsidentin! Eine Vorrednerin hat gesagt, die Bürger verstehen gar nicht, worüber wir heute hier reden. Ich frage mich, was die Bürger wohl sagen würden, wenn sie verstünden, worüber wir heute entscheiden. Wenn ich hier in die Runde schaue – in dieses beeindruckend leere Parlament –, dann frage ich mich manchmal, ob man eigentlich die Entscheidung in dieses Parlament hineinlegt, damit die Bürger gar nicht erst mitkriegen, was entschieden wird. Heute entscheiden wir darüber, dass Griechenland Mittel beanspruchen kann – immerhin in Höhe von 35 Milliarden Euro, ohne auch nur einen einzigen Cent an Kofinanzierung hinzuzufügen –, sofort, stante pede; das, was im Rahmen einer mittelfristigen Finanzplanung alles für mehrere Jahre aufgespart war, sollen die Griechen jetzt alles auf einmal ausgeben können. Da kann man sich vorstellen, dass das natürlich mit vollen Händen geschehen wird, denn es kostet einen ja nichts. Keine Kofinanzierung ist mehr erforderlich. Und wenn das ganze Geld schnell ausgegeben wird, dann werden wohl die Projekte kaum besonders gut sein, die man so schnell auswählen muss. Ich glaube, hier gehen wir sehr verantwortungslos mit den Steuergroschen unserer Bürger um. Στέλιος Κούλογλου (GUE/NGL). – Κυρία Πρόεδρε, τα μέτρα αυτά που ανακοινώθηκαν είναι προς τη σωστή κατεύθυνση και συγχρόνως είναι και μια επανόρθωση και για τις καταστροφικές πολιτικές που εφαρμόστηκαν στην Ελλάδα, αλλά επίσης και για το γεγονός όλων αυτών των στερεοτύπων και των ρατσιστικών επιθέσεων που δέχτηκε η Ελλάδα και δυστυχώς άκουσα ορισμένους συναδέλφους, ντροπή σας, να επαναλαμβάνουν σήμερα τα ίδια, για διεφθαρμένους, για συνταξιούχους, για όλα αυτά. Δεν καταλαβαίνετε ότι αν στη θέση του Έλληνα βάλετε τους Εβραίους, φθάνετε σε άλλες καταστάσεις και πηγαίνετε σε άλλες εποχές; Η Ελλάδα χρειάζεται παραπάνω βοήθεια, όπως και άλλες χώρες του Νότου της Ευρώπης που έχουν πρόβλημα και χρειάζεται βοήθεια, επίσης, γιατί έχουμε το πρόβλημα των προσφύγων που είναι πάρα πολύ μεγάλο και, επίσης, γιατί χρειάζεται αναδιάρθρωση του χρέους της. Και όσο για τα κονδύλια, μη φοβάστε, η σημερινή κυβέρνηση θα τα αξιοποιήσει με τον καλύτερο τρόπο. Δεν πράττει όπως οι προηγούμενες κυβερνήσεις, οι σύμμαχοί σας, πολλές φορές. Θα τα αξιοποιήσει με αξιοπρέπεια, τιμιότητα και αξιοκρατία. Ingeborg Gräßle (PPE). – Frau Präsidentin, Herr Vizepräsident, liebe Kolleginnen und Kollegen! Nichts ist gut in Griechenland. Der Haushaltskontrollausschuss war letzte Woche dort und hat sieben Projekte aus der 181 Projekte umfassenden Prioritätenliste besichtigt und besucht. Wir haben vor allem Geldmangel festgestellt. Die Frage ist: Woher kommt der Geldmangel? Er kommt natürlich daher, dass Projekte schon über viele Jahre finanziert werden. Vierzehn Jahre. Jetzt ist das Ende der Fahnenstange erreicht. Die Frage ist, Herr Vizepräsident, was machen wir denn mit den ganzen Investitionsruinen? Der vorgelegte Entwurf der Kommission ist ein Entwurf, der nicht hilft, der die Probleme nicht wirklich löst, weil die Probleme natürlich woanders sind. Und es wäre schön, liebe griechische Kollegen, wenn Griechenland auch sich selbst helfen würde. Wir haben gesehen, dass es große Probleme mit den Landenteignungen gibt – langjährige Verfahren. Warum werden hier nicht Maßnahmen ergriffen, um diese Verfahren zu verkürzen? Dann hätten wir schnellere und bessere Investitionen. Warum bitte werden Entscheidungswege nicht so gemacht, dass diejenigen, die die Entscheidungen zu treffen haben in den Projekten – nämlich die Projektmanager –, auch entscheiden dürfen? Die Regierung zieht nach wie vor – wie schon ihre Vorgänger – alles an sich und will nicht entscheiden. Es wäre schön, hätte die Kommission vorgelegt, welche Projekte aus der 2007 bis 2013er Liste jetzt finanziert werden sollen. Ich möchte dringend davor warnen, in Griechenland so weiterzumachen wie bis jetzt. Die künftige Projektauswahl muss sehr viel schärfer und sehr viel überlegter erfolgen, sonst werden wir am Ende der nächsten Periode wieder mit Investitionsruinen konfrontiert werden, wo wir dann überlegen, welche und wie viele Gelder zurückgezahlt werden müssen. Das, was heute vorgelegt wurde, halte ich für einen Rechtsbruch und einen schweren Fehler. Ich sehe, dass es hier eine breite Übereinstimmung gibt nach dem Motto: Viel hilft viel. Es wird aber nichts helfen. Lassen Sie uns zumindest aus der Vergangenheit lernen und die gröbsten Fehler für die Zukunft vermeiden. Dazu braucht es aber eine erhebliche Nacharbeit der EU-Kommission, vor allem was den jetzigen Projektstand und die künftige Projektauswahl betrifft. Wenn es einfach so weitergeht, dann wirklich gute Nacht! (Die Rednerin ist damit einverstanden, eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte» gemäß Artikel 162 Absatz 8 der Geschäftsordnung zu beantworten.) Δημήτριος Παπαδημούλης (GUE/NGL),
ερώτηση «γαλάζια κάρτα»
. – Κυρία Gräßle, από αυτά που είπατε, εάν κατάλαβα καλά, διαφωνείτε με τη θετική στάση που έχει το Ευρωπαϊκό Λαϊκό Κόμμα, υποστηρίζοντας αυτή την πρόταση. Κατάλαβα καλά; Είστε εναντίον της θετικής στάσης του Ευρωπαϊκού Λαϊκού Κόμματος; Και δεύτερον: Η αντιπροσωπεία του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου που πήγε στην Αθήνα και επιθεώρησε την πρόοδο κάποιων έργων, διαπίστωσε μεγάλες καθυστερήσεις γι' αυτά τα έργα, που αφορούν την περίοδο που κυβερνούσε η Νέα Δημοκρατία και το ΠΑΣΟΚ. Γιατί αυτό δεν το αναφέρετε; Ως πότε θα βλέπουμε τα θέματα με χρωματιστά γυαλιά κομματικής σκοπιμότητας; Ingeborg Gräßle (PPE),
Antwort auf eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Ich werde morgen in der Tat nicht zustimmen, weil ich es nicht für zielführend und für einen Fehler halte, weil dadurch die jetzigen Probleme in der Zukunft noch potenziert werden. Ich muss Ihnen sagen, mir als Haushaltskontrolleurin ist es eigentlich völlig egal, wer es verbockt hat. Ich will nur, dass es besser wird. Aber ich sehe jetzt auch nicht, dass es besser wird, und ich sehe dies mit großem Bedauern. Es muss besser werden, und es wäre im vorrangigen Interesse der Griechen selbst. Also: Bitte, helfen Sie mit! Danke! Γιώργος Γραμματικάκης (S&D). – Κυρία Πρόεδρε, νομίζω ότι η πρόταση της Επιτροπής και η αυριανή κατεπείγουσα ψηφοφορία ανήκει στις σφαίρες του αυτονόητου, γιατί η Ευρώπη είναι, επιτέλους, υποχρεωμένη να δείξει αλληλεγγύη προς την Ελλάδα και μάλιστα να επεκτείνει αυτή την αλληλεγγύη που υπήρξε θεμέλιος λίθος της δημιουργίας της και για άλλα θέματα και για άλλες χώρες- Λυπούμαι, λοιπόν, να παρατηρήσω εδώ, σήμερα, ότι πέραν απ' την ένθερμη υποστήριξη της προτάσεως υπάρχουν και φωνές παράφωνες που δεν φαίνεται να γνωρίζουν την ελληνική ιστορία. Κάποιος, μάλιστα, συνάδελφος ανακάλυψε και την τουρκική μειονότητα στην Ελλάδα, ίσως τα μπέρδεψε με την ανακάλυψη των τρεχόντων υδάτων στον πλανήτη Άρη. Έχουμε κουραστεί, αγαπητοί συνάδελφοι, να κατηγορείται σύμπας ο ελληνικός λαός, τη στιγμή που σε ισχυρές χώρες τα σκάνδαλα ανθούν, ότι εκείνος είναι διεφθαρμένος, εκείνος είναι υπόδουλος στα συμφέροντα, εκείνος μόνον έχει συμφέροντα πίσω από την επιφάνεια. Εγώ επιμένω στη θετική πλευρά αυτής της ιστορίας και βέβαια η ελληνική κυβέρνηση, πρόσφατα εκλεγείσα, έχει μεγάλη ευθύνη. Διότι αυτή η ενίσχυση δεν πρέπει να γίνει αυτοσκοπός. Έχω την ελπίδα ότι η ελληνική κυβέρνηση θα καταλάβει ότι αυτή η μικρή ενίσχυση, η οικονομική, πρέπει να είναι η αρχή μιας πολύ μεγαλύτερης προσπάθειας που θα διορθώσει όλα τα κακώς κείμενα στη χώρα μου και, λυπούμαι να το πω, πολλές φορές και στις δικές σας χώρες. Zbigniew Kuźmiuk (ECR). – Pani Przewodnicząca! Zabierając głos w debacie poświęconej szczególnym środkom dla Grecji, chciałbym wyrazić nadzieję, że zarówno podniesienie do 100% maksymalnego poziomu współfinansowania dla greckich programów realizowanych z perspektywy 2007–2013, jak i zwiększenie płatności zaliczkowych dla programów realizowanych z obecnej perspektywy, będą jeszcze jednym ważnym instrumentem wsparcia Unii dla wejścia tego kraju na ścieżkę stabilnego wzrostu gospodarczego. Tego rodzaju nadzwyczajne rozwiązania powinny bowiem spowodować z jednej strony koncentrację środków europejskich przekazanych Grecji w wysokości ponad 2 mld euro, z drugiej natomiast zastosowanie maksymalnego stuprocentowego poziomu współfinansowania powinno przynieść oszczędności w greckich wydatkach budżetowych na poziomie 2 mld euro. Chciałbym przy tym wyrazić nadzieję, że ten wysiłek finansowy budżetu Unii nie zostanie przez władze greckie zmarnotrawiony, wszak stuprocentowe finansowanie projektów przez Unię stwarza niestety takie niebezpieczeństwo. Uważam także, że koncentracja ponad 2 mld euro płatności na rzecz Grecji powinna zostać w pełni zrekompensowana do końca obowiązywania obecnych ram finansowych i w związku z tym powinna być neutralna dla wieloletniego budżetu na lata 2014–2020. Jan Olbrycht (PPE). – Pani Przewodnicząca! Panie Komisarzu! Szanowni Państwo! Dyskusja, którą toczymy, nie dotyczy ani sprawy normalnej ani nie dotyczy kwestii związanych ze zmianą polityki. Mamy do czynienia dzisiaj z rozmową na temat sytuacji nadzwyczajnej: dokonujemy zmiany w rozporządzeniach, zmieniając sposób finansowania. I to jest bardzo w konsekwencjach poważny zabieg. Po pierwsze, jest to niewątpliwie rodzaj zareagowania na sytuację nadzwyczajną, czyli, inaczej mówiąc, stwierdzenie, że potrzebna jest zmiana podejścia – pytanie jest, czy mamy do czynienia z długotrwałą zmianą, czy z pewnym krótkim działaniem, które dotyczy określonej sytuacji. Dokonujemy zmiany pewnych zasad na określony czas, ponieważ zarządzanie podzielane wymaga również podzielanego finansowania. W momencie kiedy rezygnujemy z podzielanego finansowania, mamy do czynienia z zarządzaniem podzielanym tylko częściowo. W związku z czym musimy sobie zdawać sprawę z tego, że to jest sytuacja awaryjna, że to jest sytuacja nadzwyczajnej pomocy, ale ona może mieć konsekwencje wtedy, jeżeli może się tak zdarzyć, że to będzie dotyczyło również innych państw, gdzie trzeba będzie zmieniać pewne zasady. To jest kwestia pewnego precedensu. Ja oczywiście popieram tego typu zabieg, ale jako zabieg o charakterze wsparcia finansowego Grecji, a nie zmianę polityki spójności. Louis-Joseph Manscour (S&D). – Madame la Présidente, mes chers collègues, si ceux qui – et ils sont nombreux, je le constate dans cet hémicycle – souhaitaient sacrifier les Grecs sur l'autel de leur opinion publique nationale et de la revanche politique avaient gagné leur pari, c'est d'aide humanitaire que nous discuterions aujourd'hui. Or, depuis que le scénario du Grexit a été enterré par l'accord de juillet dernier, c'est fort heureusement sur la base des Fonds structurels européens que nous envisageons aujourd'hui d'aider l'économie grecque à reprendre des couleurs. Que personne n'en doute, le troisième plan d'aide à la Grèce ne sera utilisé que pour le service de la dette publique et la recapitalisation des banques hellènes. Dès lors, faciliter le recours aux Fonds structurels européens est vital, tant le besoin, et on l'a répété, de liquidités se fait cruellement sentir, pour faire repartir une économie que les efforts du plan d'aide précédent ont rendue exsangue. Cette proposition va donc dans le bon sens, mais elle ne suffira pas. La renégociation de la dette grecque et la construction d'une union économique et monétaire plus solide et plus démocratique sont deux conditions sine qua non au redressement de ce pays et à la gestion des crises à venir. En invitant le président de la République, François Hollande, et la chancelière Merkel à venir s'exprimer ici, mercredi, devant le Parlement, le président Schulz a bien compris l'importance des enjeux que l'épisode grec a révélés. Nous attendons d'eux, par conséquent, un nouveau souffle européen pour surmonter des défis qui sont tout aussi cruciaux que ceux auxquels nous avons dû faire face il y a un quart de siècle, lors de la chute du rideau de fer. Beatrix von Storch (ECR). – Frau Präsidentin! Griechenland und kein Ende. Die EU—Kommission will jetzt also noch mehr Geld und noch schneller Geld aus EU-Fonds nach Griechenland bezahlen – wohlgemerkt, zusätzlich zu den vielen hundert verpufften Rettungsmilliarden. Das ist erstens reine Geldverschwendung. Seit der Euro-Bargeldeinführung hat Griechenland schon 58 Milliarden netto aus dem EU-Haushalt bekommen. Nochmal: nicht als Rettungsmilliarden, sondern als Netto-Profiteur. Trotzdem: alles vergebens. Griechenland ist heute dem Niveau der Dritten Welt näher als dem der Ersten. Zweitens ist das Investitionsprogramm wirtschaftlich nicht sinnvoll; es ist falsch. Griechenland fehlt es nicht an Investitionen, sondern Griechenland fehlen Reformen, die Investitionen attraktiv machen. Es gibt einen Grund, warum in Griechenland nicht investiert wird. Drittens: Griechenland ist insolvent. Griechenland hilft der Austritt aus dem Euro nicht mehr, beziehungsweise der würde helfen, der kommt aber nicht. Deswegen muss Deutschland austreten. Γεώργιος Κύρτσος (PPE). – Κυρία Πρόεδρε, νομίζω ότι η πρωτοβουλία της Ευρωπαϊκής Επιτροπής που υποστηρίζεται από τις πολιτικές ομάδες είναι στη σωστή κατεύθυνση. Εξασφαλίζεται πρόσθετη ρευστότητα στην ελληνική οικονομία, σε μια περίοδο κατά την οποία απειλείται, εξαιτίας των λαθεμένων χειρισμών που έγιναν το 2015, από έλλειψη τραπεζικής χρηματοδότησης και την επιστροφή στην ύφεση. Οι χρηματοδοτικές διευκολύνσεις δεν πρόκειται να αποδώσουν, εάν δεν αλλάξει η πολιτική που εφαρμόζεται και δεν λειτουργήσει αποτελεσματικά το τραπεζικό σύστημα. Από τον Ιανουάριο μέχρι τον Αύγουστο του 2015, οι ελληνικές τράπεζες έχασαν καταθέσεις 40 δισεκατομμυρίων ευρώ, το ένα τέταρτο του συνόλου, εξαιτίας αποτυχημένων οικονομικών πειραμάτων της Ριζοσπαστικής Αριστεράς. Χωρίς κλίμα εμπιστοσύνης και χωρίς μαζική επιστροφή καταθέσεων, δεν θα μπορέσουν να χρηματοδοτηθούν επαρκώς, από τον τραπεζικό τομέα, οι επιχειρήσεις που θέλουν να πάρουν μέρος στα ευρωπαϊκά προγράμματα, στα οποία αναφερόμαστε. Πολλά από αυτά τα προγράμματα, έχουν σχέση με την ενίσχυση επιχειρήσεων του τουριστικού τομέα. Η ελληνική κυβέρνηση αυξάνει τον ΦΠΑ που επιβάλλεται στην εστίαση, αλλά και τον ΦΠΑ που επιβάλλεται στη διαμονή στα ξενοδοχεία. Από τη μια, λοιπόν, φορτώνουμε φόρους έναν κλάδο στον οποίο μπορεί να στηριχθεί η ανάπτυξη της ελληνικής οικονομίας και από την άλλη προσπαθούμε να χρηματοδοτήσουμε με ευρωπαϊκά κονδύλια τις τουριστικές επιχειρήσεις. Η ευνοϊκότερη χρηματοδότηση της Ελλάδας από την Ευρωπαϊκή Ένωση και, φυσικά, τους φορολογούμενους πολίτες της Ευρωπαϊκής Ένωσης, είναι μια ουσιαστική πράξη αλληλεγγύης η οποία, όμως, δεν λύνει το πρόβλημα. Απλά, προσφέρει χρονικά περιθώρια, για να βελτιωθεί η οικονομική πολιτική που εφαρμόζεται στην Ελλάδα. Μιλτιάδης Κύρκος (S&D). – Κυρία Πρόεδρε, η συγχρηματοδότηση των έργων της προηγούμενης περιόδου και η προχρηματοδότηση των έργων της καινούργιας είναι πάρα πολύ σημαντικές για την Ελλάδα. Και είναι σημαντικές και τις βλέπουμε ως την ένδειξη ότι ευρωπαϊκή πλευρά απλώνει το χέρι της αλληλεγγύης, στηρίζοντας τη συμφωνία του Ιουλίου. Τη στήριξη συμφωνίας η οποία έγινε με την ελληνική κυβέρνηση που αποδέχθηκε και αγκάλιασε μια σειρά μεταρρυθμίσεων οι οποίες εκκρεμούν πέντε, δέκα ή και είκοσι χρόνια. Αφού περιπλανήθηκε η ελληνική κυβέρνηση στην έρημο των εκδοχών εκτός ευρώ, εκτός Ευρώπης, προσγειώθηκε στην πραγματικότητα, δήλωσε πως αγκαλιάζει τις μεταρρυθμίσεις και υποσχέθηκε να συνεργαστεί μαζί με την ευρωπαϊκή πλευρά. Αυτή, τη μία πλευρά αυτής της συνεργασίας τη βλέπουμε, ελπίζω να τη δούμε αύριο, με την ψήφιση της πρότασης. Υπάρχει, όμως, και μια άλλη πλευρά, μια πλευρά που την έβαλε η ίδια η ελληνική κυβέρνηση, ένα εργαλείο, δηλαδή, το οποίο θα μπορέσει να βοηθήσει στο να είναι οι διαδικασίες της αξιολόγησης, από τον ενιαίο μηχανισμό στήριξης, ανοιχτές και στους ευρωπαϊκούς λαούς, μέσω του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και η διάσκεψη των προέδρων ήδη δέχτηκε, και ο κύριος Schulz το ανέλαβε και συνεργάζεται ήδη με τον κύριο Juncker για το πώς το Κοινοβούλιό μας θα μπορέσει να συμμετάσχει, να είναι ένα εργαλείο το οποίο και θα μπορεί να μην αφήνει να γίνονται πράγματα που είχαν καταγγελθεί στο παρελθόν για αναίτιες και απαιτήσεις καινούργιες, αλλά ταυτόχρονα και να επιβάλλει, να ελέγξει και να βοηθήσει την υποστήριξη των μεταρρυθμίσεων που έχει ανάγκη η Ελλάδα. Franc Bogovič (PPE). – Dovolite, da na začetku najprej pozdravim in hkrati čestitam tako komisarju, gospodu Dombrovskisu, kakor tudi gospe Mihajlovi za predlog, da je takšen predlog v Parlamentu in da ga sprejemamo tudi po hitrem postopku. Grčija je v veliki krizi. Prvo polovico letošnjega leta smo se dejansko ukvarjali samo s tem, ali bo grško gospodarsko padlo ali bo Grčija celo izstopila iz Evropske skupnosti ali bo izključena iz evroobmočja ali bo sama izstopila iz evroobmočja. Trmoglavljenje nekdanjega finančnega ministra in tudi gospoda Ciprasa je pripeljalo to celo tako daleč, da je bil začetek turistične sezone v Grčiji zaznamovan z zaprtimi bankami, kar smo videli, da je velik problem in ima velike posledice za grško gospodarstvo. Zato sem vesel, da je bil sprejet tretji memorandum, znotraj katerega je tudi ta ukrep, da se pomaga Grčiji pri izpeljavi kohezijskih projektov. Vemo, da so kohezijski projekti eno od ključnih orodij solidarnosti znotraj Evropske unije in da ima Grčija velike težave z zaključevanjem, financiranjem kohezijskih projektov, zato je ta pomoč v višini dveh milijard, ki gre v to smer, da so projekti lahko stoprocentno sofinancirani na eni strani, na drugi strani za predplačila, zelo velik konkreten korak pomoči Grčiji v teh težkih, v težkih trenutkih. Pomembno je, da bodo sredstva pravilno uporabljena. Ko imajo sredstva... ko imajo projekti stoprocentno sofinanciranje, ko imajo projekti tudi predplačilo, je tu tudi zelo veliko skušnjav, pasti za razne nepravilnosti, malverzacije, ki so se, kot vsi vemo, v Grčiji dogajale tudi v preteklosti. Zato mislim, da so zelo na mestu opozorila tistih, ki skrbijo za javno porabo, in upam, da bodo ta sredstva res dobro porabljena in da bodo imela efekt za gospodarstvo, za nova delovna mesta, kajti le tako se bo Grčija rešila iz krize. Liliana Rodrigues (S&D). – Senhor Presidente, Senhor Comissário e caros Colegas, as políticas de austeridade tiveram impactos terríveis na vida das pessoas, das famílias, das empresas e dos países intervencionados pela troika. Não há nenhum país que, ao procurar uma pretensa ajuda, não tenha sido vítima da sua própria família. Refiro-me aqui à família europeia. E quando digo «pretensa ajuda» é porque não passou disso: pretensão. A austeridade falhou, a austeridade apenas criou mais miséria, pobreza, mais falências, medos, mais imigração, fuga de quadros superiores, depressões e suicídios. Estamos a falar de pessoas, não estamos a falar de números. Quando vos digo isto parece que estou a descrever o meu país, Portugal. Sentimos, em Portugal, durante quatro anos, a dureza de ser um filho menor da Europa. A Grécia foi severamente castigada pelos anos de austeridade. A par disto chegam todos os dias à Grécia centenas de refugiados e quase que exigimos, à Grécia, que trate do assunto sozinha. A Grécia pede-nos uma real ajuda. Essa ajuda passa por aprovarmos medidas específicas de apoio através dos fundos europeus. Estas medidas são uma possibilidade de investimento e de alívio de austeridade. Não se trata de darmos mais dinheiro à Grécia, trata-se de antecipar o tal financiamento, trata-se de promover crescimento e emprego. Sabemos que as políticas de coesão são fundamentais para os países que foram mais atingidos pela crise. Sem as políticas de coesão tudo seria ainda mais agravado. Alguns questionam se este dinheiro será bem aplicado, mas da mesma maneira que houve assistência técnica para a austeridade, naturalmente também deverá existir essa mesma assistência para o investimento. Derek Vaughan (S&D). – Madam President, it has often been said and it was said again today that the EU is based on solidarity, or at least it should be. The economic and financial situation Greece faced gave the EU an opportunity to show such solidarity, and unfortunately it took a long time before the EU stepped up to the plate and took any action. Indeed, I would say maybe the lack of action by the EU has made the problems in Greece even worse. Even with a new agreement in place now, I still think Greece faces huge problems in the future in terms of its economy. Also, of course, it now faces a refugee crisis too. Greece, like other Member States, is facing a huge burden and I would say that perhaps the best way – or one of the best ways – the European Union can help countries like Greece is through the European structural funds. The structural funds should be going to improve the economy and the prosperity of places like Greece. I would also hope that the structural funds could be used to alleviate the problems due to the refugee crisis by helping with funding for infrastructure and social inclusion measures as well. I am pleased that the EU Commissioner, Commissioner Crețu, seems open to that idea in the future. I would hope that tomorrow we would help to support Greece. Greece needs that help now. It is no good providing this funding sometime in the distant future: we need to provide help and investment to Greece as soon as possible. I support the measures put forward by the Commission. I support this Parliament and the Council taking speedy action to put those measures in place, and I hope tomorrow all colleagues – or as many colleagues as possible – will support these measures to help Greece. Miguel Viegas (GUE/NGL). – Senhor Presidente, esta proposta é bem-vinda, tendo em conta a emergência social vivida pelo povo grego. Relembramos que essa situação decorre de décadas de austeridade, com a imposição de programas de ingerência e de intervenção externa. São políticas destinadas a garantir os lucros dos grandes grupos económicos e da grande finança europeia, e que foram sangrando o povo grego, deixando-o mais pobre, mais dependente e amarrado a uma dívida insustentável e injusta. Esta ajuda é, assim, positiva e poderá minorar o sofrimento de muita gente. Contudo, trata-se apenas de um paliativo. Nesse sentido, é urgente que se tomem medidas de fundo, que permitam o restabelecimento da economia grega em bases sólidas e de acordo com a vontade do povo grego. A situação da Grécia confirma a nossa análise com base na realidade de Portugal. É urgente abrir um processo negocial de renegociação das dívidas soberanas à escala da União Europeia, bem como a realização de uma conferência intergovernamental que reveja o tratado orçamental e elimine o espartir monetário que tolhe qualquer possibilidade de desenvolvimento alternativo e soberano. Pyynnöstä myönnettävät puheenvuorot Μανώλης Κεφαλογιάννης (PPE). – Κυρία Πρόεδρε, λένε ότι η Ευρωπαϊκή Ένωση είναι ένας οργανισμός που πάντα κάνει δύο βήματα μπρος και ένα πίσω. Στην περίπτωση της Ελλάδας, έχει κάνει ένα άλμα προς τα εμπρός. Ένα άλμα για μια χώρα η οποία πλήττεται, όσο καμιά άλλη, από την κρίση την οποία έζησε όλη η Νότια Ευρώπη. Γι' αυτό θέλω, ιδιαίτερα, να ευχαριστήσω την Ευρωπαϊκή Επιτροπή, τον κύριο Juncker, τον παριστάμενο αντιπρόεδρο, κύριο Dombrovskis, το Ευρωπαϊκό Συμβούλιο, τις επιτροπές του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου για τον Προϋπολογισμό, για την Απασχόληση και την Αλιεία, όλες τις πολιτικές δυνάμεις του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και τη συντριπτική πλειοψηφία των συναδέλφων βουλευτών στο Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο. Η βοήθεια, πραγματικά, είναι πολύτιμη. Η βοήθεια για την Ελλάδα, από τα Ευρωπαϊκά Ταμεία, είναι παραπάνω από πολύτιμη, για μία χώρα η οποία έχει τεράστια προβλήματα και τεράστια προβλήματα ρευστότητας. Μια χώρα η οποία θέλει, ζητά και βλέπει την αλληλεγγύη, από τους εταίρους στην Ευρωπαϊκή Ένωση, σε μια δύσκολη οικονομική συγκυρία, πολύ περισσότερο τώρα που υποδέχεται εκατοντάδες χιλιάδες μετανάστες και πρόσφυγες. Και κάτι για το συνάδελφό μου από την Βουλγαρία, τον κύριο Torvalds: Η Συνθήκη της Λωζάννης του 1923 ομιλεί για μουσουλμανική μειονότητα, την έχει ψηφίσει και η δική του χώρα. Μια χώρα που καταπιέζει μια μειονότητα, είναι μια χώρα που δεν εκλέγει στην Κομοτηνή τρεις μουσουλμάνους βουλευτές. Andrea Cozzolino (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, rivendico anch'io il valore della decisione che stiamo prendendo, sia in direzione di una più marcata fisionomia di solidarietà, soprattutto di solidarietà di bilancio, di risorse dell'Europa e anche, diciamo così, di apertura di un confronto che va oltre le politiche di austerità che hanno accompagnato gli ultimi anni e che hanno segnato profondamente anche il destino di un paese come la Grecia. Vorrei tuttavia cogliere l'occasione per segnalare anche qui una proposta che va nella direzione di un meccanismo di solidarietà della politica di coesione. Siamo alla fine del lungo ciclo di programmazione 2007-2013 delle risorse della politica di coesione ed è probabile e faremo di tutto, tutti siamo impegnati per evitare il disimpegno di ingenti risorse. Credo che però dobbiamo valutare l'ipotesi che se dovesse presentarsi a tutti quanti noi l'occasione di avere un cospicuo bilancio di risorse disimpegnate nella programmazione, di utilizzare queste risorse per concentrarle e affrontare la più grave crisi umanitaria che abbiamo davanti, quella dei rifugiati e quindi utilizzare il disimpegno non per restituire le risorse alla politica di coesione ai singoli Stati, ma per rimetterle a servizio di un fondo che deve impegnarsi molto ad affrontare questa crisi enorme che sta davanti a noi. Igor Šoltes (Verts/ALE). – Torej kriza, ki je pustošila po Grčiji v zadnjih letih, seveda je pustila mnoge posledice. Nekatere kar usodne za prebivalstvo Grčije. In tudi v času krize se je v evropsko... v grško blagajno stekalo kar nekaj denarja. Seveda je nastal glavni problem, zakaj je bil porabljen ta denar, za katere potrebe. In včasih se je zdelo, kot da ima sanacija bank prednost pred interesi in potrebami državljanov. Upam, da se bo ta odnos v prihodnje spremenil in da bodo sredstva, ki so namenjena s tem tretjim načrtom, dejansko tudi porabljena za tiste ključne namene v kohezijskih, socialnih in regionalnih fondih. Je pa res seveda, da mora tudi Grčija na drugi strani prispevati svoj del, zlasti pri nekaterih ključnih, tudi evidentskih reformah. Tukaj opozarjam predvsem na problem katastra, ker brez urejenih podatkov na zemljiški knjigi, seveda tudi pri investicijah, zlasti v infrastrukturo, lahko prihaja do problemov. Stanislav Polčák (PPE). – Paní předsedající, já bych chtěl říci, že považuji tato opatření za výjimečná, za výjimečná i z pohledu, v jaké výjimečné době se konají. Na jedné straně je zde nezodpovědné chování řecké vlády, která nepochybně má svůj díl odpovědnosti, velmi zásadní, za to, jaká je teď v Řecku hospodářská situace. Ale také i kolik se promrhalo času za tu dobu, kdy se to již mohlo řešit pozitivním způsobem. Myslím si, že nemůžeme ani utápět důvěru evropských daňových poplatníků. Já si nejsem zcela jist, zdali ta pozitivní opatření, která zde máme podpořit, jsou dostatečně podmíněna pro budoucí období, to znamená, zdali skutečně evropský daňový poplatník nebude ten poslední v řadě, který se opět nedočká žádného výsledku. Nicméně chci projevit solidaritu s řeckým lidem a z toho důvodu pokládám za nezbytné navržená opatření podpořit. Doru-Claudian Frunzulică (S&D). – Madam President, considering the fact that Greece has been very much affected by the consequences of the financial and economic crisis, that it faces a critical lack of public funds and consequently has difficulties in co-financing the investments of the European Structural and Investment Funds, I strongly support the proposal to provide additional pre-financing in the current financial period, as well as to increase the co-financing rate for the 2014-2020 operational programmes. In view of the urgency of the need for support in Greece, I also welcome the agreement within the political groups on the necessity of the introduction of a simplified procedure. Greece is part of the European architecture and it has to stay that way. Nicola Caputo (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, l'ondata di instabilità e le diffuse preoccupazioni che la recente crisi greca ha portato all'intero scenario mediterraneo non hanno terminato i loro influssi negativi e pur essendo sfumato il pericolo di default – o almeno così si spera – i rimedi di lungo periodo devono essere attuati in modo completo, generalizzato e rapido. Il testo in esame testimonia che la fase delle scelte emergenziali non si è esaurita e che la Grecia ha ancora bisogno di misure straordinarie di sostegno perché non può permettersi di perdere, e noi con lei, i finanziamenti della politica di coesione. Vi è una diffusa percezione della fragilità dell'economia dell'area euro e tutte le Istituzioni sono state chiamate a fare loro parte con il reperimento di ogni risorsa economica ancora disponibile e lo stesso equilibrio che con un gesto di responsabilità e lungimiranza chiederei fosse attuato anche per il Sud Italia così carente di risorse ma adesso così pronto a sfruttare ogni occasione di riscatto. (Pyynnöstä myönnettävät puheenvuorot päättyvät) Valdis Dombrovskis,
Vice-President of the Commission
. – Madam President, first of all thank you for this debate, from which I actually sense quite broad support for the Commission's proposal. Indeed, EU funds have made a major contribution to strengthening Greece's economy and social and territorial cohesion. But now the investment co-financed with EU funds is being held back by the Greek state's tight liquidity situation, and also the generally very difficult state of the Greek economy. So this is a unique situation and the measures proposed are exceptional. Once again, I would like to thank the co-legislators for moving ahead speedily with this file, because time is indeed of the essence for the success of this proposal. The eligibility date for expenditure under the 2007-2013 programmes is imminent: the end of this year. Without these extraordinary measures many already well-advanced investments would be at risk of being forgotten. Turning to some of the questions which were raised regarding this proposal: on the consequences for other cohesion states, I must ensure that there are no negative consequences for other Member States in terms of payments, and the Commission would by no means make any arguments in this regard in a mid-term review. As I outlined in my introductory remarks, this proposal is budget-neutral under the current Multiannual Financial Framework period. Искра Михайлова,
докладчик
. – Г-жо Председател, благодаря на всички колеги, които участваха в дебата, уважаеми г-н Комисар, благодаря и за Вашите пояснения. Дебатът беше много интересен и много фокусиран върху проблемите както на Гърция, така и на кохезионната политика. Позволете ми направя няколко уточнения и да отговоря на някои от репликите, които бяха представени тук в залата. Първо, искам да уточня, че комисията по регионална политика много отговорно разгледа предложението на Европейската комисия на две свои заседания, посвети специално извънредно заседание и след това направи още едно заседание, на което дискутира въпроса. Приемам всички съображения на колегите, които се опасяват от евентуалната липса на контрол. Искам да подчертая, че това предложение не прави подарък на Гърция, това предложение дава възможност на гръцката страна да използва ресурс тогава, когато той ѝ е необходим, в момент, в който има необходимост от този ресурс. Това предложение е извънредно, изисква извънредно поведение и извънредни мерки, но то не създава прецедент и не увеличава финансирането за гръцката страна, а дава възможност на Гърция да използва ресурс, който вече е договорен, за да може да реши проблеми в момента. Политиката за сближаване не се превръща в политика за финансова ликвидност, политиката за сближаване чрез такъв тип извънредни решения изпълнява ролята си да се прилага ефективно според условията във всяка държава членка. Дали мерките ще са успешни, ние ще видим, ще наблюдаваме и ще контролираме. Политиката за сближаване чрез такива инициативи и такава мярка дава възможност на гръцкото правителство. Дали то ще използва тази възможност, ние ще имаме възможност да контролираме чрез докладите пред Европейската комисия и чрез всички инструменти на Европейския парламент за контрол. President. – The debate is closed. The vote will take place on Tuesday, 6 October 2015. Written statements (Rule 162) Tamás Deutsch (PPE),
írásban
. – Görögország rendkívüli gazdasági körülményeire való tekintettel támogatom a Bizottság javaslatát a héten esedékes plenáris szavazás során a Görögországra vonatkozó egyedi intézkedések tekintetében. Támogató szavazatom mellett azonban fontosnak tartok hangsúlyozni néhány szempontot a Bizottság módosítási javaslatával kapcsolatban. Mindenekelőtt nélkülözhetetlennek tartom a pluszkifizetések rendeltetésszerű használatának alapos, fokozott nyomon követését. Emellett szeretném felhívni a figyelmet arra, hogy a javaslat számos olyan fontos alapelvet figyelmen kívül hagy, mint társfinanszírozás, szubszidiaritás, addicionalitás vagy egyenlő bánásmód. Ezek az alapelvek meghatározóak a kohéziós politikában, ezért a Bizottság módosítási javaslatát Görögország speciális helyzetére való tekintettel támogatom, de fontosnak tartom, hogy ez egyszeri és egyedi intézkedés legyen, és ne bírjon precedens jelleggel, ne gyakoroljon hatást a kohéziós politika jövőbeli jellegének formálására. Azt is elkerülendőnek tartom, hogy a Bizottság hasonló módosítási javaslatokat terjesszen elő a jövőben pusztán az eurócsúcs kezdeményezésére, hiszen ezáltal az euróövezeten kívüli tagállamok döntéshozatali folyamatban való részvétele sérül. Végezetül, de nem utolsósorban, a tényleges költségvetési hatások mielőbbi tisztázását tartom szükségesnek. Fontos, hogy a Bizottság tervezetében szereplő javaslatok ne járjanak a többéves pénzügyi keret módosításával, és ne befolyásolják sem Görögország, sem a többi tagállam kohéziós forrásait. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne
. – Finančná a hospodárska kríza postihla všetky členské štáty Európskej únie, Grécko však zasiahla osobitným spôsobom. Krajina musí čeliť nedostatku likvidity a verejných finančných prostriedkov dostupných pre verejné investície, ktoré sú potrebné na podporu udržateľného ozdravenia. Nedostatok likvidity a verejných financií však nesmie brániť investíciám v rámci programov podporovaných z Európskeho fondu regionálneho rozvoja, Európskeho sociálneho fondu, Kohézneho fondu a Európskeho námorného a rybárskeho fondu, pretože ak by sa tieto predmetné investície zastavili, krajina by sa dostala do existenčných problémov. Súhlasím preto s návrhmi Európskej komisie, ktoré zabezpečia dodatočné predbežné financovanie operačných programov politiky súdržnosti na roky 2014 – 2020 v rámci cieľa Investície pre rast a zamestnanosť. Je veľmi dôležité, aby sa suma dodatočných počiatočných zálohových platieb využila účinne a čo najrýchlejšie sa dostala k prijímateľom prostriedkov z ESF, Kohézneho fondu a ENFR tak, aby mohli uskutočniť plánované investície a dostať úhrady okamžite po predložení žiadostí o platby. Musíme si uvedomiť naliehavosť a vážnosť tejto podpory a prispieť k celkovému úsiliu o poskytnutie pomoci Grécku. Krzysztof Hetman (PPE),
na piśmie
. – Polityka spójności jest główną polityką inwestycyjną Europy. Jak pokazał szósty raport spójnościowy, także w czasach kryzysu dobrze spełniła ona swoją rolę i pomogła władzom państwowym i samorządowym złagodzić skutki załamania gospodarczego. Polityka spójności to także, z samej definicji, polityka solidarnościowa. Ma za zadanie pomagać tym obszarom, które radzą sobie słabiej niż pozostałe. Z tych właśnie powodów popieram wniosek o zmianę rozporządzenia, mający na celu przyznanie szczególnych środków dla Grecji. Uważam, iż proponowane rozwiązania sprawią, że w tej wyjątkowej sytuacji, w jakiej znajduje się Grecja, polityka spójności będzie mogła nadal pełnić tam swoją inwestycyjną i pro-wzrostową rolę. Nowe przepisy pozwolą Grekom na dokończenie prowadzonych projektów i rozpoczęcie nowych. Jednocześnie należy zadbać, aby proponowane rozwiązania nie rodziły negatywnych konsekwencji budżetowych dla innych krajów. Dlatego ta zmiana musi mieć charakter wyjątkowy i jednorazowy. Theodor Dumitru Stolojan (PPE),
în scris
. – Sunt de acord cu măsurile propuse în raport, care vin în întâmpinarea cerințelor Greciei. Consider însă că măsurile cu privire la creșterea gradului de absorbție a fondurilor structurale și de investiții din perioada 2007-2013, cum este, de exemplu, creșterea cofinanțării din fondurile europene la 100 % din cheltuielile eligibile, trebuie extinse și la unele state membre cu un grad de absorbție mai mic a fondurilor europene, cum sunt România și Bulgaria. Aceste state membre, ca și Grecia, sunt în pericol de a pierde miliarde de euro din fondurile europene alocate în exercițiul 2007-2013. Ελισσάβετ Βόζεμπεργκ (PPE),
γραπτώς
. – Το πράσινο φως για 100% χρηματοδότηση στα έργα ΕΣΠΑ -αποκλειστικά για την Ελλάδα- αποτελεί μια ξεχωριστή ευκαιρία για τη χώρα μας. Τα κονδύλια αυτά συνοδευόμενα με αναπτυξιακά μέτρα θα στηρίξουν ουσιαστικά την ελληνική οικονομία και θα μπορέσουν να δημιουργήσουν σημαντικές επιπλέον επενδύσεις για τα επόμενα χρόνια, ανοίγοντας το δρόμο για την ταχεία εφαρμογή του Προγράμματος για την Απασχόληση και την Ανάπτυξη στην Ελλάδα. Αυτό το μέτρο μεταφράζεται σε άμεση πρόσθετη ρευστότητα ύψους περίπου 500 εκατ. ευρώ και εξοικονόμηση για τον ελληνικό προϋπολογισμό ύψους 2 δις. ευρώ. Δεν πρέπει να ξεχνάμε ότι η Ελλάδα είναι η μόνη χώρα στην ΕΕ που ακόμα ταλανίζεται από οικονομική ύφεση, ενώ η ανεργία και ιδιαίτερα η ανεργία των νέων είναι σε δυσθεώρητα ύψη. Η εξαίρεση αυτή για 100% χρηματοδότηση, θα δώσει τη δυνατότητα στη χώρα μας όχι μόνο να αξιοποιήσει στο έπακρο και το τελευταίο ευρώ από τις ευρωπαϊκές χρηματοδοτήσεις, αλλά και να συμβάλλει στην αύξηση της απασχόλησης και στην ανακούφιση των ασθενέστερων κοινωνικών στρωμάτων που έχουν πληγεί από την κρίση με τη στοχευμένη διοχέτευση των κονδυλίων αυτών. 11.   Ο ρόλος των τοπικών αρχών στις αναπτυσσόμενες χώρες για τη συνεργασία για την ανάπτυξη (συζήτηση) President. – The next item is the report by Eleni Theocharous, on behalf of the Committee on Development, on the role of local authorities in developing countries in development cooperation (2015/2004(INI)) (A8-0232/2015). Ελένη Θεοχάρους,
Εισηγήτρια
. – Κυρία πρόεδρε, ευχαριστώ όλους όσοι συνετέλεσαν στη συγγραφή και την παρουσίαση, ενώπιον της Ολομέλειας, της έκθεσης αυτής και τους σκιώδεις εισηγητές. Η παρουσίαση γίνεται με ένα ιδιαίτερα συναινετικό, θα έλεγα, τρόπο και χωρίς πάρα πολλά αμφιλεγόμενα σημεία. Η έκθεση αναφέρεται στο ρόλο των τοπικών αρχών ως αναπτυξιακών φορέων και υπογραμμίζει τη σημασία των παραγόντων που συνιστούν μια αποτελεσματική αναπτυξιακή πολιτική. Αναφέρεται, επίσης, στους μηχανισμούς με τους οποίους η Ευρωπαϊκή Ένωση μπορεί να στηρίξει τις τοπικές αρχές των αναπτυσσομένων χωρών, για την υλοποίηση των προγραμμάτων ανάπτυξης. Η ενίσχυση του ρόλου των τοπικών αρχών είναι σημαντική και συναρτάται με ένα βελτιωμένο οικονομικό και κοινωνικό περιβάλλον για την εφαρμογή των Millennium Development Goals. Οι στόχοι αυτοί είναι σημαντικοί για τη μείωση της φτώχειας και τη βελτίωση της διαβίωσης των πολιτών σε κάθε περιοχή, αλλά κυρίως στα αστικά κέντρα και εκεί όπου υπάρχουν, συγκεντρωμένοι και σε μεγάλη πυκνότητα, πληθυσμοί που ζουν κάτω από άθλιες συνθήκες, στις παραγκουπόλεις δηλαδή, για παράδειγμα. Απώτερος στόχος είναι η δημιουργία συνθηκών παροχής αποτελεσματικών κοινοτικών υπηρεσιών και ανάπτυξης, από τις τοπικές αρχές. Η έκθεση στηρίζεται στο μετά το 2015 αναπτυξιακό πρόγραμμα και στα συμπεράσματα του Ρίο + 20. Ως εκ τούτου, στην έκθεση υπογραμμίζεται η ανάγκη για αποτελεσματική παγκόσμια συνεργασία και μεταξύ δημόσιου και ιδιωτικού τομέα, καθώς επίσης και μεταξύ των κρατών, των τοπικών αρχών ως θεσμών των διαφόρων κρατών και της κοινωνικής βάσης. Στους γενικούς άξονες της έκθεσης, τονίζεται ότι η ανάπτυξη προέρχεται από τη βελτίωση των μηχανισμών δράσης των τοπικών αρχών και προκύπτει μέσα από τις αρχές της τοπικής υπευθυνότητας, της δημοκρατικότητας και της ικανότητας που πρέπει να έχουν οι τοπικές αρχές για να επιτυγχάνουν προκαθορισμένους στόχους. Υποστηρίζεται η σημασία της συμμετοχής των γηγενών πληθυσμών, έτσι ώστε να υλοποιούνται οι τιθέμενοι στόχοι. Αυτό σημαίνει ενίσχυση της συμμετοχικής δημοκρατίας και αύξηση ελέγχων και, συνεπώς, περιορισμών των φαινομένων διαφθοράς. Αν άκουγε κανείς την προηγούμενη συζήτηση, θα καταλάβαινε επακριβώς τι προσπαθούμε να πούμε. Καθίσταται σαφής ο σημαντικός ρόλος που διαδραματίζει η τεχνολογία και τα μέσα που αυτή παρέχει, καθώς και η σημασία αξιοποίησης των φυσικών πόρων κάθε περιοχής, ώστε να επιτυγχάνεται τοπική ανάπτυξη. Εκείνο το οποίο θα πρέπει να προσεχθεί ιδιαιτέρως και στο οποίο θα πρέπει να δοθεί έμφαση είναι οι σχέσεις μεταξύ κεντρικής εξουσίας και τοπικών αρχών, που ποικίλλουν αναλόγως των πολιτειακών συστημάτων κάθε χώρας και, πρωτίστως, του επιπέδου της δημοκρατίας. Η ποιότητα και η αποτελεσματικότητα των τοπικών αρχών είναι συναφείς με τη δημοκρατικότητα της κεντρικής εξουσίας και την πολιτική σταθερότητα της χώρας. Οι εξουσίες και οι αρμοδιότητες του κέντρου είναι σημαντικές και ουσιώδεις όταν παρέχουν αποτελεσματική λειτουργία, μέσω των τοπικών αρχών και έχουν ως σκοπό την καταπολέμηση της φτώχειας, της κοινωνικής ανισότητας με απώτερο στόχο την ανάπτυξη. Σημαντικό πρόβλημα είναι η αδυναμία συνεργασίας με υγιείς τοπικές αρχές, όταν η κεντρική εξηγεί εξουσία μαστίζεται από διαφθορά. Στο σημείο αυτό, προσπάθησα να καταθέσω και την προσωπική μου εμπειρία από μία εικοσιπεντάχρονη δράση στην Αφρική. Υπό αυτές τις συνθήκες, δύο σημαντικές κατευθύνσεις είναι συναφείς μεταξύ των σχέσεων της κεντρικής εξουσίας και των τοπικών αρχών. Πρώτον, η παραχώρηση, εκεί όπου επιβάλλεται, περισσότερων εξουσιών και αρμοδιοτήτων προς τις τοπικές αρχές, ειδικότερα στις μεγάλες σε έκταση χώρες, για σκοπούς αποκέντρωσης και αποτελεσματικής διοίκησης. Δεύτερον, η παραχώρηση, από το κέντρο προς τις τοπικές αρχές, ειδικών εξουσιών. Η πρώτη διάσταση είναι αλληλένδετη με τη δεύτερη και αντίστροφα. Η Ευρωπαϊκή Ένωση έχει υποχρέωση να ασκήσει θετική πολιτική στη βάση του αμοιβαίου σεβασμού προς τις αναπτυσσόμενες χώρες, γνωρίζοντας ότι η επίλυση των προβλημάτων στις χώρες αυτές μας απαλλάσσει και από πολλά προβλήματα εντός της Ευρωπαϊκής Ένωσης, όπως είναι τα συνεχή, μη ελεγχόμενα και επικίνδυνα για τους ίδιους τους μετανάστες, μεταναστευτικά κύματα. Συνεπώς, ανάπτυξη στις φτωχές χώρες σημαίνει, ταυτοχρόνως, και λιγότερα προβλήματα στην ίδια την Ευρωπαϊκή Ένωση και αύξηση των συνθηκών συνεργασίας για ένα καλύτερο κόσμο, για την εφαρμογή των ανθρωπίνων δικαιωμάτων κάθε πολίτη, σε όλα τα μήκη και πλάτη της γης. Η σωστή διάθεση της αναπτυξιακής βοήθειας βασίζεται σημαντικά στις τοπικές αρχές. Neven Mimica,
Member of the Commission
. – Madam President, as this Assembly knows, policy is local and, as with any other policy, development cooperation policy also has to be local. That is why I would like to thank Parliament for its resolution on the role of local authorities in development cooperation. It highlights a common belief that the roots of democracy and well-being are local. Development starts at the local level. Most jobs, basic social services, political and civic rights are provided first and foremost in cities or regions or through local branches of government. Moreover, I agree with the resolution where it states that, in order to be adequate and legitimate, policies have to be defined through a bottom-up approach. This means that they have to start with local authorities. I am convinced that the newly adopted 2030 agenda for sustainable development can only be of benefit if all actors are involved and mobilised. To that end, all public and private representatives, including local authorities, have to be involved in the implementation of the Sustainable Development Goals. The world's urban population will reach 70% by 2050. Having a specific goal dedicated to urbanisation is therefore of crucial importance. But beyond the specific Sustainable Development Goal, cities will be the frontline of all other issues, including migration, environmental sustainability, climate resilience, fragility and inequalities. Local authorities will need human, institutional and financial resources to fulfil their missions. The transfer of financial resources from central governments remains a difficult aspect of decentralisation, and it is often overlooked. All these issues are a question of sovereignty. We will address this through our political dialogue with partner countries, with the objective of ensuring coherent and efficient implementation. Since 2013, the Commission has been working on empowering local authorities in partner countries for enhanced governance and more effective development outcomes. This work will now be intensified. We have started to deliver on this commitment following four priorities, which are: supporting decentralisation reforms and local initiatives; strengthening the capacity of local authorities; addressing the challenges brought to the fore by rapid urbanisation; and engaging with associations of local authorities at all levels. These priorities are all covered by the resolution to be adopted in Parliament. As an example of our cooperation, in January this year the Commission signed the first framework partnership agreements with five global and regional associations of local authorities. These agreements formalise our reinforced support. We are also backing up our political commitment by providing adequate resources: EUR 450 million has already been secured from the dedicated programme of the Instrument for Development Cooperation on civil society organisations and local authorities. All EU instruments are gradually taking local governments into account as well. Approximately EUR 1.7 billion will be used to support decentralisation reforms, rural development and local governance in the period up to 2020. These precious resources must be used to ensure delivery and concrete results in empowering local authorities in the implementation of development cooperation. Davor Ivo Stier,
u ime kluba PPE
. – Gospođo predsjednice, evo prije desetak dana na summitu u Ujedinjenim narodima šefovi država i vlada su usvojili novu agendu za održivi razvoj. Tada je postignut konsenzus oko strategije globalnog razvoja. Odrađen je veliki posao, ali sada predstoji onaj mnogi teži, izazovniji dio, tj. ispuniti obećanja odnosno transformirati riječi u djela. Implementacija čak 17 održivih razvojnih ciljeva predstavlja veliki izazov te zahtijeva formiranje globalnog partnerstva koje će uključivati sve sudionike. Dakle, upravo zbog toga želim podržati izvjestiteljicu i čestitati joj na ovom izvješću koje se bavi važnim akterima globalnog razvoja tj. lokalnim vlastima. Europski parlament je u svom izvješću o novom globalnom razvojnom okviru usvojenom u studenom prošle godine istaknuo upravo lokalne vlasti kao ključne aktere kako kod samog kreiranja tako i kod implementacije nove razvojne agende. Izvješće zastupnice Theocharous potvrđuje stav zastupnika ovoga doma da je dobro upravljanje potrebno na svim razinama vlasti – lokalnoj, nacionalnoj i međunarodnoj – kako bi se postigli razvojni ciljevi, iskorijenilo siromaštvo i osigurao dostojanstven život za sve ljude. U završnom dokumentu usvojenom u New Yorku, usvojen je i zaseban cilj 11 o održivom razvoju u urbanim sredinama. Sasvim je jasno da je implementacija ovog cilja moguća jedino uz blisku suradnju s lokalnim vlastima. No participacija lokalnih vlasti ne smije se ograničiti samo na ovaj cilj. Lokalne vlasti su ključne za ostvarenje svih ostalih ciljeva, ali i za prikupljanje podataka, mjerenje rezultata za transparentnost i odgovornost. Osim što lokalne vlasti najbolje mogu razumjeti potrebu lokalnog stanovništva kao razina moći najbliža građanima, decentralizacija moći je također učinkovito sredstvo u borbi protiv korupcije, izgradnje i demokracije i zaštiti ljudskih prava, a upravo to je najviše potrebno mnogim zemljama u razvoju. Louis-Joseph Manscour,
au nom du groupe S&D
. – Madame la Présidente, mes chers collègues, à quelques semaines de la COP 21, qui se tiendra à Paris, et alors que la communauté internationale vient tout juste d'adopter les nouveaux objectifs de développement durable, ce rapport et ce débat arrivent à point nommé. Je veux d'abord féliciter Mme la rapporteure. Ce texte nous donne l'opportunité de rappeler le rôle crucial joué par les autorités locales dans la définition et la mise en œuvre de la politique de développement européenne et internationale. En tant que fournisseur de services publics de base tels que la santé, l'éducation, notamment, l'eau, l'assainissement, on mesure combien l'expertise de ces autorités dans ces domaines clés comptera dans la réussite de notre engagement pour éradiquer la pauvreté. Le onzième objectif de développement durable relatif aux villes permet aux autorités locales d'être dorénavant pleinement reconnues comme des acteurs centraux de la coopération internationale. Je pense que nous pouvons modestement y voir une victoire de l'Union européenne et surtout de notre Parlement, qui n'a de cesse, depuis 10 ans, de souligner le rôle clé de la décentralisation et de la coopération décentralisée pour améliorer les conditions de vie des plus démunis à l'échelle planétaire. La Commission doit maintenant se saisir de ce rapport et des propositions qu'il renferme, pour promouvoir une politique de développement basée sur une gouvernance multiniveau. À ce titre, il est grand temps que la décentralisation devienne un secteur de concentration financière à part entière de l'Union européenne à destination des pays en développement. Je conclurai mon propos en reprenant les mots de Kofi Annan, ancien Secrétaire général des Nations unies qui, lors du lancement des objectifs du Millénaire pour le développement en 2000, soulignait que leur réalisation serait locale ou ne serait pas. Ces mots résonnent avec la même acuité à l'aube des nouveaux objectifs qui seront les nôtres jusqu'en 2030. Ruža Tomašić,
u ime kluba ECR
. – Gospođo predsjednice, načelno bih se mogla složiti s duhom ove Rezolucije jer i sama često ističem kako bi se odluke ključne za život građana trebale donositi što bliže njima i njihovim obiteljima. U interesu je građana da lokalne vlasti imaju potreban kapacitet za donijeti održivu strategiju razvoja i primjereno koristiti dostupna financijska sredstva. No, ne mogu ne primijetiti da se pristup koji je predložen u ovom tekstu temelji na pogrešnim pretpostavkama. Naime, javni sektor ne može imati glavnu ulogu u pokretanju i provedbi razvojnih planova jer to u pravilu znači povećanje javne potrošnje te smanjenu učinkovitost i konkurentnost uz veću poreznu opterećenost građana i poduzeća. Mala i srednja poduzeća su ta koja trebaju preuzeti vodeću ulogu i biti nositelji rasta u zemljama u razvoju, dok im lokalna vlast mora otvoriti put smanjenjem poreza i administrativnog tereta. Ivan Jakovčić,
u ime kluba ALDE
. – Gospođo potpredsjednice, gospodine povjereniče Europske komisije, još 90-tih godina dok sam bio jako angažiran u političkom životu Hrvatske, propovijedao sam i malo me tko slušao. Moram reći da upravo uloga lokalnih i regionalnih vlasti može biti presudna za brži razvoj države, za rješavanje problema nezaposlenosti, za jaču socijalnu, ekonomsku ili bolju politiku zaštite okoliša. Isto tako, drugo iskustvo koje sam imao dok sam bio potpredsjednik ARLEM-a, kada smo imali suradnju s južnom obalom Mediterana u toj organizaciji koja okuplja regionalne i lokalne vlasti Europske unije i regionalne i lokalne vlasti južnog dijela Mediterana, vidjelo se koliko je važno za njih da imaju direktne odnose i direktnu suradnju s nama. Upravo u tom kontekstu uvjeren sam da ovo što je iznio gospodin povjerenik Mimica, koji me dobro poznaje i koji zna koliko sam zagovarao važnost i ulogu regionalnih i lokalnih vlasti u Hrvatskoj, upravo primjeri koje je sam iznio govore u prilog tome da dva principa, princip subsidijarnosti i princip decentralizacije, moramo do kraja uzeti u obzir u suradnji s našim partnerima u zemljama u razvoju. Predlažem da Europska komisija zaista maksimalno potakne međusobnu suradnju naših gradova, naših velikih gradova, ali i manjih gradova jer su i ruralne sredine u zemljama u razvoju i te kako bitne za jačanje demokracije, za jačanje razvoja, upravo da se potaknu suradnja i razmjena iskustava koja veliki gradovi u Europi imaju, a potrebna su velikim gradovima u afričkim zemljama, na primjer Kairu koji zaista treba našu pomoć u na primjer svom poslovnom planiranju. Ne mora ona uvijek biti samo financijska, može biti dana na mnoge druge načine, pretakanjem iskustava koje su naši gradovi, općine i ruralna područja postigli u Europskoj uniji. I na taj način možemo pomoći našim partnerima u zemljama u razvoju. Mislim da imamo dobar dokument i da na tim temeljima možemo ostvariti dobru politiku suradnje sa zemljama u razvoju. Lola Sánchez Caldentey,
en nombre del Grupo GUE/NGL
. – Señora Presidenta, señor Comisario, la cooperación al desarrollo no puede ser competencia exclusiva de los gobiernos nacionales o de instituciones internacionales. Las entidades locales son las más cercanas a la gente y deben tener autonomía para ser protagonistas en un proceso participado para su propio desarrollo. Muchas veces vemos cómo la cooperación al desarrollo viene marcada por unos intereses supranacionales, con un fuerte carácter de intereses comerciales y de inversiones que muchas veces obvia las verdaderas necesidades de los pueblos. Las autoridades locales pueden escapar a estas dinámicas de forma que sirvan de herramienta para el desarrollo endógeno en la línea de sus verdaderas prioridades. Es fundamental la participación de la sociedad civil, ONG, productores, comercios locales, sindicatos, asociaciones, fomentando así la corresponsabilidad y dejando de lado el viejo paradigma de donantes y beneficiarios que tanto recuerda a la caridad. Frente a esta vieja idea apostamos por el paradigma de socios y colegas, es decir, por la solidaridad entre los pueblos. Descentralizar es democratizar; necesitamos que los gobiernos locales tengan libertad y capacidad para impulsar los nuevos agentes del cambio en sus territorios, multiplicando así los actores que permiten compartir y afrontar los problemas de cada localidad. Los nuevos objetivos de desarrollo sostenible de las Naciones Unidas son una razón más para fomentar el desarrollo local desde lo local, impulsando la cooperación directa y participada, y no la paternalista. Maria Heubuch,
im Namen der Verts/ALE-Fraktion
. – Frau Präsidentin! Ich begrüße den Bericht sehr, und ich begrüße die zunehmende Erkenntnis auf internationaler Ebene, dass lokale Behörden in den Entwicklungsländern als staatliche Akteure in der Entwicklungszusammenarbeit eine zentrale Rolle spielen müssen. Denn es sind die lokalen Behörden, die der Bevölkerung am nächsten sind. Sie sind es, die wissen, was die sozialen, die ökologischen, die wirtschaftlichen Bedürfnisse, die Probleme, aber auch die Herausforderungen vor Ort sind. Auch spielen sie eine wichtige Rolle in den Demokratisierungs- und Dezentralisierungsprozessen und müssen dementsprechend unterstützt und gefördert werden. Also, sie brauchen auch eine verstärkte finanzielle Unterstützung. Hier sind mehr Mittel notwendig. Sie müssen als vollwertige Akteure bei der Umsetzung des 11. Europäischen Entwicklungsfonds verstärkt eingebunden werden, sowohl auf den Ebenen der Partnerländer und der Regionen als auch in ihren sektoralen Beihilfen und Budgethilfen. Herr Kommissar, wir benötigen im Rahmen der europäischen Zusammenarbeit einen echten politischen Dialog mit den lokalen Behörden. Wir müssen dies starten, um laufende Fortschritte und Schwierigkeiten erkennen zu können und Perspektiven für effizientere Hilfen auf lokaler Ebene zu ermöglichen. Ignazio Corrao,
a nome del gruppo EFDD
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, Commissario Mimica, partiamo dal presupposto che la relazione dell'onorevole Theocharous è un lavoro ben fatto perché è un lavoro che esce da una commissione che ha a cuore i temi dello sviluppo e della cooperazione internazionale. Purtroppo però dobbiamo dall'altro lato registrare che quello che riusciamo a tirar fuori dal Parlamento, o quello che si propone come commissione, non ottiene un riscontro da parte degli Stati, di coloro che comunque avrebbero più possibilità di sostenere, di finanziare e di cambiare le politiche di sviluppo e di cooperazione internazionale. Perché è chiaro che se si va nei summit internazionali, se si va nei forum a parlare di un cambio di programma, del fatto che si sposano gli obiettivi, questi 17 obiettivi di cui abbiamo parlato, però poi si continuano a sostenere le politiche aggressive da parte delle multinazionali europee in questi stessi paesi in via di sviluppo, diventa molto complicato riuscire ad applicare quello che proponiamo. Abbiamo tantissimi casi anche di partecipate statali di Stati europei che sfruttano risorse prime dei territori di cui parliamo, parliamo del petrolio, parliamo dell'acqua, parliamo dell'energia in generale e da quei paesi le voci che si ascoltano sono delle voci del tipo ma lasciateci sfruttare le nostre risorse in pace. Invece noi spesso e volentieri abbiamo dato dei soldi che si sono persi per la gran parte per strada a causa del grandissimo tasso di corruzione. Allora, la domanda che noi dobbiamo fare è: in che modo possiamo riuscire a migliorare, cioè in che modo possiamo concretamente fare in modo che questi soldi non si perdano e che lo sviluppo diventi effettivo? Credo che dovremmo cambiare strategia, dovremmo magari vincolare i finanziamenti pluriennali a degli obiettivi, a dei livelli da raggiungere e poi, passo dopo passo, rifinanziare se vengono ottenuti determinati standard. È un lavoro molto complicato. Io sono contento che da questo Parlamento ci sia l'approccio giusto e che la Commissione sia cooperativa. Dobbiamo riuscire a fare più pressione con maggiore forza sugli Stati. Louis Aliot,
au nom du groupe ENF
. – Mesdames et messieurs, je remercie notre collègue pour cette contribution, mais je dois vous avouer que je ne suis pas convaincu. Ce rapport est d'abord la traduction de l'échec des politiques antérieures à destination des États et notamment des États africains. Depuis soixante ans, plus de mille milliards de dollars ont été dépensés dans l'aide au développement. Près de la moitié des Africains vit encore avec un euro par jour. Depuis un demi-siècle, les guerres et les massacres ont tué dix millions de personnes, il y a eu quatre-vingts coups d'État. Onze pays ont connu des guerres civiles en quinze ans, qui auront coûté, au-delà des vies humaines, près de deux cents milliards de dollars, sans parler de la corruption qui est évaluée par l'Union africaine à cent cinquante milliards de dollars par an. Comment, dans ces conditions, parler d'aide au développement? Une économie naissante nécessite des institutions stables, des services publics qui fonctionnent et des perspectives pour la jeunesse. S'adresser, comme nous le faisons, aux collectivités inférieures ne réglera rien. Pour lutter contre la corruption, contrôler les flux migratoires et favoriser le développement, il faut trois priorités: conditionner les aides dans une logique de projet et non plus dans une logique de guichet, assurer la transparence et le contrôle pour éradiquer les réseaux de corruption et sanctionner les agissements des multinationales prédatrices de matières premières ou de marchés juteux sans considération pour les populations locales. Enfin, faire confiance aux nouvelles générations qui souhaitent s'en sortir par elles-mêmes et qui peinent à s'émanciper des rigidités administratives ou culturelles locales. Aider pour aider ne servira à rien si nous continuons à soutenir des pouvoirs structurellement corrompus. Bogdan Brunon Wenta (PPE). – Pani Przewodnicząca! Dziękuję Eleni Theocharous za pracę nad sprawozdaniem, które podkreśla znaczenie władz lokalnych dla rozwoju. Władze lokalne są najbliżej swoich społeczności. Jak nikt inny znają ich potrzeby. Dostrzegamy to także, działając w naszych regionach w państwach członkowskich Unii Europejskiej. Budowanie tej świadomości w krajach rozwijających się jest kluczowe nie tylko dla władz centralnych i lokalnych, ale także dla obywateli. Ośrodki władzy powinny wspierać proces decentralizacji i przekazywać wzory dobrego zarządzania, kompetencje, a także środki finansowe tak, aby na stopniu lokalnym były one najefektywniej wykorzystane. Władze lokalne z kolei muszą być otwarte zarówno na dialog z mieszkańcami, jak i na współpracę z organizacjami społeczeństwa obywatelskiego, innymi organami administracji i partnerami prywatnymi. Te partnerstwa realnie wpływają na zwiększenie włączenia społecznego poprzez promocję edukacji, wzmocnienie mikroprzedsiębiorstw oraz małych i średnich przedsiębiorstw, co sprzyja tworzeniu miejsc pracy i wspieraniu trwałego wzrostu gospodarczego w danym regionie. Chciałbym także podkreślić kluczową rolę władz lokalnych w sytuacjach kryzysowych. Sprawiedliwa dystrybucja pomocy humanitarnej, która musi docierać w pierwszej kolejności do grup najbardziej zagrożonych, nie jest możliwa bez dobrego zarządzania oraz dialogu z partnerami i organizacjami pomocowymi. Biorąc pod uwagę wszystkie przytoczone argumenty, wskazane jest, aby samorządy lokalne były jeszcze lepiej reprezentowane w międzynarodowych negocjacjach służących przyjęciu programu działań na rzecz rozwoju na okres po 2015 r. Michela Giuffrida (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, troppo spesso abbiamo assistito al fallimento delle politiche di cooperazione che tra sprechi, corruzione e inefficienze non sono riuscite purtroppo a raggiungere gli obiettivi prefissati e a costituire un vero valore aggiunto per i cittadini e per le popolazioni cui erano rivolte. I dati ci dicono che nei paesi in via di sviluppo, la crescita delle popolazioni si concentra nelle aree urbane. Da qui dunque, appare chiaro che la chiave per far sì che gli sforzi e i progetti messi in campo migliorino davvero le condizioni di vita delle popolazioni è il coinvolgimento delle istituzioni autoctone, cioè interne ai paesi stessi. È necessario responsabilizzare le autorità locali e garantire livelli adeguati di trasparenza nella gestione delle risorse e nell'attribuzione dei fondi attraverso, anche e soprattutto, una reale partecipazione delle associazioni e della società civile, con le quali va condiviso un percorso di recupero. Istruzione, sanità, alloggi e condizioni di vita dignitose non possono ammettere né sprechi né ritardi. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE). – Señora Presidenta, señor Comisario, quiero apoyar los contenidos de este informe sobre el papel de las instituciones locales en la política de cooperación y ayuda al desarrollo. La clave del éxito es la proximidad en la gestión de los programas y la solidez del vínculo que une a quienes ayudan y a quienes reciben la ayuda. La práctica demuestra que, especialmente en el ámbito rural, son las instituciones locales quienes mejor cumplen estos requisitos. En el ámbito local se reducen los riesgos de corrupción y mejoran el seguimiento y la evaluación. En lo local está la clave del desarrollo territorial sostenible y la promoción de una gobernanza más democrática. Por eso, las Naciones Unidas promueven y reconocen el papel local en las políticas de cooperación. Por eso, lo local debe ser adecuadamente reconocido e integrado en el funcionamiento del undécimo Fondo Europeo de Desarrollo (FED). El éxito de estas políticas de cooperación es una de las claves para promover un desarrollo sostenible en las zonas del planeta más deprimidas. Es también una clave de la política de inmigración europea. Es, en suma, la expresión natural de la necesaria convivencia entre medidas que requieren un enfoque global —como la política de visados o la política común de seguridad y defensa— y este ámbito de la cooperación en el que prima lo local y lo regional. El informe se refiere, además, a otra cuestión especialmente importante también para la construcción de una Europa que sea de verdad la suma de toda su diversidad. Se trata de la suficiencia financiera de las entidades locales y regionales. Esa es otra condición imprescindible para el desarrollo armónico también en Europa y una de las claves para mantener el esfuerzo financiero en materia de cooperación. El País Vasco, gracias a su compromiso con estas políticas y a un sistema de financiación bien estructurado, se mantiene en cabeza del Estado español en esta materia. Un informe de Intermon Oxfam destaca que es la región que más esfuerzo destina a este campo con 18 euros por habitante y año. Tenemos que seguir el ejemplo. Jordi Sebastià (Verts/ALE). – Señora Presidenta, señor Comisario, antes de llegar aquí, al Parlamento Europeo, yo fui alcalde de mi pueblo —Burjassot—, un maravilloso pueblo europeo, y le puedo asegurar que el tópico que dice que las administraciones locales son las más próximas al ciudadano es absolutamente cierto. Son a ellas a las que los ciudadanos se dirigen en primer lugar cuando tienen necesidades, cuando quieren servicios, cuando tienen problemas, y en muchas ocasiones estas mismas entidades locales tienen que hacer frente a eso sin estar convenientemente financiadas. En los países en desarrollo su papel como interlocutores directos de la política de cooperación es definitivo. Son actores políticos clave, no solo para el desarrollo económico, sino también para la mejora de la democracia en las comunidades y para garantizar una acción descentralizada, eficaz, participativa y transparente de nuestra cooperación; esa cooperación que, en ocasiones, se pierde en esas macroestructuras a menudo teñidas de corrupción Son, además, actores dinámicos, no meros receptores, que conocen las necesidades reales de sus ciudadanos, y no esos planteamientos que a veces enviamos desde aquí diseñados en despachos muy alejados de lo que realmente quieren y necesitan esas personas, a las que, en teoría, queremos ayudar. Por eso, apoyamos el informe y pedimos un reconocimiento claro de ese papel, también con apoyo presupuestario directo aplicado en el undécimo Fondo Europeo de Desarrollo. (El orador acepta responder a una pregunta formulada con arreglo al procedimiento de la «tarjeta azul» (artículo 162, apartado 8, del Reglamento)) David Coburn (EFDD),
blue-card question
. – Would you not agree with me that interfering in the good ordering of national governments, through the EU giving money to local governments, is surely an EU plot to destroy the sovereign nation-state by stealth and by buying local politicians? Do you agree with me, sir? Jordi Sebastià (Verts/ALE),
respuesta de «tarjeta azul»
. – Pues no, no comparto en absoluto esa teoría de la conjuración europea para destruir la soberanía de los Estados nacionales, ni siquiera de los Estados europeos, que ustedes muy a menudo citan. Me parece todo lo contrario: que este informe lo que quiere es apostar por la eficacia real de esa ayuda al desarrollo en sitios donde realmente hace muchísima falta y que, además, tiene en cuenta, en concreto, la realidad local, pues es allá donde los problemas se están sufriendo. Por tanto, creo que su pregunta en absoluto tiene nada que ver con lo que yo he afirmado. Nathan Gill (EFDD). – Madam President, it is a fact that corruption in developing nations is endemic. This has been the case for decades, and it has become an almost cultural norm in many countries that find it difficult to make national and local government transparent and accountable. The idea that somehow bypassing the top layer of government will see less waste of our money is a naive idea, to say the least. The Turkish proverb «the fish stinks from the head down» is very pertinent here. If you have a corrupt national government it is safe to say that there will be corruption within a nation at every level. The idea that it will be easier to police hundreds or even thousands of local authorities when you cannot do the job with dozens of national governments is ludicrous. One of the first duties of government is to ensure that the taxes that they collect from their citizens are treated with respect. If we cannot guarantee that the aid we hand over is managed within a framework in which we have confidence, if we cannot be sure that we are not propping up corrupt regimes or paying for fleets of Mercedes limos and private jets, then we should not be handing over aid at all. The message should be: get your own house in order if you expect our help. Paying local authorities directly undermines the nation state and could be used to gerrymander the overthrow of legitimate, but poor, governments pursuing EU objectives. If the EU directly funds tribal councils in Africa or the Middle East it will undermine national unity in the strength of legitimate central authorities. Surely, rewarding good governance and refusing to reward bad governance should be the ethos of development aid. Jean-Luc Schaffhauser (ENF). – Madame la Présidente, chers collègues, Madame, comme promoteur des premiers programmes de coopération décentralisée en France, ayant fondé l'Institut régional de coopération-développement de la région Alsace, celui également de Champagne-Ardenne, membre et secrétaire général de la première commission nationale de coopération décentralisée, ayant promu également en Europe avec, d'ailleurs, le soutien de l'Union européenne, les premiers programmes de coopération décentralisée, je ne pourrais a priori que soutenir votre rapport. Je dois pourtant constater que les institutions européennes, une fois de plus, ont cette capacité permanente à détourner les bonnes idées pour en faire des outils de l'idéologie européiste. Une vraie coopération décentralisée s'opère – je m'excuse de faire étalage de mon expérience – de la manière suivante. Il ne faut pas passer au-dessus des États – il faut toujours intervenir avec leur accord. Dans ce rapport, les entités décentralisées sont traitées comme des acteurs quasi étatiques! Il faut accompagner les partenariats décentralisés existants et venir en support à des dynamiques, les promouvoir, tout au plus par des appels à projets de coopération Nord-Sud. Il ne faut pas créer des dynamiques artificielles volontaristes; il faut toujours avoir un partenaire au nord et un partenaire au sud et demander une responsabilité surveillée du partenaire local au nord, dans la gestion de l'aide apportée au sud. Ce n'est pas parce que le partenaire est local qu'il n'est pas sujet aux détournements de fonds. Enfin, il faut approfondir cette logique vertueuse des circuits courts – la décentralisation n'est qu'un moyen, pas une fin – pour faire en sorte que la coopération décentralisée se fasse de société civile à société civile, d'hôpital à hôpital, de chambre de métiers et d'agriculture à chambre de métiers et d'agriculture, avec le Nord et le Sud. Alors, nous serons efficaces et utiles au développement. Trente ans ont été perdus. Cristian Dan Preda (PPE). – Doamnă președintă, aș vrea în primul rând să o felicit pe colega mea, Eleni Theocharous, pentru redactarea acestui raport. Dezbaterea de astăzi este, cred, importantă, fiindcă ea are loc la puțin timp după adoptarea la New York a Agendei pentru 2030 privind dezvoltarea durabilă. Cum se știe, e o agendă ambițioasă, care include și dorința de a pune capăt sărăciei extreme și de a angaja toate țările pe calea dezvoltării durabile până în 2030. La nivelul implementării, implicarea autorităților locale și a societății civile va fi crucială dacă vrem, desigur, ca obiectivele de dezvoltare durabilă să devină realitate. Așa cum o subliniază și raportul Theocharous, autoritățile locale au un rol major în asigurarea legăturii dintre cetățeni și guvern, ca și în construirea aproprierii democratice a agendei de dezvoltare la nivelul fiecărei țări. De aceea e esențial să susținem acțiunea autorităților locale, pentru a le permite să își asume pe deplin acest rol în cadrul furnizării de servicii de bază, dar și pentru a asigura participarea și responsabilizarea la nivel subnațional, în ciuda a ceea ce spunea mai devreme domnul Schaffhauser, care nu vede deloc acest nivel. Mi se pare, de asemenea, important să sprijinim consolidarea capacităților instituționale ale autorităților locale și, cum spune și raportul Theocharous, e nevoie de un dialog politic între autorități locale în cadrul cooperării noastre pentru dezvoltare. În fine, în calitatea mea de raportor permanent privind coerența politicilor pentru dezvoltare, vreau să subliniez că autoritățile locale pot juca un rol important și în această privință, pentru că ele pot promova și monitoriza acest concept. Rolul lor în materie de politici pentru dezvoltare, de coerența politicilor pentru dezvoltare nu a fost însă suficient explorat la nivel european și nici în afara Uniunii. Avem deci nevoie, cred, de un cadru specific pentru ca politica de coerență pentru dezvoltare să fie realizată într-un cadru inclusiv. Mulțumesc pentru atenție. (Vorbitorul a acceptat să răspundă unei întrebări adresate în conformitate cu procedura «cartonașului albastru» (articolul 162 alineatul (8) din Regulamentul de procedură) David Coburn (EFDD),
blue-card question
. – Surely this is extending the tentacles of corruption of the European Union throughout the world? This is wrong. Nation-states should be respected and the order of government should be respected. This is appalling. I hope you will agree with me. Seán Kelly (PPE). – Madam President, I was in a meeting last week where I heard it said that individual MEPs could ask only one blue-card question during a debate. Is Mr Coburn able to get the floor as often as he wants to ask blue-card questions after every speaker and disrupt the debate? Cristian Dan Preda (PPE),
răspuns la o întrebare adresată în conformitate cu procedura «cartonașului albastru»
. – Doamnă președintă, sincer să fiu, nu înțeleg legătura - intelectual vorbind - între respectul pentru statul-națiune și ceea ce onorabilul deputat a spus, și anume dezvoltarea înțeleasă doar ca o cumpărare a autorităților. Nu există nicio legătură logică între aceste două universuri, între universul statului-națiune și această corelație absurdă. Dezvoltarea nu înseamnă a cumpăra teritorii sau autorități. E, cred, o greșeală de înțelegere. Poate că domnul deputat nu a nimerit bine dezbaterea. Poate că voia să ajungă în altă sală. Mulțumesc. Doru-Claudian Frunzulică (S&D). – Madam President, local authorities will play an essential role in achieving the post-2015 Sustainable Development Goals that have just been adopted in New York and that shape the new global development agenda for the next 15 years. Moreover, they play a crucial role in safeguarding vulnerable populations in fragile crisis conditions. I strongly support partnership programmes with local authorities with a view to ensuring that they are the main actors who implement the new agenda at the level that is closest to citizens. Acknowledgement of their role as state stakeholders represents a major step forward for the European Union's new development agenda. However, these new guidelines must be translated into effective implementation, both in terms of the 11th European Development Fund and in terms of the development cooperation instrument. Promoting decentralised cooperation is a way of implementing the post-2015 development framework and should become a priority funding sector for our external aid financing instruments. Jarosław Wałęsa (PPE). – Madam President, a locally driven approach and greater civic participation are the keys to achieving more effective poverty reduction and equitable development. In implementing the post-2015 development agenda, the fact that the local dimension is of utmost importance must be further acknowledged. The engagement of local authorities in dialogue must be considered essential. In the resource-allocation process they reflect the closest possible connection between development aid and its intended beneficiaries. They are the first to respond to the changing needs of local society, and they provide basic services in terms of access to education, health and sanitation. By reinforcing decentralised public aid and fostering partnership with the private sector, we can improve social cohesion and inclusive economic growth. Nevertheless, cooperation with local authorities must be monitored and controlled by good governance so that the results are lasting and do not dissolve when incentives are withdrawn. PRÉSIDENCE DE MME Sylvie GUILLAUME Vice-présidente Monika Flašíková Beňová (S&D). – Európska únia sa musí aj naďalej aktívne zapájať do podpory miestnych orgánov a presadzovať demokratickú a transparentnú správu vecí verejných. Miestne orgány budú mať kľúčový význam pri dosahovaní cieľov stanovených pre obdobie po roku 2015, pretože predstavujú silné prepojenie medzi cieľmi Európskej únie, vnútroštátnymi cieľmi a globálnymi cieľmi. Je veľmi dôležité, aby sa nám v budúcnosti podarilo lepšie zapojiť organizácie občianskej spoločnosti, miestne orgány a národné parlamenty a posilniť tak postavenie miestnych orgánov, čím zabezpečíme týmto procesom riadnu transparentnú a zodpovednú správu vecí verejných. Považujem tiež za rovnako dôležité, aby sme sa usilovali o vytvorenie viacerých nových a dôstojných pracovných miest. Európska únia a jej členské štáty ako najväčší darcovia oficiálnej rozvojovej pomoci, ale aj kľúčoví tvorcovia politík a aktéri decentralizovanej spolupráce by mali zostať hybnou silou počas ďalšej fázy rokovaní v rámci OSN. Som presvedčená o tom, že v budúcnosti musíme pomoc pre rozvojové krajiny lepšie zacieliť, aby sa tak reagovalo na potreby najzraniteľnejších skupín obyvateľstva. (Rečník súhlasil, že odpovie na otázku položenú zdvihnutím modrej karty (článok 162 ods. 8 rokovacieho poriadku)). Nathan Gill (EFDD),
blue-card question
. – Whenever money is given, there is always some kind of underlying politics. I just wonder how you would feel if Russia decided that the local authorities in your country were in need of some development aid and started paying your councils money. Would you like that? Would you think that would be acceptable to the people in your area? Monika Flašíková Beňová (S&D),
odpoveď na otázku položenú zdvihnutím modrej karty
. – Pán kolega, toto bola veľmi zlá otázka akurát smerom na moju krajinu. Moja krajina dostala obrovskú pomoc pred samotným vstupom do Európskej únie a som veľmi rada, že Európska únia je práve tou silou a práve tým aktérom, ktorá pomáha takýmto krajinám. Ramona Nicole Mănescu (PPE). – Doamnă președintă, domnule comisar, în primul rând doresc să o felicit pe colega mea, Eleni Theocharous, pentru acest important raport. Cred că este foarte important să putem sprijini guvernele naționale, dar și autoritățile locale din țările în curs de dezvoltare, atât prin mijloace financiare, cât și prin acordarea de asistență tehnică acestora. Este necesar și urgent ca Uniunea Europeană să folosească în mod eficient politicile sale externe și de dezvoltare pentru combaterea sărăciei, dar și a cauzelor care generează și întrețin conflictele. Lipsa de educație și perspective pentru tineri, sărăcia, șomajul, discriminarea, marginalizarea și corupția transformă tinerele generații în victime sigure ale radicalizării și extremismului, așa cum am văzut, și condamnă cetățenii la sărăcie și nesiguranță. Prevenirea și soluționarea acestor conflicte, precum și dezvoltarea trebuie să reprezinte priorități în cadrul unei strategii globale coordonate a Uniunii Europene, strategie care să utilizeze atât instrumentele diplomatice de menținere a păcii și securității, cât și cele economice și de rezolvare a problemelor care țin de drepturile omului. Un bun exemplu îl constituie sprijinul financiar pe care Uniunea Europeană l-a promis și trebuie să-l acorde autorităților din Iordania, Liban și Turcia. Este extrem de important să ajutăm aceste state, care au făcut un impresionant efort umanitar și nu doar în gestionarea taberelor de refugiați, dar și în sprijinirea autorităților locale, care au dificultăți în a asigura pentru propriii cetățeni servicii de sănătate, educație și asistență socială. În același timp, însă, consider că este vital să avem o cooperare internațională eficientă, pentru a monitoriza dacă aceste fonduri sunt cu adevărat utilizate pentru scopurile pentru care au fost destinate. Vă mulțumesc. Patrizia Toia (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, signor Commissario, voglio fare un discorso molto realistico, partendo dalla costatazione di molti errori, dei fallimenti e dei mancati traguardi della cooperazione europea. Siamo sinceri, se tutte le ingenti risorse europee che sono state impiegate in questi decenni fossero state impiegate in progetti di sviluppo efficaci, capaci davvero di cambiare le realtà locali e con la partecipazione delle popolazioni e senza corruzione e sprechi, noi oggi avremmo un'altra Africa, avremmo un altro Medio Oriente e avremmo prevenuto tantissimi conflitti e tanta povertà. Dobbiamo dunque dare un impulso nuovo, un impulso coerente con le cose che diciamo, che punti alla valorizzazione appunto del ruolo delle autorità locali, sia nei paesi donatori sia in quelli riceventi, mobilitando insomma le capacità degli attori non statali, delle risorse che ci sono, anche quelle imprenditoriali della società civile. Io direi basta, limitiamo i grandi progetti che anche a livello europeo richiedono una soglia di partecipazione così ampia che taglia fuori tantissime esperienze di ONG che lavorano sul campo, basta con le megagalattiche multinazionali della cooperazione e con le grandi organizzazioni internazionali, costose e burocratiche. Alojz Peterle (PPE). – Vesel sem, da se strinjamo, kako pomembno vlogo lahko igrajo lokalni organi kot razvojni akterji. Strinjali smo se tudi glede ambicioznih razvojnih ciljev. Lokalna raven pa lahko odigra svojo vlogo samo pod nekaterimi pogoji. Za uresničevanje ciljev je pomembno, da je lokalni organ demokratično konstituiran, organiziran in financiran tako, da lahko kompetentno in uspešno izvaja razvojne naloge na svoji ravni. V tem smislu pozdravljam poudarek poročevalke Eleni Teodoris na decentralizaciji. Ta ima smisel, če je pri tem uporabljeno načelo subsidiarnosti, ki je v Evropi harmoniziralo različne ravni odločanja in prispevalo k večji učinkovitosti pri doseganju razvojnih ciljev. Drugi pomemben poudarek vidim v načelu participativnosti. Učinkovito izvajanje razvojnih politik je potrebno dosegati z dialogom in sodelovanjem organov oblasti, zasebnega sektorja, znanosti, civilne družbe in državljanov. Kot tretji pomemben element in izziv bi omenil načelo dobrega upravljanja, ki ga ni brez odgovornosti, preglednosti in spoštovanja načel pravne države. Na ta način bi se najbolj učinkovito približali šestnajstemu postmilenijskemu cilju, ki govori o delu za miroljubne in vključujoče družbe. Samo take družbe lahko trasirajo pot v trajnostni razvoj. Julie Ward (S&D). – Madam President, decision-making should always take place as close to citizens as possible. That is a key aspect of democracy and a core value of the EU. It is clear, therefore, that local authorities have a crucial role to play in sustainable development, centred on citizen participation and grassroots engagement. Development cooperation also depends on intercultural understanding and dialogue. This is something which the Millennium Development Goals underestimated and which will, hopefully, be rectified in future. Local authorities can play an important role in dialogue with their counterparts in Europe. There are common issues to address, and best practice on both sides – such as the exemplary Brazilian participatory budgeting model – should be considered. One issue that is hardly mentioned in the report is gender equality, including women's representation. Improving gender balance in local government is a crucial aspect of women's empowerment and will make for more holistic, inclusive and sustainable development. However, this is not just a development issue. In England, for example, only 32% of local councillors are women. To conclude, we need to strive towards this goal together. Gabriel Mato (PPE). – Señora Presidenta, señor Comisario, la Unión Europea se ha marcado unos ambiciosos objetivos en la cooperación para el desarrollo de cara a los próximos años, un trabajo para el que necesitamos la participación de todos con el fin de poder avanzar tanto como nos hemos propuesto. Como estamos viendo aquí esta tarde, el papel de las entidades locales de los países a los que se dirige nuestra ayuda es fundamental, pero también aquí en Europa debemos saber canalizar y movilizar todos nuestros recursos y nuestras fortalezas para aprovechar la experiencia, los recursos y, en muchos casos, las ventajas que ofrece la cercanía. Por su cercanía al continente africano y por los lazos que se han forjado durante décadas con autoridades locales y nacionales de los países del África Occidental, Canarias puede desempeñar un papel relevante para ayudar a alcanzar los objetivos europeos de ayuda al desarrollo. De hecho, ya lo hace en la actualidad, ya que en Gran Canaria se encuentra una base logística del Programa Mundial de Alimentos de las Naciones Unidas y el puerto de Las Palmas acoge también el centro logístico de ayuda humanitaria de Cruz Roja Internacional. También la Agencia de los Estados Unidos para el Desarrollo Regional cuenta, desde el año 2013, con dos naves en este puerto para el desarrollo de su labor humanitaria en África. Canarias está en un lugar estratégico —nadie lo duda—, y tiene unos contactos con muchos países de África, a los que se destina el 30 % de la ayuda al desarrollo europea, que pueden resultar muy adecuados para avanzar en el objetivo que estamos debatiendo aquí esta tarde de lograr una mayor colaboración entre las autoridades locales de los Estados miembros de la Unión Europea y las de los países en desarrollo, a fin de que podamos sacar todos consecuencias mucho más positivas. Viorica Dăncilă (S&D). – Doamnă președintă, în multe state membre ale Uniunii Europene autoritățile locale și regionale sunt competente din punct de vedere oficial să participe la politicile naționale în domeniul dezvoltării prin intermediul cooperării descentralizate. În consecință, acestea pot fi privite ca actori direcți în politica de dezvoltare și în afacerile externe ale Uniunii. Consider că municipalitățile și regiunile trebuie să aibă o implicare mai mare, bazată pe parteneriat și expertiză, prin concentrarea eforturilor în primul rând asupra domeniilor specifice care sunt de competența administrației publice locale sau regionale. O dezvoltare durabilă nu poate fi asigurată decât dacă anumite responsabilități revin celor care cunosc cel mai bine realitățile și caracteristicile specifice la nivel local și regional. Nu trebuie însă să uităm rolul esențial al autorităților locale, anume acela de garant al coeziunii sociale și teritoriale. Mulțumesc. Mariya Gabriel (PPE). – Madame la Présidente, monsieur le Commissaire, chers collègues, je tiens tout d'abord à féliciter Eleni Theocharous pour cet excellent rapport pour lequel son expérience du terrain lui donne toute légitimité pour formuler les recommandations. Je voudrais mettre l'accent sur 3 éléments. Premièrement, il est clair que le rôle des autorités locales devient incontournable si l'on veut accroître l'efficacité de l'aide au développement. La définition, conjointement avec les autorités locales, d'un nombre restreint de priorités doit permettre une meilleure adéquation et appropriation des projets mis en œuvre. C'est aussi un moyen de partager la responsabilité avec les acteurs étatiques qui sont au plus près des citoyens. Deuxièmement, je crois qu'il est plus que temps de faire coopérer plus étroitement les autorités locales pour le développement car c'est par elles que l'on peut favoriser l'émergence de la démocratie, prévenir et guérir les conflits, qui, on le sait, sont l'un des principaux obstacles au développement dans de nombreux pays. La reconnaissance du rôle des autorités locales doit aussi permettre d'améliorer la participation des femmes dans la prise de décision, par principe et parce que l'on sait que les retombées positives en termes de développement sont importantes. Enfin, les nouvelles orientations de la communication de la Commission concernant les autorités locales doivent se traduire concrètement dès aujourd'hui dans la mise en œuvre du 11e FED. Il n'y a plus de temps à perdre pour que l'aide de l'UE porte ses fruits: ne fermons pas les yeux sur les liens entre la crise migratoire d'aujourd'hui et la perfectibilité de notre politique européenne de développement. J'espère enfin que ce rapport sera transmis, au-delà du Conseil et de la Commission, aux autorités locales de nos États membres, à l'Union africaine par exemple, à nos partenaires ACP, pour mettre en avant justement le rôle des autorités locales en matière de coopération au développement. Bernd Lucke (ECR). – Frau Präsidentin! Meine Fraktion unterstützt diesen Bericht ebenfalls. Ich glaube, es ist ein guter und ausgewogener Bericht, der in angemessener Art und Weise die Schwierigkeiten der Entwicklungspolitik und der Armutsbekämpfung aufzeigt und die richtigen Lösungsvorschläge macht. Das Prinzip der Subsidiarität wird hier in der Tat angewendet, und die Stärkung von lokalen Gebietskörperschaften ist der richtige Weg, hier vorzugehen. Andere Instrumente wie beispielsweise der Einsatz von Mikrokrediten oder die Partizipation des Privatsektors und das Einwerben von finanziellen Mitteln aus dem privaten Sektor sind ebenfalls wichtige Elemente einer erfolgreichen Entwicklungspolitik. Ich möchte aber auch darauf hinweisen, dass das, was hier so gut ausgearbeitet worden ist, auch in ganz anderen Kontexten Anwendung finden sollte. Denn eben hatten wir eine Debatte darüber, wie wir die besonderen Hilfen für Griechenland auf den Weg bringen. Und diese besonderen Hilfen – wo wir jetzt 35 Milliarden Euro aus einer mittelfristigen Finanzplanung, die sich eigentlich über mehrere Jahre hinweg erstrecken sollte, plötzlich zugänglich gemacht haben – beachten eben gerade nicht das Prinzip der Subsidiarität. Hier werden plötzlich große Projekte gefördert. Hier wird ganz plötzlich darauf verzichtet, dass Eigenfinanzierungsanteile, Kofinanzierungsanteile mit dabei sind. Hier wird wirklich mit der Gießkanne von oben herab versucht, Wirtschaftsförderung zu betreiben, die sehr viel besser ebenfalls bei den lokalen Behörden ansetzen würde. Interventions à la demande Stanislav Polčák (PPE). – Paní předsedající, já chci rovněž poděkovat paní zpravodajce za předloženou zprávu. Podle mého názoru role místních orgánů, subsidiarita a decentralizace skutečně nejsou prázdný pojem, a jsem proto rád, že i paní předkladatelka si v tomto směru místních orgánů váží a oceňuje je. Zaznělo zde v debatě, že ryba smrdí od hlavy a je otázkou, jaká je skutečně role místních orgánů při rozvoji evropského prostoru. Já si myslím, že s tímto tvrzením v žádném případě nelze souhlasit a můžu to ilustrovat na konkrétních příkladech. V České republice je úroveň veřejného dluhu na úrovni 70 miliard EUR. Místní orgány se na veřejném dluhu, to znamená obce a regiony, podílejí pouze třemi miliardami, to znamená jednou dvacetinou této částky. A proto je otázkou, do jaké míry mají nést i obce, municipality, regiony odpovědnost za výkony vlády, to znamená, jak mohou být místní orgány sankcionovány, když nedodržuje vláda rozpočtovou politiku. I nad tím by se bylo třeba zamyslet. Νότης Μαριάς (ECR). – Κυρία πρόεδρε, πραγματικά οι τοπικές αρχές είναι βέβαιο ότι μπορούν να διαδραματίσουν σημαντικό ρόλο στην ανάπτυξη και κυρίως στη μείωση της φτώχειας. Ταυτόχρονα, θα έχουμε και μια ενίσχυση της οικονομικής δημοκρατίας, διότι έτσι ενισχύεται η αποκέντρωση, η εγγύτητα, η επικουρικότητα και η συμμετοχή. Αυτό έχει ιδιαίτερη αξία σε ένα κόσμο οποίος προχωρεί σε μια πολυεπίπεδη διακυβέρνηση και μάλιστα με τη συμμετοχή των ίδιων των πολιτών. Όμως, για να υπάρξουν πόροι στην τοπική αυτοδιοίκηση, πρέπει οι προϋπολογισμοί των αναπτυσσόμενων χωρών να μην πηγαίνουν για την εξυπηρέτηση χρέους. Γι' αυτό, λοιπόν, το πιο βασικό είναι να υπάρξει διαγραφή του χρέους των αναπτυσσόμενων χωρών. Το δεύτερο είναι να αξιοποιηθεί o κανονισμός 472/2013, για να γίνει λογιστικός έλεγχος του χρέους και στις χώρες της Ευρωπαϊκής Ένωσης και ιδίως στην Ελλάδα και διαγραφή του επονείδιστου χρέους. Τέλος, να πω στον συνάδελφό μου, τον κύριο Lucke, σχετικά με τα 35 δις ότι απ' αυτά, τα 15 δισεκατομμύρια ευρώ για την Ελλάδα είναι για την ενίσχυση των αγροτών με επιδοτήσεις και δίνονται τα υπόλοιπα με την προϋπόθεση ότι, αγαπητέ συνάδελφε, και η Γερμανία θα πάρει.. (Η Πρόεδρος διακόπτει τον ομιλητή). Kateřina Konečná (GUE/NGL). – Vážená paní zpravodajko, moc bych vám chtěla poděkovat za jistě podnětnou zprávu. Místní orgány hrají klíčovou úlohu při ochraně zranitelných skupin obyvatelstva v nestabilních státech postižených krizí a jejich role by tak v žádném případě neměla být podceňována. Zvláště v dnešních dnech, kdy Evropská unie čelí důsledkům značné humanitární krize, kterou byly postiženy některé státy Blízkého východu a severní Afriky. Mírový stát, ekonomická prosperita a soudržnost komunit a místních orgánů jsou klíči k řešení současné krize. Nesmíme zapomínat, že mnoho uprchlíků v Evropské unii žít nechce a ze svých domovů utíkají kvůli občanským válkám a špatné ekonomické situaci v jejich zemích. Ráda jsem si přečetla, že zpráva vybízí k vytvoření místních konzultačních platforem v rámci rozpočtového plánování, avšak nechápu, proč nešla u žen o malý krok dále a nevyslovila se pro zavedení participativních rozpočtů. Ve zprávě sice oceňuji zdůraznění role občanské společnosti na místní komunity, ovšem nemohu souhlasit s důrazem kladeným na soukromý sektor. Igor Šoltes (Verts/ALE). – Število svetovnega prebivalstva bo očitno po dinamiki, ki jo kaže statistika do leta 2050, naraslo približno na devet milijard. In največji del rasti se pričakuje ravno v državah v razvoju. In zato je vloga lokalnih organov v teh državah še toliko bolj pomembna. Te se že danes soočajo z izzivom, kako vse več prebivalcem zagotoviti dostop do izobrazbe, zdravstvene oskrbe, hrane, stanovanj in pa virov energije, zato se bo v prihodnjih letih potreba po dodatnih finančnih virih še povečala. In edinstveno vlogo za izboljšanje razmer v državah v razvoju ima vsekakor razvojna pomoč, ki pa sama po sebi ne zadošča, zato je potrebno uporabiti inovativne vire financiranja, kot so na primer mehanizmi kombiniranja. Predvsem bi pa opozoril še na nekaj, in to je, da tudi ta sredstva, ko se uporabljajo, ne morejo ostati brez nadzora. In to je tudi vloga Evropskega parlamenta. James Carver (EFDD). – Madam President, many developing states already feel that they have little control over the activities of both donors and NGOs. A good example of how a state tries to manage control of its situation is in Somaliland, where the Government has set up a national planning office, ensuring that there is a national strategy – that there is joined-up thinking and that funding is directed towards agreed national priorities. Like the UK Government and other actors, the EU, as a donor, has some input into these national priorities. Thus it is both absurd and contradictory to now discuss negotiating directly with local authorities, undermining national governments and accountability – very much in the model of the role that the EU readily takes with its own Member States. This debate underlines your desire to assume the role of a neo-colonial power and highlights your lust for influence, thus showing a lack of consideration of how this strategy has a real chance of destroying young and fragile democracies. Shame on you all! Seán Kelly (PPE). – A Uachtaráin, go raibh maith agat as ucht an seans a thabhairt dom cúpla focal a rá ar an ábhar tábhachtach seo mar a bhfuilimid ag tabhairt aitheantas don pháirt atá glactha ag údaráis áitiúla, ní hamháin inár dtíortha féin ach go háirithe sna tíortha atá ag forbairt. Now it was a great Irish-American politician, Tip O'Neill, who said «all politics is local». Certainly that is true, and I suppose local authorities are a prime example of that because they are closest to the people. For that reason it is important that we should work as closely as possible with them. Particularly now, in the global sense, we are looking for sustainable development goals. In Paris, where I will be representing Parliament, we will be hoping to get a global agreement on climate change. That is going to pose a huge challenge worldwide – and nowhere more so than in Africa where the population is bound to explode over the next number of years. Combining those targets with feeding a growing population is going to be a challenge, but, by working with local authorities, we may have a better chance than through governments. (Fin des interventions à la demande) Neven Mimica,
Member of the Commission
. – Madam President, I would like once again to welcome and congratulate the rapporteur, Ms Theocharous, for this comprehensive and well-targeted report. We share a common vision: the idea that one of the key challenges for the next 15 years will be the localisation of the Sustainable Development Goals. This must not be just another repackaging of the usual existing actions. We need to think from the outset about data desegregation at sub-national level. This approach has to be a real new paradigm where local authorities in the north and the global south become strongly involved, not just in the implementation but also in the nurturing of the Sustainable Development Goals. This report is very welcome and it strengthens the EU's views. We will continue to intensify, with your backing, our support to local authorities in development policy. Ελένη Θεοχάρους,
Εισηγήτρια
. – Κυρία πρόεδρε, ευχαριστώ τον κύριο Επίτροπο, όλους τους συναδέλφους για τη συνεισφορά τους στη συζήτηση. Θέλω να σας μιλήσω για έναν μύθο της πατρίδας μου, από την ελληνική μυθολογία: για τον μύθο των Δαναΐδων, όπου οι Δαναΐδες είχαν την κατάρα να προσπαθούν να γεμίζουν ένα πιθάρι που είχε χίλιες τρύπες, με νερό. Αυτό είναι σήμερα οι χώρες που είναι αποδέκτες της αναπτυξιακής βοήθειας, ένας πίθος που έχει χίλιες τρύπες κι αυτό που κάνουμε είναι να προσπαθούμε να κλείσουμε κάποιες τρύπες, ενισχύοντας την τοπική αυτοδιοίκηση. Δεν προσπαθούμε να επιλύσουμε όλο το πρόβλημα, θέτοντας το ζήτημα της τοπικής αυτοδιοίκησης. Θα ήθελα να πω στους συναδέλφους κάποια πράγματα που πρέπει να προσέξουμε: είναι άλλο η αναπτυξιακή βοήθεια και άλλο η ελεημοσύνη. Δεν ζητάμε σήμερα αύξηση της αναπτυξιακής βοήθειας, αλλά αύξηση της αποτελεσματικότητάς της. Δηλαδή, το ζητούμενο είναι, αυτή η βοήθεια που δίνουμε να πιάνει τόπο, να δημιουργεί υποδομές, για να μπορέσουν οι άνθρωποι να ζουν καλύτερα. Διότι αν ήταν αποτελεσματικές οι μέθοδοι που χρησιμοποιήσαμε μέχρι σήμερα, δεν θα χρειαζόταν καν η έκθεσή μας, δεν θα είχε νόημα η έκθεση. Και δεν μιλάμε, φυσικά, για τοπική αυτοδιοίκηση της Ευρώπης, αλλά μιλάμε για τοπική αυτοδιοίκηση κάποιων άλλων χωρών, όπου αν γνώριζαν κάποιοι συνάδελφοι τι συμβαίνει στις φτωχές χώρες, θα μιλούσαν με περισσότερο φόβο για το τι μπορεί να συμβεί στον κόσμο και δεν θα επέμεναν κάποιοι ότι η Ευρωπαϊκή Ένωση δεν μπορεί να εξαγάγει δημοκρατία. Κύριε Επίτροπε, πολλά απ' όσα έχετε πει, μάλλον όλα όσα έχετε πει, αλληλεπικαλύπτονται με αυτά που περιλαμβάνονται στην έκθεση. Επισημαίνω ότι δεν μπορούν να ισχύουν γενικεύσεις και κανόνες για όλα τα κράτη, όλες τις νοοτροπίες και όλες τις περιοχές της γης. Υπάρχουν δημοκρατικά εκλεγμένες τοπικές αυτοδιοικήσεις, αλλά υπάρχουν και περιοχές όπου η τοπική αυτοδιοίκηση βρίσκεται στα χέρια του αρχηγού της Φυλής. Όλα αυτά τα πράγματα πρέπει να τα προσέξουμε, λαμβάνοντας υπόψη και το επίπεδο της δημοκρατικότητας από κει και πάνω. Αν τα σεβαστούμε όλα αυτά, σίγουρα το αποτέλεσμα θα είναι θετικό και δεν θα μιλάμε για τοπική αυτοδιοίκηση ευρωπαϊκού τύπου. La Présidente. – Le débat est clos. Le vote aura lieu mardi, le 6 octobre 2015. Déclarations écrites (article 162) Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto
. – Una pianificazione strategica che integri livello nazionale e locale è indispensabile per promuovere e integrare le tre principali dimensioni dello sviluppo: sociale, economica e ambientale. Il coinvolgimento delle autorità locali è quindi centrale, in quanto esse conoscono le realtà e relativi punti di forza e debolezza. La nuova agenda di sviluppo permette tale coinvolgimento e la relazione sollecita, in riferimento a settori specifici, in particolare l'introduzione di accordi di partenariato tra autorità locali negli Stati membri dell'UE e autorità locali nei paesi in via di sviluppo. La formazione e le risorse umane sono tra i settori più interessati, nell'ottica di favorire uno sviluppo che non sia unicamente legato all'intervento esterno, ma punti a rendere autonome le comunità. Victor Negrescu (S&D),
in writing
. – The local authorities can and should play an important role in developing countries. Engaging them in development cooperation could lead to a better exchange of experiences and know-how that could strengthen the administrative capacity of local authorities from developing countries. Therefore the EU should try, through its development cooperation instruments, to integrate the rising involvement of local authorities from the different Member States in establishing better cooperation with partners from developing countries. This strategy of involving local authorities is linked to the Sustainable Development Goals that imply a stronger participation at local level and a direct partnership with the beneficiaries of development aid. Cooperation is needed at local level to assess better the needs of the population and the know-how brought by local authorities could lead to a better use of the development funds and projects already established by the European Union and the Member States. Janusz Zemke (S&D),
na piśmie
. – Unia Europejska jest zaangażowana we wspieranie władz lokalnych w krajach rozwijających się, gdyż prowadzi to do zmniejszenia biedy i do demokratyzacji rządzenia na poziomie lokalnym. O wadze tych działań niech świadczy fakt, że według prognoz liczba ludności na naszym globie wzrośnie z około 7 miliardów do 9,5 miliarda ludzi do 2050 roku. Główna część tego wzrostu przypadnie na kraje rozwijające się, w szczególności na ich obszary miejskie. Zgadzając się zatem ze wsparciem przez UE społeczności lokalnych, chcę jednak zasygnalizować ważny problem. Pomoc Unii Europejskiej nie może być pomocą bezwarunkową. Wśród różnych określonych przez UE warunków trzeba także stawiać wymóg walki z korupcją. Państwa, które nie notują postępu w walce z korupcją, nie powinny otrzymywać unijnego wsparcia finansowego. Środki UE powinny być bowiem przeznaczane na poprawę systemów sanitarnych, dostępność do kształcenia czy transport. Nic nie usprawiedliwia tego, by środki UE były zawłaszczane przez lokalnych przywódców. 12.   Νομοθεσία της ΕΕ για τις υποθήκες και τα χρηματοπιστωτικά προϊόντα υψηλού κινδύνου: η περίπτωση της Ισπανίας (συζήτηση) La Présidente. – L'ordre du jour appelle le débat sur la question orale à la Commission sur la législation sur les hypothèques et instruments financiers à risque dans l'Union européenne: le cas de l'Espagne, de Cecilia Wikström, au nom de la commission des pétitions (O-000088/2015 — B8-0755/2015) (2015/2740(RSP)). Cecilia Wikström,
author
. – Madam President, the origin of this resolution and this debate that we are having tonight is numerous petitions that the Committee on Petitions has received during the past few years. As Chair of this Committee I fully understand, and regret to hear of, the difficulties faced by petitioners. Most petitions concern the situation in Spain but the same problems are also known in other Member States. The Committee on Petitions is the bridge between EU citizens and EU institutions and, as its Chair, I strive for the EU to better take advantage of citizens' direct experiences of EU law and also the experiences of national implementation, because these experiences can help us as legislators to further improve future legislation. In this role of bringing the concerns of citizens forward to this House, we have initiated this debate tonight. As I said, we have received a large number of petitions denouncing the violation of fundamental rights and infringement of EU legislation in connection with the lack of accurate consumer information related to practices in mortgage banking. Obtaining accurate information is crucial for making sound economic decisions, and of course vital when we talk about important personal investments for an individual citizen and his or her family. These petitions highlight a number of abusive clauses and practices in the Spanish mortgage sector which have been identified by both national and European courts. A large number of citizens became victims of financial fraud as their savings banks sold them very risky financial instruments and they were not duly informed about the extent of the risks involved in the proposed investment; nor did the banks perform suitably tests to determine whether clients had the knowledge to understand the risk that they were undertaking. This has led to cases of terrible personal suffering and huge economic losses, where citizens have lost their home and all their life savings. Many tragedies have taken place before our eyes. However, I would like to stress that the aim of this question and the discussion tonight should be seen in a wider perspective. Our aim is to raise awareness and seek clarity regarding a general problem of bad banking practices that can be found all over Europe, not only within Spain. I would therefore like to stress that transparency and informed consumer protection will be essential components if we want to combat abusive terms in mortgage contracts and thus strengthen protection for borrowers. Nevertheless, on behalf of my committee, I would like to ask the Commission some questions related to this situation. I hope that the Commission's investigation and conclusions will allow us to improve the situation for the petitioners and also to ensure that we can avoid this kind of practice in the future and consequently improve the application of European Union law. So, Commissioner, on the basis of the petitions, a number of questions should have an answer tonight. Do the petitions relate to the breach of banks' obligations in relation to the information to be provided to clients under the Markets in Financial Instruments Directive (MiFID) I, as transposed by Spanish law? Has Spain properly transposed MiFID I or have Spanish national authorities properly enforced the applicable provisions? We are also asking what measures the Commission has taken or will take to address the abuses committed by companies selling financial instruments that affect small depositors and small owners of financial instruments such as preferred shares, which in many cases have been marketed without full compliance with EU legislation. I would like to know, too, if the Commission is willing to take measures with regard to unfair clauses in Spanish mortgage law, in particular with regard to unfair commercial practices and the incorrect behaviour of the banks that provided all these people with the loans in question. I am looking forward to your answers, Commissioner Jourová, and also to hearing the views of my colleagues. And let me say, on a personal note, that we should be full of compassion for the people who have suffered terribly, but we should also make sure that future legislation is safe and sound for everyone in Europe. Věra Jourová,
Member of the Commission
. – Madam President, let me first reply to questions number one and number two. Yes, many Spanish consumers, especially borrowers, have recently found themselves in a very difficult economic situation. Problems in the mortgage market triggered many legal disputes in Spain, where the fairness of contracts was challenged. The Unfair Contract Terms Directive is a powerful tool in the hands of national judges and, in many cases, Spanish judges stepped in and declared contract terms, especially in mortgage contracts, unfair and non-binding on consumers. Related cases referred to the Court of Justice were widely discussed and drew a lot of media attention. The Court ruled that Spanish law as it stood at the time failed to provide certain procedural safeguards to consumers. As a consequence, the Spanish law has been amended on two occasions, giving the consumer an opportunity to object to mortgage enforcement and to appeal if such an objection is dismissed. The amendments also obliged the court to verify contracts on its own motion. Transitional provisions of Law 1/2013 are currently being challenged before the Court of Justice. In parallel, the Commission has conducted a wider assessment of the Spanish legislation and is currently in a structured dialogue with the Spanish authorities. I started this dialogue to ensure that all of the rulings of the Court of Justice are fully implemented in Spain. Let me underline that I welcome the changes already introduced in Spain, as they improve the protection of consumers. Nevertheless, it still needs to be determined whether the Spanish rules on civil procedure, including on mortgage enforcement proceedings, are fully in conformity with the Unfair Contract Terms Directive. The replies of the Spanish authorities received last June by the Commission are being analysed and further action will be considered if the answers prove to be unsatisfactory. Finally, as regards the sale of certain financial instruments by banks to retail clients, as stipulated by the Memorandum of Understanding on financial sector policy conditions of July 2012 between the Commission and Spain, Spain has amended its legislation by setting a significantly high minimum amount of investment in complex financial instruments, thereby de facto barring retail clients from buying such products. On question number three: as far as arbitration mechanisms are concerned, in the context of the financial assistance programme for Spain, the Spanish Fund for Orderly Bank Restructuring encourages the banks under its full control to set up arbitration mechanisms to address mis-selling, in particular of preferential shares by these banks to retail clients in 2012. Based on data provided by the Spanish authorities, it appears that between 2012 and early 2015 these arbitration mechanisms issued around 298 000 rulings in favour of the applicants, thus upholding around 71% of all applications. In conjunction with the fact that the Spanish Deposit Guarantee Fund bought back from retail clients substantial amounts of such preferential shares, which had been sold in a misleading manner, this issue seems to have been remedied in the meantime. As for your question number four, with regard to new legislation in the area of financial services, let me mention some important pieces of EU law recently adopted by the co-legislators, namely the Mortgage Credit Directive and the Markets in Financial Instruments Directive and Regulation. Creditors are responsible for informing consumers about the risks they undertake when getting involved in investments. They have a duty to be reasonably patient vis-à-vis their debtors before starting execution proceedings. This issue has been addressed in the Mortgage Credit Directive. Member States are required to adopt measures to encourage creditors to exercise reasonable forbearance before foreclosure proceedings are initiated. The European Banking Authority's guidelines on arrears and foreclosure adopted on 1 June 2015 provide greater detail on how effect should be given to that provision. As to whether further measures should be taken at EU level to enable debt settlement procedures: to date debt settlement procedures are dealt with at national level but some jurisdictions already provide a possibility for borrowers who cannot repay their mortgage loans to be released in full from the underlying debt by handing their mortgaged property over to the lender. This is precisely the case in Spain under certain conditions. The Mortgage Credit Directive does not prevent such a procedure from remaining in place or being introduced at a national level. Finally, with regard to bad information or misinformation on products, borrowers will be better informed about the loans on offer in the future, as the Mortgage Credit Directive enhances the quality and comparability of pre-contractual information. The Mortgage Credit Directive also introduces rules on the conduct expected by businesses with a view to ensuring that the creditor, credit intermediary or appointed representative acts honestly, fairly, transparently and professionally, as well as introducing appropriate knowledge and competence requirements for staff of creditors and credit intermediaries. The new Markets in Financial Instruments Directive applies to investment services. It will improve investor protection for financial instruments by strengthening organisational requirements and the rules on the conduct of businesses for investment firms to minimise the risk of mis-selling of financial instruments. Specifically, it introduces product governance rules and enhances disclosure requirements vis-à-vis investors, for the first time. The deadline for transposition of these measures has not been reached yet. Hence, it would be premature to state at this stage whether and what new further measures would be needed. Rosa Estaràs Ferragut,
en nombre del Grupo PPE
. – Señora Presidenta, en primer lugar, preocupa, y mucho, al Gobierno de España todo lo que ha pasado en relación con el tema de las preferentes, estos productos complicados que, por falta de información, ocasionaron muchas dificultades a muchos ciudadanos españoles, y también el tema de los desahucios, dado que la crisis ha afectado sobre todo a los sectores más vulnerables. He de decir, respecto al tema de las preferentes, que se vendieron básicamente entre los años 2003 y 2011, y cuando llegó el Gobierno del Partido Popular se encontró con esta situación pese a que muchas directivas, como la Directiva sobre mercados de 2008, y acuerdos, como el de Basilea de 2011, habían advertido al Gobierno socialista —que gobernaba España en aquel momento— para que tomara medidas y emprendiera acciones con objeto de que pudieran ser informados los clientes. No se hizo. El Gobierno socialista en aquel momento fue imprudente, faltó seriedad, y fue un Gobierno popular el que, a finales de 2011 y comienzos de 2012, emprende toda una serie de modificaciones legislativas —como muy bien ha apuntado la Comisaria— para que nunca más se vuelvan a comercializar de manera masiva estos productos entre los pequeños inversores y, al mismo tiempo, inicia un procedimiento de arbitraje, en el marco del que —la Comisaria lo ha dicho— más del 71 % de los afectados han llegado a un acuerdo. Se trabaja sobre el tema y parece que está encauzado. En relación con el tema de los desahucios, también fue un Gobierno popular el que por primera vez protegió a los colectivos vulnerables. Piensen que las ejecuciones y los desahucios realizados en el 2014 tenían su origen en hipotecas firmadas entre 2005 y 2008, y fue el Gobierno popular el que estableció medidas coyunturales para proteger a los sectores más vulnerables —como ha dicho muy bien la Comisaria— con reestructuración de la deuda, con la quita y también con la dación en pago. De hecho, ha sido de los primeros Gobiernos que ha establecido la dación en pago. Y también ha tomado medidas estructurales para poder garantizar que no vuelva a pasar en el futuro. De hecho, se han beneficiado miles de familias. Aun así, seguimos trabajando. Lo que voy a pedir a mis compañeros españoles es que no conviertan este debate tan importante en un debate electoralista, porque creo que las víctimas de los desahucios y las preferentes se merecen otro tipo de debates. (La oradora acepta responder a una pregunta formulada con arreglo al procedimiento de la «tarjeta azul» (artículo 162, apartado 8, del Reglamento)) Tania González Peñas (GUE/NGL),
pregunta de «tarjeta azul»
. – Señora Estaràs, parece que vive usted en una realidad y la ciudadanía española vive en otra. Quizás sea por esto que ha tenido este desliz relacionado con las medidas electorales en vez de hablar de medidas estructurales. Reiteradas sentencias europeas han indicado que la legislación española es contraria a la normativa europea en materia de ejecuciones hipotecarias, como ya denunciamos aquí una aplastante mayoría de eurodiputados españoles en julio de 2014. ¿Va a seguir avergonzándonos el Partido Popular desoyendo estas sentencias sin impulsar modificación alguna...? La Presidenta interrumpe a la oradora. Rosa Estaràs Ferragut (PPE),
respuesta de «tarjeta azul»
. – A usted le puede parecer bien o le parecerá mal, pero los hechos son los hechos. El Gobierno de España, desde que tuvo conocimiento de esto, adoptó medidas coyunturales y estructurales. Le advierto que el cinismo es el arma del incapaz para encubrir sus vergüenzas, que son las suyas. Soledad Cabezón Ruiz,
en nombre del Grupo S&D
. – Señora Presidenta, señora Comisaria, la crisis nos ha dado muchísimas lecciones y una de ellas es la protección dispar, desigual y, en muchos casos, insuficiente que tienen los pequeños usuarios de la banca en la Unión Europea. Y en España, además, se ha convertido en un drama social. Es cierto que los socialistas españoles no acertamos en dar una respuesta a esta situación en sus inicios y no lo ocultamos, pero no por ello nos acomplejamos y vamos a eludir esta injusticia que, a día de hoy, sigue siendo toda una deuda con la sociedad española. Y esto, además, lo avala el hecho de que la sociedad española ha contribuido a recapitalizar la banca con 107 000 millones de euros, lo que choca con más de cuatrocientos mil desahucios desde que empezó la crisis, o con los setecientos mil pequeños usuarios o ahorradores que vieron atrapados sus ahorros, de los cuales han recuperado uno de cada tres euros, porque las quitas representan entre el 30 y el 70 %, y aún hoy siguen atrapados más de trescientos mil pequeños ahorradores. Para ello, es cierto que el Gobierno de España ha introducido doce modificaciones legislativas, pero todas ellas parciales y con una clara voluntad de que parezca que algo cambia para que no cambie absolutamente nada: Código de buenas prácticas voluntario para las entidades bancarias y requisitos que no cumplen ni una ínfima parte de los afectados. Eso lo demuestran hechos como que no hay daciones en pago, que solamente se ha concedido un 0,4 % de alquiler social y que hoy hay 3 500 millones de euros atrapados en hipotecas con cláusulas abusivas. Lo decimos nosotros y lo dice, también, la sentencia del Tribunal de Justicia de la Unión Europea, que señala que, de la Directiva 93/13/CEE, se incumplen en España los artículos 3, 4, 5, 6 y 7. Además, el propio abogado general del Tribunal de Justicia de la Unión Europea, en su informe de mayo de 2015, dice de forma muy clara que las modificaciones puestas en marcha por el Gobierno de España son claramente insuficientes. Por ello, pido que no pongamos más parches, que no hagamos sufrir más al pueblo español. Lo que queremos es una respuesta general. Le pido a la Comisión que haga un análisis serio y riguroso que permita adaptar nuestra normativa a la de la Unión Europea y que elimine las miles de cláusulas abusivas que a día de hoy tenemos, y se les dé una solución a los pequeños ahorradores que siguen teniendo atrapados sus ahorros. Νότης Μαριάς,
εξ ονόματος της Ομάδας ECR
. – Πρόεδρε, η νομοθεσία για τα ενυπόθηκα στεγαστικά δάνεια διαφέρει μεταξύ των κρατών μελών της Ευρωπαϊκής Ένωσης με αποτέλεσμα να υπάρχει διαφοροποίηση στους όρους για την προστασία του καταναλωτή και στο διακανονισμό του χρέους. Στην Ισπανία αλλά και στην Ελλάδα, πολλές φορές δεν υπήρξε η κατάλληλη ενημέρωση των δανειοληπτών από τις τράπεζες και οι όροι των συμβολαίων παραβιάζουν τα δικαιώματα των δανειοληπτών ως καταναλωτών. Μετά την χρηματοοικονομική κρίση επιδεινώθηκε η κατάσταση στην Ισπανία με αποτέλεσμα τουλάχιστον 700.000 πολίτες να είναι θύματα των δανείων υψηλού κινδύνου, ενώ τα τελευταία έξι χρόνια έχουν καταγραφεί πάνω από 350.000 εξώσεις. Ταυτόχρονα, οι κατοικίες που βγήκαν στο σφυρί επανήλθαν στην ιδιοκτησία των τραπεζών, οι οποίες ως γνωστόν έχουν διασωθεί από τα χρήματα των ίδιων των πολιτών της Ευρωπαϊκής Ένωσης, Στην Ελλάδα, τα κόκκινα στεγαστικά δάνεια έφτασαν τα 21 δισεκατομμύρια ευρώ. Εκεί, οι τράπεζες άρχισαν να πωλούν τα κόκκινα δάνεια στα γνωστά κοράκια της παγκόσμιας αγοράς στα επιθετικά hedge funds που ετοιμάζονται να βγάλουν στο σφυρί, αντί πινακίου φακής, τα σπίτια του ελληνικού λαού. Mε το Mνημόνιο 3 μάλιστα, διαμορφώνονται και διαδικασίες express για τους πλειστηριασμούς. Πάνω από 500.000 Έλληνες δανειολήπτες κινδυνεύουν πλέον να χάσουν τα σπίτια τους. Επίσης, 70.000 Έλληνες που έχουν συνάψει ενυπόθηκα δάνεια σε ελβετικό φράγκο κινδυνεύουν και αυτοί να χάσουν τα δικά τους σπίτια. Για το λόγο αυτό, ως μέλος της Επιτροπής Αναφορών, ζητώ από την Ευρωπαϊκή Επιτροπή, σε συνεργασία με την Κεντρική Τράπεζα, να πάρει μέτρα για την προστασία της πρώτης κατοικίας και ζητώ να σταματήσουν οι πλειστηριασμοί των σπιτιών στην Ελλάδα και την Ισπανία. Ευχαριστώ. Beatriz Becerra Basterrechea,
en nombre del Grupo ALDE
. –Señora Presidenta, señora Jourová, gracias por sus detalladas explicaciones. Creo que hoy podemos celebrar —y podemos felicitarnos todos de ello— que una pregunta oral con resolución haya llegado aquí, al Pleno, y estemos debatiéndola. Es una gran noticia, porque no es frecuente que la Comisión de Peticiones, que es la ventanilla abierta de los ciudadanos europeos a este Parlamento, esté presente de esta manera, y creo que, además, desde el año 2012 —desde el Tratado de Marrakech— no teníamos una ocasión así. Estamos aquí porque tenemos un tema netamente europeo del que hablar. Estamos hablando de cientos de miles de afectados por cláusulas hipotecarias abusivas y por las preferentes. No sabemos cuántos son, pueden ser 300 000, pueden ser un millón, dos millones... El caso es que en la Comisión de Peticiones recibimos decenas —casi una centena de peticiones— de ciudadanos europeos que veían afectados sus derechos como consumidores en España. Por eso, se trata de un caso netamente europeo porque hablamos de ciudadanos europeos que viven en España a los que, desde la Comisión de Peticiones, nos corresponde proteger, y cuyas peticiones nos corresponde revisar y mantener abiertas, y sobre todo nos corresponde crear consenso, que es lo que creo que buscamos aquí. Los consumidores españoles se encuentran en una situación de desprotección e indefensión en este ámbito. Y así lo afirmó el Tribunal de Justicia de la Unión Europea en su sentencia, lo que justifica una intervención de las autoridades europeas. Además, estamos hablando de una cuestión netamente europea porque se trata de una mala transposición de directivas europeas. En realidad, estas peticiones denunciaban esa mala transposición y el incumplimiento de varias directivas: tanto de la directiva sobre créditos hipotecarios, como de la relativa a los instrumentos financieros —que regula la prestación de servicios de inversión, incluidas las preferentes—, de la relativa a las cláusulas abusivas en los contratos celebrados con consumidores y, por supuesto, de la relativa a los mercados de instrumentos financieros. A mí me parece que, aunque todavía existen muchas deficiencias en la efectiva y correcta transposición de esta Directiva en España, para lo que estamos aquí es para evitar que suceda en el resto de Europa. Esto es lo importante. Da igual donde se vulneren los derechos. Da igual en qué país de la Unión, en qué Estado miembro, lo que nos corresponde es vigilar, denunciar y asegurar que tenemos los instrumentos para garantizar a los ciudadanos europeos que sus derechos están adecuadamente protegidos. Por eso, pedimos a la Comisión que, en la línea de lo que ha dicho la señora Jourová, vigile certeramente y asegure que esta situación no se va a repetir. Ángela Vallina,
en nombre del GrupoGUE/NGL
. — Señora Presidenta, desde el comienzo de la crisis, según el Consejo General del Poder Judicial, en España se han producido 599 000 desahucios y se ha estafado, al menos, a 700 000 personas con las llamadas preferentes. Mientras, esas mismas personas pagaban a la banca su rescate con los recortes y la austeridad: con los recortes en sus salarios, en su sanidad, en su educación. Esa misma banca que solo ha devuelto el 5 % de su rescate y que acumula, además, miles de viviendas vacías y que —también hay que decirlo— acumula innumerables casos de corrupción que han destrozado la banca pública en beneficio de la banca privada en mi país. Por eso, traemos hoy aquí la voz de miles de personas, para pedir justicia y para hacer cumplir sus derechos, como es el derecho a una vivienda digna y a la dación en pago y, también, el derecho a que esta Unión Europea haga una legislación a escala europea contra los fraudes financieros. Josep-Maria Terricabras,
en nombre del Grupo Verts/ALE. – Señora Presidenta, la Comisión de Peticiones a la que pertenezco, en respuesta a numerosas quejas ciudadanas, ha debatido a menudo la mala aplicación en España de la normativa europea en materia hipotecaria y de instrumentos financieros. La falta de protección de los consumidores, escandalosa e incluso delictiva, ha provocado en España un auténtico drama social. Según datos de la Plataforma de Afectados por la Hipoteca, entre 2008 y 2012 hubo en España más de 160 000 desahucios y, entre 2012 y 2014, se realizaron 100 000 ejecuciones hipotecarias más, según datos del Banco de España. La Directiva del Consejo de 5 de abril de hace veintidós años es contundente sobre las cláusulas abusivas: no podemos rescatar bancos si no protegemos a los consumidores que están a su merced. Mientras en países como los Países Bajos se invierte un 32 % en vivienda social, en España solo se invierte un 1 % de los presupuestos generales del Estado, según datos de Amnistía Internacional. Es inaceptable que más de 700 000 clientes sin formación financiera suscribieran, con la total inacción de la Comisión Nacional del Mercado de Valores, instrumentos financieros complejos y, por su complejidad, creadores de engaño. Tengo, señora Comisaria, tres peticiones: primera, que las instituciones comunitarias insten a los Estados miembros a informar de la complejidad de los instrumentos financieros a base de, explícitamente, claridad y transparencia; segunda, que el consumidor que no pueda hacer frente a su deuda pueda liquidarla totalmente o en parte con la entrega de la vivienda —hay que exigir la aplicación generalizada de la dación en pago—; y, tercera, que la Comisión sustituya la Directiva de hace 22 años por una más ambiciosa que proteja realmente a los consumidores. Eleonora Evi,
a nome del gruppo EFDD
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, nonostante si tratti di un caso prettamente spagnolo penso che sia importante e doveroso fare questo dibattito in Aula questa sera per dare la giusta attenzione alle decine di petizioni che abbiamo ricevuto e che sottolineano e ci riportano ad un problema gravissimo di situazioni davvero inaccettabili che riguardano centinaia di migliaia di persone che hanno ricevuto uno sfratto. Queste petizioni ci chiedono di affrontare con serietà e onestà intellettuale un problema che, in fin dei conti, non riguarda solo la Spagna, e mi riferisco allo strapotere delle banche, banche che hanno venduto prodotti finanziari particolarmente rischiosi, di fatto omettendo volutamente i dettagli e ingannando in questo modo i consumatori . Questo è chiaramente inaccettabile. Dobbiamo batterci e far sì che il prima possibile venga tutelato il diritto dei consumatori e il ruolo della politica chiaramente è fondamentale in questo. Da ultimo, ci tengo a sottolineare che spero vivamente che nella risoluzione che verrà votata in questa plenaria venga inserito in modo chiaro il diritto alla casa e che la Commissione ne prenda atto il prima possibile. Gabriel Mato (PPE). – Señora Presidenta, todos ustedes saben que seguramente este debate no tendría que estar produciéndose en estos momentos aquí, y no solo porque fundamentalmente es un tema nacional, como se ha reiterado en muchas ocasiones y, además, como se ha puesto de manifiesto tras las intervenciones que hemos escuchado. Y tanto lo saben que algunas diputadas españolas de izquierdas presentes en este hemiciclo se han reprochado públicamente la utilización de este asunto en favor propio y por razones electorales. Y no lo digo yo, lo han dicho ellas, y, además, por escrito. Pero en eso tienen razón. La izquierda está haciendo un uso absolutamente reprobable de lo que es el dolor de los ciudadanos. El problema de las preferentes es un tema que preocupa y que ocupa al Gobierno del Partido Popular. Es un asunto que se debió atajar antes, pero el anterior Gobierno lo ignoró. Por el contrario, ahora se han tomado medidas legislativas y se han puesto en marcha procedimientos de arbitraje que están ayudando a los afectados, como reconoce la propia Comisión. Pero esto a muchos de ustedes no les interesa. Les interesa más quién publica la primera nota de prensa, quién hace más ruido y cómo rentabilizarlo. Tampoco les interesa ver cómo desde el Gobierno español se trabaja intensamente para solucionar el problema de aquellos que tienen dificultades para pagar sus cuotas hipotecarias —miles de familias en España—, situación dolorosa, sin duda, y que se remonta a años anteriores a 2008, siendo este Gobierno quien ha afrontado con decisión y valentía el problema. Medidas legislativas y de ayuda a los afectados empiezan a dar sus frutos. Más de treinta mil familias se han beneficiado ya de las medidas coyunturales adoptadas en esta legislatura por el Gobierno del Partido Popular. Pero no olviden algo: los que hoy están sufriendo esta situación valen muchísimo más que un titular de prensa. (El orador acepta responder a una pregunta formulada con arreglo al procedimiento de la «tarjeta azul» (artículo 162, apartado 8, del Reglamento)) Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
pregunta de «tarjeta azul»
. – Es vergonzoso. No tengo más palabras que esa. Según vamos escuchando las barbaridades del Grupo Popular, de este lado de la bancada nos llenamos de indignación. ¿No creen ustedes que ya han avergonzado lo suficiente al resto de grupos y a los ciudadanos españoles con su inactividad, con su pasividad frente al problema de los desahucios? Afortunadamente, les parezca esto electoralista o no, solo les quedan dos meses; dos meses para que recuperemos los derechos de la gente; dos meses para echarles de las instituciones; dos meses, pues estamos cansados ya de tanta vergüenza y de tanto robo. Gabriel Mato (PPE),
respuesta de «tarjeta azul».
– Bueno, se ha contestado ella misma. Y, además, es curioso: ha pedido la tarjeta azul antes de que yo empezara a hablar, con lo cual es evidente a lo que venía. A lo que viene siempre: a hacer demagogia y a utilizar electoralmente el propio Parlamento. Pero, deje que sean los ciudadanos dentro dos meses los que pongan a cada uno en su lugar. Ustedes, hace poquito, han sabido qué es eso. Jude Kirton-Darling (S&D). – Madam President, our work in the Committee on Petitions, of which I am a member, focuses on the important role that the European Union plays in giving redress to consumers, this time in Spain but often in other countries, who have been affected by the irresponsible behaviour of others. One million British citizens live in Spain; many of them have mortgages. To restore the confidence of consumers across Europe, and to protect those taking out a mortgage in the future, we need to see all Member States pushing banks to act responsibly and provide clear, understandable and correct information. The implementation of the Mortgage Credit Directive will ensure a more transparent, efficient and competitive internal market that should provide a high level of consumer protection in the future. European Union citizens have sent us a strong and a clear call for action via those petitions that we received. We must now hear that call and ensure that their rights are protected. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE). – Señora Presidenta, señora Comisaria, quiero agradecer a la presidenta de la Comisión de Peticiones y a sus miembros el esfuerzo que están haciendo para que las instituciones europeas ofrezcan esperanza y soluciones a muchas familias. La codicia desmedida, unas prácticas comerciales abusivas, una legislación injusta e insuficiente y un modelo de desarrollo especulativo y, en consecuencia, fallido, han generado el drama de las ejecuciones hipotecarias. Decenas de miles de familias han perdido en estos años de crisis vivienda y trabajo. Decenas de miles de avalistas, generalmente personas jubiladas que apoyaron a sus hijos en el desastre, han seguido el mismo camino sin que ni siquiera la llamada ley de segunda oportunidad haya resuelto un problema que genera situaciones de verdadera emergencia social y humanitaria. Por eso, señora Comisaria, Bruselas debe obligar a las autoridades españolas a que los códigos de buenas prácticas bancarias sean obligatorios. Hay que propiciar que acreedores y deudores tengan igualdad de armas en los procesos de resolución de insolvencias y hay que incorporar módulos referidos a estos problemas en el ámbito educativo. La mayor parte de estos dramas son el resultado de combinar buena fe de consumidores con escasa formación práctica y vendedores con pocos escrúpulos. Por último, quiero señalar que no todas las economías ni todas las entidades financieras funcionan igual. Solo en el primer trimestre del año 2015, el 0,20 % de las hipotecas constituidas sobre viviendas entre los años 2003 y 2014 iniciaron un proceso de ejecución en el Estado español, en números absolutos 17 786. El País Vasco, con un 0,02 %, es la región del Estado, a mucha distancia de las demás, con el menor índice de ejecuciones. Pero estas personas tampoco debieron pasar por ese sufrimiento. Y, aunque no es autocomplacencia, las prácticas de negociación adoptadas allí pueden ser una referencia para reducir la tragedia, mientras las leyes ponen a los usureros en su lugar. Κωνσταντίνα Κούνεβα (GUE/NGL). – Κυρία Πρόεδρε, εκατοντάδες χιλιάδες πολίτες στην Ισπανία, την Ελλάδα και άλλα κράτη μέλη, όπως στη Βουλγαρία, εξαπατήθηκαν στην προσπάθειά τους να αποκτήσουν δικαίωμα στην κατοικία με τραπεζικό δάνειο. Δικαίωμα αναγνωρισμένο ως αναφαίρετο, ήδη από το 1948 στην ιδρυτική διακήρυξη του ΟΗΕ. Κι όμως, 67 χρόνια μετά, η Επιτροπή κάνει πως δεν ακούει. Κι ας έχουμε σημαντικά θεσμικά εργαλεία ελέγχου, όπως οι οδηγίες προστασίας των καταναλωτών και η απόφαση του Ευρωδικαστηρίου για την «υπόθεση Αζίζ». Οι 398.000 εξώσεις -από το 2008, στην Ισπανία- δείχνουν ότι οι νόμοι που προστατεύουν τους δανειολήπτες από την κατάχρηση των τραπεζών, δεν ελέγχονται. Και οι καταγγελίες που μας έρχονται από τη Βουλγαρία, μας προβληματίζουν, για το εάν η Ευρωπαϊκή Τραπεζική Αρχή εποπτεύει σωστά. Στην Ελλάδα, τα «κόκκινα δάνεια» μοιάζουν με ηφαίστειο έτοιμο να εκραγεί. 260.000 δανειολήπτες στο «κόκκινο», οι περισσότεροι άνεργοι, χωρίς εισόδημα, αγωνιούν για το εάν θα έχουν την τύχη των Ισπανών μετά τη λήξη των capital controls, ίσως και νωρίτερα. Όταν οι πρόσφυγες εγκαταλείπουν τα σπίτια τους στο έλεος του πολέμου και αναζητούν σωτηρία στην καρδιά της Ευρώπης, η ίδια η Ευρώπη δεν μπορεί να εξασφαλίσει την κατοικία των πολιτών της. Ας δείξει, λοιπόν, η Επιτροπή ότι δεν τους βλέπει σαν «ψιλά γράμματα» των τραπεζικών συμβάσεων. Ας ασκήσει σοβαρό έλεγχο δίνοντας ανάσα ζωής στα θύματα του τραπεζικού κατεστημένου. Ernest Urtasun (Verts/ALE). – Señora Presidenta, señores del Partido Popular, ustedes ya están condenados políticamente por la ciudadanía por haber permitido el drama humano de los desahucios y, además, por hacer oídos sordos al millón cuatrocientas mil firmas de la ILP de la Plataforma de Afectados por la Hipoteca, a la cual no quisieron atender. Y después, hace mucha gracia que digan que es un asunto interno cuando la señora Comisaria les está diciendo que hay indicios de que la legislación española no cumple lo que establece la legislación europea. En fin, son cosas que no se pueden decir. Pero, señora Comisaria, a mí me gustaría trasladarle un mensaje muy claro. Usted ha dicho que hay indicios de que la ley, tanto civil como hipotecaria, aún no cumple los estándares y las directivas europeas a pesar de los cambios legislativos que se han hecho en 2013 y en 2015. No podemos esperar más. No nos siga diciendo, como nos dicen sus representantes en la Comisión de Peticiones, que mantienen un diálogo estructurado con las autoridades españoles y que van a encontrar una solución, porque mientras tanto, ¿qué hacemos? ¿Qué hacemos con las 68 000 personas que ya sufrieron un lanzamiento hipotecario en 2014 y con las 19 000 de este año? Tampoco podemos esperar a la directiva de 2016, porque el tiempo corre y son dramas humanos. Hagan algo. Si hay incumplimientos y tienen ustedes pruebas, actúen, por favor. Neena Gill (S&D). – Madam President, the 2008 subprime crisis in the US created chaos across the mortgage markets in the EU due to irresponsible lending. It was in that year that Spain's housing bubble collapsed. This still continues to impact on many borrowers, who found their loans increasingly unaffordable, with a high level of defaults and foreclosures, which continues to rise. I genuinely sympathise with their plight. We need to have action to avoid eviction for those most in need – the young, the elderly and the young with families. What is needed is greater restructuring of the debt system. In 2011 the Commission created legislation for a fair single market for mortgages. Its focus was to ensure that all consumers getting a property or a mortgage on their home had adequate protection on risk. But, sadly, this is yet to be implemented fully across all Member States. Therefore, I call upon the Commission to ensure that Member States implement better lending practices and to lessen the stark contrast between practices in Member States, which leaves our citizens exposed. Maite Pagazaurtundúa Ruiz (ALDE). – Señora Presidenta, muchísimas gracias, Comisaria, y gracias especialmente a la presidenta de la Comisión de Peticiones por su esfuerzo a la hora de afrontar, precisamente, todas esas demandas de tantos ciudadanos; muchísimas gracias por su tesón y por la manera en que ha encauzado el trabajo. Los ciudadanos somos también consumidores y necesitamos tener confianza en aquellos proveedores de servicios que resultan esenciales en nuestra vida, y los bancos entran en esta categoría de una forma clarísima. En esta sesión plenaria vamos a abordar preguntas referidas a distintas cuestiones que son turbias, muy especialmente en España, pero que afectan a decenas de miles —a cientos de miles en algunos casos— de ciudadanos europeos. Estamos hablando, por ejemplo, del caso más dramático: el de los productos financieros complejos que defraudaron, como decimos, a cientos de miles de pequeños inversores europeos. Apoyamos esta pregunta — espero que la Comisión nos vaya dando la respuesta de una manera pronta— y, desde luego, vamos a apoyar cualquier iniciativa que sirva para terminar con las cláusulas hipotecarias abusivas y con otras situaciones que pongan a los consumidores más débiles en situación de indefensión. Defendemos un sector financiero íntegro, competente, como defendemos instituciones políticas íntegras, responsables y libres de corrupción. La estafa sobre productos financieros se dio porque se hizo ver a cientos de miles de clientes que se trataba de productos de renta fija, cuando en realidad eran de renta variable, por tanto, con mayor riesgo, e incluso de condición perpetua. Entre los estafados hay ancianos, enfermos de Alzheimer, gente sin conocimientos financieros. Miren, a mí personalmente me pidió ayuda tras ser estafado un viudo sin estudios, cuya esposa había sido asesinada en un atentado terrorista y que había comprado las preferentes con el dinero de la indemnización sin saber lo que hacía. Una parte del problema tiene que ver con una incorrecta transposición de cuatro directivas —lo hemos dicho hoy—. Pero otra parte tenía especialmente que ver con la politización de las cajas de ahorro, principales adjudicadoras de participaciones preferentes fraudulentamente. Nuestro partido, en abril de 2013, llevó a los tribunales la defensa de los preferentistas y la búsqueda de sus responsabilidades. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL). – Señora Presidenta, creo que nos equivocamos si hoy el debate se centra en los abusos de la banca. Que los jefazos del Santander o el BBVA son unos ladrones, eso ya lo sabemos. Que no tienen escrúpulos y que buscan solo el máximo beneficio privado, también lo sabemos. Por eso, el debate debería centrarse en por qué los gobiernos —que se supone deberían estar al servicio de la mayoría— han actuado como siervos del poder económico. El debate debería centrarse en por qué el Gobierno de Zapatero y el Gobierno de Rajoy han actuado como cómplices de los desahuciadores y los estafadores; en por qué, mientras los directivos de los bancos cobraban sueldos y pensiones de escándalo, se destinaron 71 000 millones de euros en ayudas directas para salvar a los bancos en vez de crear una banca pública. Llevar hoy esta camiseta es mi manera de dar las gracias a las activistas de la Plataforma de Afectados por la Hipoteca y a los preferentistas, porque, si hoy se paran desahucios, si hay algunas familias que recuperan sus ahorros, no es ni por este Parlamento ni por las instituciones del Estado español. Es por su lucha. Ernest Maragall (Verts/ALE). – Señora Presidenta, comprendo la incomodidad hoy aquí de los representantes españoles del Grupo PPE. Que esta pregunta y esta resolución hayan llegado a este Pleno y lo hayan hecho después de ese largo trabajo de tantos ciudadanos y tantas entidades constituye por sí mismo una buena prueba de la vigencia de la necesidad de Europa como concepto y como realidad útil para todos ellos. Ahora, una Europa, eso sí, capaz de combatir la injusticia, de defender la dignidad de sus ciudadanos con la única arma de la decisión democrática. Lo grave es que haya sido necesario llegar hasta aquí. Lo incomprensible es que lo siga siendo; que el propio Estado español, sus legisladores, sus gobiernos, sus instituciones bancarias no hayan escuchado aún el clamor que hoy llega aquí. Todo ello sirve tanto en el caso de los hipotecas sobre las viviendas —el único activo firme para sus propietarios— como en el de las llamadas preferentes —con su aroma de confiscación del ahorro personal y familiar organizada y practicada impunemente—. Κώστας Μαυρίδης (S&D). – Κυρία Πρόεδρε, πρόκειται για μια αξιόλογη δράση της Επιτροπής Αναφορών. Εάν αντικαθιστούσαμε, όμως, τη λέξη Ισπανία, με τη λέξη Κύπρο, όλα τα υπόλοιπα ισχύουν, και κατά πολύ χειρότερα: και η αναποτελεσματική εφαρμογή της ευρωπαϊκής νομοθεσίας και η αδράνεια που παρατηρείται. Μπορεί οι απόλυτοι αριθμοί, στην περίπτωση της Κύπρου, να είναι μικροί, αλλά ως ποσοστό, σε άλλο μεγάλο κράτος μέλος, θα ήταν τεράστιοι και αυτό αφορά και τα έγραφα, ειδικά προς τους δανειζόμενους, τα οποία υπάρχουν στην Κύπρο μέχρι σήμερα, και όπου χρησιμοποιούνται συστηματικά και μαζικά καταχρηστικές πρόνοιες, τέτοιες μάλιστα που, είτε ευρίσκονται στον κατάλογο της ευρωπαϊκής οδηγίας, είτε έχουν αξιολογηθεί από το Ευρωπαϊκό Δικαστήριο ως , παράνομες. Επίσης, άλλο τεράστιο πρόβλημα είναι τα λεγόμενα αξιόγραφα τα οποία πουλήθηκαν σε ανυποψίαστους, παραβιάζοντας την ευρωπαϊκή νομοθεσία. Ένα μεγάλο μέρος της κοινωνίας οδηγήθηκε στον μαρασμό και στην κοινωνική αποξένωση, ακόμη και στην αυτοκτονία. Γι' αυτό, λοιπόν, δεν μιλάμε μόνο για συμφωνίες. Και μια εισήγηση προς την Επίτροπο: εξώδικος μηχανισμός επίλυσης τραπεζικών διαφορών σε ευρωπαϊκό επίπεδο νομίζω ότι θα βοηθήσει το πρόβλημα. (Η Πρόεδρος διακόπτει τον ομιλητή). Jordi Sebastià (Verts/ALE). – Señora Presidenta, aunque a algunos les moleste, este es un asunto plenamente europeo. Aunque hablemos de las prácticas abusivas de los bancos españoles, que estaban amparadas —y están amparadas— por la legalidad, estamos hablando de un asunto plenamente europeo. Porque el medio millón de familias desahuciadas y condenadas a la miseria son europeas. Porque los setecientos mil afectados por el escándalo de las preferentes también son europeos. Porque los bancos que están aplicando estas condiciones abusivas e inmorales son europeos. Porque los fondos de rescate, los ciento siete mil millones que hemos recibido para salvar esos mismos bancos son europeos. Son fondos europeos y con ellos hemos salvado los bancos y hemos tenido que aplicar esas terribles políticas de austeridad que están todavía empobreciendo más a nuestra gente. Y porque la sentencia que deja claro que es ilegal la legislación española sobre hipotecas es del Tribunal de Justicia de la Unión Europea. Por tanto, señora Comisaria, Europa tiene que actuar rápidamente. Tiene que evitar ese maquillaje legal que pretende vendernos el Gobierno español y que deja al 80 % de los afectados en la misma situación de indefensión que tenían. Si Europa no actúa, no merece tener ese papel que todos le estamos dando aquí en este Parlamento. Doru-Claudian Frunzulică (S&D). – Madam President, I believe, considering the large number of petitions received by Parliament denouncing abusive terms in mortgage contracts and risky financial instruments in Spain, that it is appropriate to request the Commission to inquire effectively into whether there have been violations of fundamental rights and infringements of European legislation. We must be straightforward and take the lead to put an end to bank-related infringements of EU consumer rights laws in Spain. The situation in Spain is critical. Since 2008 more than 700 000 people have completely or partially lost their savings and nearly 400 000 have been evicted from their homes. The Spanish Government should act as soon as possible to put an end to this situation and to put forward initiatives to keep this from happening in the future. Jonás Fernández (S&D). – Señora Presidenta, en primer lugar, me gustaría unirme a las felicitaciones a la presidenta de la Comisión de Peticiones y felicitar muy especialmente también a nuestra compañera Soledad Cabezón, que ha estado trabajando muy intensamente en las últimas semanas para lograr debatir aquí esta pregunta oral a la Comisión. Los escándalos que han afectado a nuestro país han sido amplios en los últimos años. Hablamos de las hipotecas, en las que ha habido cláusulas suelo, ha habido incapacidad de negociación entre los consumidores y los bancos, pero también hablamos de las preferentes, que han timado a muchas personas, a muchos ancianos, a muchos jóvenes en nuestro país y, por supuesto, también hablamos de las comisiones dobles, que en las últimas semanas han sido objeto de debate en nuestro país. Es importante que la Comisión intervenga en este asunto; es importante contar con una ley de segunda oportunidad que sea capaz de reestructurar todo tipo de renegociación de deudas de consumidores con entidades financieras hipotecarias, y no solamente hipotecarias. Por eso, pido a la Comisión que deje de dialogar con un Gobierno que no quiere tomar medidas y que empiece a imponer que se cumpla la ley en nuestro país Interventions à la demande Stanislav Polčák (PPE). – Paní předsedající, já bych se chtěl vyjádřit pouze k tomu, co zde, myslím, zaznělo nad rámec té národní debaty. Ostatně to, že mnozí kolegové to pojali jako národní debatu, myslím, že bylo ke škodě celé věci projednávání tohoto velmi závažného tématu. Nepochybně informovanost, transparentnost, vymáhání hypoték, ochrana spotřebitele, procesní pojistky těchto práv, to jsou evropská témata, která jsou hodna ochrany a celý tento soubor opatření souvisí s tématem finanční gramotnosti. Já bych byl velmi rád, kdyby evropské právo prosazovalo právě finanční gramotnost a úroveň zajištění práv na společné evropské úrovni jistým restriktivním způsobem. Aby v popředí stála informovanost a co nejméně zasahování do národních právních úprav, zejména v tom soukromém právu. I z tohotu úhlu pohledu považuji za nezbytné, aby se Komise vyvarovala násilného vtlačování do národních práv. To by asi nebylo k dobru věci. Ramón Jáuregui Atondo (S&D). – Señora Presidenta, yo estuve en el Gobierno de España hace cinco años y a mí no me importa reconocer que nuestra legislación española en materia hipotecaria no se ajustaba a la ley. No me importa reconocerlo, señor Mato, no me importa. No me importa reconocer que nuestros productos financieros han sido opacos, los nuestros y los de hace muchos años y en todas partes de España, por cierto. No me importa reconocer que el Tribunal de Justicia ha dicho que nuestra legislación no era correcta. Lo que me parece impresentable es que hoy vengamos aquí a hablar de «mi Gobierno» —cuatro años después de que están gobernando ustedes— y digan que la culpa fue únicamente de los anteriores. Sencillamente es penoso escucharlo. A mí me parece que hay que reconocer las cosas y decir que nuestra legislación estaba mal, que hay que cambiarla; que ha habido cláusulas abusivas, sí, y que no se pueden permitir. Eso es lo que quiero que haga la Comisión porque me da pena que el Partido Popular siga pensando que todo está bien y que ellos ya lo han hecho todo. Eso es lo penoso. Ivan Jakovčić (ALDE). – Gospođo predsjednice, propisujemo veličinu slova na konzervama koje imaju mesne proizvode, propisujemo razne oznake i propisujemo mnogošto, a o bankama, bankarskim uslugama i bankarskim proizvodima imamo maksimalno šarenilo. Ovo je slučaj Španjolske, slučaj Grčke, slučaj Cipra, ali i slučaj Hrvatske, gdje su hipotekarni krediti u švicarskim francima uništili građane. Klasična bankarska prijevara. Mala, sitna slova, nigdje ne postoji propis o tome kakva slova trebaju biti kada se uzimaju bankarski krediti, ali na mesnim konzervama i porijeklu mesa i robe koja je u tim konzervama, tamo mi nešto propisujemo. Upravo u tom kontekstu, trebamo novo zakonodavstvo i trebamo jasno reći da takve bankarske prijevare jednostavno ne smiju prolaziti u Europskoj uniji. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL). – Señora Presidenta, la lucha contra los desahucios y la lucha de las personas afectadas por las preferentes —por el robo de las preferentes— ponen de manifiesto claramente la tragedia de muchos miles de familias que perdieron, están a punto de perder o siguen perdiendo sus viviendas y también de aquellas familias a las que los bancos les robaron los ahorros de toda su vida o de una parte muy importante de su vida. Pero esto se hizo con la connivencia y la complicidad del Gobierno español. Todos hemos visto cómo se ha amparado a los bancos y se culpabiliza, penaliza y reprime a las personas que se atreven a reclamar justicia. Hemos sido testigos en el Estado español de la expulsión violenta de las familias de sus casas y también de las cargas policiales sobre las personas que se manifestaban contra las preferentes. Es hora de hacer justicia. Hacemos un llamamiento a la Comisión Europea y al Parlamento Europeo para que pongan fin a los abusos de los bancos, que den marcha atrás a las políticas de austeridad... (La Presidenta interrumpe a la oradora.) (Fin des interventions à la demande) Věra Jourová,
Member of the Commission
. – Madam President, as I said before, EU legislation must be transposed and enforced in a satisfactory way so that the law fulfils its purpose. Clear information provided to consumers, to increase their protection, is essential. I agree with what Mr Polčák said, that preventive measures are very important and that they may sometimes be more efficient than certain hard regulation, but there must be a smart combination of both types of measure. As I said, we are also analysing the reply from the Spanish authorities which we received in June regarding the code of civil procedure, including its rules on mortgage enforcement proceedings and their conformity with the Unfair Contract Terms Directive. If the reply proves to be unsatisfactory, we shall take appropriate action without delay. I would like to reassure you of my commitment to guaranteed procedural protection for consumers. Whenever consumers appear before the courts they must enjoy all the procedural safeguards that are guaranteed by EU consumer law and by the case law of the Court of Justice. To conclude, some of you asked about the rules on insolvency. I would like to assure you that we are working on the proposal on the principle insolvency rules, including for private persons. We should propose this new piece of legislation next year. La Présidente. – J'ai reçu, conformément à l'article 128, paragraphe 5, du règlement une proposition de résolution1. Le débat est clos. Le vote aura lieu jeudi, le 8 octobre 2015. 1 Voir procès-verbal Déclarations écrites (article 162) Evelyn Regner (S&D),
schriftlich
. – Der Ausbruch der Wirtschaftskrise im Jahr 2008 hat in Spanien den Zusammenbruch des Immobilienmarktes verursacht. Zuvor wurden den Menschen von ihren Sparkassen hochriskante Finanzinstrumente zur Finanzierung ihrer Wohnungen verkauft, ohne sie als Konsumentinnen und Konsumenten ausführlich über die Kreditgeschäfte aufzuklären. Hunderttausende Menschen mussten seitdem ihr Zuhause verlassen, wurden in den Ruin und einige Hundert sogar in den Selbstmord getrieben. Sowohl spanische als auch europäische Gerichte haben missbräuchliche Klauseln und Praktiken im spanischen Hypothekenrecht festgestellt. Zigtausende Menschen haben durch diese Gesetzgebung ihre Wohnung verloren und wurden zwangsgeräumt. Diese Praxis setzte sich auch nach dem EuGH-Urteil von 2013 fort. Weiter ist wichtig, dass der soziale Wohnungsbau in Europa gefördert wird, dieser ist in Spanien sehr schwach ausgeprägt. Auch muss es europaweit die Möglichkeit geben, als letzten Ausweg einen Privatkonkurs anzumelden. Diese Möglichkeit besteht derzeit in Spanien nicht. Das muss geändert werden. Wir brauchen europäische Mindeststandards für Privatkonkurse. 13.   Έλεγχοι των εξαγωγών όσον αφορά τα είδη διπλής χρήσης μετά τις αποκαλύψεις της Hacking Team (συζήτηση) La Présidente. – L'ordre du jour appelle le débat sur: —
la question orale à la Commission sur le contrôle des exportations des produits à double usage après les révélations sur Hacking Team, de Marietje Schaake, au nom du groupe Alliance des démocrates et des libéraux pour l'Europe (O-000094/2015 — B8-0756/2015) (2015/2882(RSP)), —
la question orale à la Commission sur le contrôle des exportations des produits à double usage après les révélations sur Hacking Team, de David Martin et Alessia Maria Mosca, au nom du groupe de l'Alliance progressiste des socialistes et démocrates au Parlement européen (O-000099/2015 — B8-0759/2015) (2015/2882(RSP)), et —
la question orale à la Commission sur le contrôle des exportations des produits à double usage après les révélations sur Hacking Team, de Tiziana Beghin et Rolandas Paksas, au nom du groupe Europe de la liberté et de la démocratie directe (O-000102/2015 — B8-0760/2015) (2015/2882(RSP)). Marietje Schaake,
author
. – Madam President, due to the hacking by Hacking Team we now know that companies' tools allow users to monitor and record a person's every digital move. Think about that. Leaked internal documents demonstrate that these tools were marketed and sold to the governments of countries the human rights records of which have been criticised by the EU, including Azerbaijan, Bahrain, Egypt, Morocco and Uzbekistan. We need EU rules to know the impact such EU-made systems have here at home and in the rest of the world, and to prevent exports to human rights violators. Commissioner, we need clear answers. Has Hacking Team violated EU sanctions against Russia and Sudan by selling systems that can be used to violate the human rights of journalists, political opponents and human rights activists, as the hacked and leaked documents suggest? More precisely I am referring to whether Article 2(1) of Regulation No 428/2009 should have applied. Did Security Council Resolution 1556 apply to Hacking Team and similar systems? The sanctions regime established under Article 4 of Regulation No 428/2009 includes an embargo on software and technology that can be used for civil or military purposes. I would like to know whether the Commission can guarantee that Member State authorities are implementing international obligations and doing so using the same yardstick. While this particular company may not survive this particular hack and this situation, the technology that they make is part of a wider industry and it continues and the market remains largely unregulated. Transparency and accountability are needed with regard to the sales of invasive dual-use tools that endanger people. Internal policies and self-regulation simply do not suffice. We need to ensure that our policies in foreign affairs and human rights are credible, and that they are not undermined by unregulated trade that happens at the same time. Alessia Maria Mosca,
autore
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, con la questione orale che abbiamo presentato, chiediamo che la Commissione riparta dalla dichiarazione congiunta di Parlamento e Consiglio dello scorso giugno per continuare a chiedere con forza una decisa modernizzazione del regolamento (CE) n. 428/2009 sui prodotti a duplice uso. Ci sono due principi generali che sono alla base della questione che è necessario sottolineare perché vanno oltre il caso specifico cui fa riferimento la nostra richiesta. Le Istituzioni europee, specie in tema di diritti umani devono garantire il rispetto delle regole che devono valere per tutti e ovunque ed effettuare stringenti controlli che siano in grado di punire chi non le rispetta. Il caso di Hacking Team non può passare senza conseguenze, ma non ci si deve accontentare di punire le società colpevoli di spionaggio illecito e violazioni dei diritti minimi di libertà. Il vero problema non è Hacking Team o la prossima compagnia che darà modo di parlare nuovamente della questione, il problema sta in un regolamento debole non concertato con gli altri paesi e che viene troppo facilmente eluso. Non siamo credibili se pretendiamo di proteggere la sicurezza informatica e i diritti umani in paesi lontani, mentre allo stesso tempo permettiamo che le nostre aziende commercializzino con questi stessi Stati alcuni fra i prodotti che sono vietati proprio perché violano questi stessi diritti umani. La vendita di tecnologie per la sorveglianza è troppo poco regolata ed un intervento a livello comunitario è quanto mai urgente, anche se non potrà che essere un primo passo in vista di una complessiva modernizzazione globale che abbia come punto di partenza l'intesa di Wassenaar. È indispensabile che l'Unione europea sia all'avanguardia in questa battaglia di civiltà per evitare che le straordinarie innovazioni tecnologiche che stanno accompagnando la nostra epoca diventino armi in mano a pochi a svantaggio dei più deboli. Tiziana Beghin,
autore
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, ricordo che Hacking Team è una società di Milano, in Italia, che si occupa di spionaggio informatico ed ha sviluppato una nuova generazione di virus in grado di spiare e controllare PC e smartphone, pensata per colpire criminali e terroristi ma, se nelle mani sbagliate, anche attivisti, difensori dei diritti umani e giornalisti. In Italia il software era usato dalle forze dell'ordine, ma i veri affari la società li faceva vendendo a Sudan, Emirati, Colombia, Marocco, Kazakhstan, Libano, Egitto, Russia, Messico e altri, violando la normativa, ma soprattutto i diritti umani. E noi sappiamo tutto questo perché, ironicamente, la Hacking Team è stata hackerata. Il suo software di spionaggio avanzatissimo è stato rubato da un attacco informatico, con tutti i rischi che ne derivano. Ho appena sentito le parole dell'onorevole Mosca e volevo aggiungere un dettaglio: per vendere questo software ai regimi e ai dittatori c'era bisogno dell'autorizzazione del ministero, autorizzazione conseguita grazie alle pressioni della Presidenza del Consiglio italiana, cioè di Matteo Renzi, e non sono io a dirlo, ma lo stesso presidente di Hacking Team in una mail intercettata e pubblicata su WikiLeaks. Complimenti collega, ho apprezzato molto le sue belle parole di condanna, adesso però vorrei che andasse a dire queste parole ai giornalisti arrestati dai regimi con cui avete fatto affari. Poi vorrei capire perché, voi che siete al governo in Italia, non avete bloccato le autorizzazioni per la vendita di questi software? Parlate di diritti umani ma fate affari con i dittatori. Siete l'espressione perfetta della coerenza del vostro partito. Questi strumenti di sorveglianza fanno parte del dual use, uso duale, perché non sono tecnicamente armi da guerra, ma possono diventarlo nelle mani sbagliate. Un computer compromesso è più utile di un satellite spia; per questo è necessaria un'autorizzazione per esportare questi software, soprattutto verso i paesi non democratici, autorizzazioni che la Hacking Team ha volutamente ignorato o ha ottenuto troppo facilmente dal ministero italiano. Come intende la Commissione risolvere il problema dell'applicazione della legge europea sugli strumenti a duplice uso, soprattutto per quelli relativi alla sorveglianza informatica? Come crede sia possibile evitare un nuovo caso Hacking Team? Președinte: IOAN MIRCEA PAȘCU Vicepreședinte Věra Jourová,
Member of the Commission
. – Mr President, when documented reports first emerged four years ago that companies based in the EU had been involved in the supply of cyber-surveillance technologies which may have been misused in connection with violations of human rights the Commission immediately took action. It is indeed a key concern that the export of cyber-surveillance technologies could be misused for supporting oppressive regimes or the violation of human rights. Firstly, in late 2011 and early 2012 respectively, the EU arms embargoes on Iran and Syria were both updated to include prohibitions on the export of interception technologies for internet and telephone communications. Secondly, the EU and its Member States promoted, in a timely way, multilateral controls on certain surveillance technologies, notably in the relevant multilateral forum known as the Wassenaar Arrangement. In December 2013 an agreement was reached to control internet surveillance equipment and intrusion software. The Commission followed up quickly to implement this international agreement and adopted a Commission delegated regulation in October 2014 ensuring that the export of those technologies is controlled. Those technologies fall into the category of dual-use items. These are wide-ranging categories of goods, software and technologies normally used for civilian purposes, but which may have military applications or may contribute to the proliferation of weapons of mass destruction, such as nuclear materials, electronics or navigation systems. The current EU export control system for dual-use items allocates the responsibility for assessing export transactions involving these products to national competent authorities. However, the Commission monitors and supports the consistent implementation of the controls by Member State authorities. To that effect it set up in September 2014 a surveillance technology expert group with Member State experts, which has been meeting on a regular basis since its establishment. In addition to that immediate reaction, the Commission recognised in 2014, in its communication on the export control policy review, that although the EU export control system is robust and effective, it cannot remain static and must be upgraded in order to face new challenges associated with new technologies of concern. This communication identified options for an ambitious modernisation of the system. This includes options to address human security issues as the ones we are discussing here today. The Commission is now conducting a public consultation and will finalise the impact assessment on those review options with a view to presenting, as appropriate, proposals to upgrade the EU legal framework in early 2016. As regards the incriminated exports' compliance with the regulations in place at the time, the Commission has obtained assurances from the Italian authorities that the exports from Hacking Team did not violate applicable sanctions and export control regulations. It should be noted in this respect that controls on intrusion software became effective in the EU only on 1 January 2015. The Commission has taken note of concerns regarding possible unintended effects of controls on security testing tools which could possibly hinder research and has initiated dialogue with Member States, industry and NGOs to further assess the need to adjust some of the recent controls. The Commission notes that the introduction of controls in the area, which to date has not been subject to export controls, will require efforts to raise operators' awareness. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández,
en nombre del Grupo S&D
. – Señor Presidente, el 24 de noviembre de 2014 intervine en esta Cámara para solicitar una revisión de nuestra legislación sobre exportaciones de productos de doble uso. Hoy, casi un año después, lamento decir que seguimos prácticamente en el mismo punto. Incluso peor, porque el pasado mes de julio se destapó el caso de la empresa europea Hacking Team, especializada en la comercialización de dispositivos, tecnologías y software de vigilancia. Tecnologías que están siendo utilizadas para cometer violaciones de la privacidad en terceros países y que son usadas por algunos Gobiernos como herramientas para reprimir y violar los derechos humanos de periodistas, opositores políticos, blogueros y defensores de los derechos humanos. Según los documentos internos que se filtraron, esta empresa europea vendió sus productos de vigilancia y espionaje a Gobiernos y servicios de inteligencia de países cuyas prácticas en materia de derechos humanos han sido reiteradamente condenadas por la Unión. No podemos consentir que ninguna tecnología europea esté implicada en abusos sobre los derechos humanos en terceros países. Se está produciendo una creciente comercialización de estas tecnologías, pero la verdad es que la regulación a la que se somete este mercado es francamente escasa. Por eso, exigimos más transparencia y responsabilidad con respecto a la venta de estos dispositivos de doble uso que invaden la intimidad y la privacidad de las personas. Las políticas internas de diligencia debida y los esfuerzos de autorregulación han demostrado que han sido absolutamente insuficientes. Seguimos esperando una legislación que mejore y endurezca los controles sobre estas exportaciones. Una legislación moderna y eficaz, capaz de adaptarse a los rápidos cambios tecnológicos y científicos. Las condenas por parte de la Unión Europea respecto a las violaciones de los derechos humanos de privacidad en terceros países carecerán de toda credibilidad si no se toman medidas para evitar que sigan sucediendo ese tipo de cosas. La coherencia de nuestra política exterior y comercial está en juego. No podemos esperar más a esa legislación de mejora. Bodil Valero,
för Verts/ALE-gruppen
. – Herr talman! EU:s politik för fred och säkerhet bör handla om utveckling, handel, mänskliga rättigheter och mycket mer – och det hör ihop. Därför krockar det ofta när vi talar om export av krigsmateriel. Då menar jag inte bara den konventionella vapenexporten utan också riskerna med produkter som har dubbla användningsområden, och som inte alltid är reglerade i dag. Jag talar också om de risker som är förenade med att exportera allt detta material till icke-demokratiska stater. Många gånger är det ju material som kan leda till större säkerhet men som om de hamnar i fel händer kan hota både vår säkerhet och mänskliga rättigheter i samma utsträckning som de konventionella vapnen. Då är det särskilt riskabelt att exportera informationsteknologi och övervakningsutrustning till regimer som kränker mänskliga rättigheter. Det har ju bland annat den arabiska våren visat, till exempel Nokia och Siemens som hjälpte den iranska regimen att förfölja demokratiaktivister. Svenska Ericsson valde att förse den syriska regimen med telekommunikationsutrustning när motsättningarna började, vilket innebar att oppositionella lätt kunde spåras av regimen. Tysk och brittisk teknologi användes mot demonstranter av regimerna i Bahrain, Egypten och Tunisien. Demokratiska organisationer med officiellt EU-stöd har det spionerats på, de har infiltrerats, medlemmar har torterats, dödats eller fängslats. Därför är det väldigt viktigt att vi tar upp exporten av känslig informations- och kommunikationsteknologi till dessa länder. Jag hoppas att kommissionen i sin översyn också tittar på att hitta ett väldigt strikt och konsekvent regelverk för att förebygga i stället för att komma och släcka bränder. Monika Flašíková Beňová (S&D). – Európska únia si zachováva vysoký štandard pri ochrane ľudských práv a slobôd a snaží sa byť príkladom pre celý svet v ich presadzovaní, dodržiavaní a rešpektovaní. Znepokojuje nás preto prípad talianskej spoločnosti Hacking Team, ktorá predáva nástroje umožňujúce vládam a iným používateľom monitorovať a zaznamenávať každý digitálny pohyb jednotlivca vrátane krajín, ktoré EÚ opätovne kritizovala pre stav v otázke dodržiavania ľudských práv, ako sú napr. Egypt, Maroko, Uzbekistan či Bahrajn. Európska komisia musí preto promptne reagovať, nakoľko trh, na ktorom predmetná firma pôsobí, je v súčasnosti veľmi málo kontrolovaný a do veľkej miery neregulovaný. Vyšleme takýmto svojim konaním partnerom jasný signál, že porušovanie a nedodržiavanie základných ľudských práv a slobôd nebude v Európskej únii tolerované. Európska komisia musí nájsť rovnako spôsob, ako zastaviť účinnými politikami predaj produktov, ktoré umožňujú takéto porušovanie ľudských práv v súvislosti s predmetnou problematikou. Považujem rovnako za potrebné, aby sme sa vážne zamysleli nad rozpočtom Európskej agentúry pre bezpečnosť sietí a informácií, ktorá dlhodobo trpí finančným poddimenzovaním a nedokáže tak aktuálne reagovať na podobne situácie. Doru-Claudian Frunzulică (S&D). – Mr President, it is absolutely unacceptable that we permit hacking companies to sell to authoritarian regimes when we know that their products could be used to spy on journalists, dissidents and citizens, thereby using high-definition (HD) technology to facilitate gross human rights abuses. Even if they do not sell directly to authoritarian regimes, they are almost as guilty by letting dangerous tools fall into the hands of malicious states or non-state actors. If that happens, their failure to keep track of exports of their own software means that they do not care if their technology is misused and do not care about the vulnerability of those who defend human rights. It is vital that we find a way to control the export of these tools that could be used to target human rights activists and pro-democracy supporters at home and abroad. Procedura «catch the eye» Seán Kelly (PPE). – Mr President, firstly thanks to Marietje Schaake and the other colleagues who have done great work in this rather complicated area, and thanks also to the Commission for the detailed statement a few moments ago. I suppose hacking is the big enemy of the digital world and technological advancement, and it is very difficult to come to terms with. It reminds me a bit of doping in the sporting world: it is almost impossible for the enforcers to keep ahead of the dopers, and I suppose the same could be said here. Nevertheless, we have to try, particularly in relation to the issue raised here tonight: the sale of software equipment to dictators, etcetera. That cannot be tolerated under any circumstances. Everything must be done to try and stop it, and particularly to ensure that the rights of journalists and human rights activists, etcetera, are not violated. So I think a few things are needed: the first is strong regulation and the second is stronger penalties. Νότης Μαριάς (ECR). – Κυρία Jourová, στην προηγούμενη συζήτηση, σας έθεσα ένα θέμα για την προστασία των Ελλήνων δανειοληπτών, σε ελβετικό φράγκο. Είναι 70.000 οικογένειες που κινδυνεύουν να χάσουν τα σπίτια τους. Επειδή δεν άκουσα να λέτε τίποτε για το θέμα αυτό, θα πρέπει να το λάβουμε σοβαρά υπόψη και το επισημαίνω διότι συγκεκριμένη πολιτική ομάδα δρομολογεί διαδικασία χωριστής ψηφοφορίας επί δύο τροπολογιών που έχω καταθέσει για την προστασία των Ελλήνων δανειοληπτών σε ελβετικό φράγκο, και είναι σημαντικό. Στο θέμα το συγκεκριμένο της εταιρείας hacking, το απαράδεκτο πρώτα απ' όλα είναι ότι υπάρχει μια εταιρεία η οποία φτιάχνει λογισμικό για να γίνεται hacking. Αυτό πρέπει να καταγγελθεί, διότι δεν πρέπει να επιτρέπεται κάτι τέτοιο. Το δεύτερο θέμα είναι ότι η εταιρεία αυτή δίνει ή της έκλεψαν το λογισμικό αυτό, το οποίο φτάνει πλέον σε οργανισμούς, σε κράτη, τα οποία παραβιάζουν τα ανθρώπινα δικαιώματα και θα πρέπει, εν προκειμένω, να πάρει σοβαρά μέτρα η Επιτροπή, για να μην έχουμε παραβίαση των ανθρωπίνων δικαιωμάτων με ένα λογισμικό το οποίο στηρίζεται καθαρά στο hacking. Ivan Jakovčić (ALDE). – Gospodine predsjedniče, proizvodi koji mogu imati dvojnu namjenu tema su o kojoj smo već raspravljali u ovome domu, u ovome sazivu, ali čini mi se da nismo otišli puno dalje. Naime, morao se dogoditi ovaj slučaj Hacking Team-a kako bi ponovno ta tema došla na dnevni red i kako bismo ponovno otvorili niz pitanja naše opće sigurnosti, a pogotovo osobne sigurnosti, i nas koji živimo u Europskoj uniji, a pogotovo onih koji žive u zemljama gdje se te tehnologije prodaju. One se onda mogu koristiti i u raznim drugim zemljama, ne moraju se baš koristiti samo u onim zemljama u kojima su prodane. Podsjećam da je ovo opasnost i za nas koji živimo u Europskoj uniji. Sami sebi možemo stvoriti enormne, grozne probleme. U tom kontekstu očekujem da će Komisija, ne samo zato što je sve predala zemljama članicama već zato što i ona ima dio odgovornosti, doći s konkretnim idejama i prijedlozima u ovaj Parlament. Jonathan Arnott (EFDD). – Mr President, the Hacking Team revelations show up some serious failures. They show a failure by the Italian Government to hold firm on banning the export of this dangerous technology, and a failure of common sense, decency and basic morality in those who failed to consider the impact of their actions. This spying software has been sold even to Saudi Arabia. Have we forgotten that this is the country which started to flog Raif Badawi, which beheads people on the flimsiest of evidence, and proposes to behead and crucify Ali Mohammed al-Nimr for protesting against the Saudi Government when he was just 17? Yet, even in the UK, we seem to consider these people to be our friends. We sell them equipment too. When the Saudi Arabian King died, we flew our flags at half-mast. Perhaps we too in the UK need to take a good, hard, long look in the mirror. Stanislav Polčák (PPE). – Pane předsedající, já bych chtěl říci, že jako každá věc má rub a líc, tak to platí zejména u zboží dvojího určení. Zde ten ruba a líc, myslím, že závisí také i na postupu našich spojenců. V okamžiku, kdy samozřejmě evropské podniky by měly sledovat žádoucí rozvoj, zaměstnanost, konkurenceschopnost, tak zboží dvojího užití nám v zásadě vyhovuje, to znamená, pokud skutečně plní účel rozvoje Evropy na tomto poli konkurenceschopnosti. Ale v okamžiku, kdy tomu tak není, tak nám samozřejmě takovéto zboží začíná vadit a v okamžiku, kdy evropské podniky takto vytlačí jiné konkurenční podniky našich koaličních spojenců, zejména ze zemí NATO, tak to je, myslím si, jedna z věcí, která by nám asi vadila, pokud by tato aktivita nebyla koordinovaná. Já velmi děkuji paní komisařce za její uvážlivý přístup. Budu sledovat veřejnou diskusi, kterou si k tomuto úkolu stanovila, a budu pevně doufat, že se ta pravidla podaří modernizovat a autorizovat. Tomáš Zdechovský (PPE). – Pane předsedající, já bych chtěl poděkovat svým kolegům za poměrně dobrou a věcnou diskusi. Otázka porušení práva užívat věci soukromé je otázka lidské integrity. Otázka lidské integrity je vždycky otázkou morální. Já si nemyslím, že jakákoliv regulace za strany Evropské komise zabezpečí to, aby podobný software nebyl prodáván zemím, které mají problém s lidskými právy. Já si myslím, že je to otázka více morální. Firmy, které dokáží vydělávat poměrně velké peníze na speciálním softwaru, by měly být natolik schopné tuto věc pochopit a integrovat, aby nemusely tento software prodávat zemím, které mají problémy s lidskými právy a s jejich porušováním. (Încheierea procedurii «catch the eye») Věra Jourová,
Member of the Commission
. – Mr President, allow me to reiterate the Commission's determination to take on the challenges posed by the export of dual-use cyber surveillance technologies. We have acted resolutely over the last few years and have taken unprecedented action to prevent exports that might be misused in violation of human rights. In this context we must ensure that export controls contribute to a broader policy perspective, along with other tools such as sanctions, in order to provide a progressive, proportionate and effective response. Președinte. – Dezbaterea a fost închisă. 14.   Παρεμβάσεις ενός λεπτού επί σημαντικών πολιτικών θεμάτων Președinte. – Următorul punct pe ordinea de zi sunt intervenții de un minut privind chestiuni politice importante (articolul 163 din Regulamentul de procedură). Ivan Štefanec (PPE). – Malé a stredné podniky tvoria chrbtovú kosť európskej ekonomiky. Predstavujú 99 % všetkých európskych podnikov a zamestnávajú až 75 miliónov pracovníkov. Pre malé podnikanie je potrebné zjednodušiť prístup firiem k financiám, znížiť administratívnu záťaž a podporovať ľudí v zakladaní podnikov. Jedným z ideálnych nástrojov, ktoré môžu motivovať ľudí k podnikaniu, je prijatie smernice o jednoosobových spoločnostiach s ručením obmedzeným, ktorá umožňuje založiť firmu v Únii prostredníctvom online registrácie s minimálnym kapitálom 1 euro. Napriek tomu že, v Európskej únii pôsobí až 21 miliónov malých a stredných podnikov, stále existujú rozdiely v právnej úprave. Je kľúčové, aby sme odstraňovali administratívne prekážky, využívali nové digitálne technológie a využili celý potenciál nášho spoločného trhu. Tento návrh na výrazné zjednodušenie začatia podnikania už prešiel vo Výbore pre vnútorný trh a verím, že každému, komu záleží na znížení administratívy, zjednodušení života a využívaní nových technológií, tak aj v tomto Parlamente..(rečníka prerušil predsedajúci)..podporí túto dôležitú iniciatívu. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D). – Señor Presidente, 222 trabajadores —la totalidad de la plantilla— han perdido su empleo en Sagunto como consecuencia del cierre de la multinacional Bosal después de treinta años de actividad. La planta ha dejado de ser prioritaria para el grupo al que pertenece, que ha decidido su liquidación sin acreditar pérdidas. Un cierre que no está motivado, por tanto, por razones económicas y que se ampara en una legislación laboral española muy permisiva y muy injusta. Una multinacional solvente y rentable que se ha negado a negociar con los sindicatos un plan de viabilidad y continuidad de la planta. Una compañía que ha descapitalizado la planta para no tener que hacer frente a las deudas contraídas con sus trabajadores. Una compañía que recibió ayudas públicas para instalarse en Sagunto, una localidad fuertemente castigada por la pérdida de industrialización y por la reconversión industrial de los años 80. Por todo ello, le pido a la Comisión que ponga en marcha el Fondo Europeo de Adaptación a la Globalización y que ayude a que las comarcas que están sufriendo fuertemente la deslocalización y la desindustrialización puedan salir adelante. Ангел Джамбазки (ECR). – Г-н Председател, моят град София е изправен пред изключително голям проблем и това е заливащата го вълна от нелегални икономически имигранти. Всички тези хора са икономически имигранти, защото според международните норми и договори бежанците трябва да бъдат приютени в най-близката сигурна страна, а според международното законодателство такава е Турция. Икономическите имигранти превземат центъра на София и трайно променят облика на този град. Основна причина това да се случи е наличието на лагер за нелегални имигранти в самия център на столицата на България. Тези приемни центрове създават множество проблеми на живущите в близост. Мигрантите, които получават бежански статут и напускат центровете, не могат да се впишат в обществото и създават затворени религиозни и етнически анклави в самия център на града. Засега това са няколко улици в близост до най-големия столичен пазар и столичния център. Но с всеки изминал ден този анклав се разширява и превзема все по-голяма част от центъра на града. Същото е и в другите два квартала, където има такива подобни центрове. София вече не прилича на европейска столица и този процес трябва да спре. Българските власти незабавно трябва да предприемат мерки за изнасянето на бежанските лагери в близост до границата с Турция, откъдето всекидневно минават нелегално икономически имигранти. Nedzhmi Ali (ALDE). – Mr President, recently all of us became witnesses to unfortunate events in Europe: a mass inflow of refugees from the Middle East and Africa, thousands of dead people and bitter divisions among the EU Member States over the migrants crisis. In this regard I would like to draw your attention to the responsibilities of Frontex, and those respectively of the Commission and the Council. In facing the emergency situation in the European Union, how the agency fulfils its mission to promote, coordinate and develop European border management in line with EU fundamental rights is of the utmost importance. I would like to call for the urgent implementation of an effective strategy and for the preparation of a new strategy, well before 2017, in relation to the announcement by Frontex during the hearing this year. In this context, the following must be answered: how, in the most efficient and effective way, can the agency fulfil its task according to the new strategy developed on the basis of a changed reality in the regions. These issues are becoming more and more important nowadays in view of the worsening security environment and the problems of migrants coming to the EU. There is an urgent need for a common European position and a long-term approach. Frontex needs to improve strategy, have a flexible reaction and produce real results in the implementation of the EU's executive-branch responsibilities. Σοφία Σακοράφα (GUE/NGL). – Κύριε Πρόεδρε, έχω τονίσει, πολλές φορές στο παρελθόν, τις ευθύνες της Ένωσης στη δημιουργία και συντήρηση αυτής της χωρίς προηγούμενο ανθρωπιστικής κρίσης όσον αφορά το προσφυγικό. Όμως, παρά τις εκατόμβες νεκρών η Ευρώπη, στην πραγματικότητα, αρνείται να την αντιμετωπίσει. Από την αρχή του χρόνου, Ελλάδα και Ιταλία έχουν δεχτεί περισσότερους από πεντακόσιες χιλιάδες πρόσφυγες και μέχρι το τέλος του 2016, η Ύπατη Αρμοστεία του ΟΗΕ προβλέπει να ξεπεράσουν το ενάμισι εκατομμύριο. Κι εμείς, σήμερα, μιλάμε για μετεγκατάσταση μόλις 160.000 στην Ευρώπη, σε μια Ευρώπη διχασμένη, με κράτη μέλη να υψώνουν τείχη και να θέλουν να προσφύγουν στα δικαστήρια. Εν τω μεταξύ, δεν πήραμε κανένα μέτρο για ασφαλή πρόσβαση των προσφύγων και μετράμε καθημερινά θύματα στη Μεσόγειο. Κύριοι συνάδελφοι, ο χειμώνας ήρθε και απαιτεί ριζικά και άμεσα μέτρα, αλλιώς θα μετράμε θύματα και στην ξηρά. Το στοίχημα της αντιμετώπισης της ανθρωπιστικής κρίσης οφείλουμε να το κερδίσουμε. Δεν υπάρχει πλέον το δίλημμα του «ποια Ευρώπη θέλουμε». Η προσφυγική κρίση μας δοκιμάζει όλους. Αν αποτύχουμε, δεν θα υπάρχει Ευρώπη. Josep-Maria Terricabras (Verts/ALE). – Señor Presidente, deseo recordar a la Cámara que hace ocho días se celebraron elecciones al Parlamento de Cataluña. Con el 77,46 % de participación, el independentismo ha obtenido 72 escaños de 135, es decir, cuatro por encima de la mayoría absoluta, y ha recibido un 47,8 % de los sufragios. Un resultado así debe abrir las puertas para que los catalanes puedan expresar, con todas las garantías, su voluntad de convertirse en un Estado independiente en Europa. Por ejemplo, en Quebec, por dos veces, y en Escocia, en una ocasión, se celebraron referéndums después de que los partidos independentistas hubieran obtenido menos votos parlamentarios que los obtenidos hace una semana por el independentismo catalán. Deseo que el Parlamento Europeo siga atentamente los acontecimientos y que algún día apoye, como ha hecho en otros casos, el imponente clamor democrático que se está viviendo en Cataluña. Eleonora Evi (EFDD). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, quello che lo scorso sabato doveva essere un picnic pacifico per protestare contro la TAV, il treno ad alta velocità, ha visto momenti di violenza inaccettabile nei confronti dei cittadini da parte delle forze dell'ordine italiane, eventi che sono stati riportati dai media in modo distorto e falsificato. Io ero presente con una delegazione composta da alcuni miei colleghi del Movimento 5 Stelle, del gruppo GUE e del gruppo dei Verdi in Val Susa per due giorni per ascoltare le ragioni del no e sostenerle contro questa grande opera inutile e imposta che è la TAV. Inutile, perché dietro il falso mito del progresso e dell'innovazione vuole sostenere un progetto che non ha alcuna sostenibilità in termini di costi/benefici, in termini ambientali, in termini sociali e in termini di mobilità. Inoltre chiediamo trasparenza per quelli che sono i finanziamenti che vengono erogati per queste opere. Barbara Kappel (ENF). – Herr Präsident! Digitale Technologien leiten einen Paradigmenwechsel in der globalen Wirtschaft ein und haben einen maßgeblichen Einfluss auf die Wettbewerbsfähigkeit Europas. Alle Wirtschaftszweige sind von der Digitalisierung betroffen. Laut Kommissionsschätzungen bringt ein funktionsfähiger digitaler Binnenmarkt ein zusätzliches BIP-Wachstum von 415 Milliarden Euro. Dreiviertel davon stammen aus traditionellen Industriezweigen und nicht von IKT-Herstellern. Ich sage dazu nur: Stichwort Industrie 4,0. Wir sprechen über den absoluten Wachstumsmarkt. Allein der Big-Data-Sektor wächst um 40 % pro Jahr. Das ist sieben Mal schneller als der IT-Markt, der auch ein schnell wachsender Markt ist. Was ist zu tun, um Europa auf die Überholspur zu bringen? Die digitale Infrastruktur ist auszubauen. Wir brauchen hier 34 Milliarden Euro bis 2020, um die Breitbandnetze auszubauen. Es sind innovative Standards für die Interoperabilität zu setzen, die technologieneutral zu sein haben. Wir brauchen neue Ausbildungs-Curricula. Ebenso ist ein regulatorischer Rahmen für Datenschutz und Datensicherheit zu setzen. 22 % der Europäer vertrauen nicht dem Betreiber von Suchmaschinen, sozialen Netzen und E-Mail-Diensten. Europa muss seine digitale Souveränität wiedergewinnen und im Wettbewerb zu den USA aufholen. Diane Dodds (NI). – Mr President, currently talks are ongoing to resolve serious problems with devolved government in Northern Ireland. This is no contrived crisis, but has come about as a result of a murder on the streets of Belfast. The Chief Constable of the Police Service of Northern Ireland has linked that murder to the Provisional IRA – a paramilitary organisation linked to one of the parties in Northern Ireland and, indeed, a party whose representatives sit in this Parliament, namely Sinn Féin. Such an event cannot be swept under the carpet. It cannot simply be «business as usual» in Northern Ireland. We want to see progress made in the talks towards ending all paramilitary activity in Northern Ireland. These groups should never have existed and we must see their grip on communities finally ended. This murder took place at a time of great financial uncertainty facing Northern Ireland. That financial uncertainty, too, is caused by the failure of Republicans and Nationalists to live up to their agreements. Seán Kelly (PPE). – Mr President, I rise tonight to ask the Commission to ensure that there is fair competition, particularly for indigenous companies that are trying to expand across Europe and avail of the single market. For instance, a company from my own country, Supermac's, was founded by Pat McDonagh a number of years ago and now has 100 outlets in Ireland, employing about 3 000 people, but when it tried to expand abroad it came up against the multinational giant McDonald's, which is challenging firstly its right to use the name «Mac». There are millions of Macs around the world, so surely McDonald's should not have the sole right to that brand. Secondly, the same McDonald's is under investigation at European level for tax avoidance – allegedly EUR 3.7 billion – and this is being used to keep competition at bay. It is very important that we establish fair competition and a level playing field for all businesses, and that all businesses pay their fair share of tax. Viorica Dăncilă (S&D). – Domnule președinte, vorbim mult în această perioadă despre solidaritate și este normal să fie așa. România este solidară cu partenerii săi europeni și este normal ca această atitudine să fie dublată de solidaritatea în drepturi. Așa ar fi corect și conform cu valorile și principiile Uniunii Europene în care cu toții credem. Solidaritate înseamnă drepturi și obligații respectate și asumate în aceeași măsură de către toate statele membre. Cred că aderarea României la spațiul Schengen va spori securitatea acestui spațiu. Suntem un stat membru UE responsabil. De altfel, România deja acționează ca stat Schengen de facto, dacă ne uităm la modelul în care țara noastră își securizează granițele. Fac apel la liderii politici europeni să țină cont de eforturile și rezultatele autorităților române și să renunțe la obiecțiile politice care au oprit până acum intrarea României în Schengen. Mulțumesc. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε Πρόεδρε, ο ελληνικός λαός βιώνει, για άλλη μια φορά, την αντικοινωνική επίθεση των τοκογλύφων δανειστών και της τρόικας που επέβαλαν το τρίτο μνημόνιο. Ένα μνημόνιο που μειώνει τους μισθούς και τις συντάξεις, διαλύει το ασφαλιστικό σύστημα, κάνει φορολογικό ρεσάλτο στην ιδιωτική περιουσία της μεσαίας τάξης, αυξάνει τους φόρους σε βάρος των αγροτών και προετοιμάζει τη λεηλασία της δημόσιας περιουσίας. Απ' τη δική μας πλευρά, έχουμε καταδείξει τη συνεπή και αταλάντευτη αντιμνημονιακή μας δράση, στο Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο και στην Ελλάδα, και θα συνεχίσουμε αταλάντευτα τον αγώνα μας, ενάντια στην τρόικα και στην ελληνική μνημονιακή πεντάδα των κομμάτων ΣΥΡΙΖΑ, ΑΝΕΛ, Νέας Δημοκρατίας, ΠΑΣΟΚ, Ποτάμι, που ψήφισαν το μνημόνιο ΙΙΙ. Οι αντιμνημονιακοί πολίτες τους οποίους εκπροσωπώ, εδώ, στο Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο, δηλώνουμε ότι θα δώσουμε όπως πάντα το παρών στους νέους κοινωνικούς αγώνες. Καλούμε, λοιπόν, τους χιλιάδες συνεπείς αγωνιστές του αντιμνημονιακού, πατριωτικού, δημοκρατικού τόξου, να συμπορευτούν μαζί μας και να πυκνώσουν τις τάξεις του πολιτικού μας κινήματος των αντιμνημονιακών πολιτών. Ο αγώνας συνεχίζεται. Marian Harkin (ALDE). – Mr President, today the OECD released the 2015 Final Report on Base Erosion and Profit Shifting (BEPS). I broadly welcome what is in this report, and in this context I am pleased to see that Ireland will be one of the first EU countries to introduce new rules on country-by-country reporting. However, I wish to highlight something called the «principal purposes test» which is in Action 6 of BEPS. This test means that if one Member State believes that the principal purposes of various transactions of a particular company were to obtain tax treaty benefits, then they could deny those benefits. Therefore, you could have a situation between Member States – this is in terms of tax treaties – where, for example, Germany could have different arrangements with companies in the UK than they might have in Ireland. My question is: how does this sit with freedom of establishment, which is one of the basic freedoms in the Treaty? Has the Commission looked at the possibility that these rules could violate the Treaties? What we need are common standards against treaty shopping, not arbitrary case-by-case decisions by Member States. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL). – Señor Presidente, el centro hospitalario Álvaro Cunqueiro de Vigo, recién abierto, es un claro ejemplo del caos y la precarización que conlleva la privatización de la sanidad en mi país, en Galicia. Con la apertura de este hospital, el Gobierno gallego cerró total o parcialmente tres hospitales, lo que supone que, por ejemplo, el número de camas sea el mismo o que las urgencias hospitalarias estén totalmente colapsadas. Los servicios no sanitarios se han privatizado totalmente y también parte de las funciones de celadores y celadoras, por ejemplo, lo que significa una pérdida de calidad muy grande en los servicios y, también, la pérdida de muchos puestos de trabajo. Se obliga, igualmente, a todos los usuarios y usuarias, y a parte del personal, a pagar por aparcar cuando llegan a este hospital. Quiero hacer un llamamiento a la Comisión para que ponga fin a las políticas de austeridad, que deje de poner en peligro la salud y la vida de las personas, porque la austeridad mata. Ernest Maragall (Verts/ALE). – Señor Presidente, el miércoles no podré hacerlo (el orador pronuncia esta frase en catalán), formulo, pues, ahora la reflexión que hubiera querido hacerle en vivo y en directo al rey Felipe VI. Mi respeto a su figura y a su persona. Su reinado deriva de una Constitución que se proclamó democráticamente y que yo mismo voté. Pero también quiero expresarle mi profunda decepción —mejor, indignación— por la reiterada negación que las instituciones del Estado hacen de mis derechos democráticos como ciudadano, como catalán, como español y como europeo. Ahora se esgrime la constitución de 1978, la misma que garantiza la continuidad dinástica, para negarnos el derecho a decidir nuestro futuro. Cataluña —ya lo saben ustedes— es una vieja nación europea que se dispone a ser nuevo Estado, igualmente europeo. Miren los resultados del 27 de septiembre. Mi decepción y la de tantos otros se ha convertido en determinación colectiva y pronto lo hará en forma de decisión democrática inapelable, bajo la atenta mirada y la verificación debida desde esta Cámara y desde el conjunto de las instituciones europeas. Eso espero. Le pido al rey de España, pues, que respete y ampare ese mi derecho y la decisión que libremente tome la sociedad catalana en su conjunto. Tiziana Beghin (EFDD). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, da ormai due mesi i cittadini di Sanremo, in Liguria, sono in presidio contro la discarica chiamata Lotto 6. Si chiama Lotto 6 perché di discariche in quella zona ce ne sono già cinque e tutte, complice la pessima gestione, stanno distruggendo il territorio e l'esistenza di chi ha la sfortuna di viverci vicino. In vent'anni una madre del luogo ha dovuto affrontare sette casi di cancro nella sua famiglia ed infatti non è una coincidenza che l'opposizione più tenace provenga proprio dalle mamme. Signor Presidente, Le sembra normale che per ospitare rifiuti per soli tre anni sia necessario far esplodere un'intera collina? Le sembra normale violare la direttiva sulla biodiversità, quella sulla contaminazione del suolo e delle acque senza considerare quella sulle discariche che l'Italia ha già violato più volte? Per questo voglio denunciare qui, davanti a Lei, questa ennesima speculazione perché proprio oggi è stata concessa l'autorizzazione per l'uso degli esplosivi per la costruzione del sito. I cittadini sono in presidio continuo da due mesi, giorno e notte e non si sono stancati e non si stancheranno mai perché è una lotta per la sopravvivenza, ne va della loro vita. Mi rivolgo alle istituzioni e ai sindaci: abbiate il coraggio di guardare i cittadini negli occhi e di dare loro una risposta, ora. Gerolf Annemans (ENF). – Voorzitter, collega's, straks zullen wij hier de koning van Spanje ontvangen, amper enkele dagen nadat de Catalanen vrij ondubbelzinnig voor hun onafhankelijkheid hebben gestemd. Het is op dit ogenblik niet duidelijk of en hoe de Spaanse koning zal spreken over Catalonië maar men kan er geredelijk van uitgaan dat dat niet veel meer dan de barse een onwillige Madrileense toon zal zijn waarmee de Spaanse autoriteiten de Catalaanse autonomie tot hiertoe hebben bejegend. Collega's, ik kom uit Vlaanderen dat zelf meer dan anderhalve eeuw door Spaanse koningen werd bestuurd. Ik wil de Europese Unie oproepen om niet de verkeerde kant te blijven kiezen en om langzaam te leren beseffen, maar liever nog zo snel mogelijk, dat er voor de Europese samenwerking in de 21e eeuw geen andere mogelijkheid is dan de autonomie te erkennen van vreedzaam onafhankelijk geworden onderdelen van de huidige lidstaten. Andrea Bocskor (PPE). – Tisztelt Elnök Úr, Képviselőtársak! Az utóbbi hónapokban Európa politikai- és közéletének figyelmét a migrációs válság uralta, az ukrajnai helyzet háttérbe szorult. Október 25-én helyhatósági választásokra kerül sor Ukrajnában, melyhez nagy reményeket fűzött a kárpátaljai magyarság. Az európai orientációt és demokratikus reformokat hangoztató Ukrajna azonban ismét akadályokat gördít az ország területén élő nemzeti kisebbségek, azon belül a magyarság képviselete elé. Felháborodásomat és tiltakozásomat szeretném kifejezni az ukrán központi választási bizottság diszkriminatív és jogsértő döntése ellen, mely úgy alakította ki mozaikszerűen a választási körzeteket Kárpátalján, Ukrajna legnyugatibb megyéjében, ahol a lakosság 12%-át magyarok alkotják, hogy megakadályozza magyar képviselők bejutását a megyei tanácsba. Ezek a döntések sértik a nemzetközi és európai kötelezettségvállalásokat, az ukrán alkotmányt és a törvényeket. Illetve a decentralizációs reformnak sem felel meg. Ezért úgy vélem, hogy az Európai Uniónak fokozottan oda kell figyelnie, hogy a választások az európai normák szerint, tisztán zajlódjanak le. Claudia Tapardel (S&D). – Domnule președinte, stimați colegi, pentru mulți poate părea greu de crezut că aproape un sfert din cetățenii europeni trăiesc la limita sărăciei. Dintre aceștia, aproximativ 55 de milioane nu au posibilitatea să se hrănească zilnic cu o masă normală. Europa se transformă într-un tărâm al paradoxurilor. Între 90 și 120 de milioane de tone de alimente sunt distruse în fiecare an. Risipa devine o obișnuință, în timp ce studiile arată că unul din trei copii este fie supraponderal, fie obez. Investim în sănătate, în studii, în prevenție, în timp ce aproape 10 % din cetățenii UE nu au posibilitatea să se hrănească în mod corespunzător. Am propus alocarea unei jumătăți de milion de euro pentru dezvoltarea acelor practici care să limiteze risipa de alimente. De aceea cred că este de datoria tuturor statelor membre și a Comisiei Europene să lucreze împreună pentru a crește aria de redistribuire a alimentelor. Europa se confruntă cu noi provocări astăzi. Numărul de refugiați este în continuă creștere și acum este momentul să ne gândim la tot ceea ce putem face pentru a limita risipa și a folosi resursele pentru familiile sărace. Mesajul meu este următorul: opriți risipa de alimente, informați-vă cetățenii, veniți cu soluții pentru a redistribui resursele alimentare care, altfel, sunt distruse. Vă mulțumesc. Anna Elżbieta Fotyga (ECR). – Panie Przewodniczący! Władimir Putin zadeklarował współdziałanie z Zachodem w rozwiązaniu konfliktu syryjskiego. Nie jest sprawą jasną, do jakiego stopnia tę deklarację realizuje. Jedno jest pewne, że sama obietnica ułatwiła mu powrót na międzynarodowe salony dyplomatyczne. Tradycyjnie prezydent Rosji, prezentując marchewkę Zachodowi, dla mojego regionu, a zwłaszcza dla mojego kraju, miał kijek. Tym kijkiem było rozszerzenie sankcji na przetwórstwo rybne, dalszych sankcji na przetwórstwo rybne i firmy polskie. Ta sprawa ma swój aspekt poważny: Federalna Służba Nadzoru Weterynaryjnego i Fitosanitarnego działała w imieniu instytucji suwerennych państw wchodzących w skład Unii Euroazjatyckiej. Ma też aspekt komiczny: w pośpiechu nałożono sankcje na polską firmę w moim okręgu wyborczym, która od ponad dwóch lat w ogóle nie eksportowała towarów do Rosji. Jozo Radoš (ALDE). – Gospodine predsjedniče, integracija šest zemalja zapadnog Balkana u Europsku uniju je zajednički interes. Bolja prometna i energetska povezanost tih zemalja doprinijet će ne samo gospodarskom rastu nego i njihovom boljem međusobnom razumijevanju. Uključenje tih zemalja u veliku europsku prometnu TEN-T mrežu povezat će te zemlje s Europom, ali će i povezati zemlje članice međusobno. Zadržavanje visoke razine potpore građana tih zemalja uključenju njihovih zemalja u Europsku uniju svakako je vrlo važna dodana vrijednost na putu tih zemalja prema konačnom cilju, a to je članstvo u Europskoj uniji. Stoga pozivam Europsku komisiju da dalje razvija plan povezanosti koji je razvijen u suradnji s tim zemljama, a posebice da predano radi na ostvarenju deset prioritetnih projekata koji su razvijeni u okviru toga plana. Dariusz Rosati (PPE). – Mr President, on 30 September 2015 the Russian Federation started bombing Syria, claiming that the attacks are directed against Islamic State. However, according to independent media, the aerial campaign ordered by President Putin has mainly targeted the rebel groups opposing the regime of President Bashar al—Assad. This Russian intervention not being coordinated with the NATO-led coalition of Western and Arab states adds new dimensions to Syria's now four-year-long civil war and to the refugee crisis faced by the EU. Not only do the airstrikes not improve the situation in Syria but they make it even worse, causing numerous civilian casualties and increasing the number of Syrian refugees seeking protection in Europe. Importantly, Russia openly refuses support for any refugees from the Middle East. All this demonstrates that President Putin is not interested in finding a political solution to the Syrian crisis. I therefore strongly urge all EU Member States and EU authorities to put pressure on Russia to stop this unilateral intervention and to engage in constructive cooperation with the international community to solve the Syrian crisis. Sergio Gutiérrez Prieto (S&D). – Señor Presidente, señora Comisaria, Elcogas es una central térmica en Puertollano (Castilla-La Mancha) que da empleo a más de mil quinientas personas. Una central de carbón limpia, pionera en toda Europa en la captura de emisiones de CO2, una central que —en palabras del señor Comisario, señor Cañete— es totalmente compatible con el objetivo de una Unión energética baja en carbono y sostenible. Elcogas es empleo, es innovación, es sostenibilidad, pero, sobre todo, es víctima. Víctima de una política energética torpe por parte del Gobierno de España, que es capaz de tirar miles de millones de euros en inversiones sostenibles y cientos de miles de empleos, precisamente por diseñar una política energética basada en vendettas políticas. El proyecto de Elcogas convence a la Comisión, convence al Vicepresidente Šefčovič, convence al señor Cañete, y por eso, porque les convence, les pido su intermediación. Necesitamos su ayuda para evitar un cierre. Dentro de veinticinco días Elcogas cerrará. Y para impedirlo, solo necesitan una decisión política, una pequeña ayuda presupuestaria, un decreto para mantener abiertas sus puertas, para evitar la pesadilla. Señores Comisarios, ayúdennos a poder evitarla. Tomáš Zdechovský (PPE). – Pane předsedající, minulý týden jsem se vrátil z kontrolní mise v Řecku, která kontrolovala sedm prioritních projektů, jež byly financovány z dotací Evropské unie. Jedním z těchto projektů byl nedokončený digitální katastr. Řecko je poslední členskou zemí Evropské unie, která nemá digitální katastr nemovitostí. Využívá stále papírového registru, to znamená, že nejsou zcela identifikovány a popsány individuální pozemky, jejich pozice a hranice. Právní bezpečnost tak není zajištěna, seznam není zcela kompletní a existující majitelé pozemků nejsou identifikováni, a navíc to znamená i nemožnost využití strategie životního prostředí, užití přírodních zdrojů a především zdárné zdanění majetku. Považuji toto za neuvěřitelnou nezodpovědnost a jednu z obrovských slabin řeckého systému, která má dopad na životy obyčejných Řeků, ale i ostatních evropských zemí, jež Řecko dotují skrze záchranné programy. Řecká vláda by měla tento projekt vzít jako absolutní prioritu a Komise by měla místo poskytování dalších peněz přispět instrukcemi k úspěšné implementaci. Момчил Неков (S&D). – На 17 септември кметът на Дуисбург, г-н Сьорен Линк, направи дискриминационни коментари по адрес на гражданите на държави от Източна Европа, в които каза, цитирам: «Склонен съм по-скоро да приютя двойно повече сирийски бежанци, но за сметка на това да се отърва от няколко източноевропейци». Въпреки реакциите, които предизвика, коментарите му продължиха в същия дух, като този път бяха насочени към гражданите на моята страна България. Намирам подобни изказвания за крайно неуместни, ненужно провокативни и насаждащи разделение сред гражданите на Съюза. Това става в момент, в който Европейският съюз е изправен пред бежанска и хуманитарна криза. От нас се очаква да сме единни, за да се преборим с предизвикателствата, които е твърде вероятно да променят общото ни бъдеще. Докога ще се делим на източни и западни европейци? Популизмът в тази или друга посока е пътят към разрушаване на всичко градено досега. Категорично не приемам изказването на г-н Линк и призовавам своите колеги и другите европейски политици да се въздържат от подобни изказвания, които внасят все-повече напрежение в и без това напрегнатата обстановка. Призовавам всички към конструктивен диалог в търсене на общи решения. Miroslav Mikolášik (PPE). – Svetová federácia pre plánované rodičovstvo IPPF, ktorá sa okrem iného venuje aj poskytovaniu potratových služieb, bola prichytená pri tom, ako systematicky, nehorázne obchoduje s časťami ľudského tela i s celistvými mŕtvymi plodmi. Zistili sme, že táto organizácia je dlhodobo platená Európskou komisiou nemalými čiastkami. V posledných rokoch to boli milióny eur, čo sú peniaze daňových poplatníkov. Už 20. júla som sa písomne opýtal Európskej komisie, či vie, že takúto organizáciu platí, či vie, že IPPF je organizácia, ktorá porušuje takýmto bezprecedentným konaním konkrétne európske právo a všetky morálne štandardy, a či Komisia odsúdi takúto prax a ukončí financovanie. Už prešli tri mesiace a Komisia neodpovedá. Dočkám sa ja i celá verejnosť odpovede? Dokedy bude váhať? Kedy Komisia ukončí konečne spoluprácu s takouto nehumánnou organizáciou? Paul Brannen (S&D). – Mr President, last Friday the SSI steel works at Redcar in my constituency entered into receivership and 1 700 direct jobs, plus as many as 6 000 jobs in the supply chain in the local economy, are now under threat. The UK Conservative Government has refused to consider giving state aid, arguing that it would be against the Commission's state rules for steel. However, as the Italian Government has shown at the ILVA steel plant in Taranto, Sicily, this is simply not the case. Labour MEPs believe the time has come for the European Union to come together to deal with the global challenge of Chinese steel dumping, and the time has come for the European Union to update the rules on state aid for a now-globalised world. At the planned summit on UK steel, Government, industry and all stakeholders must come together and find a sustainable, viable future for this vital sector, rather than issuing meaningless platitudes. A plan is currently on the table to save part of the steel works, and I believe the receivers need to prioritise that, thereby securing the maximum number of jobs on Teesside. Romana Tomc (PPE). – Danes bi rada spregovorila o štipendijah. Brezposelnost mladih ni samo tehnični problem, ki vpliva na slabše ekonomsko stanje v neki državi, ampak ima velike vplive tudi s sociološkega vidika. Mladi, ki so brezposelni, postajajo socialno izključeni. Imamo dober projekt, s katerim lahko to preprečimo. Imamo projekt Jamstvo za mlade in neuspeha pri tem projektu si ne moremo privoščiti. Ampak sodelovanje, medresorsko sodelovanje je ključnega pomena, analize pa kažejo, da šolski sistem, ministrstva za zaposlovanje in gospodarstvo delujejo vsak po svoje. Štipendije so odličen inštrument, s katerim država lahko uravnava bodočo ponudbo in povpraševanje na trgu dela, zato bi morala štipendijski politiki nameniti država veliko pozornost. Ne gre le za razdeljevanje denarja, ampak za premišljeno strategijo. Jamstvo za mlade ponuja veliko sredstev tudi za štipendije. Zato pozivam vse odgovorne inštitucije, da jih razdelimo tako, da bomo skupaj dosegli zastavljene cilje. Tibor Szanyi (S&D). – Mr President, last year an EU fund of EUR 100 million was diverted to a strange Hungarian cooperative called ESZOSZ that undertook an employment project for low-skilled people for a five-year period in one of the poorest regions of Hungary. The people who took part in that programme received their salaries only in the very first months, if at all, and then this mysterious cooperative disappeared into the dust. Two thousand eight hundred people and their families are now facing serious difficulties and are left without any income and even any hope. The Hungarian Government, which has played a decisive role in the escalation of the situation – with the official labour services taking an active part in the recruitment – has done absolutely nothing to help these vulnerable people. At the same time, as a consequence of anti-European propaganda by the Government, public opinion now tends to blame the European Union. Of course, there is also a strong suspicion of misuse of European funds. Therefore, here again, I urge the involvement of the Commission and the European Anti-Fraud Office, OLAF. Președinte. – Acest punct de pe ordinea de zi a fost închis. 15.   Πιθανή επέκταση της ενωσιακής προστασίας της γεωγραφικής ένδειξης σε μη γεωργικά προϊόντα (συνοπτική παρουσίαση) Președinte. – Următorul punct de pe ordinea de zi este dezbaterea privind raportul doamnei Virginie Rozière, în numele Comisiei pentru afaceri juridice, referitor la posibilitatea de a extinde protecția indicațiilor geografice ale Uniunii Europene la produsele neagricole (COM(2014)0469 – 2015/2053(INI)) (A8-0259/2015). Virginie Rozière,
Rapporteure
. – Madame la Commissaire, mes chers collègues, nous approchons du premier anniversaire de cette Commission et, durant cette première année d'exercice, nous avons bien entendu les priorités que vous avez définies: soutien aux PME, renforcement de la compétitivité, emploi. Nous connaissons et nous soutenons l'engagement de la Commission pour ces priorités. Alors, madame la Commissaire, imaginez que vous ayez en votre pouvoir la capacité de développer la compétitivité de plusieurs milliers d'entreprises, très majoritairement des PME, et que vous puissiez alléger les charges financières qui pèsent sur elles et qu'elles sont forcées d'engager pour lutter contre une concurrence déloyale – charges qui représentent parfois jusqu'à 40 % de leur chiffre d'affaires. Imaginez que vous ayez en votre pouvoir la possibilité de soutenir le maintien et le développement de l'emploi dans plus de huit cents bassins de production, en accroissant de 30 % la création d'emplois, comme cela a été le cas pour les indications géographiques alimentaires. Imaginez que vous ayez un moyen simple, très peu coûteux, d'offrir une visibilité, une attractivité à l'export à ces entreprises, allant jusqu'à 25 % de la demande à l'international. Ce serait formidable, n'est-ce pas? Vous vous saisiriez sans hésiter une seconde d'un tel outil s'il était à votre disposition. Eh bien j'ai une bonne nouvelle: cet outil existe et il est d'ores et déjà entre vos mains. En proposant sans plus attendre un instrument législatif pour reconnaître et soutenir les productions artisanales européennes, vous avez à votre portée un moyen simple de réaliser les objectifs que je viens d'énoncer. C'est la conclusion éclatante du travail approfondi mené par vos services depuis plusieurs années. Une étude très fouillée que vous avez publiée en 2013 étaie les bénéfices économiques que je viens de mentionner. C'est aussi la demande pressante des PME européennes et des consommateurs européens qui se sont exprimés on ne peut plus clairement dans les réponses à la consultation que vous avez réalisée en 2014. C'est enfin le message que vous adressera demain, je l'espère, ce Parlement en vous demandant d'inscrire dans la stratégie pour le marché intérieur, que la Commission va rendre publique dans les prochaines semaines, l'annonce d'une initiative législative pour l'extension des indications géographiques aux produits non agricoles dès 2016. Madame la Commissaire, pour l'instant, les producteurs qui souhaitent protéger une indication géographique non agricole au sein de l'Union européenne doivent en faire la demande dans chaque État, lorsque c'est possible, c'est-à-dire dans à peine la moitié d'entre eux, ou bien renoncer purement et simplement à une telle protection. Ils risquent alors, chaque jour, l'usurpation de leur appellation par des industriels qui mettent en péril l'emploi, la vitalité économique, l'équilibre de territoires qui sont parfois fragiles, simplement parce que ces industriels utilisent indument un nom qui était jusqu'ici symbole de qualité, d'histoire et de savoir—faire. Une telle concurrence déloyale n'est pas acceptable. Étendre les indications géographiques aux produits non agricoles serait un signal politique fort, un solide engagement de l'Union européenne pour faire rayonner ses productions locales. Parce que, plus que des produits, ces noms fameux – Murano, Bohème, Savile Row, Laguiole, Solingen – sont l'écho d'une histoire, d'une culture. Ils représentent le patrimoine européen, notre patrimoine, c'est pour cela que j'invite tous mes collègues à confirmer dès demain le large vote favorable de la commission des affaires juridiques sur le rapport que je présente ici ce soir. Madame la Commissaire, le Parlement européen attend la Commission européenne sur ce sujet mais, par l'intermédiaire des députés, bien plus important, ce sont les consommateurs européens qui vous attendent, les PME européennes qui comptent sur vous, les citoyens européens qui vous observent. Montrez-leur que vous répondez à leurs préoccupations, que vous leur apportez des solutions. Madame la Commissaire, ne les décevez pas. Procedura «catch the eye» Seán Kelly (PPE). – Mr President, I fully support what the rapporteur has said. I think it is so clear that we could wonder why it did not happen until now. Certainly, geographical indications for agricultural products have been very important. I saw in my own constituency in Waterford a food product called a «blaa». It is a bread roll made in a unique way. By getting geographical indication it has increased its marketing opportunities and become far more widely known. Now everybody who goes to Waterford wants, number one, to have a Waterford blaa. The same could apply to non-agricultural products. To take Waterford again as an example, there is the world-famous Waterford crystal. Its trophies are used in some of the big sports competitions in the world. It went through hard times recently, but I think that if it got geographical indication that would be a huge boost to it. So this is a tool, as the rapporteur has said, which we should utilise to grow our local industries. Nicola Danti (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, Commissario, quale relatore per parere della commissione per il mercato interno esprimo grande soddisfazione per il lavoro svolto dal Parlamento su questo tema. Le indicazioni geografiche per i prodotti non agricoli rappresentano una straordinaria opportunità non solo per tutelare i settori produttivi che oggi realizzano ricchezza e occupazione, ma anche per mantenere vivo un patrimonio culturale e sociale di cui il nostro continente è ricco. Tutelare le indicazioni geografiche significa soprattutto promuovere una visione di Europa. Non ci arrendiamo a chi pensa di ridurre la nostra Unione solo ad una piattaforma commerciale. Noi vogliamo invece, grazie all'innovazione e alla tradizione, che essa rimanga un luogo dove si producono bellezza e qualità. Per questo mi auguro che la Commissione raccolga il forte segnale del Parlamento proponendo al più presto in via legislativa un sistema di protezione unitario efficace, che tuteli consumatori e produttori e che difenda le nostre produzioni di qualità nel mondo. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε πρόεδρε, μια σειρά από παραδοσιακά προϊόντα που βασίζονται σε τεχνογνωσία και παραδοσιακές τεχνικές αποτελούν τμήμα της πολιτιστικής κληρονομιάς της Ευρωπαϊκής Ένωσης και συμβάλλουν στην ενίσχυση της τοπικής οικονομίας, στηρίζουν την απασχόληση και τη δραστηριότητα των μικρομεσαίων επιχειρήσεων. Πρέπει να ληφθούν, λοιπόν, μέτρα προστασίας για μη γεωργικά προϊόντα από τον αθέμιτο ανταγωνισμό ώστε να διατηρηθούν έτσι οι παραδοσιακές δεξιότητες, αλλά και η φήμη μιας γεωγραφικής ένδειξης που αποτελεί άυλο συλλογικό αγαθό. Για να υπάρξει αυτό, πρέπει να κάνουμε ό,τι και με τα ΠΟΠ, τα Προϊόντα Ονομασίας Προέλευσης, στον γεωργικό τομέα. Όμως, δεν πρέπει να πάμε στο άλλο άκρο, διότι τα μέτρα που πήρε πρόσφατα η Επιτροπή, για να επιβάλει τσουχτερό φόρο κατανάλωσης στα ελληνικά παραδοσιακά ποτά, όπως η τσικουδιά και το τσίπουρο, διαλύουν την αμπελουργία, οδηγούν στην ανεργία τους αμπελουργούς και δημιουργούν προβλήματα στην τοπική κοινωνία. Απαιτείται, λοιπόν, εξαίρεση και προστασία των παραδοσιακών ποτών και ιδίως των μικρών παραγωγών τσίπουρου και τσικουδιάς. Jonathan Arnott (EFDD). – Mr President, one of the roles that eurosceptics play in this Chamber is that we are here to provide a little balance, because if you hear no dissenting voice on an issue then legislation can end up going through on the nod. In that context, I would like to point out three concerns with regard to geographical indications. First of all, they create barriers for new businesses' entry into a particular market. If you have a geographical indication – say for example on one type of cheese – it can make it harder for a new business selling cheese to set up in that area. Secondly, they narrow competition and that means that consumers can often have less choice, rather than more choice. Thirdly, they fix capital within a particular geographical area, which may not always be in the strategic interest of the country concerned, or of the region concerned. Dubravka Šuica (PPE). – Gospodine predsjedniče, želim potpuno podržati izvjestiteljicu i Odbor. Smatram da je ovo izvanredna tema. Kao što smo napravili u poljoprivrednom sektoru tako isto treba napraviti u nepoljoprivrednom sektoru. Zalažem se za to da se podrži autentičnost proizvoda. Kad je Hrvatska u pitanju od poljoprivrede smo imali i neretvansku mandarinu i istarski pršut i nedavno lički krumpir, ali kada je nematerijalna baština u pitanju onda imamo i slavonski zlatovez i pašku čipku i brački kamen, a ja ovdje danas želim inaugurirati i vez iz Konavala, konavoski vez iz okolice Dubrovnika. Dakle, na nama je da ovo podržimo jer činjenica i projekcije koje govore o četiri milijuna novih radnih mjesta nije za odbaciti. Znači, moramo podržati male obrte, moramo podržati male i mikro poduzetnike jer na tome baziramo naše europsko gospodarstvo. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D). – Señor Presidente, yo también quiero manifestar mi total respaldo y apoyo a la iniciativa de la ponente, porque, efectivamente, la Unión Europea es muy rica en productos no agrícolas de calidad, basados en conocimientos y en técnicas tradicionales que están muy arraigados en el patrimonio cultural y social de nuestros pueblos y regiones, y que debemos ayudar a que prosperen y se desarrollen, contribuyendo de esa manera también a fijar el medio de vida en estos territorios. Creo que la Unión Europea no está aprovechando todo el potencial que tendría si realmente existiera una regulación, una protección de indicaciones geográficas de estos productos no agrícolas de calidad. Tan solo quince Estados miembros cuentan con legislación en materia de protección de indicaciones geográficas relativas a productos no agrícolas. No existe una protección de la Unión Europea y creemos que realmente se podría ayudar si existiera esta regulación. Además sería armonioso y estaría de acuerdo con la defensa del mercado único europeo. Productos de calidad en España, en mi circunscripción, como es la cerámica de Castellón, como son los abanicos de Aldaia o como es el calzado de Elda y de Elche se merecen que exista una protección para que miles y miles de familias que viven de su trabajo puedan seguir haciéndolo. Olga Sehnalová (S&D). – Vážená paní komisařko, dovolte mi v prvé řadě, abych poděkovala naší zpravodajce Virginie Rozière a dalším kolegům za vynikající práci, kterou odvedli na této zprávě. Rozšíření ochrany zeměpisných označení na nezemědělské výrobky může mít pro jejich výrobce, spotřebitele i celé regiony řadu pozitivních dopadů. Tradiční řemeslné výrobky specifické pro určitá území představují rovněž významný prvek evropského historického a kulturního dědictví a je žádoucí podpořit jejich přístup na vnitřní trh prostřednictvím společných pravidel a jejich účinným vymáháním. Systém by měl být doprovázen vytvořením jednotného evropského rejstříku. V této souvislosti bych zdůraznila, že registrace výrobků musí být předmětem průběžného sledování, aby se zajistilo, že produkty trvale dodržují kritéria pro toto označení. Tím systém přispěje ke zvýšení důvěry spotřebitelů ve značkové výrobky. Připojuji se proto k výzvám kolegů, aby Komise předložila co nejdříve příslušný legislativní návrh, a věřím, paní komisařko, že i Vy toto podpoříte. Момчил Неков (S&D). – Уважаеми г-н Председател, уважаема г-жо Комисар, твърдо подкрепям въвеждането на единна система за закрила на географските указания за неселскостопански продукти на ниво Европейски съюз. Позитивите от въвеждането на единна защита на европейско ниво са много. На първо място, то ще стимулира технологично икономическото развитие на определени райони в Европа и ще повиши броя на заетите в производството на традиционни стоки. На второ място, популяризирането на местни и регионални традиционни продукти е важно не само за осигуряването на справедливо заплащане на местните производители, но и за създаването на условия за развитие на устойчив културен туризъм. В заключение искам да кажа, че съществува реален риск традиционни занаяти и методи на производство да изчезнат безвъзвратно, а ние не можем да си позволим това. Затова призовавам Комисията да разработи и предложи в кратки срокове подходяща законодателна рамка. Soledad Cabezón Ruiz (S&D). – Señor Presidente, yo también quería tomar la palabra para felicitar a la ponente de esta iniciativa y apoyarla, por supuesto, en su petición a la Comisión para que ponga en marcha una iniciativa legislativa en este sentido. Considero que es un tema crucial para mejorar la competitividad de muchas pequeñas y medianas empresas, y también para mejorar la seguridad de los consumidores mediante el certificado de calidad que nos vienen demandando numerosas empresas en el conjunto de la Unión Europea. También es importante —como aquí se ha mencionado— para la promoción de nuestra cultura y la preservación de nuestro patrimonio. Por lo tanto, tenemos gran interés en que esta iniciativa se ponga en marcha desde países como España, donde además tenemos una larga experiencia, satisfactoria y de éxito, en lo que se refiere al sector alimentario y creemos que también puede ser crucial para desarrollar sectores tan importantes como el que conforma la plataforma Origin, que es una de las plataformas que recoge el mayor número de asociaciones de Europa que están detrás de esta petición. Por lo tanto, solamente insistir en esta necesidad de reconocer el mármol de Macael, la piel de Ubrique, la joyería de Córdoba, entre otras muchas certificaciones de calidad en Europa. (Încheierea procedurii «catch the eye») Věra Jourová,
Member of the Commission
. – Mr President, I would like to thank in particular the rapporteur, Ms Rozière, for her report on the establishment of a geographical indication protection system at EU level for non-agricultural products. The Commission had decided to put this idea to the test through a Green Paper and a public consultation in summer 2014. The results of the consultation, published in June of this year, were supportive of such a system. Let me remind you what the situation is about. A geographical indication identifies goods as originating from a country, region or locality where a particular quality, reputation or other characteristic of the product is linked to its geographical origin: for example, Bordeaux wine, Murano glass or Irish whiskey. Agriculture products such as cheeses, wines, meats, fruits and vegetables from a specific geographical origin, possessing certain qualities or made according to traditional methods, may be afforded EU-wide geographical indication protection. However, non-agricultural products, such as ceramics, marble, cutlery, shoes, tapestries and musical instruments, do not, to date, enjoy unitary geographical indication protection at EU level beyond national laws. That is, for instance, the case of Carrara marble from Italy, Solingen knives from Germany, Koniaków lace from Poland or Haapsalu mud from Estonia. Moving towards a system of non-agricultural geographical indications would be a major step, the costs and benefits of which would need to be assessed very carefully. What we do know is that direct and indirect employment in the sectors producing geographically-rooted non-agricultural products has been estimated at around four million jobs. On the positive side, I can see four benefits. First, safeguarding jobs and wealth in economically fragile areas: two-thirds of the regions from which non-agricultural geographical indication products originate have a poverty rate or an unemployment rate above 20%. Second, encouraging tourism: geographical indication products have always been innovating using traditional knowhow or cultural heritage. The underlying image of quality can have a significant impact on the attractiveness of regions at local and international level. Third, increasing the distinctiveness and attraction of the relevant products would help increase sales volumes and thus the competitiveness of European businesses – mostly small and medium enterprises – as was the case for agricultural products. Fourth, helping consumers make more informed choices while preventing fraudulent use of geographical indications. Beyond these issues and as your report also points out, there would be positive effects on trade relations with third countries too. Indeed, an EU-wide protection system could positively impact our bilateral negotiations with emerging and developing countries interested in securing better protection for their geographical indication products in the EU. At multilateral level in the World Trade Organisation, the EU's negotiating efforts to improve the level of protection for geographical indications would also benefit from an extension of the protection to non-agricultural products. However, there are also drawbacks. Such a system would imply quite far-reaching regulatory intervention, the proportionality of which will need to be assessed very carefully. Your report brings an important input to the ongoing reflection on an EU-wide protection system for non-agricultural geographical indications. The Commission will consider your recommendations with attention and will continue to reflect, with all interested parties, on a possible way forward. Președinte. – Dezbaterea a fost închisă. Votul va avea loc marți, 6 octombrie 2015. Declarații scrise (articolul 162) Dita Charanzová (ALDE),
in writing
. – Expanding the EU system of geographical indicators to include non-agricultural goods would mean greater protection, transparency and information for both EU consumers and producers. European consumers will be better informed about the quality and origin of the product they are buying. The skills of producers will be recognised and protected in a more coherent manner. By also securing the prestige of local European handicraft, this could, importantly, help in bringing growth and securing jobs in the local areas that produce these products. In order to feel the full economic benefits of this EU-wide protection, we must ensure that information on the system reaches all consumers and producers. A unitary EU level of protection, however, should not mean the elimination of protection at national level. Not all producers will need protection at EU level, particularly those who run their business in only one state. The EU unitary system should thus coexist with the Member State level so that producers may choose the type of protection that will best meet their needs. Norbert Erdős (PPE),
írásban
. – Magyarország gazdaságában a mezőgazdaság és az élelmiszeripar különleges jelentőséggel bír. Ugyanez elmondható a fenti iparágakhoz szorosan kapcsolódó bortermelésről is, ám az ország az agrárterületen kívül számos egyéb, hagyományosan kiváló minőségű termékkel büszkélkedhet. Az olyan – nemzetközi színtéren is elismert – megjelölések, mint például a szegedi paprika, a gyulai kolbász, a makói hagyma, a tokaji bor vagy az egri bikavér nem csupán a származási országról kialakított kép színezéséhez járulnak hozzá, hanem – a termékek minőségi követelményeinek fenntartásán túl – a kollektív jogosultság formájában megjelenő oltalom révén komoly hozzáadott piaci értéket is jelentenek. A földrajzi árujelzők fogalmát általánosságban mindazoknak a megjelöléseknek a gyűjtőneveként alkalmazzuk, amelyeket a forgalomban a termékek földrajzi eredetének azonosítására használunk. Jelenleg európai szinten a földrajzi árujelzők által nyújtott eredetvédelem kizárólag a feltételeknek megfelelő mezőgazdasági termékekre terjed ki. Ez a saját kezdeményezésű jelentés azt kéri az Európai Bizottságtól, hogy álljon elő jogalkotási javaslattal azon termékekre vonatkozóan is, melyek nem esnek a mezőgazdasági termékek körébe, és amelyek hagyományos módon történő előállításuknak köszönhetően az európai kulturális örökség részét képezik. Ezt jó ötletnek tartom, s a témában javaslom a már jól bevált Magyar Hungarikum koncepció alapos tanulmányozását is. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito
. – Considero que as tradições reforçam as nossas raízes e promovem o desenvolvimento. Portugal é riquíssimo no artesanato, nos bordados e na cerâmica. Estes produtos devem beneficiar de um sistema europeu de proteção das indicações geográficas. Desta forma, protegemos o método de produção, amarramos o produto ao local, preservamos os conhecimentos e os empregos e damos informação fidedigna ao consumidor. Esta legislação deve promover a inovação nos processos de produção tradicionais e a criação de novas empresas, tal como tem acontecido em Portugal e, sobretudo, no Minho, como provam os lenços de namorados de Vila Verde e a iniciativa Namorar Portugal. Note-se que as microempresas e as pequenas empresas são responsáveis por cerca de 80 % dos produtos locais típicos. Os bordados de Viana, os bordados de Guimarães e a Máscara de Vinhais são exemplos de produtos que podem beneficiar da legislação que defendo. Tokia Saïfi (PPE),
par écrit
. – Une extension des indications géographiques aux produits non agricoles serait une véritable opportunité économique et culturelle en Europe. En tant que rapporteur pour le PPE sur l'avis rendu par la commission du Commerce international sur ce sujet, je tiens à rappeler que l'emploi direct et indirect dans le secteur des indications géographiques non agricoles représente plus de 4 millions de postes en Europe et qu'en 2010, la valeur estimée des ventes pour les indications géographiques de l'Union européenne s'élevait à 54,3 milliards d'euros dont 11,5 milliards d'euros de ventes à l'exportation. De nombreux produits européens et français pourraient être concernés par ce dispositif européen et notamment le couteau Laguiole, la dentelle de Calais ou encore le parapluie de Cherbourg. Une protection des indications géographiques des produits non agricoles au niveau européen permettrait non seulement de protéger nos entreprises de la contrefaçon et de la concurrence déloyale mais également de pouvoir garantir aux consommateurs un savoir-faire et des produits de qualité. Le futur dispositif devra être accessible à nos entreprises, notamment nos PME, et donc simple et peu coûteux. Le signal adressé à la Commission est clair et nous attendons une initiative législative de sa part. Damiano Zoffoli (S&D),
per iscritto
. – Considero importantissimo istituire un marchio di indicazione geografica anche per i prodotti non agricoli. Ci sono moltissime produzioni artigianali, tipiche di specifici territori, che stanno scomparendo a causa dell'ingresso sul mercato di produzioni a basso costo. L'istituzione dell'indicazione geografica garantirebbe un'arma in più nella lotta all'import da paesi come la Cina o l'India, oltre a certificare per i consumatori la provenienza del prodotto da zone di produzione di qualità. Ritengo fondamentale che l'uso della denominazione sia gratuito e accessibile a tutti i produttori di una determinata area che realizzano prodotti secondo i metodi previsti. Inoltre, sono fortemente convinto che estendere le indicazioni geografiche possa contribuire a rendere la posizione dell'UE più coerente a livello internazionale, in modo da proteggere tutte le produzioni di qualità europee nell'ambito di negoziati commerciali bilaterali e multilaterali. Infine, il marchio IG aumenterebbe la trasparenza delle materie prime e la tracciabilità dei prodotti nell'ottica di avere a disposizione strumenti adeguati per la repressione delle frodi. 16.   Ημερήσια διάταξη της επόμενης συνεδρίασης: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 17.   Λήξη της συνεδρίασης (Ședința a fost închisă la ora 22.50)

8.6.2023
EL
Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
C 201/74 6ης Οκτωβρίου 2015ΠΛΗΡΗ ΠΡΑΚΤΙΚΑ ΤΩΝ ΣΥΖΗΤΗΣΕΩΝ ΤΗΣ 6ΗΣ ΟΚΤΩΒΡΙΟΥ 2015 (2023/C 201/02) Περιεχόμενα 1.
Έναρξη της συνεδρίασης
77 2.
Συζήτηση για περιπτώσεις παραβίασης των ανθρωπίνων δικαιωμάτων, της δημοκρατίας και του κράτους δικαίου (ανακοίνωση των προτάσεων ψηφίσματος που έχουν κατατεθεί): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
77 3.
Συμπεράσματα του άτυπου Ευρωπαϊκού Συμβουλίου στις 23 Σεπτεμβρίου 2015 (συζήτηση)
77 4.
Ανθρωπιστική κατάσταση των προσφύγων εντός της ΕΕ και των γειτονικών χωρών (συζήτηση)
102 5.
Υποδοχή
113 6.
Ανθρωπιστική κατάσταση των προσφύγων εντός της ΕΕ και των γειτονικών χωρών (συνέχεια της συζήτησης)
113 7.
Ώρα των ψηφοφοριών
126 7.1.
Σύμβαση της ΔΟΕ περί αναγκαστικής εργασίας: δικαστική συνεργασία σε ποινικές υποθέσεις (A8-0226/2015 - Helga Stevens) (ψηφοφορία)
127 7.2.
Υπαγωγή της ουσίας 4-μεθυλαμφεταμίνης σε μέτρα ελέγχου (A8-0265/2015 - Michał Boni) (ψηφοφορία)
127 7.3.
Υπαγωγή του 5-(2-αμινοπροπυλ)ινδολίου σε μέτρα ελέγχου (A8-0263/2015 - Teresa Jiménez-Becerril Barrio) (ψηφοφορία)
127 7.4.
Υπαγωγή των ουσιών 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV και της μεθοξεταμίνης σε μέτρα ελέγχου (A8-0264/2015 - Teresa Jiménez-Becerril Barrio) (ψηφοφορία)
127 7.5.
Υπαγωγή των ουσιών 4,4'-DMAR και MT-45 σε μέτρα ελέγχου (A8-0262/2015 - Michał Boni) (ψηφοφορία)
127 7.6.
Κινητοποίηση του Ταμείου Αλληλεγγύης της ΕΕ: Καταστροφές στη Βουλγαρία και στην Ελλάδα το 2015 (A8-0253/2015 - Andrey Novakov) (ψηφοφορία)
127 7.7.
Πιθανή επέκταση της ενωσιακής προστασίας της γεωγραφικής ένδειξης σε μη γεωργικά προϊόντα (A8-0259/2015 - Virginie Rozière) (ψηφοφορία)
127 7.8.
Κοινές διατάξεις για τα Ευρωπαϊκά Διαρθρωτικά και Επενδυτικά Ταμεία: ειδικά μέτρα για την Ελλάδα (A8-0260/2015 - Iskra Mihaylova) (ψηφοφορία)
127 7.9.
Κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση: αίτηση EGF/2015/002 DE/Adam Opel (A8-0273/2015 - Jens Geier) (ψηφοφορία)
127 7.10.
Κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση: αίτηση EGF/2015/003 BE/Ford Genk (A8-0272/2015 - Paul Rübig) (ψηφοφορία)
127 7.11.
Κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση: αίτηση EGF/2015/004 IT/Alitalia (A8-0274/2015 - Monika Vana) (ψηφοφορία)
127 7.12.
Ο ρόλος των τοπικών αρχών στις αναπτυσσόμενες χώρες για τη συνεργασία για την ανάπτυξη (A8-0232/2015 - Eleni Theocharous) (ψηφοφορία)
128 8.
Αιτιολογήσεις ψήφου
128 8.1.
Σύμβαση της ΔΟΕ περί αναγκαστικής εργασίας: δικαστική συνεργασία σε ποινικές υποθέσεις (A8-0226/2015 - Helga Stevens)
128 8.2.
Υπαγωγή της ουσίας 4-μεθυλαμφεταμίνης σε μέτρα ελέγχου (A8-0265/2015 - Michał Boni)
160 8.3.
Υπαγωγή του 5-(2-αμινοπροπυλ)ινδολίου σε μέτρα ελέγχου (A8-0263/2015 - Teresa Jiménez-Becerril Barrio)
179 8.4.
Υπαγωγή των ουσιών 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV και της μεθοξεταμίνης σε μέτρα ελέγχου (A8-0264/2015 - Teresa Jiménez-Becerril Barrio)
196 8.5.
Υπαγωγή των ουσιών 4,4'-DMAR και MT-45 σε μέτρα ελέγχου (A8-0262/2015 - Michał Boni)
214 8.6.
Κινητοποίηση του Ταμείου Αλληλεγγύης της ΕΕ: Καταστροφές στη Βουλγαρία και στην Ελλάδα το 2015 (A8-0253/2015 - Andrey Novakov)
231 8.7.
Πιθανή επέκταση της ενωσιακής προστασίας της γεωγραφικής ένδειξης σε μη γεωργικά προϊόντα (A8-0259/2015 - Virginie Rozière)
260 8.8.
Κοινές διατάξεις για τα Ευρωπαϊκά Διαρθρωτικά και Επενδυτικά Ταμεία: ειδικά μέτρα για την Ελλάδα (A8-0260/2015 - Iskra Mihaylova)
306 8.9.
Κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση: αίτηση EGF/2015/002 DE/Adam Opel (A8-0273/2015 - Jens Geier)
346 8.10.
Κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση: αίτηση EGF/2015/003 BE/Ford Genk (A8-0272/2015 - Paul Rübig)
374 8.11.
Κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση: αίτηση EGF/2015/004 IT/Alitalia (A8-0274/2015 - Monika Vana)
400 8.12.
Ο ρόλος των τοπικών αρχών στις αναπτυσσόμενες χώρες για τη συνεργασία για την ανάπτυξη (A8-0232/2015 - Eleni Theocharous)
428 9.
Διορθώσεις και προθέσεις ψήφου: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
461 10.
Έγκριση των Συνοπτικών Πρακτικών της προηγούμενης συνεδρίασης
461 11.
Μετρήσεις των εκπομπών στον τομέα της αυτοκινητοβιομηχανίας (συζήτηση)
461 12.
Κατάσταση στη Λιβύη (συζήτηση)
498 13.
Η θανατική ποινή (συζήτηση)
515 14.
Ευρωπαϊκή διαδικασία μικροδιαφορών και διαδικασία έκδοσης ευρωπαϊκής διαταγής πληρωμής (συζήτηση)
528 15.
Περιορισμός των εκπομπών ορισμένων ρύπων στην ατμόσφαιρα (συζήτηση)
536 16.
Καζεΐνες και καζεϊνικά άλατα που προορίζονται για ανθρώπινη κατανάλωση (συζήτηση)
548 17.
Ημερήσια διάταξη της επόμενης συνεδρίασης: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
553 18.
Λήξη της συνεδρίασης
553 Πλήρη Πρακτικά των συζητήσεων της 6ης Οκτωβρίου 2015 VORSITZ: MARTIN SCHULZ Präsident 1.   Έναρξη της συνεδρίασης Die Sitzung wird um 9.00 Uhr eröffnet. 2.   Συζήτηση για περιπτώσεις παραβίασης των ανθρωπίνων δικαιωμάτων, της δημοκρατίας και του κράτους δικαίου (ανακοίνωση των προτάσεων ψηφίσματος που έχουν κατατεθεί): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 3.   Συμπεράσματα του άτυπου Ευρωπαϊκού Συμβουλίου στις 23 Σεπτεμβρίου 2015 (συζήτηση) Der Präsident. – Als erster Punkt der Tagesordnung folgt die Aussprache über die Erklärungen des Europäischen Rates und der Kommission zu den Schlussfolgerungen der informellen Tagung des Europäischen Rates vom 23. September 2015 (2015/2859(RSP)). Normalerweise würde ich jetzt dem Herrn Ratspräsidenten das Wort erteilen, aber er ist noch auf dem Weg in den Plenarsaal. Deshalb erteile ich jetzt dem Herrn Kommissionspräsidenten das Wort. Jean-Claude Juncker,
Präsident der Kommission
. – Herr Präsident! Es tut der Europäischen Kommission gut, anstelle des Ratsvorsitzenden das Wort zu ergreifen. (Beifall) Wir haben, sehr geehrter Herr Präsident, als Mitglied des Europäischen Rates am vergangenen 23. September das unsere dazu getan, damit wir uns in Sachen Migration und Flüchtlinge von der Stelle bewegen konnten. Die Europäische Kommission – das ist Ihnen in lebhafter Erinnerung geblieben – hatte dem Rat schon im Mai diesbezüglich Vorschläge unterbreitet. Der Rat hat etwas längere Zeit gebraucht, um sich auf diese Vorschläge zu einigen. Wir hätten es als Kommission vorgezogen, wenn der Rat – vornehmlich der Innenminister – sich einvernehmlich auf eine solidarische Verteilung der Flüchtlinge in Europa hätte einigen können. Dies war angesichts widriger, vor allem innenpolitischer Zustände und Begebenheiten nicht möglich. Dann haben wir – und das ist ja auch keine Katastrophe – uns an den europäischen Vertrag, seine Sinngebung, seine eindeutigen Festlegungen erinnert. Wir haben – wie ich das auch hier im Hause versprochen hatte – die Gemeinschaftsmethode zum Einsatz gebracht und mit Mehrheit im Rat der Innenminister entschieden. Dies ist eigentlich, interinstitutionell betrachtet und von der Arbeitsweise her gesehen, ein gutes Zeichen gewesen. Ich begrüße ehrfürchtigst den Ratsvorsitzenden. Donald, möchtest du, oder darf ich weiter? Also ich erfreue mich einer massiven Zärtlichkeitszuwendung des Europäischen Rates und bin dankbar dafür. Wir hätten eine einstimmige Entscheidungsfindung vorgezogen. Dies war nicht möglich, und deshalb die Gemeinschaftsmethode. Und das war – wie ich finde – richtig. Wir sollten jetzt nicht in diesen Sumpf der gegenseitigen Schuldzuweisungen eintauchen. Wir haben jetzt eine Entscheidung. Diese Entscheidung muss umgesetzt werden. Und wir tun das in aller gebotenen Schnelligkeit. Nous avons agi, en tant que Commission, avec une célérité dont personne ne nous pensait capable. Il y a eu un Conseil européen le 23 septembre. Nous avons proposé aux institutions, et donc aux deux branches de l'autorité budgétaire, nos propositions y afférentes pour 2015 et 2016, ce que nous ferons dans les semaines à venir. Nous avons proposé aux deux branches de l'autorité budgétaire un montant budgétaire de 800 millions. Je suis heureux que le Parlement européen, once again, ait fait savoir qu'il déciderait rapidement en commission, le 8, me semble-t-il, et en plénière le 15. Le Parlement européen se montre à la hauteur des tâches communes qui sont les nôtres. Il avait déjà donné son feu vert à la proposition de la Commission de répartir solidairement le nombre des réfugiés. Cela a, en fait, obligé le Conseil européen à faire de même. Imaginez un instant que le Conseil européen ait annulé la décision du Parlement... Je vous suis donc reconnaissant, Monsieur le Président, ainsi qu'aux membres de cette assemblée d'avoir agi avec la rapidité qui caractérise les travaux de cette assemblée. Vous ferez de même sur les questions budgétaires puisqu'il s'agit d'augmenter les moyens de Frontex, les moyens d'Europol et les moyens du Bureau européen d'appui en matière d'asile. Nous allons déployer, Commission et États membres, jusqu'à 600 fonctionnaires au cours des jours et des semaines à venir pour assister la Grèce en matière de protection des frontières extérieures. En déployant un nombre aussi important de collaborateurs en direction de la Grèce, nous doublons en fait le nombre des fonctionnaires qui travaillent à la DG HOME, comme on dit, la direction générale des affaires intérieures et de la justice. Je remercie les États membres qui participent à cette initiative et je voudrais encourager ceux qui ne l'ont pas encore fait, à suivre l'exemple des Autrichiens, des Allemands et d'autres. Le président Tusk, vous-même, Monsieur le Président, et moi-même avons vu le président de la République turque, M. Erdogan. La Turquie fait un effort extraordinaire puisqu'elle abrite sur son territoire 2,2 millions de réfugiés venant notamment d'Iraq et de Syrie. Il est évident que nous avons besoin de la Turquie pour protéger nos frontières extérieures. La Commission fera le maximum pour venir en aide aux efforts appréciables de la République turque. Nous ne pouvons pas seulement nous concentrer sur nos propres affaires internes, nous devons aussi faire face aux problèmes qui existent dans la périphérie de l'Europe. En fait, c'est le même problème. L'Union européenne et la Turquie doivent marcher ensemble et doivent développer, en harmonie, une même politique d'accueil, de protection et de suivi des malheureux qui viennent chez nous. J'ai soumis au président turc, suite à un accord avec le président du Conseil européen et le Président du Parlement européen, un mémorandum sur la coopération qu'il s'agit d'instaurer entre la Turquie et l'Union européenne en matière de réfugiés. Nous allons rendre public ce document cet après-midi, à 15 heures. Je ne peux pas le faire maintenant parce que nous avons convenu avec nos amis turcs de le faire à 15 heures cet après-midi. Nous accordons une attention particulière à la Grèce. Il faudra que 66 000 réfugiés et demandeurs d'asile grecs soient répartis dans les autres pays membres de l'Union européenne. J'ai délégué à Athènes le directeur général compétent pour les réformes structurelles en Grèce, M. Verwey, qui négocie sur place les programmes à mettre en œuvre par la Grèce. J'ai fait de même pour la Turquie. À partir de demain matin, des hauts fonctionnaires de la Commission seront présents à Ankara pour négocier le détail des arrangements avec la Turquie. De plus, j'ai demandé aux commissaires responsables – ils sont plusieurs, dont Frans Timmermans, qui ne le sait pas encore – de se rendre en Turquie pour négocier au plan politique avec les ministres turcs les arrangements que nous sommes en train de conclure avec les autorités turques. Cette politique commune entre la Turquie et l'Union européenne, ce n'est pas une affaire qui concernerait exclusivement les fonctionnaires et les hauts fonctionnaires, bien qu'ils soient d'une extraordinaire compétence. Je crois qu'il faut, au sens noble du terme, politiser les négociations entre l'Union européenne et la Turquie. Évidemment, ces politiques ont un coût. J'observe, non pas avec inquiétude mais avec intérêt, un débat qui se déroule à l'heure actuelle en Europe pour savoir si oui ou non les coûts afférents devraient être soustraits à l'interprétation du Pacte de stabilité et de croissance. Le pacte de stabilité et de croissance, auquel nous avons adjoint, en l'enrichissant, une partie de lecture économique, permet de répondre à cette situation mais je ne voudrais pas que nous versions dans une irresponsabilité totale. Il faudra donc voir, sur la base d'une analyse que la Commission est en train d'entreprendre, si, sur une base ad hoc, certains pays peuvent se soustraire à une application sans nuance du pacte de stabilité et de croissance. Mais ne le faisons pas à la légère. Aujourd'hui, nous discutons du coût de la politique qui concerne les réfugiés. Demain, nous pourrions, si nous n'y prenons garde, discuter d'autre chose. Mais la Commission, sur ce point, est ouverte non pas à toutes les aventures mais à toutes les suggestions. Monsieur le Président, je répondrai à toutes les questions que vous me poserez après avoir écouté avec une attention soutenue le président du Conseil, que je salue parmi nous. Donald Tusk,
President of the European Council
. – Mr President, the real test for any community comes at a time of crisis. Just as we check our banks using stress tests, today life itself is using a dramatic migration stress test to check our community. And that is what the last European Council was about. You know its results. Allow me then to share a more general thought with you, especially as, in 10 days' time, the next European Council will be dealing with the same problem. Historical changes and threats on a large scale demand a sense of dignity and self-belief from every community, particularly now, when the whole world is focusing its attention on Europe and on its reaction to the wave of refugees. Europe is subject to increasingly scathing criticism, and our internal disagreements and mutual recriminations only help our opponents. Almost everyone in Europe has joined the chorus of critics, while very few defend its good name. In the United Nations, one could have the impression that Europe is the worst place in the world for refugees. Believe me, I felt isolated there when I defended Europe's good reputation, trying to convince the audience that the truth about Europe is completely different. Hundreds of thousands of refugees go to Europe because they know that our community is still the most open and tolerant of all. It is still we who respect international standards and conventions, and it is Europe where people – all people – are safer than anywhere else. Let us not let Europe become a scapegoat as a result of our quarrelling and blaming each other without restraint. Otherwise, before long, theocracies will start to lecture us on what religious tolerance means; dictators will tell us what democracy means; and those responsible for this massive exodus will tell us how to treat refugees. In fact, they are already doing this. There are countries which admit virtually no refugees but which are most vocal when it comes to urging Europe to show more openness. That is why we have to take care of our good name –together. We keep talking about solidarity, about quotas and greater assistance for refugees on our soil, and for those who remain in camps in countries outside the EU. Let us remember, however, that solidarity requires mutual understanding and respect. Without solidarity among Member States, we will not be able to help others. It is our common obligation to assist refugees as well as to protect the EU's external borders. Everyone must take up this obligation and at the same time, no one should be left alone with the burden. That is how I understand solidarity. We have to respect commonly agreed rules. When someone says that they have no intention of observing European law, for example the Dublin Regulation or quotas, they undermine the essence of solidarity and our community. Observing rules will always mean sacrificing part of our interests. I would like to dedicate these words to the Hungarians and the Italians, to the Slovaks and the Greeks. Let us have no illusions. Today, we have to count mainly on ourselves. The world around us does not intend to help Europe. Many of our neighbours have much bigger problems to tackle, and some look with satisfaction at our troubles. For us, refugees are specific people – individuals who expect our help. There are forces around us, however, for whom the wave of refugees is just dirty business or a political bargaining chip. We are slowly witnessing the birth of a new form of political pressure, and some even call it a kind of new hybrid war in which migratory waves have become a tool, a weapon against neighbours. This requires particular sensitivity and responsibility on our side. Dear colleagues, you all know the notion of ethics of responsibility from the works of Weber – not Manfred but Max Weber. Today, the ethics of responsibility requires us to refrain from extremes. And by extremes I mean both, on the one hand, anti-immigration rhetoric and, on the other, inviting everyone who wishes to come, despite being unable to take them under our roof. We need to understand that today millions of potential refugees and migrants – not only from Syria but also from Africa, Afghanistan, Pakistan, Iraq and other places – are dreaming about Europe. For all refugees, easy access to Europe and lack of external borders have become, alongside the Willkommen-Politik, a magnet attracting them to us. During my visits to the region, whoever I spoke to – presidents, or refugees in the camps, in Turkey, Jordan or Egypt – warned me of one thing: that a potential victory by Assad's regime, which is more likely today because of Iran's and Russia's engagement in Syria, will result in the next migratory wave. Yesterday this message was confirmed by President Erdoğan. According to Turkish estimates, another three million potential refugees may come from Aleppo and its neighbourhood. Declaring solidarity is always greeted with applause, but calling for responsibility and common sense hardly ever. Practising solidarity is a lot harder than preaching it. I am speaking as a decades-long practitioner. This is why I ask you all to show responsibility and common sense. The first commandment today is the restoration of control on the EU's external borders as a sine qua non of an effective, humanitarian and safe migratory policy. Tomorrow, in the European Parliament, you will hear Angela Merkel and François Hollande. We all know how much depends on them. In this crisis situation they have both demonstrated beautiful moral gestures which we all highly appreciate. Tomorrow, they must pass an even harder exam, an exam in responsibility for the protection of the European Community, and its external borders. Otherwise, they, and all of us, will become responsible for the re-emergence of walls and barriers on our internal borders, here in Europe. We have to say it finally, loud and clear: Europe without its external borders equals Europe without Schengen. Europe without its external borders will become a breeding ground for fear in each and every one of us. And this will lead us, sooner rather than later, to a political catastrophe. What ordinary people expect from politicians is, first and foremost, effectiveness and determination. If the leaders of mainstream politics do not realise this, people will start to look for different kinds of leadership, radical and ruthless, because what people want from their leaders above all is a guarantee of order and security for their own community. Either we will face up to the challenge, or others will take our place. The queue of political machos is quite long, but there is still time to stop them. And that depends entirely on us. (Applause) Manfred Weber,
im Namen der PPE-Fraktion
. – Herr Präsident, Herr Kommissionspräsident, Herr Ratspräsident, liebe Kolleginnen und Kollegen! Ich möchte zunächst dem Ratspräsidenten für seine Anwesenheit herzlich danken. Es ist das erste Mal, dass der Ratspräsident auch nach einem informellen Rat zur Berichterstattung, zur Debatte ins Europäische Parlament kommt. Dafür sage ich ausdrücklich Danke. Die Menschen sind verunsichert angesichts der Migrationsfrage – das spüren wir alle. Deswegen glaube ich – auch für meine Fraktion, die EVP –, dass wir den Menschen zunächst mal sagen müssen, dass wir auch in der Lage sind, Antworten zu geben. Wer hätte vor einem halben Jahr, vor einem Dreivierteljahr gedacht, dass heute im Mittelmeer europäische Schiffe – britische Schiffe, deutsche Schiffe – im Einsatz sind und gemeinsam mit Italien und Malta dort Leben retten? Wer hätte vor einem halben Jahr gedacht, dass es uns gelingt, einen Verteilmechanismus für 160 000 Flüchtlinge in der Europäischen Union auf den Weg zu bringen und zu beschließen, Solidarität zu praktizieren? Wer hätte gedacht, dass wir jetzt im Herbst beginnen, im Mittelmeer ein robustes Mandat in Kraft zu setzen, um uns nicht von den Schlepperbanden die Agenda diktieren zu lassen, sondern dass der Staat wieder die Verantwortung übernimmt? Und wer hätte gedacht, dass es im Europäischen Rat letzte Woche gelingt, deutlich mehr Geld auf den Tisch zu legen, um den Vereinten Nationen unter die Arme zu greifen und die Hilfe vor Ort zu organisieren? Es ist wichtig, dass wir auch über Erfolge reden, nicht nur über die Probleme, um das Vertrauen der Menschen in die Handlungsfähigkeit ihrer Vertreter zu gewinnen. Das Zweite, was ich heute sagen will, ist, dass natürlich noch viele Baustellen offen sind. Für meine Fraktion möchte ich zum Ausdruck bringen, dass wir jetzt keinen Bedarf haben an neuen Ideen, sondern wir haben Bedarf an Umsetzung, an Implementierung und Vollzug. Da haben wir großen Bedarf. Die Kommission hat ein Paket vorgelegt, das die richtige Richtung beschreibt, und im Europäischen Parlament gibt es eine klare politische Rückendeckung für das Paket der Kommission unter Führung von Jean-Claude Juncker: Ja zu den Hotspots, Ja zur Hilfe an den Außengrenzen! Bitte, jetzt nicht reden, sondern machen! Ja zur Rückführung: Im letzten Jahr wurden zwei Drittel aller Flüchtlinge in Europa abgewiesen. Ja zur Rückführung von abgewiesenen Bewerbern! Nicht reden, sondern machen! Ja zu den sicheren Herkunftsstaaten. Alle Beitrittskandidaten, so wie die Kommission es vorgelegt hat, sollten als sichere Drittstaaten bezeichnet werden. Nicht reden, sondern machen! Deswegen: Implementierung, Umsetzung ist jetzt angesagt. Ich möchte speziell zur Türkei noch ein Wort verlieren, weil gestern die Gespräche mit Präsident Erdoğan stattgefunden haben: Wir unterstützen die Einstufung der Türkei als sicheren Herkunftsstaat, wir unterstützen auch die gemeinsamen Grenzsicherungsaktivitäten, die gemacht werden, und natürlich auch die finanziellen Anstrengungen, die wir unternehmen wollen. Wir müssen aber auch zum Ausdruck bringen, dass wir Erdoğan und auch die Türkische Republik immer wieder an Prinzipien erinnern: Wenn ein Land Beitrittskandidat ist, dann erwarten wir die Umsetzung der Bürgerrechte im Inneren, dann erwarten wir auch von der Türkei einen ordentlichen Umgang mit den inneren Fragen, insbesondere im Kurdenkonflikt. Europa darf in dieser Frage nicht wegschauen, nur weil wir die Türkei jetzt als Partner brauchen. Große Herausforderungen bedeuten, dass wir den Menschen Orientierung geben müssen. Ein Orientierungspunkt ist: Europa ist ein Kontinent der Humanität. Das Asylrecht steht in unserer Grundrechtecharta. Es ist dort verankert und steht nicht zur Disposition. Wir sind stolz auf unsere Grundwerte. Insofern gilt auch der Satz von Angela Merkel, dass wir als großer Kontinent das schaffen können. Zum Zweiten: Flüchtlinge sind willkommen, aber sie sind auch gefordert. Es gibt kein Recht, sich einen Mitgliedstaat in der Europäischen Union auszusuchen, wo man hingeht. Es gibt die Pflicht, sich registrieren zu lassen, es gibt die Pflicht, sich in unserer Gesellschaftsordnung zu integrieren. Auch das muss man den Menschen, die zu uns kommen, klar signalisieren. Und das Dritte: Der Staat muss Recht durchsetzen. Deswegen, Herr Ratspräsident, bin ich Ihnen für Ihre Ausführungen dankbar. Die Grenzsicherung, die Sicherung der Außengrenzen, dass Europa an der Grenze kontrolliert, wer auf diesen Kontinent kommt und wer eben auch abgewiesen wird, muss durchgeführt werden, auch mit technischen Maßnahmen. Der Staat muss Recht durchsetzen und muss auch in der Lage sein, zu kontingentieren und entsprechend für Rahmenbedingungen zu sorgen. Rahmenbedingungen, Orientierung, damit unsere Bürger Vertrauen haben. Unsere Botschaft als EVP ist: Jetzt nicht weiter neue Ideen produzieren, sondern in die Tat umsetzen! Gianni Pittella,
a nome del gruppo S&D
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, sì, l'onorevole Weber ha ragione, pochi avrebbero creduto in questi risultati, ma tra quei pochi c'eravamo noi, noi del Parlamento europeo, noi della Commissione europea, perché noi queste cose le abbiamo dette in primavera e si è giunti ad una concretizzazione di queste cose in settembre, non è poca cosa il tempo. Le Istituzioni europee devono rispondere con celerità e con velocità, Presidente Tusk. Ora bene, andiamo avanti e difendiamo quest'area. Io voglio essere europeo come campione dei diritti umani, non voglio trasformare questo essere in quello di un orso brutto e cattivo solo perché devo respingere i rifugiati. Facciamolo implementando le decisioni prese, con celerità, Presidente Tusk. Gli hotspot legati alla rilocalizzazione, la difesa delle frontiere esterne, la congiunzione tra sicurezza e accoglienza, la politica che stanno facendo le Istituzioni europee nei confronti della Turchia, del Libano, tutto ciò mi convince, va fatto, va realizzato. Non confondiamo le responsabilità dei paesi che hanno remato e dei paesi che invece hanno portato sulle spalle tutto il carico, il fardello in questi anni. Finiamola con i simboli negativi che denotano soltanto l'incapacità di governare i problemi, filo spinato, muri, egoismi, odio. Tutto ciò è simbologia dell'incapacità di risolvere i problemi, i problemi si risolvono in modo positivo. Finiamola con questa fase e apriamo una nuova fase per non pregiudicare l'anima e il futuro dell'Europa. Ryszard Antoni Legutko,
on behalf of the ECR Group
. – Mr President, the UN High Commissioner said that 8 000 immigrants come to Europe every day. Mr Tusk mentioned, at one point, one million in the coming months. If those numbers are at least partly correct, it is clear that what the Commission and the Council have prepared for us is far from satisfactory. It is a stop-gap: it is certainly not a solution. As usual we have had confused and confusing language, and the traditional share of bullying and invective against those who disagree. We have had disregard for laws that we ourselves established. Humanitarian arguments were mixed with political ones. Mr Timmermans, for example, went so far as to say that the reallocation scheme is good for our souls. Amazing – he really did say that! We have had elements of blackmail and typical euro-casuistry. The immigrants were invited and then disinvited. The Schengen procedures were abolished and then restored again. If this gigantic confusion is a reflection of the state the EU is in, then God help us! What we did not have, however, is the long-term objective. What is the final state of affairs that we want to attain? The Council talked about the cultural and social criteria that are to be taken into account in immigration policies. I think this makes sense. I am afraid, however, that Europeans have built such a powerful system of taboos and inhibitions around the immigration question that there is not much hope for a rational debate. My safe prediction is that we will have more and more of the same. Guy Verhofstadt,
on behalf of the ALDE Group
. – Mr President, I would like to say bluntly to Mr Tusk that I am getting more and more fed up with the Council, not with him personally – be assured of that – but with the institution that he represents. I am saying this is because, first of all, it has taken a very long time for an informal summit to be organised – because this crisis did not start a few days or a few weeks ago. Then, what was produced from this summit was a one-page statement. This is all that was produced from an informal summit of the European Council on the most important crisis Europe has faced in the last decade – a refugee crisis such as we have never seen before. One page: mainly repeating decisions about the 120 000 refugees that have already been taken by the Ministers for the Interior, and then also pledging EUR 1 billion in additional money. I ask myself how many people from Syria have to die and how many additional people from Syria have to flee to Europe before the European Council takes a comprehensive, global approach to this refugee crisis, as is proposed by the Commission? It is not that you have nothing to work with. A few hours before the European Council, the Commission decided on a global package: including a new European asylum system no longer based on the Dublin Regulation; including a new European migration package in which we create one system, a blue-card system, in Europe – not 28 systems; and including, perhaps most importantly, a European border and coastguard proposal – that, by the way, Mr Tusk, the Ministers of the Interior refused to put in their conclusions on 11 September 2015. They did not talk about it. So I am asking: what is needed? Why was it not possible for this European Council in its summit to decide on the package proposed by the Commission? Parliament has already backed this package. So what is happening? Why can the European Council not overcome these internal divisions? My proposal is very clear, namely that we – the Council and Parliament – should agree to a fast-track procedure for the Commission proposal: to adopt it as quickly as possible, as these procedures are there. Secondly, my proposal concerns the external borders of Europe. Regarding this conflict in Syria, is it not time that the European Union – you the European Council, you Mr Tusk and Ms Mogherini – took an initiative? For the moment we are being pushed out. The Russians are taking action. What they are mainly doing is bombing – bombing civilians and citizens in Syria and the last of the remaining Free Syrian Army fighters. I do not know if there are many of them, but at the moment they are being killed by Russian bombs. We are the ones who are facing the consequences of this refugee crisis, not the Russians or the Americans. They are talking about Syria, while we, who will face all the consequences of it, are not taking any initiative at European level for the moment. We actually have three different opinions within the Council about this. So take the initiative: call a summit and have 28 bilateral meetings, giving Ms Mogherini a full mandate and also enforcing no-fly safe zones. The current situation is crazy. I hear people saying that it is not possible and that you need a mandate from the UN. No – apparently, to bomb Syrian citizens you do not need a mandate from the UN, but to protect Syrian citizens you need a mandate. Such an approach is completely crazy. Finally, we also need a new donor conference. There is not enough money in these refugee camps. So, Mr Tusk, I am counting on you. The 28 Heads of State are not going to solve these problems. They are not capable of doing so, as they each represent only a nation. You represent a continent. Assume your responsibility. (Applause) José Blanco López (S&D). – Señor Presidente, la obligación de un parlamentario europeo es estar en este debate y lamento profundamente que el señor Iglesias no esté en este debate, porque «quien mucho abarca, poco aprieta». Philippe Lamberts,
au nom du groupe Verts/ALE
. – Monsieur le Président Tusk, je vous ai écouté avec beaucoup d'attention et vous avez raison. Je crois que, comme Européens, nous devons rester fiers de ce que nous avons construit en Europe. Vous avez raison, même si l'Union européenne n'est pas parfaite, si notre état de droit reste encore en construction, si nos démocraties sont parfois chancelantes et doivent être renforcées et si notre prospérité est peu partagée. Mais si je devais choisir, c'est encore ici que je voudrais vivre, sans aucune hésitation, et ce n'est pas un hasard si beaucoup de réfugiés et de candidats à l'asile demandent à accéder à l'Union européenne. Et vous avez raison: voir des théocraties nous donner des leçons de tolérance religieuse, voir des dictatures nous donner des leçons de démocratie, voir des pays qui ne prennent pas un seul réfugié nous donner des leçons d'accueil, c'est pour le moins osé. Ce que je constate Monsieur Tusk, c'est que la plupart des pays auxquels vous faites allusion lorsque vous dites cela sont des alliés de l'Union européenne, et j'aimerais vous entendre dire à ces États tout ce que vous venez de nous dire. Or, lorsque vous avez vu hier Monsieur Erdogan, dont nous avons apparemment besoin, au moment où il met sous sa botte la presse et la justice et où il redémarre la guerre dans son propre pays, ces sujets n'ont pas été abordés. Je vous appelle donc à un petit peu de modestie sur ces sujets, même si, vous avez raison, nous devons être fiers d'être européens. Vous avez dit qu'il faut éviter les extrêmes et, une fois de plus, je suis d'accord avec vous. Laissez-moi vous citer deux chiffres: l'Union européenne, c'est 23,7 % du produit intérieur brut mondial, on peut dire, à la grosse louche, de la richesse mondiale. Eh bien, les 160 000 réfugiés qu'à l'initiative de la Commission, vous avez accepté de répartir en Europe représentent 0,2 % des réfugiés du monde entier. Si on est proche d'un extrême, ce n'est en tout cas certainement pas l'extrême de la porte grande ouverte et donc, là aussi, je pense que l'Union européenne peut faire mieux. Je voudrais vous inviter à suivre les recommandations de la Commission. Nous avons entendu le président Juncker, le vice-président Timmermans à plusieurs reprises à cette tribune, vous demander, demander aux États-membres de mettre en place une clef permanente de répartition des réfugiés. J'ai entendu les mêmes nous parler de mettre en place des chemins d'accès légaux en Europe pour mettre un terme au business mortel des passeurs. J'ai enfin entendu les mêmes, et je les rejoins tout à fait, plaider pour la mise en place d'une politique européenne de l'asile et, là-dessus, des progrès considérables sont encore à réaliser. Quelques-uns ont été réalisés lors du Conseil, mais ce n'est qu'un début. Continuez donc le combat. Fabio Massimo Castaldo,
a nome del gruppo EFDD
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, francamente, dopo aver sentito i commenti a questo Consiglio informale resto basito. Qualcuno si compiace dei risultati raggiunti, non so in che realtà, in che mondo vive. Questa crisi dei migranti con migliaia di morti, è la solita montagna che partorisce un topolino: 120 000 ulteriori migranti ripartiti vuol dire 20 giorni di transito a 6 000 persone di media al giorno, è niente. Siamo di fronte a una crisi di cecità volontaria dell'Europa, in cui ogni Stato fa finta di guardare dall'altra parte, mentre migliaia di persone passano sul suo territorio e le spinge in ogni modo ad andarsene il prima possibile. Qualcuno non le registra, qualcun altro usa il filo spinato, i gas lacrimogeni e le botte. È una crisi di frontiere esterne come qualcuno ha detto? No signori! È qui una crisi di frontiere interne all'UE perché quando c'è un muro che da Budapest separa anche la Slovenia che è un membro appunto di Schengen, questa è una crisi di frontiere interne e il gioco dei governi ungherese, slovacco e rumeno è un gioco pericoloso, perché la solidarietà e la stabilità di tutti sono sacrificate all'interesse elettorale di pochi e anche quando si accoglie la Turchia, la si festeggia e si dimenticano le sofferenze del popolo curdo signori, perdiamo di credibilità. Questa è l'Europa di oggi. Questa è l'Europa non del passo dopo passo, ma del muro dopo muro e le possibilità di cambiamento ci sono. Facciamo corridoi umanitari speciali, facciamo le vie legali, superiamo completamente Dublino. Quando si porterà sul tavolo questa revisione? Superiamo anche le politiche estere e commerciali di sfruttamento, un'azione decisa sui cambiamenti climatici. Signori, non bastano più i piccoli passi, servono scelte coerenti e coraggiose. Queste sono le scelte che dobbiamo fare. Queste sono le scelte che difendono il nostro buon nome, Presidente Tusk. Noi ci siamo e voi? Se non ora, quando? Louis Aliot,
au nom du groupe ENF
. – Monsieur le Président, chers collègues, il aura fallu plusieurs semaines et une photo horrible pour que la montagne Europe accouche de cette souris. Oui à l'aide aux pays qui font face à la crise des réfugiés à l'extérieur de l'Europe. Oui aussi à l'aide apportée aux pays qui font face aux frontières extérieures de l'Europe, comme nos amis italiens ou hongrois mais, de grâce, arrêtez de stigmatiser la Hongrie de M. Orbán qui, dans l'urgence, a dû réagir face à cette déferlante, alors que la cacophonie régnait au sein du Conseil. Souvenez-vous que l'Autriche, en 1956, avait accueilli en quelques semaines 170 000 réfugiés qui fuyaient le communisme alors que l'Europe à vingt-huit n'est pas capable de prendre la moindre décision. Comment ne pas voir que nous subissons, aujourd'hui, les conséquences de vos erreurs passées? Votre affiliation aveugle au nouvel ordre mondial de M. Bush a conduit à un nouveau désordre mondial en Iraq, en Syrie, en Libye, en Égypte, avec des drames humains abominables où des innocents perdent la vie tous les jours. Notre organisation européenne ne fonctionne pas. Votre système est paralysé, sclérosé! Il n'y a, comme le disait le général de Gaulle, de réalité que dans la nation. Faites confiance aux nations, aux souverainetés et vous verrez alors que l'efficacité sera beaucoup plus importante. Κωνσταντίνος Παπαδάκης (NI). – Κύριε Πρόεδρε, με τις αποφάσεις της Συνόδου, η Ευρωπαϊκή Ένωση διατηρεί το μεγάλο όγκο προσφύγων και μεταναστών στην κόλαση των ιμπεριαλιστικών πολέμων, τη φωτιά των οποίων άναψαν η ίδια και οι σύμμαχοι της, το ΝΑΤΟ η Ευρωπαϊκή Ένωση και οι άλλοι ιμπεριαλιστές, με τους ανταγωνισμούς τους για τα συμφέροντα των μονοπωλίων. Όσο για τους πρόσφυγες που απ' τα νύχια των κυκλωμάτων φτάνουν στα κέντρα επιλογής hot spots, τους κοιτούν στα δόντια και επιλέγονται μόνο οι απαραίτητοι για την καπιταλιστική αγορά εργασίας. Για τους υπόλοιπους, τους περισσότερους, η Ευρωπαϊκή Ένωση και κυβερνήσεις της αποφάσισαν καταστολή και απελάσεις. Όσο για τον Κανονισμό του Δουβλίνου και τους άλλους μηχανισμούς καταστολής της Ευρωπαϊκής Ένωσης, τις δυνάμεις ταχείας επέμβασης, αυτοί ζουν, βασιλεύουν και ενισχύονται και οδηγούν σε νέες εκατόμβες νεκρών, μετατρέποντας σε σταθμό συγκέντρωσης προσφύγων την Ελλάδα. Το ΚΚΕ καλεί το λαό, το εργατικό λαϊκό κίνημα, να δυναμώσει την αλληλεγγύη στους πρόσφυγες και μετανάστες, ενάντια στην πολιτική της Ευρωπαϊκής Ένωσης και να διεκδικήσει, ανάμεσα σε άλλα, την απευθείας μεταφορά τους από τα σημεία εισόδου στις χώρες τελικού προορισμού τους, με δαπάνες της Ευρωπαϊκής Ένωσης και του ΟΗΕ. Esteban González Pons (PPE). – Señor Presidente, los movimientos masivos de población van a ser el gran problema de Europa en los próximos veinte años. Por eso, necesitamos una política común de inmigración y refugio que atienda en primer lugar a las personas y que establezca un sistema de inmigración legal en Europa; que establezca, en segundo lugar, que sin seguridad exterior en las fronteras no pueden desaparecer las fronteras interiores; que, en tercer lugar, establezca la solidaridad entre los Estados miembros; que garantice la cooperación de los países de tránsito, como es el caso de Turquía; y, por último, que permita identificar a todos los que entran en la Unión Europea —igual que estamos identificados todos los que vivimos en la Unión Europea—, para que puedan recibir ayuda, para que puedan contar con nuestra solidaridad y también para garantizar la seguridad de todos. Necesitamos una política común para un futuro que no va a ser fácil, porque no es solo Siria; después de Siria vendrán refugiados de muchísimas partes más. Señor Presidente, se acerca el invierno —como decía el señor Timmermans el otro día en este Pleno— y cuando llegue el invierno se cerrarán muchas vías y habrá menos inmigración, habrá menos refugiados porque no podrán cruzar el mar. Desaparecerán de los telediarios. Y a muchos países les dará la sensación de que, como ya no los ven en televisión, no existen los refugiados. ¡Qué gran error en el que no podemos caer! No podemos aplazar el problema porque, si lo aplazamos, en primavera será peor. Las medidas existen, señor Tusk, haga que los Estados miembros las cumplan. Si sabemos lo que tenemos que hacer, ha llegado la hora de dejar de hablar y empezar a gestionar. Tanja Fajon (S&D). – Potrebovali smo na stotisoče beguncev na evropskih tleh. Koliko jih je umrlo, da se je Evropa prebudila? Dogovor o prerazporeditvi beguncev v Bruslju in drugi začrtani ukrepi so pozitiven signal. Se pa strinjam, da je trenutna situacija pomemben test. A ne bi rekla, da za sam obstoj Evropske unije, temveč za njen prihodnji razvoj, za novo smer, ki jo bo Unija morala začrtati, da bo ostala konkurenčno in privlačno območje. V naslednjih mesecih bo jasno, kako se bodo države članice v praksi soočale z migracijskimi izzivi. Tu se bo dokaj hitro pokazalo, katere države upoštevajo temeljne principe evropskega povezovanja, katere pa so bolj nagnjene k žetvi hitrih dobičkov. Ogledala sem si slovenske centre, Slovenija je dobro pripravljena in dobro je bilo tudi poskrbljeno za begunce. Dejstvo je, da bo v Evropi v prihodnjih letih, mesecih prišlo do sprememb. A priliv migrantov ne bo vzrok za te spremembe, nasprotno. Verjamem, da bo ublažil demografske razmere, če bomo znali z migracijami upravljati. Žal smo potrebovali obvezujoče ukrepe, da se je prebudila solidarnost. Ne potrebujemo in ne želimo pa si mej med našimi državami. Slovenski prebivalci se ne želijo še enkrat zbuditi ob žičnati ograji, kot se je to zgodilo pred dnevi na meji z Madžarsko. Šlo je menda za test, ampak za test, ki je med prebivalci zbudil precej nelagodja in grenkih občutkov. Ne potrebujemo tudi novih nesoglasij in sporov, napetosti na Zahodnem Balkanu, čemur smo bili priča v zadnjih tednih: besedni boji, zapore mej so povzročili veliko gospodarsko škodo, predvsem pa vnesli nezaupanje in strah med ljudmi. Roberts Zīle (ECR). – Gribētu pateikties Padomes prezidentam Tusk kungam par atklāto valodu par jauno politisko spiedienu vai hibrīdkaru, ko mēs pieredzam no trešām valstīm pašlaik, un arī par to, ka galvenais akcents ir Eiropas Savienības ārējo robežu nosargāšana. Savukārt Eiropas Komisijas priekšlikums, kura akcents bija uz kvotu sadali Eiropas Savienības iekšienē, faktiski noveda pie samērā negatīva pilsoņu vērtējuma Eiropas institūcijām, pie sašķeltas domas starp demokrātiski ievēlētām valdībām Eiropas Savienībā un galu galā noveda pie tā, ka arī bēgļi nebūs priecīgi, jo viņu sekundārā kustība Eiropas Savienības ietvaros no tās valsts, kur viņi tiks sadalīti, nav iespējama, kas faktiski noved pie diskriminējošas situācijas. Un šeit es gribētu arī saņemt atbildi no Komisijas priekšsēdētāja par citu demokrātisku un politisku jautājumu – par to, ka vajadzētu jums, lai saglabātu kredibilitāti, dot ātru izmeklēšanas atbildi par neseno situāciju, kas varēja ietekmēt Katalonijas vēlēšanas, attiecībā uz spāņu valodu, jūsu atbildi pirms vēlēšanām. PRESIDENZA DELL'ON. DAVID-MARIA SASSOLI Vicepresidente Ska Keller (Verts/ALE). – Herr Präsident! Wir sollen also über die Erfolge reden. Okay. Aber wenn wir uns die einmal angucken: 160 000 umgesiedelte Flüchtlinge, von denen immer noch 8 000 fehlen, und jetzt ein bisschen mehr Geld für den UNHCR, nachdem der UNHCR schon seit Jahren nach mehr Geld fragt – dann wird irgendwie klar, dass diese Erfolge ganz, ganz klein und leider nur Stückwerk sind. Wo ist denn die Ratsentscheidung für endlich legale Zugangsmöglichkeiten für Flüchtlinge, damit wir sie nicht länger den Schleppern überlassen? Wo ist die Entscheidung für eine tiefgreifende Dublin-Reform, und nicht nur bisschen Pflaster auf das alte System drauf? Stattdessen scheinen die Mitgliedstaaten entschlossen zu sein, das Problem lieber bei anderen Staaten, in anderen Ländern, bei anderen Leuten zu lassen. Und da ist vor allem das Problem, dass wir gerade einen ganz, ganz gefährlichen Pakt mit der Türkei eingehen. Der Deal scheint zu sein: Erdoğan soll sich weiter um die Flüchtlinge kümmern, sie aufhalten, und dafür bekommt er keinerlei Kritik in Sachen Kurdenfrage, in Sachen Pressefreiheit und anderes. Das, Herr Tusk, ist wirklich nicht das Europa, auf das wir stolz sein können. Rolandas Paksas (EFDD). – Ar milijardo eurų neatidėliotina parama gali išspręsti bėglių į Europą krizę? Manau, kad ne. Kol kas Europos žmonės nemato jokių konkrečių veiksmų, šalinančių Afrikos žmonių perkėlimo į Europą priežastis. Bandymų įveikti pasekmes rezultatas – antidemokratiška valstybių suverenumą ribojanti pabėgėlių padalinimo pagal kvotas politika. Ne ką mažesnė problema – kiauros išorinės Europos Sąjungos sienos, o savo vidines sienas užtverti bandančios valstybės skelbiamos vos ne Europos priešais. Valios primetimas valstybėms, kurios nesutinka su kvotų politika, yra tiesioginis kišimasis į jų suverenitetą ir nepriklausomybę. Pabėgėlių antplūdis į Europą – tai ateities krizės užuomazgos. Galime ir privalome nuo jos apsiginti, tik turėkime pakankamai ryžto ir principingumo. Europa niekam ir už nieką nėra skolinga, ji atvira svečiams, bet ateinantiems prie paradinių durų, o ne į namus lipantiems per langą. Visuomenė laukia, kad mes pradėtume tuos namus ginti. Harald Vilimsky (ENF). – Herr Präsident! Angesichts dieser Ratssitzung zeigt sich für mich schon, dass erneut Totalversagen innerhalb der Europäischen Union festzustellen ist. Nach der Frage der Währungs- und Wirtschaftspolitik und den erfolglosen Griechenlandrettungen wird es jetzt überlagert durch die Flüchtlingspolitik. Und erneut zeigt sich Totalversagen der Europäischen Union, ihrer Einrichtungen und auch des gesamten Konstruktes der Europäischen Union. Zuerst hat es geheißen: Wir nehmen sie alle. Da haben sich Millionen auf die Reise gemacht. Dann hat es geheißen: Nein, wir nehmen sie doch nicht alle. Nachdem das der Fall war, hat man versucht, Zwangsquoten quer durch Europa einzuführen, und man hat Ländern ihre Souveränität genommen und sie auch in Entscheidungen hereingeholt, in denen sie eigentlich gar nicht sein wollten. Und jetzt stehen wir vor der Situation, dass wir mit den Türken in einer erpresserischen Situation gelandet sind, was das Problem abermals nicht löst. Ich sage daher: Um das Problem zu lösen, müssen wir erstens den Islamischen Staat bekämpfen. Ich begrüße hier, was die Russen gemeinsam mit den Amerikanern versucht haben, jetzt machen es leider nur die Russen. A: Bekämpfung des Islamischen Staates. Zweitens: Schaffung sicherer Zonen auf der Arabischen Halbinsel, in Nordafrika, um die Menschen in der Region zu halten. Drittens: Diesen Menschen in befriedeten Zonen in der Region Schutz und Hilfe zu geben, diesen Prozess zu begleiten, aber sie keinesfalls alle herein nach Europa zu holen, wie es die Sozialdemokraten, die Grünen und auch die Konservativen wollen. Das kann nicht funktionieren. Bruno Gollnisch (NI). – Monsieur le Président, le Conseil européen du 23 septembre a décidé d'accueillir 120 000 réfugiés, qualifiés peut-être hâtivement de réfugiés politiques, ce qui est certainement le cas pour quelques-uns, mais sans doute pas pour la majorité. Je voudrais saisir cette occasion pour vous parler de deux vrais réfugiés politiques auxquels l'Europe n'accorde pas l'asile et dont les cas sont pourtant indiscutables. Il s'agit d'Edward Snowden et de Julian Assange. Edward Snowden a été le révélateur des programmes de surveillance des États-Unis d'Amérique, parfaitement illégaux, parfaitement inconstitutionnels, s'exerçant à notre détriment. Eh bien, Edward Snowden n'a obtenu l'asile politique qu'à Moscou, en 2013. L'Italie, le Portugal, l'Espagne, la France ont fermé leur espace aérien à l'avion du président Evo Morales, de crainte que Snowden ne soit à bord. Il en va de même pour Julian Assange, prisonnier de l'ambassade étrangère dans laquelle il se trouve à Londres, l'ambassade d'Équateur, qui est surveillée jour et nuit par Scotland Yard, ce qui a coûté à ce jour aux contribuables britanniques 6 millions de livres. Honte à cette Europe soumise, à cette Europe couchée, à cette Europe vassale! Liberté pour Snowden, liberté pour Assange! Jan Olbrycht (PPE). – Panie Przewodniczący! Europa jest na zakręcie, w bardzo trudnym momencie, i zarówno treść pana wystąpienia, jak i sposób jego przedstawienia wskazują na niezwykłą powagę sytuacji. I wskazują również nam posłom do Parlamentu Europejskiego, że sytuacja jest bardzo trudna wewnątrz Rady Europejskiej. W związku z czym jest to dla nas sygnał, że coś trzeba zmieniać w mechanizmach funkcjonowania Unii Europejskiej. Dramatyczny ton pana wystąpienia wskazuje na to, że nie można tak dalej kontynuować. Chciałbym w związku z czym zapytać pana przewodniczącego, w jaki sposób pan widzi dzisiaj debatę prowadzoną na temat podziału kompetencji. Tak naprawdę, czym mają się zająć dzisiaj państwa członkowskie same? Czym mają się zająć państwa członkowskie razem? Czym ma się zajmować Rada Europejska? Na ile decyzje, które zapadają – a jest przecież debata w Europie – mieszczą się w ramach traktatu, a na ile wykraczają poza rozwiązania traktatowe? Jest to moment, w którym Unia musi sprawdzić sposób swojego funkcjonowania, jeżeli rzeczywiście sytuacja, o której pan mówi w taki sposób, jest tak skomplikowana. (Mówca zgodził się odpowiedzieć na pytanie zadane przez podniesienie niebieskiej kartki (art. 162 ust. 8 Regulaminu)) Bill Etheridge (EFDD),
blue-card question
. – My question is very simple. I wonder if you could help me understand – who are these people who were talking today, and what has happened? Everyone is talking about changing. We must have external borders, we must have controls, and we must make sure that we do not get overwhelmed with all these migrants coming in. Who are these people? Are they the same ones who have unfailingly voted through everything, saying that we should allow more and more people to come here and encourage the flow? Do you think they are the same people? Could you help me to identify who on earth is talking today? Jan Olbrycht (PPE),
odpowiedź na pytanie zadane przez podniesienie niebieskiej kartki
. – Panie Pośle! Nie wiem, nie wiem, kim są ci ludzie. Tych ludzi trzeba sprawdzić. Nie ma prostych odpowiedzi. Gdyby proste odpowiedzi były, my nie mielibyśmy dzisiejszej debaty. Najpierw ich trzeba zatrzymać, potem trzeba ich sprawdzić, potem trzeba ich ewentualnie przyjąć, jeżeli są prawdziwymi uciekinierami, a jeżeli nie są prawdziwymi uciekinierami, trzeba próbować ich odesłać, jeżeli jest taka możliwość. W związku z czym – nie wiem, czy to Pana satysfakcjonuje – ale myślę, że nie ma takich prostych odpowiedzi. Enrique Guerrero Salom (S&D). – Señor Presidente, la semana pasada viajé al Líbano y a Jordania en el seno de una delegación de mi grupo político y como ponente permanente del Parlamento Europeo para acción humanitaria. Nos reunimos con la Agencia de las Naciones Unidas para los Refugiados, con la Agencia de las Naciones Unidas para los Refugiados Palestinos, con Unicef, nos reunimos también con las organizaciones civiles, con miembros de las autoridades —singularmente, con el presidente del Parlamento libanés— y también tuvimos acceso a los campos de refugiados de Burj el-Barajneh y de Za'atri. Entre ambos campos hay ciento veinte mil refugiados. En solo dos campos —uno en el Líbano y otro en Jordania— hay la misma cantidad de refugiados por la que estamos discutiendo en la Unión Europea. El conjunto de recomendaciones que adquirí en estas reuniones se puede resumir en las siguientes: que Europa trabaje, se implique en la solución a la guerra de Siria. Si la guerra de Siria llega a Damasco o si se invierte la situación y triunfa el régimen, habrá millones de refugiados, muchos de ellos peleando por alcanzar las costas europeas. Que tratemos de mantener la solidaridad con el Líbano y Jordania. Si se produce un colapso en esos países, se colapsará también la situación de millones de refugiados que se adaptan y se refugian en ellos. Que nos impliquemos en evitar la tercera Intifada que se está gestionando en estos momentos. Que tratemos de mostrar la solidaridad efectiva del Parlamento Europeo y de las instituciones europeas y, por último, que demos educación a los niños que están en los campos de refugiados. Sin educación para estos niños, los padres no tienen otra alternativa que tratar de alcanzar nuestras fronteras. (El orador acepta responder a una pregunta formulada con arreglo al procedimiento de la «tarjeta azul» (artículo 162, apartado 8, del Reglamento)) David Coburn (EFDD),
blue-card question
. – Mr Guerrero Salom, would you agree with me that, rather than dragging people across Europe, it would be better for the European Union to be persuading the Kuwaitis and the Saudis to build good, proper camps on the borders of Syria and Turkey? Would that not be a sensible solution, rather than dragging people across Europe, creating resentment and other problems? Surely that must be a better way of doing it. Would you agree with me, sir? Enrique Guerrero Salom (S&D),
pregunta de «tarjeta azul»
. – Señor Coburn, hay pocas cosas en las que yo puedo imaginar estar de acuerdo con usted. Pero quiero señalarle que lo que debatimos es qué es lo que hacemos nosotros, no qué es lo que deben hacer otros. La obligación está en nuestro campo. Los refugiados llegan a nuestros países y somos nosotros los que tenemos que dar una solución a este problema. Luego se la pediremos a otros. Ulrike Trebesius (ECR). – Herr Präsident! Eine Migrationswelle überrollt Europa. Nach Zeitungsmeldungen erwartet allein Deutschland in diesem Jahr 1,5 Millionen Migranten. Diese Zahl pulverisiert alle bisherigen Schätzungen und zeigt, dass die Situation vollständig außer Kontrolle geraten ist. Beim Treffen der Innenminister und Staatschefs vor anderthalb Wochen wurde noch über eine Quote von 160 000 Menschen für ganz Europa verhandelt. Über welche Zahlen sprechen wir nächste Woche oder nächsten Monat? Frau Merkels «Wir schaffen das» zeigt den völligen Realitätsverlust der deutschen Kanzlerin. Nein, die Kommunen schaffen das nicht. Die Verwaltungen brechen unter der Last zusammen, die ehrenamtlichen Helfer geraten an ihre Grenzen, und der deutschen Willkommenskultur scheinen die bunten Luftballons auszugehen. Die Grenzen müssen geschlossen werden, und es müssen eindeutige Signale an die Migranten gesendet werden, dass Europa nicht alle aufnehmen kann. Bereits heute werden die meisten Flüchtlingslager in der Region vom UNHCR betrieben. Dass die Mittel hier aufgestockt werden, halte ich für sehr sinnvoll. Damit muss allen Politikern in der EU klar sein, dass die Flüchtlinge dort auch sicher sind und keinen Anspruch auf eine Weiterreise nach Europa haben. (Die Rednerin ist damit einverstanden, eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte» gemäß Artikel 162 Absatz 8 der Geschäftsordnung zu beantworten.) Liisa Jaakonsaari (S&D),
sinisen kortin kysymys
. – Te puhuitte pakolaisista ikään kuin luonnonvoimista, aalloista ja vyöryistä. Kyllä pakolaiset ovat ihmisiä. Mainitsitte Saksan. Eikö olisi aika oikeastaan kiittää rouva Merkeliä ja Saksaa siitä, että heillä on tämä iso asia paremmin hallussa kuin monilla muilla mailla? Siellä yritetään organisoida työtä, pankkikortteja, asuntoja ja toivottaa tervetulleeksi. Löytäkää tästä asiasta edes jotain myönteistä. Ulrike Trebesius (ECR),
Antwort auf eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Sie sagen, dass wir Frau Merkel dankbar sein sollten. Aber Frau Merkel hätte dies vielleicht mit ihrem Volk besprechen sollen: Sie hat Deutschland nie gefragt, ob die Deutschen hinter ihrer Einladung stehen. Und ich glaube, das ist etwas, was einfach behandelt werden muss. Jean Lambert (Verts/ALE). – Mr President, many people today have talked about solutions, but we know those are going to be long-term. In the meantime, we have a situation we have to manage. So I welcome the increase in funding for the UNHCR and the World Food Programme, but I think it is really shocking that so many Member States last year cut their support for the World Food Programme, so that we are seeing people in the region concerned living on half a dollar a day. Those Member States – particularly those that have not been willing to join in the solidarity programme – should hang their heads in shame about the additional suffering they are causing. One has to ask whether those concerned would stay if they were trying to live on that and support their family. I would also agree with many of those who spoke on Turkey. It is not a safe third country for Kurds and we should be supporting the Kurds in the area of Rojava, and in Turkey itself, because they are part of the solution. Lastly, I think we have a challenge about putting into operation the decisions taken. If we are talking about rules and are making it clear to people that there are rules, then can we make sure we have staff on the ground and information in relevant languages, and that the asylum process starts at the moment of arrival, not a few days afterwards once people have been spoken to by Frontex and various other organisations. (The speaker agreed to take a blue-card question under Rule 162(8)) Maria Grapini (S&D),
întrebare adresată în conformitate cu procedura «cartonașului albastru»
. – Domnule președinte, stimată colegă, sigur că este o situație de urgență și cu toții suntem de acord că trebuie să ajutăm oamenii, pentru că suntem oameni. Întrebarea mea este: nu credeți că atât Comisia, cât și Consiliul trebuie să explice foarte clar cum se rezolvă cauza, pentru a putea crește încrederea europenilor în preluarea acestor oameni care se află în suferință? Eu nu am înțeles de la Comisie și de la Consiliu cum rezolvă cauza acestor situații create. Jean Lambert (Verts/ALE),
blue-card answer
. – That is a valid question. We are not hearing much about what is happening to establish peace on the ground, and to actually deal with some of the other underlying issues – questions about democracy and questions about how we are tackling climate change in the region, which is certainly a contributory factor to the instability. Indeed, as was pointed out earlier, we are not really looking at how to have a consistent policy towards governments which actually oppress – and are even bombing – their own people. Petr Mach (EFDD). – Pane předsedající, já tady od vás všech, kteří horujete pro přerozdělování migrantů, slyším, jak jste morálně nadřazení a jak barbarské jsou země, které kvóty odmítají. Ale co to je za morálku? Vy chcete být morální na účet druhých, vždyť vynucená solidarita, to není žádná skutečná solidarita. Vy nejprve rozvrátíte Sýrii, Libyi, pak vábíte migranty do Evropy a pak se o ně chcete dělit. Pak vlastně bezohledným hlasováním v Radě, které není nic než diktát, prosazujete přerozdělování lidí. Ale každá akce vyvolává reakci a já pevně věřím, že volby v Polsku dopadnou tak, že příští polská vláda bude stát spolu s Českou republikou, Maďarskem, Slovenskem a dalšími pevně proti těm permanentním kvótám. Janice Atkinson (ENF). – Mr President, Mr Tusk refers to all migrants as refugees. They are not. Some are, but most are not. They are economic migrants. Last Saturday, hundreds of migrants at Calais again tried to enter the UK illegally. With the risk of criminals and jihadi terrorists slipping across our porous borders, I fear the safety of the British people is at risk yet again. According to Eurotunnel, we are now seeing left-wing British anarchists stirring up trouble in the migrant camps. Please, French authorities, do us all a favour and deal with them in your own unique way of crowd control. While you are doing this, could I remind you that the migrants cutting the fences are criminals, the migrants breaking into lorries are criminals, and the migrants storming the tunnel are criminals? Why are the Calais authorities and the French Government failing to stop this? They can do so under the Dublin Agreement by arresting, detaining and deporting. Hungary's Viktor Orbán shows leadership by taking the appropriate measures. He is being a good European, entering into the solidarity that is so often spoken about in this Parliament. Other countries should follow his example. The majority of the leaders in this place give out open invitations. Is it any wonder the migrants come? To end this crisis it is crucial to start upholding the Dublin rules and to take back full control of our borders. Alain Lamassoure (PPE). – Monsieur le Président, Messieurs les Présidents, la démonstration est faite: laissés à eux-mêmes, les États membres, même les plus importants, même ceux qui ont préféré rester en dehors de Schengen, sont incapables de gérer le problème migratoire. Les solutions retenues dans la panique ici et là se partagent entre le dérisoire, le ridicule et parfois l'odieux. Aujourd'hui, il y a deux erreurs à ne pas commettre. La première serait de croire que l'exode, dont l'Europe est la destination, prend sa source dans la guerre civile en Syrie et s'achèvera avec elle. Voilà des années que d'Afrique, du Moyen-Orient, d'Asie, des dizaines de milliers de jeunes hommes, parfois des familles entières tentent leur chance en risquant leur vie. Avant la route des Balkans, il y a eu le canal de Sicile. Auparavant, il y avait eu les Canaries et il y a toujours aujourd'hui Ceuta et Melilla. Les flux migratoires vont être une donnée permanente de ce siècle. L'espoir ou le désespoir jette sur les routes ceux qui ne voient pas d'avenir chez eux. La deuxième erreur serait de considérer que la répartition des demandeurs d'asile, finalement décidée dans la douleur, va régler le problème. Ce n'est que l'esquisse du début du commencement d'une politique globale de l'asile et de l'immigration et d'une politique étrangère appropriée dont toute l'Europe a besoin. La Commission a raison de commencer à en jeter les bases. Le Conseil européen commettrait une grave erreur en ne menant pas l'exercice jusqu'au bout. Sylvie Guillaume (S&D). – Tout le monde est d'accord pour reconnaître que le Conseil du 23 septembre, tout comme le Conseil JAI de la veille, a permis de franchir, même si ça a été dans la douleur, certaines étapes importantes concernant l'action en tant qu'Union dans la crise des réfugiés, mais il faut que cette réponse s'inscrive dans le cadre d'un processus beaucoup plus long et beaucoup plus complet. En effet, les réunions à répétition ne doivent pas nous faire perdre de vue l'essentiel. S'il est impératif d'agir et d'agir vite, car la situation humanitaire l'exige, il faut dans le même temps, s'assurer de perspectives à moyen et long termes. C'est pourquoi j'aurai 3 questions à poser à la Commission et au Conseil. La politique migratoire devient très opérationnelle sous l'effet de l'urgence mais, au-delà des choix actuels, la question se pose de l'extension de ce mouvement. Autrement dit, doit-on et veut-on mieux communautariser nos décisions et nos pratiques en la matière? Deuxième interrogation: les mesures opérationnelles posent évidemment la question du financement sur le court, le moyen et le long terme. Et là, c'est la question du budget européen qui s'impose. Pensez-vous qu'on puisse continuer à développer nos politiques avec le budget européen actuel? Enfin, s'agissant de la dimension extérieure, l'idée qui est promue est celle de fixer les personnes en quête de protection internationale dans les pays tiers, mais quelle sera l'étape d'après? La création de zones sous bannière européenne dans les pays tiers pour identifier les candidats potentiels? Je souhaiterais à connaître vos réponses sur tout cela. (L'oratrice accepte de répondre à une question «carton bleu» (article 162, paragraphe 8, du règlement)) Kristina Winberg (EFDD),
fråga («blått kort»)
. – Du och ditt parti är ju för att tvångsfördela de här 160 000 migranterna. Då ställer jag frågan till dig: När kvoten är slut för dessa 160 000 migranter som har tagit sig över Medelhavet och riskerat sina liv, finns det 500 000 till som kvoten inte räcker till. Vad har du och ditt parti tänkt göra med de 500 000? Det skulle jag vilja ha svar på. Sylvie Guillaume (S&D),
réponse «carton bleu»
. – Madame Winberg a sûrement eu l'occasion de participer à plusieurs réunions de la commission LIBE, au sein de laquelle, je crois, mon groupe n'a jamais varié de position, en considérant, en l'occurrence, qu'il faut traiter l'urgence actuelle tout en intégrant la politique que nous menons en ce moment dans quelque chose de plus large et, effectivement, de long terme. C'est-à-dire qu'il faut à la fois traiter la source de nos difficultés actuelles en discutant avec les pays concernés et agir en matière d'intégration. De ce point de vue, oui, Madame, nous différons totalement des politiques d'intégration que vous préconisez puisque vous n'en préconisez aucune. Richard Sulík (ECR). – Herr Präsident! Noch im Sommer hat man für dieses Jahr mit 800 000 Flüchtlingen in Deutschland gerechnet. Eine aktuelle Schätzung lautet auf 1,5 Millionen. Die Differenz von 700 000 geht auf das Konto von Angela Merkel und ihrer unverantwortlichen und vernichtenden Politik. Frau Merkel hat das Dublin-Abkommen außer Kraft gesetzt und verstößt gegen das deutsche Grundgesetz. Das darf sie nicht! Die meisten Menschen, die kommen, sind Wirtschaftsmigranten und keine Kriegsflüchtlinge. Wer vier oder fünf sichere Länder durchquert, flüchtet vor keinem Krieg. Es ist eine Illusion zu glauben, dass diese Migranten für die deutschen Renten arbeiten werden. Dafür ist der deutsche Mindestlohn eine viel zu große Barriere. Deutschland kann hauptsächlich nur Sozialleistungen anbieten. Frau Merkel hat offensichtlich vergessen, wer sie gewählt hat und wen sie beschützen soll. Es ist höchste Zeit, aufzuwachen und diese Invasion zu stoppen. Australien hat es vorgemacht. Eva Joly (Verts/ALE). – Monsieur le Président, l'Union européenne n'existe pas. L'Union, telle que je la conçois, que je la souhaite, unie, solidaire et généreuse n'existe pas. C'est cela que je retiens de ce pathétique Conseil du 23 septembre. Je retiens que, lorsque le Parlement européen vote à une large majorité pour un mécanisme provisoire de relocalisation, que le président de la Commission et ses équipes œuvrent sans relâche pour que ce soit ensemble et solidaires que les États membres répondent dignement à la crise des réfugiés, les États membre, eux, se comportent comme des boutiquiers, rechignent, calculent, marchandent et même menacent. Les solutions, nous les connaissons en partie, mes collègues les auront rappelées. Elles nécessitent surtout du courage et de la volonté politique. Après la crise grecque, la crise des réfugiés écorne un peu plus le rêve européen. Mesdames et messieurs les chefs d'État ou de gouvernement, ne poussez pas plus encore les citoyens européens dans les bras des extrêmes. Cessez de brader les idéaux et l'espoir que représente l'Union européenne, ressaisissez-vous! (L'oratrice accepte de répondre à une question «carton bleu» (article 162, paragraphe 8, du règlement)). James Carver (EFDD),
blue-card question
. – Madam Joly, you say that the European Union will never exist on the basis that you hope it will exist, and does that not underline the problem of this utopian fantasy? Does that not underline how the 28 EU Member States – whether you people here like it or not – will always have their best national interests at heart? Do you agree with me that actually this is really, if you are being honest, a failed plan? Eva Joly (Verts/ALE),
réponse «carton bleu»
. – Monsieur, la crise des réfugiés est la conséquence du chaos du monde et la conséquence de nos politiques étrangères, ou plutôt de notre absence de politique étrangère. Nous devons gérer l'immédiat. Nous devons gérer l'urgence. Comme l'a dit ma collègue, la honte, c'est que les États membres ont réduit leur participation, leur aide au développement et que les fonds de l'aide humanitaire d'urgence sont à sec. Le programme alimentaire humanitaire n'a plus les moyens de nourrir les gens dans les camps. C'est cela la honte. Vicky Maeijer (ENF). – Voorzitter, op dictatoriale wijze heeft Brussel besloten om de Europese Unie om te vormen tot één groot asielzoekerscentrum en met de herverdeling van duizenden gelukszoekers is de doos van Pandora geopend. Merkels open uitnodiging is niet ingetrokken. Integendeel, het feest moet nog beginnen, want meer dan 600 000 asielzoekers zijn dit jaar al illegaal Europa binnengekomen en de enige bijdrage die al deze zogenaamde Syrische wetenschappers tot nu toe leveren, bestaat uit een toename aan verkrachtingen en vechtpartijen. Gelukkig wordt het democratisch verzet in de Europese Unie tegen de verkwanseling van vrijheid, veiligheid en toekomst met de dag groter, want 66% van de Nederlanders vindt dat Nederland geen vluchtelingen meer moet opnemen. Een meerderheid van de Duitsers maakt zich ondertussen zorgen over de enorme toestroom. Oostenrijkers kiezen massaal voor de FPÖ en dus tegen de massale immigratie. Voorzitter, genoeg is genoeg. Opvang enkel nog in de regio. Geen enkele asielzoeker meer erbij. Onze grenzen moeten dicht. Dat is de enige manier om deze asieltsunami te stoppen. (De spreker is bereid een «blauwe kaart»-vraag te beantwoorden (artikel 162, lid 8 van het Reglement)). Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
pregunta de «tarjeta azul»
. – Llama la atención la ligereza con la que se habla en esta sala de «plaga», de «tsunami», de «invasión». Ustedes lo que están fomentando es la xenofobia institucional y el racismo hacia la gente que viene huyendo de la miseria y de las bombas. No son tan beligerantes cuando se obliga a los países a acatar las políticas de austeridad, pero, cuando se habla simplemente de solidaridad, de acogida y de derechos humanos, ustedes hablan de plaga. ¿No creen realmente que lo que están haciendo es destruir la Europa de los valores y construir una Europa de la xenofobia? Vicky Maeijer (ENF),
«blauwe kaart»-antwoord
. – Die commentaren over racisme en xenofobie laat ik aan u. Hebt u enig idee waar Nederland ligt? Ik kan u vertellen, dat ligt niet naast Turkije en ook niet aan de Middellandse Zee. Als al deze asielzoekers op zoek zouden zijn naar veiligheid dan waren ze al in minstens tig landen veilig voordat ze zich in Nederland melden. Want weet u, mijnheer, ze zijn niet op zoek naar veiligheid. Ze zijn op zoek naar een gratis huis, gratis geld en gratis zorg en ik vind het dan ook stuitend dat u willens en wetens onze eigen inwoners opzadelt met deze enorme catastrofe. Μανώλης Κεφαλογιάννης (PPE). – Κύριε Πρόεδρε, δεν υπάρχει αμφιβολία ότι η Ευρωπαϊκή Ένωση είναι αποδέκτης τεράστιου αριθμού μεταναστών και προσφύγων. Η διπλή αυτή κρίση είναι πρόβλημα ευρωπαϊκό και χρειάζεται ευρωπαϊκή προσέγγιση, αλληλεγγύη και υπευθυνότητα. Είναι, επομένως, επιτακτική η ανάγκη στήριξης στα κράτη μέλη πρώτης γραμμής, όπως είναι η Ελλάδα, η Ιταλία, η Μάλτα. Είναι επιτακτική η ανάγκη της παροχής τεχνικής και οικονομικής βοήθειας στις χώρες εισόδου, παροχής ανθρωπιστικής βοήθειας σε μετανάστες και πρόσφυγες. Ο φούρναρης από την Κω, νησί της ανατολικής Ευρώπης –είχε αναφερθεί o πρόεδρος Juncker στην περίπτωσή του– είναι χαρακτηριστική των αρχών και των αξιών της Ευρωπαϊκής Ένωσης, των λαών της Ευρώπης. Η λύση δεν είναι εύκολη. Η Ευρώπη πρέπει να δράσει προληπτικά, να στρέψει την προσοχή της στις χώρες διέλευσης, όπως παραδείγματος χάρη, η Τουρκία. Να στρέψει την προσοχή της στις χώρες προέλευσης των μεταναστών, και βεβαίως, σε επιχειρησιακό επίπεδο, χρειάζεται καλύτερη επιτήρηση των συνόρων, εντοπισμός των παράνομων κυκλωμάτων των μεταναστών και η ενίσχυση της Frontex. Η Ευρωπαϊκή Ένωση και θέλει και μπορεί να αντιμετωπίσει με επιτυχία αυτή τη μεγάλη πρόκληση. Έχουμε εμπιστοσύνη σε σας, κύριε Juncker και κύριε Tusk. Πιστεύουμε ότι η Ευρώπη, και σ' αυτή τη μεγάλη κρίση, θα κάνει αυτό που πρέπει να κάνει, με βάση την ιστορία και τις αρχές. (Ο ομιλητής δέχεται να απαντήσει σε ερώτηση με γαλάζια κάρτα (άρθρο 162 παράγραφος 8 του Κανονισμού) Kazimierz Michał Ujazdowski (ECR),
pytanie zadane przez podniesienie niebieskiej kartki. — Chciałem zadać pytanie panu posłowi Lamassoure, ale ponieważ mój ostatni głos był również kompetentny i pozbawiony emocji to chciałbym zapytać, czy europejskie rozwiązanie (...). Jak najbardziej tak, jak najbardziej tak, tak, to jest jakiś błąd (...). (Przewodniczący odebrał mówcy głos) Presidente. – Mi scusi, siccome avevamo capito con i nostri servizi che Lei voleva fare una domanda all'onorevole Kefalogiannis, mi dispiace ma abbiamo detto che c'è una blue card a oratore. Patrizia Toia (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, con il Consiglio di settembre il vero lavoro è cominciato e ora va attuato molto concretamente, molto rapidamente: hotspot, identificazione, esame rapido delle domande, ricollocazione e rimpatri devono funzionare insieme perché tutto questo è collegato. Ci vuole una regia europea efficace e rispettosa dei diritti e dell'umanità di persone così cariche di sofferenza. Presidente Juncker, non ho domande per ora. La ringrazio per la determinazione, la convinzione con cui Lei ha agito, continui, la prego. Al Presidente Tusk con molto rispetto, ma senza fargli sconti per l'alta responsabilità che ha, chiediamo un ruolo più deciso e più incisivo per convincere tutto il Consiglio che Lei guida a quella responsabilità e quella solidarietà – Lei ne ha parlato nel suo intervento – che però non c'è stata e tocca a Lei far fare passi avanti al Consiglio. Non mi è piaciuto, Le devo dire, un certo tono salomonico del suo discorso in cui Lei ha distribuito qua e là un po' di responsabilità e ha messo sullo stesso piano paesi come l'Italia e la Grecia con paesi che non citerò, ma che alzano muri, fanno leggi che danno da tre a cinque anni di carcere per chi trovano e non danno un bell'esempio di quell'Europa che Lei giustamente ha difeso all'ONU. Allora io Le chiedo, siccome si sente dire le responsabilità dell'Italia, noi tra Schengen e la vita abbiamo scelto di salvare e di non restare con le braccia incrociate, di salvare bambini, donne e uomini come Lei e come me. István Ujhelyi (S&D). – Elnök Úr, az Európai Nemzetek Közössége, az Unió, azért jött létre, hogy évszázadok háborúskodása, nacionalista önzése az európai országok egymással való véres versenyfutása véget érjen, és egy elmélyült, együttműködő érdek- és értékközösséggé váljunk. Egy ilyen 500 milliós Uniónak nem lehet probléma az a menekült válság, amivel most szembe kell nézni. Abban az esetben, ha egészséges ez az Unió. De látjuk, hogy beteg most ez a szervezetrendszer. És ha beteg a szervezetrendszer, akkor könnyebben legyőzhető a vírusok által, és van egy vírus, ami bizony bekerült az intézményrendszerbe, ez újra az egyes politikai akarnokoknak, az egyes kormányfőknek az önzése, a belpolitikai játszmák lejátszása. Ezért kérdezem Juncker urat, hogy hol van az a jelentés, amit szeptemberre ígértek nekünk, amit júniusban fogadtunk el, például a magyar kormányzat demokráciaellenes és Európa-ellenes intézkedései miatt. Hozzáteszem még Elnök Úr egy fél pillanatra, hogy Magyarországnak nem csak az Orbán kormány az arca, amit Önök láthattak a televíziókon keresztül, hanem azon sok-sok ezer, tízezer embernek is, civilként, önkéntesként segítették a menekülteket, köztük sokan itt ülnek a karzaton, nekik mutassák meg, hogy van Európának jövője. (A felszólaló hozzájárul egy «kékkártyás» kérdés megválaszolásához (az eljárási szabályzat 162. cikkének (8) bekezdése).) Krisztina Morvai (NI),
Kékkártyás kérdés
. – Ujhelyi képviselő társam Szegedről érkezett. Segítené-e az Európai Parlament döntéshozatalát a migráns válság, vagy migrációs válság körében azzal, hogy ismerteti, hogy a Szeged környéki lakosoknak – Szeged, Ásotthalom és a többi – milyen problémákat, nehézségeket jelentett eddig a tömeges bevándorlás, a tömeges illegális határátlépés. Úgy gondolom, hogy az Ön közvetlen, helyből érkező képviselői tapasztalata sokat segíthet a jó döntések meghozatalában. István Ujhelyi (S&D),
Kékkártyás válasz
. – Valóban, én 12 éven keresztül annak a városnak és térségének voltam választott parlamenti képviselője, ahonnan most a legszörnyűbb képsorokat láthatta a világ a menekültek érkezéséről, ahol elkezdte az Orbán-kormány a szögesdrótkerítést felhúzni, ott van az én házam ettől néhány kilométerre. És tájékoztatom Képviselő Asszony, és ezt Ön is pontosan jól tudja, hogy Magyarország és a magyar társadalom ezt a problémát nem így vette volna, ha ebből a magyar kormány nem készít, nem csinál egy uszító politikai hadjáratot belpolitikai okokból. Az Önök szélsőséges pártja és az egyre radikálisabb, egyre önzőbb szélsőséges Fidesz, amelyik ezt a problémát, és Magyarországnak ezt a rossz arcát kreálta. Kérem, térjenek vissza a humánumhoz és a szolidaritáshoz. Ana Gomes (S&D). – Não, Presidente Tusk, a fortaleza Europa que parece querer não vai proteger os europeus. Os governos no Conselho estão há muito tempo em negação e por isso falham no acolhimento solidário ao afluxo de refugiados, adiam a abertura de vias legais e seguras, para não continuarmos a alimentar o negócio dos traficantes, e falham no combate político, ideológico, diplomático e militar. Há causas da crise, há guerra na Síria, caos na Líbia, o Estado Islâmico em expansão. Julgam agora que podem conter o êxodo despejando baldes de dinheiro na vizinhança em vez de ao menos garantirem que há escolas para crianças e jovens nos campos de refugiados. Estão a enganar os europeus com reações nacionalistas que fragmentam a União e impedem a ação interna e externa coordenada, violam os princípios e valores da União, e fazem o jogo dos terroristas que querem arrasar a democracia e os direitos humanos. Os desafios com que estamos confrontados só se vencem com convergência estratégica, partilha e sinergias de recursos e de capacidades, política externa e de segurança e defesa comuns. Parem de as boicotar no Conselho. Precisamos de mais união e não de mais muros. (A oradora aceita responder a uma pergunta segundo o procedimento «cartão azul», nos termos do artigo 162. o , n. o 8, do Regimento) Ivo Vajgl (ALDE),
Vprašanje, postavljeno z dvigom modrega kartončka
. – Spoštovana kolegica, midva se ukvarjava precej z mednarodnimi problemi. Tukaj je veliko ugibanja o tem, zakaj bežijo ljudje. Večina ljudi beži pred nasiljem in vojno. Mislim, da to mora vsakomur biti jasno, vsaj ko gre za Sirijo. A se vam ne zdi, da je zdaj trenutek, ko bi morala Evropa obnoviti svoj... svojo obvezo do miru in učinkoviteje zastopati to, da se tudi mednarodni problemi morajo predvsem reševati na miren način? Dati je treba miru šanso. Ana Gomes (S&D),
blue-card answer
. – You are right, colleague, but that is exactly why I ask governments to stop boycotting the common foreign and security policy and the common security and defence policy in the European Council. We need them. We need to act strategically. Only by being coordinated can we make the difference: for example, to end the war in Syria – rather than making it worse, as that would be a victory for Assad – and actually act in support of those who are on the ground fighting Islamic State, for instance the Peshmerga in northern Iraq, whom we are not helping at all, or only in a fragmented and uncoordinated way, thus failing our own citizens. We are failing the security and defence of our own citizens by not addressing the root causes of what makes people flee, be it in Syria, be it in Eritrea or elsewhere. Κώστας Μαυρίδης (S&D). – Κύριε Πρόεδρε, το ανθρωπιστικό πρόβλημα είναι, πρωτίστως, η διάσωση των ανθρωπίνων ζωών, αλλά μπορεί κάποιος να διανοηθεί ασφάλεια και προστασία γι' αυτούς τους φιλήσυχους πληθυσμούς, ενόσω δεν υπάρχει εκρίζωση πρώτα απ' όλα του ISIS; και αυτό απευθύνεται και στον κύριο Tusk, ειδικά προσωπικά, για τα σχόλια που έκανε προηγουμένως. Η ευρωπαϊκή μας συνείδηση μας επιβάλλει να βοηθήσουμε τους πρόσφυγες, αλλά πρέπει να βοηθήσουμε να σταματήσουν να υπάρχουν πρόσφυγες και αυτό δεν μπορεί να γίνει χωρίς εκρίζωση του ISIS. Απεχθάνομαι τον Assad, αλλά έχουμε προτεραιότητες. Ο Erdoğan που επισκέπτεται τώρα τις Βρυξέλλες, καταδιώκει τον Τύπο, τους πολιτικούς του αντιπάλους, βομβαρδίζει τον κουρδικό πληθυσμό, συνεχίζει την παράνομη κατοχή ευρωπαϊκού εδάφους στην Κύπρο, αλλά κρίνουμε εδώ ότι για υπέρτερους λόγους τον έχουμε ανάγκη. Μιας και βρίσκεται στις Βρυξέλλες, αντί τις συναλλαγές που κάνουμε μαζί του, τουλάχιστον ζητήστε του να σταματήσει να βομβαρδίζει τους Κούρδους. Μια τελευταία φράση: αυτό που μας διαφοροποιεί, εμάς στην Ευρώπη, είναι τα συμφέροντά μας, είναι και οι αξίες μας. (Χειροκροτήματα) Tonino Picula (S&D). – Gospodine predsjedniče, gospodine Juncker, predstavljajući svoj program rekli ste kako Europska unija ima 29 članica. Prostor 29. članice nije imaginaran jer ga čine nezaposleni i obespravljeni Europljani. Danas tim nesretnim skupinama slobodno možemo dodati i – izbjeglice. U današnjem svijetu nema više lokalnih ili regionalnih kriza; sve krize danas imaju potencijal globalne krize. Ova kriza izbjegličkoj Europi to itekako potvrđuje. Europska unija je očito unutar sebe podijeljena oko ovog problema. Samo pet članica prihvaća oko sedamdeset posto izbjeglica. Kriza nas je stavila pod velik pritisak i time što je istaknula kako europske institucije funkcioniraju dobro u uobičajenim uvjetima, ali loše i sporo reagiraju na iznenadne probleme. Na primjer, Hrvatska je jedina članica Europske unije koja je izložena tisućama izbjeglica, a da istovremeno nije i dio Schenghenske zone. Umjesto solidarnosti suočeni smo s političkim harassmentom, bodljikavom žicom i militarizacijom granice od strane druge članice EU-a. Sve se, dakle, svodi na pitanje u kakvoj vrsti društva želimo živjeti i kakvu sliku o sebi Europska unija želi u svijetu. Pablo Iglesias (GUE/NGL). – Señor Presidente, se me revuelve el estómago al escuchar algunas afirmaciones en esta Cámara. Que se hable de «plaga», que se hable de «invasión», que se mezclen inmigración y terrorismo, o inmigración y seguridad, me parece que es una ofensa a esta Cámara y a la democracia. Quien habla así de seres humanos solamente merece una calificación y, aunque sea una palabra fuerte, lo voy a decir: son ustedes basura, los que se refieren así a los seres humanos que huyen de la miseria y de la guerra. Por otra parte, creo que la respuesta a esos planteamientos propios de la basura es ligeramente hipócrita. Nadie dice aquí que la política exterior europea en los últimos quince años ha contribuido a echar gasolina sobre los conflictos. Nadie dice aquí que Europa se ha gastado más dinero en elevar muros que en ayudar a los refugiados. Nadie dice aquí que precisamente la abolición del Protocolo de Dublín —si los refugiados pudieran pedir asilo en los países de tránsito, lo que en este momento no pueden pedir—habría impedido que viéramos imágenes como la de un niño muerto en la playa. Creo que frente a la basura hace falta algo menos de hipocresía. (El orador acepta responder a una pregunta formulada con arreglo al procedimiento de la «tarjeta azul» (artículo 162, apartado 8, del Reglamento)) Gilles Lebreton (ENF),
question «carton bleu»
. – Cher collègue, je suis quand même surpris que vous traitiez d'ordures certains de vos collègues dans cet hémicycle. Le sujet est trop important pour qu'on s'envoie comme cela des quolibets à la tête. Vous ne pouvez pas nier que cette immigration est massive. Par son ampleur, elle dépasse tout ce qu'on pouvait craindre. Ce n'est donc pas faire preuve forcément de racisme ou de xénophobie que de s'en inquiéter. Je vous demande si, au-delà de vos insultes, vous ne pensez pas que les États ont quelques raisons de s'inquiéter de ce qui se passe. On peut comprendre que les États s'efforcent de diminuer le flot de réfugiés et je crois que l'Union européenne – je vous demande si c'est votre avis – devrait également faire des efforts en ce sens pour essayer de fixer ces flots de réfugiés dans leur pays d'origine en leur venant en aide sur place et non pas en créant un appel d'air, comme l'a fait Mme Merkel. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
respuesta de «tarjeta azul»
. – Señoría, es usted europeo y, quizás, abuelo suyos —como abuelos míos— tuvieron la mala suerte de verse obligados a abandonar su país y llamaría basura a todo aquel que se refiriera a su abuelo o al mío como una «plaga» o como una «invasión». Si tenemos un problema migratorio en Europa, eso tiene que ver con la política exterior de nuestros Estados, y creo que alentar los sentimientos más repugnantes de egoísmo frente a poblaciones que solamente están huyendo de la miseria no aporta nada a la Europa democrática que deberíamos estar construyendo. Procedura «catch-the-eye» Franc Bogovič (PPE). – Evropi ni potrebno, da prevzame odgovornost in krivdo za begunski problem. Evropa ni povzročila te krize, Evropa je danes del rešitve tega problema, zato Evropa ni bolna. In v Evropi so tudi različne razmere v različnih državah, zato jih je potrebno tudi spoštovati, na ta način z resno odgovorno retoriko tudi govoriti v tem domu. Begunska kriza je nastala zaradi padca diktatorskih režimov v Libiji, Iraku, destabilizacije Sirije. In po padcu teh režimov so prišli na oblast ekstremisti, ki ne spoštujejo niti človeškega življenja, ne spoštujejo niti tisočletne zgodovine. Zato je problem tam in s tem problemom se je potrebno najprej soočiti in urediti razmere v teh državah in z usklajeno akcijo tudi vzpostaviti mir v teh državah. Na drugi strani se moramo zavedati, da bomo imeli begunsko krizo tudi v prihodnosti, kajti demografija Afrike je tista, ki jo bo povzročila. Zato moramo imeti trajnostne rešitve. V tem trenutku pa moramo poskrbeti za tiste, ki so danes na evropskih tleh, in jim pomagati v tej težki situaciji. Michela Giuffrida (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, subito dopo la decisione del Consiglio europeo del 23 settembre tanto sofferta quanto più volte rimandata, mi sono chiesta cosa noi avremmo più potuto dire, come avremmo potuto spiegare ai cittadini dell'Europa e a chi crede ancora nei valori dell'Unione se non si fosse arrivati a quella conclusione. Più e più volte questo Parlamento si era espresso a larga maggioranza e l'approccio e le determinazioni a cui si è arrivati sono per noi solo un primo passo, perché un nuovo corso sulle politiche d'immigrazione, un processo che porti avanti azioni concrete e forti che prendano atto dell'irreversibile cambiamento geopolitico che genera i flussi migratori non è più differibile. Adesso non si torna indietro, anzi si va avanti compatti. Il processo di integrazione che riguarda i rifugiati induca ad una riflessione però tutta interna all'Unione, prima l'indifferenza poi la dura opposizione di certi paesi ci faccia pensare e ci porti a prendere le azioni conseguenti. Le dichiarazioni del Presidente Juncker sullo stato dell'Unione hanno sottolineato che nell'Unione manca l'unione. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε Πρόεδρε, χιλιάδες πρόσφυγες κατακλύζουν τη Νότια Ευρώπη και κυρίως την Ελλάδα που δεν αντέχει άλλους πρόσφυγες και παράνομους μετανάστες. Μέχρι σήμερα, έχουν εισέλθει στην πατρίδα μας πάνω από 260.000 πρόσφυγες. Ο κόμπος, λοιπόν, έχει φτάσει στο χτένι και πρέπει άμεσα να ληφθούν μέτρα. Πρώτον, ανάληψη πρωτοβουλιών για την εμπέδωση της ειρήνης στη Μέση Ανατολή και τη Βόρεια Αφρική. Δεύτερον, να διαμηνυθεί στην Τουρκία ότι πρέπει να σταματήσει να εμπορεύεται την αγωνία των προσφύγων και να σταματήσει να υποθάλπει τα δουλεμπορικά κυκλώματα. Τρίτον, να καταργηθεί το Δουβλίνο ΙΙΙ που μετατρέπει την Ελλάδα σε αποθήκη ψυχών. Τέταρτον, καθιέρωση της ρήτρας κατανομής προσφύγων σε όλα τα κράτη μέλη της Ευρωπαϊκής Ένωσης, ανάλογα με το ΑΕΠ, την έκταση και τον πληθυσμό κάθε κράτους μέλους. Πέμπτον, να ενισχυθεί οικονομικά η Ελλάδα, για καλύτερη φύλαξη των ευρωπαϊκών συνόρων. Τέλος, πρέπει να αντιληφθούν όλοι ότι η διαφύλαξη των ελληνικών συνόρων είναι αποκλειστική αρμοδιότητα της Ελλάδας και τα κυριαρχικά μας δικαιώματα προστασίας των ελληνικών συνόρων δεν πρόκειται να τα εκχωρήσουμε στην Τουρκία ή στην Ευρωπαϊκή Ένωση. Maite Pagazaurtundúa Ruiz (ALDE). – Señor Presidente, señor Tusk, a usted le preocupa estar solo por los pasillos de las Naciones Unidas defendiendo el buen nombre de la Unión Europea. A nosotros lo que nos horroriza es que por los caminos de distintos países se mueran niños y se mueran ancianos. Es narcisismo de políticos de salón preocuparse por el buen nombre de la Unión Europea cuando cometemos un error tras otro. No el Parlamento, que ha avisado desde hace mucho tiempo de lo que estaba pasando; no la Comisión, que ha avisado de cómo realizar un plan global y común. Señor Tusk, me estoy refiriendo a usted. Ustedes han fallado en el Consejo. Y nos ha anunciado la ética de la responsabilidad de Weber; siempre se anuncia eso cuando se va a traicionar algo muy muy grave. Ya sabemos, señor Tusk, que le interesan las fronteras exteriores. No le van a interesar ni la solidaridad en la que cimentamos la Unión Europea ni nuestros valores ni aquello que nos llama a la eficacia. Desgraciadamente así es. Κώστας Χρυσόγονος (GUE/NGL). – Κύριε πρόεδρε, συζητούμε για πολλοστή φορά, στην αίθουσα αυτή για το προσφυγικό πρόβλημα, ως εάν η προσφυγοποίηση των ανθρώπων να ήταν ένα φυσικό φαινόμενο, όπως η ηλιοφάνεια ή η βροχή. Δεν είναι φυσικό φαινόμενο, είναι αποτέλεσμα των πολέμων και για τους πολέμους αυτούς, ιδίως για τον πόλεμο στη Συρία, που διαρκεί ήδη τέσσερα και πλέον χρόνια, συνυπαιτιότητα έχουν και οι κυβερνήσεις δυτικών κρατών, τόσο των Ηνωμένων Πολιτειών, όσο και ορισμένων μεγάλων ευρωπαϊκών κρατών που δεν μπορούν να απαλλαγούν από την έμμονη ιδέα, ότι πρέπει να επιβάλουν σε όλο τον κόσμο, ακόμα και εκτός της Δύσης, καθεστώτα της αρεσκείας τους. Είναι φανερό ότι η προσπάθεια της Δύσης να ενισχύσει τη συριακή αντιπολίτευση, για να ανατρέψει το καθεστώς Assad, έχει αποτύχει και έχει οδηγήσει στην ενίσχυση και στο θέριεμα του φαινομένου του ισλαμικού κράτους. Πρέπει να αντιληφθούμε ότι δεν υπάρχει λύση στη Συρία χωρίς τον Assad, και να προχωρήσουμε ρεαλιστικά, για να ξεριζώσουμε το ισλαμικό κράτος, για να σταματήσει η προσφυγοποίηση. Ulrike Lunacek (Verts/ALE). – Herr Präsident, Herr Kommissionspräsident, Herr Ratspräsident, meine Damen und Herren! Es war tatsächlich eine gute Entscheidung am 23. September, dass der Rat der Innenminister und Innenministerinnen beschlossen hat, Flüchtlinge in alle Länder der EU aufzuteilen. Diese Mehrheitsentscheidungen sind interinstitutionell ein gutes Zeichen, ein Zeichen der Solidarität. Aber jetzt gehören sie umgesetzt. Es braucht eine Koalition der Menschlichkeit, die für die Menschen – die Frauen, die Männer, die Kinder –, die vor den Fassbomben von Assad und vor dem IS flüchten, tatsächlich Realität werden muss. Merkel hat das ja gesagt: Wir schaffen das. In diesem Sinne ist es notwendig, Dublin abzuschaffen, legale Zugangswege zu schaffen, menschenwürdige Aufnahmezentren und nicht Abschiebegefängnisse, wie sie der Frontex-Chef jetzt fordert. Es erstaunt mich schon auch, dass Herr Erdoğan jetzt hofiert wird und sein autoritäres Verhalten kein Thema mehr ist – Gezi-Park, Kurden, Journalisten etc. Herr Tusk, was wir von Ihnen als Ratspräsident brauchen, ist, dass Sie den Regierungen sagen: Wir brauchen eine Politik des Mutes und nicht der Angst, eine Willkommenspolitik gegen die Hetze von Populisten, egal ob sie CSU, Fidesz, Front National oder FPÖ heißen. Kristina Winberg (EFDD). – Herr talman! Jag vet inte, jag är väldig chockad. Det känns som att om ni lever i en bubbla i denna kammare. Är det ingen som har sett vad som händer ute i verkligheten? Här pratar ni om solidaritet. För mig är solidaritet när det svider i hjärtat när jag hör att World Food Programme har fått dra ner på hjälp till de människor som verkligen behöver det. Man kan ju räkna ihop ett plus ett vad det beror på, nämligen att mycket av biståndspengarna som skulle gå till de mest behövande går till att finansiera den massinvandring som vi ser i dag. I mitt land, Sverige, pratar man ju ofta om integration – jag fick ju ett svar här på min blåkortsfråga att «vi ska integrera alla som kommer». Sverige har hållit på med detta projekt i många år, och det har aldrig lyckats. Vi har alltså upp till 200 utanförskapsområden, 55 s.k. no-go-zoner. Det är rena katastrofen. Vi har inte ens bostäder. Vi har inte jobb till dem. Kan ni då tänka er att Sverige nu funderar på att bygga sitt första flyktingläger? Vi har dessutom vinter och minus 20 grader. Zoltán Balczó (NI). – Elnök Úr, Jean-Claude Juncker bizottsági elnök sajnálkozik, hogy a Belügyminiszterek Tanácsában kvóta ügyben nem született egyhangú döntés, és hozzáteszi, ennek belpolitikai okai vannak. Igen, belpolitikai, mert vannak olyan kormányok, amelyek figyelembe veszik az állampolgárok akaratát. A francia külügyminiszter minősíthetetlen módon támadta Magyarországot a határok megvédéséért. 56 ezer válaszadóból Franciaországban 88% egyetértett a kerítésépítéssel. Donald Tusk pedig a legnagyobb kihívásnak az Európa hírnév megvédését tekinti. Európa a világon a legnyitottabb, legtoleránsabb társadalom. Nem ez a kihívás, a kihívás az európai identitás és kultúrának a megvédése. Ha Önök demokraták, akkor együtt tegyük lehetővé az uniós népszavazás intézményét, és nézzük meg, hogy ebben a súlyos kérdésben vajon mi az európai népakarat. Fine della procedura «catch-the-eye» Jean-Claude Juncker,
président de la Commission
. – Monsieur le Président, mes chers collègues, il est vrai que l'Europe ne peut pas accueillir sur son territoire toute la misère du monde, mais il est vrai aussi que l'Europe, toute l'Europe, doit s'occuper de la misère du monde. Nous ne pouvons pas être neutres, immobiles, sans réflexe, lorsque les injustices se multiplient et lorsque des événements graves se passent ailleurs sur notre planète. Il est vrai que nous devons combattre les origines, les sources du problème de la migration, et certains le font. Je voudrais rendre ici hommage aux pays membres de l'Union européenne qui n'ont pas diminué leur aide au développement. Ils sont peu nombreux. Je voudrais rendre ici hommage à ceux qui ont l'intention de corriger vers le haut leur aide au développement. Je voudrais critiquer ici les États membres de l'Union européenne qui ont réduit leur contribution à l'aide humanitaire. Je voudrais critiquer ceux qui ont réduit leur contribution au fonds de l'alimentation géré par les Nations unies. Je voudrais critiquer ici les États membres qui ont réduit leur contribution servant à faire fonctionner le Haut Commissariat pour les réfugiés. Si on parle des origines, il faut aussi parler de ceux qui ont contribué à augmenter la masse des problèmes qui, en fait, poussent les malheureux de ce monde à venir en Europe. Pour tout dire, et je le redis ici, en fait, nous devrions être fiers que ceux qui sont malheureux se dirigent vers l'Europe parce que l'Europe, à leurs yeux, est un endroit où il fait mieux vivre qu'ailleurs. Pourquoi ne vont-ils pas en Russie? Pourquoi ne vont-ils pas en Chine? Pourquoi ne vont-ils pas aux États-Unis? Pourquoi ne vont-ils pas dans les pays du Golfe? Faudrait-il, maintenant, que nous nous excusions d'être aux yeux de la planète entière l'endroit où il fait mieux vivre? Nous devrions en être fiers! Mais il est vrai que nous devons gérer l'afflux massif des réfugiés et nous sommes en train de le faire. La bonne réponse au problème de la migration ne consiste pas à construire des murs. Les réfugiés, parce que malheureux, trouveront toujours un moyen d'accès vers le territoire européen. Toujours. Par conséquent, construire des murs ne résoudra pas le problème. Mais ceux qui construisent ces murs devraient au moins être attentifs au langage qui accompagne leur œuvre architecturale. Il ne faut pas oublier que les mots parlent à ceux qui les entendent. Pourquoi disons-nous, sans que des protestations s'élèvent, que les réfugiés sont des réfugiés économiques? Comment le savez-vous? Il y a ceux qui fuient leur pays parce qu'ils sont persécutés. Alors, ne mélangeons pas les catégories. Oui, il y a des réfugiés économiques. Est-ce que vous ne le seriez pas si vous viviez dans les circonstances qui sont les leurs? Oui, il est vrai qu'ils n'ont pas le droit de rester en Europe. Mais ne parlons pas de ces malheureux comme s'il s'agissait de hordes barbares, de gangsters et de bandes organisées. Ce n'est pas le cas. Ce sont tous des malheureux. (Applaudissements) J'ai dit que la construction de murs n'était pas une bonne réponse. J'ajoute: pourquoi est-ce que certains pensent pouvoir ériger des murs entre les pays membres de l'Union européenne? Pourquoi la construction de murs entre États membres de l'Union européenne ne gêne-t-elle plus? Il est tout de même invraisemblable qu'en 2015, certains gouvernements construisent des murs à l'intérieur de l'Union européenne. Qu'est-ce que cela veut dire? C'est la fin de l'Europe! Si tout le monde faisait ainsi, ce serait la fin de l'Europe. Il faut, sans se gêner, critiquer ouvertement les gouvernements qui ont recours à ce genre de génie architectural. Certains d'entre vous critiquent l'Union européenne parce qu'elle n'aurait pas été à même de prendre des décisions. Je rappelle ici, Monsieur le Président, que le Conseil européen a eu lieu le 23 septembre et que le Parlement votera, le 15 octobre, le budget qui accompagne les décisions du Conseil européen. Jamais – et je sais de quoi je parle –, jamais décision ne fut prise avec autant de célérité que cette fois-ci. Le Conseil, la Commission et le Parlement peuvent en être fiers. Si nous étions toujours aussi rapides, l'Europe se trouverait dans un bien meilleur état. Vous critiquez les États membres, oui, mais vous dites toujours l'Union européenne. Ce n'est pas correct. Ne dites pas l'Europe, l'Europe, l'Europe... Ne dites pas l'Union européenne, ne dites pas Tusk ou Juncker, dites les États membres. Certains États membres ne sont pas à même de prendre les décisions qu'il faudrait qu'ils prennent. Alors, ne critiquez pas l'Europe mais critiquez les États membres qui nous empêchent d'agir. (Applaudissements) Et ne critiquez surtout pas mon ami Tusk. Je suis tout de même témoin du déroulement des séances du Conseil européen. Si certains États membres empêchent le président du Conseil européen d'avancer avec la rapidité qu'il voudrait, il ne faut pas critiquer le président du Conseil, qui fait tout pour faire avancer les choses. Critiquez plutôt les États membres qui l'en empêchent. De plus, nous devrions toujours revenir sur un sujet important. Je me sens très interpellé par le fait que le facteur religieux ou le facteur philosophique retrouve en Europe une importance qui ne lui revient pas. Il ne faut pas dire qu'on admet seulement sur son territoire des chrétiens. Il ne faut pas dire qu'on n'aime pas voir évoluer sur son territoire des croyants d'une autre obédience. Ce n'est pas l'Europe! L'Europe, c'est le continent de la tolérance. Il ne faut pas avoir de tolérance à l'égard de l'intolérance. Il faut combattre l'intolérance; il faut le dire à chaque instant. Über die Türkei will ich gern noch ein Wort sagen: Wer gibt einigen hier das Recht, zu sagen, wir hätten mit Herrn Erdoğan gestern ein Kaffeekränzchen abgehalten? Wir haben uns sehr bemüht, mit der Türkei ein Einvernehmen in Sachen Flüchtlinge herzustellen. Das ist ultrawichtig, nicht nur für Griechenland, sondern für Gesamteuropa. Aber wir haben natürlich auch über andere Fragen geredet. Denken Sie wirklich, dass wir mit Herrn Erdoğan Händchen gehalten hätten? Natürlich haben wir – im Übrigen auch der Präsident des Parlamentes – die Probleme angesprochen, die uns voneinander unterscheiden. Aber ich bin trotzdem der Auffassung, die Türkei gehört auf die Liste der sicheren Länder. Diejenigen, die denken, dem sollte nicht so sein, sollen die Schlussfolgerungen aus ihren Anträgen ziehen. Wenn die Türkei nicht auf die Liste der sicheren Länder gehört, wie einige denken, dann muss hier der Antrag gestellt werden, die Beitrittsverhandlungen mit der Türkei abzubrechen. Solange wir aber auch auf die türkische Mithilfe angewiesen sind und solange die Türkei auch auf ein harmonisches gemeinsames Handeln mit der Europäischen Union angewiesen ist und solange die Beitrittsverhandlungen nicht gestoppt werden, solange gehört auch die Türkei auf die Liste der sicheren Länder. Aber denken Sie nicht, dass wir mit Herrn Erdoğan nur Freundlichkeiten ausgetauscht hätten. Trotzdem bin ich der Türkei dankbar – das muss man hier doch einmal feststellen –, dass sie 2,2 Millionen Flüchtlinge auf ihrem Territorium beherbergt. (Beifall) Wer sind wir denn, dass wir denken, dies wäre keine große Anstrengung? Wir haben uns darauf verständigt, 160 000 Menschen in Europa solidarisch auf die Mitgliedstaaten zu verteilen. Die Türkei hat 2,2 Millionen Flüchtlinge aufgenommen, vom Libanon und von Jordanien ganz zu schweigen, wo die prozentualen Zahlen noch wesentlich deftiger ausfallen. Also: Ein bisschen Bescheidenheit täte uns manchmal gut. Wir sind am Anfang eines langen Prozesses, und deshalb brauchen wir ein permanentes System der Umverteilung in Europa, und deshalb brauchen wir auch eine Legalisierung der Einwanderung nach Europa. Ich komme aus einem kleinen Land – Luxemburg, für die, die es nicht wissen sollten. Ich bin aufgewachsen mit jungen Italienern, mit vielen Portugiesen. Luxemburg gehört zu den reichsten Ländern der Europäischen Union. Ohne Portugiesen und ohne Italiener wäre dieses kleine Land nicht das geworden, was es geworden ist. Einwanderung bringt Reichtum! Donald Tusk,
President of the European Council
. – Mr President, first of all I would like to thank Jean-Claude Juncker for his support. We are here in Parliament to be criticised and I am not here to be applauded: it is our job. Of course we have to be tough if we want to be politicians, and I think that in this context everything must be clear. Thank you, Members, for the discussion. I think after this discussion we are fully aware that this issue is still dividing Europeans – at Member State level and also here in the European Parliament – and I can understand why. At the same time, I feel that today the chance for having a more common approach is much greater than it was a few weeks ago. I have no illusions and I have no doubts: nothing in this matter is easy, firstly because the scale of this issue is bigger than ever before, and that is why it is full of emotion – and not only in this House. First of all I would like to underline that the issue today, because of its scale, is absolutely unique. That is why nothing is easy. Today we are talking about almost 70 million displaced people in the world, and almost all of them are around us. In Africa and Eurasia, there are 70 million. When it comes to Afghans, for example, we have almost three million Afghans on their way to other countries. They are today in Pakistan, in Iran, in Iraq and in Turkey. Some of them, three million, are already in Europe. We have to be aware that, maybe not for all of them, but for sure for the majority of them, Europe is or can be the final destination. We have about eight million internally displaced people in Syria. There are three million Syrians in Turkey, Jordan and Iraq. There are hundreds of thousands of potential refugees from Yemen. This is why nothing is easy in this case. This is why some of us in Europe are so nervous. This is why we feel something like fear, and I can understand why, because this is something new. For sure it is not a new problem but this scale, this new exodus, is something new, and some Member States have no experience with this kind of problem. That is why emotions are running so high. I cannot agree with the thesis that the majority of refugees are social migrants. First of all, it is impossible today to distinguish between refugees and migrants because, in fact, all of them are escaping war, poverty and hunger – at the same time – from Afghanistan, from Syria and from other countries. This is why the situation is really difficult for us, because we have to treat almost all of them as potential asylum seekers. The second reason why nothing is easy in this case is because this new conflict in Syria – the war in Syria – could very possibly transform into a global conflict as a result of the engagement of some global powers in Syria today. I have no doubt that the current situation is bad enough to provoke a new wave of refugees from Syria. As I mentioned in my first speech here, the current estimate is that about three million new Syrian refugees are on their way today from Aleppo and the neighbourhood of Aleppo. Thirdly, the situation is also difficult because we have no convenient partners around us. I have no doubt that we have to cooperate with other countries, for example Turkey. I can fully understand why some of us are very critical or sceptical when it comes to Turkey but, on the other hand, if we want to cope with this problem we have to consider Turkey as an absolutely key partner in this project. Do we want to lecture Turkey today or do we want Turkey on board to tackle the refugee problem? I know this is a dramatic dilemma, but today we have to solve this dilemma and our opinion, the opinion of the European institutions, is that we have to try to cooperate with Turkey because we have no other option. As you know, we have more difficult partners around us than Turkey. Turkey is not easy, but it is definitely the best possible partner when it comes to our neighbourhood in the south and in the east. It is obvious to me that we, and of course also the Member States, have to engage. That is why I am absolutely sure that our next European Council will be dedicated to this issue, and I hope that the discussion today here in Parliament will also be a real inspiration for some leaders and for some Member States – and I am sure that you know what I mean. Było jeszcze pytanie od eurodeputowanego z Polski, kolegi Olbrychta, co możemy zrobić wspólnie, a co osobno, jako państwa członkowskie, w tej sprawie. Jedna sprawa wydaje się dzisiaj oczywista: żadne państwo w Europie samodzielnie nie poradzi sobie z przyjęciem i utrzymaniem uchodźców, stąd kontrowersyjna, ale konieczna idea wzajemnej pomocy, relokacji. I równocześnie dzisiaj widać, że żadne państwo graniczne nie może sobie samo poradzić z takim napływem emigrantów, z jakim mamy do czynienia dzisiaj. Jedna i druga sprawa wymaga solidarnego i moim zdaniem wspólnotowego podejścia, a nie wzajemnego oskarżania się. Dlatego najwyższy czas, aby pomyśleć o wspólnej odpowiedzialności europejskiej za ochronę granicy zewnętrznej. Dzisiaj widać wyraźnie, że ten ciężar – bo to jest dzisiaj wyjątkowy ciężar i wyjątkowa odpowiedzialność – przekracza możliwości któregokolwiek z państw członkowskich z osobna. To jest prawdziwa rewolucja w myśleniu, ale uważam, że powinniśmy tę rewolucję przeprowadzić, to znaczy Europa jako wspólnota powinna przejąć istotną część odpowiedzialności za ochronę granic zewnętrznych, w tym za organizację tak trudnych projektów jak hot spoty czy obozy dla uchodźców, wtedy, kiedy to konieczne wewnątrz Europy, ale także poprzez pomoc dla organizowania takich punktów na zewnątrz Europy. I to jest, moim zdaniem, bardzo poważny temat dla nas wszystkich: tu w Parlamencie, w Radzie Europejskiej i w innych instytucjach. IN THE CHAIR: ANTONIO TAJANI Vice-President President. – President Tusk, President Juncker, thank you very much for your speeches, but much more for your engagement on this very difficult issue. – La discussione è chiusa. Miriam Dalli (S&D),
bil-miktub
. – Għall-ewwel darba l-pajjiżi tal-Unjoni Ewropea taw sinjal politiku li jridu jibdew jindirizzaw l-issue tal-immigrazzjoni anke jekk ma kienx hemm unanimità mill-pajjiżi kollha. Ilna għal ħafna snin naraw pajjiżi jiffaċċjaw id-dħul ta' immigranti waħedhom bi ftit li xejn għajnuna mingħand pajjiżi oħra. Din m'hijiex is-solidarjetà li suppost nemmnu fiha. Irrid nara Unjoni Ewropea aktar ambizzjuża. Unjoni Ewropea li taħseb biex tindirizza din l-issue b'mod globali. Din mhijiex problema tal-Unjoni Ewropea waħedha u ma tistax tkun solvuta mill-Unjoni Ewropea waħedha. L-Unjoni Ewropea trid tagħmel il-parti tagħha imma għandna bżonn stati oħra, kontinenti oħra biex anke huma jagħtu l-kontribut tagħhom. Dan nistgħu nagħmluh biss b'diskussjoni aperta u onesta. Hemm bżonn ta' diskussjonijiet ma' pajjiżi terzi, inklużi l-pajjiżi li bħalissa qed iżommu ammonti kbar ta' refuġjati bħat-Turkija, il-Libanu u l-Ġordan. Irridu nagħtu l-appoġġ tagħna lil dawn il-pajjiżi għaliex jekk wieħed minn dawn il-pajjiżi jikkrolla, is-sitwazzjoni tkun ferm agħar milli hi. Ara ma naħsbux li l-problema tieqaf mas-Sirja. Hemm il-Libja, l-Afganistan u l-Iraq. Hemm bżonn ta' diskussjoni miftuħa mal-Unjoni Afrikana, mal-Lega Għarbija u man-Nazzjonijiet Uniti fost oħrajn. Nemmen li l-Unjoni Ewropea għandha l-potenzjal li tkun hi li tibda d-diskussjoni bejn stati differenti li jistgħu jagħmlu differenza. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan
. – Zaključci neformalnog sastanka Europskog vijeća prošloga rujna doprinijeli su koraku naprijed u rješavanju migrantske krize. Međutim, taj korak naprijed nije dovoljan korak. Kako bismo našli rješenje moramo priznati dvije stvari: da je veličina izbjegličkog vala u EU svih iznenadila i; da postoje vrlo velike razlike među zemljama članicama. Kako je realno da izbjeglički val neće ubrzo prestati moramo stvoriti trajni sustav rješenja prihvata izbjeglica. Svakako moramo učiniti sve da se problem izbjeglica rješava prvenstveno u stabiliziranju stanja u zemljama odakle migranti dolaze. Također, moramo pomoći svima zemljama koje sudjeluju u toj krizi: Turskoj, Libanonu i Jordanu. Važno je da EU stane i uz Srbiju i Makedoniju kako bi i te zemlje pomogle naporima EU. Benedek Jávor (Verts/ALE),
írásban
. – Egyfelől jó hír, hogy az Európai Tanács rendkívüli ülésének döntése nyomán megmaradt a menekültek iránti, és tagországok közötti európai szolidaritás, másfelől sajnálatos, hogy ez a szolidaritás kicsit látszólagos, hiszen az a 120.000 fős kvóta, aminek az elosztásában a tagországok megállapodtak, töredéke annak, amire ténylegesen szükség van. Történelmi hiba ugyanakkor, hogy néhány ország, közöttük Magyarország ellenezte az egyezséget. A magyar kormány mind határainknál, mind a tárgyalóasztaloknál megkérdőjelezte a szolidaritást és az együttműködést, és szembement az alapvető humanitárius kötelezettségekkel. Mindez aláásta Magyarország jó hírnevét, de sajnos hosszú távon a társadalom nyitottságára és segítőkészségére is negatív hatással lehet folyamatos ellenségkeresésével és negatív propagandájával. Szerencsére van másik Magyarország is: a társadalom jelentős része megmozdult, példát mutatott, sok polgár és civil szervezet nyújtott segítő kezet a menekülteknek. Hasonló példamutatásra és határozott fellépésre van szükség Európában. Nem csak kvóták kellenek, hanem új, a dublini rendszert felváltó átfogó menekültpolitika is, miközben megvédjük a schengeni vívmányokat. A határok megfelelő védelmét és a menekültek regisztrálását úgy kell megoldani, hogy közben a tagországok maradéktalanul eleget tudjanak tenni emberi jogi és humanitárius kötelezettségeiknek, és biztosítsák az európai polgárok szabad mozgását. Mindeközben az Európai Uniónak segítséget kell nyújtania a szíriai konfliktus megoldásában, és a környező országokba menekültek helyben történő támogatásában is. Danuta Jazłowiecka (PPE),
na piśmie
. — Obecnie każdy kraj członkowski albo doświadcza bezpośrednio skutków tego procesu, albo jest nim realnie zagrożony. Należy cieszyć się, że Rada Europejska zaczęła spoglądać na ten problem całościowo. Podjęte decyzje polityczne dotyczą nie tylko mechanizmu relokacji uchodźców, ale również zwiększenia szczelności granic zewnętrznych czy zwiększenia pomocy w regionach, skąd pochodzą migrujące osoby. Międzynarodowe organizacje wskazują, iż pomoc w miejscach konfliktu bądź w państwach ościennych jest często tańsza i bardziej skuteczna niż finansowanie wsparcia dla uchodźców przybywających do Europy. Obawiam się jednak, że suma miliarda euro może nie być wystarczająca. W konkluzjach Rady zabrakło natomiast konkretnych decyzji w związku z polityką powrotów. Europy nie stać na przyjęcie wszystkich chętnych do zamieszkania na naszym kontynencie – należy oddzielić uchodźców od migrantów ekonomicznych, a tych ostatnich odsyłać z powrotem. Szacuje się, iż spośród około miliona osób, które przybędą do Europy w tym roku, ponad połowa to imigranci ekonomiczni. To pokazuje skalę kolejnego wyzwania, przed którym stoją państwa członkowskie. Kilka tygodni temu Jeffrey Sachs zapytał, kiedy Unia Europejska rozwiąże cztery najważniejsze problemy: kryzys w Grecji, napływ imigrantów, kryzys ukraińsko-rosyjski, pomoc Afryce? Na jakim etapie zaawansowania są prace rozwiązujące te cztery problemy? Ivan Štefanec (PPE),
písomne
. – Oceňujem, že hlavy štátov jasne vyjadrili snahu riešiť problém utečencov tam, kde vzniká. Bez zvýšenia humanitárnej pomoci v tureckých a jordánskych táboroch, posilnenia ochrany vonkajších hraníc Európskej únia a v neposlednom rade účinného zásahu proti Islamskému štátu sa príliv migrantov zastaviť nepodarí. Zároveň je aj našou spoločnou povinnosťou pomôcť ľuďom, ktorí utekajú pred vojnou a násilím. Tibor Szanyi (S&D),
írásban
. – Az ülés eredményeként értékelem, hogy az Európát történelmi kihívás elé állító menekültválság közös kezelését sikerült legalább felvázolni az állam- és kormányfőknek. Ezúttal sem sikerült viszont kialakítani a végrehajtáshoz szükséges egységet, mert néhány vezető – mindenekelőtt a magyar kormányfő – e drámai helyzetben is önös politikai érdekeit helyezi előtérbe, aláásva a közös EU-megoldást. Ráadásul bebizonyosodott, hogy bár a zárt ajtók mögötti egyeztetés adott esetben hatékonyabb, de nagy hátránya, hogy a külső kommunikációban visszaélésekre adhat alkalmat az erre hajlamos, inkorrekt politikusoknak. Orbán a szeptember 23-i találkozóról azt próbálja elhitetni – sajnos nem sikertelenül – hazai politikai közönségével, hogy a tagállamok vezetői az ő javaslatai alapján tárgyaltak, s az Unió általános tehetetlensége közepette a megoldást elősegítő intézkedéseket az ő nyomására hozták meg. Fontosnak tartom, hogy az EiT tagjai, és elsősorban Tusk elnök úr ismerje fel ennek veszélyeit a magyar és az egész európai közvélemény befolyásolása szempontjából, s a legszélesebb nyilvánosság előtt álljon ki a menekülteket és az EU-t egyaránt lejárató nyilatkozatok ellen. Sürgető az EP feladata is: amint a S&D felelősségre vonta a pártcsalád elveivel szemben nyilatkozó szlovák kormányfőt, úgy az EPP-től is elvárható, hogy végre határozottan lépjen fel Orbán bomlasztó, EU-ellenes és embertelen politikájával szemben. 4.   Ανθρωπιστική κατάσταση των προσφύγων εντός της ΕΕ και των γειτονικών χωρών (συζήτηση) Presidente. – L'ordine de giorno reca la discussione sulle dichiarazioni del Consiglio e della Commissione sulla situazione umanitaria dei rifugiati nell'UE e nei paesi limitrofi [2015/2877(RSP)]. Nicolas Schmit,
président en exercice du Conseil
. – Monsieur le Président, mesdames et messieurs les députés, les causes des flux de réfugiés qui touchent l'Union européenne résident dans les terribles conflits qui frappent la Syrie et l'Iraq ainsi que dans les crises que connaissent depuis très longtemps déjà l'Afghanistan et la Corne de l'Afrique. Les décisions prises par les chefs d'État ou de gouvernement lors de leur réunion informelle du 23 septembre confirment l'engagement fort de l'Union européenne, que ce soit sur le volet interne ou externe et humanitaire de cette crise. En termes très concrets, nous sommes en train de dégager les ressources nécessaires afin de pouvoir refinancer les organisations humanitaires actives sur le terrain, comme le Haut Commissariat pour les réfugiés et le Programme alimentaire mondial, pour mieux répondre aux besoins des réfugiés à proximité de leur lieu d'origine, et ce en Turquie, en Jordanie, au Liban et en Iraq. En Syrie, nous restons le principal donateur face à la guerre interminable que connaît ce pays. Nous sommes engagés dans le renforcement des principaux trust funds permettant de lancer des projets concrets. Cela nous permet d'aider les réfugiés dans des domaines critiques, comme l'éducation ou l'emploi des jeunes. Je pense bien sûr au fonds Madad qui souffrait d'un sous-financement considérable et au fonds d'urgence pour l'Afrique. Dans les deux cas, il s'agit de la réponse à une demande commune du Parlement européen et des chefs d'État ou de gouvernement. Au niveau interne, le Conseil, conscient de l'ampleur de la crise et de l'urgence d'apporter une réponse efficace et rapide à la situation humanitaire des réfugiés, a tout mis en oeuvre pour traiter cette question comme un sujet ayant la plus haute priorité. Pour cette raison, deux réunions extraordinaires du Conseil «Justice et affaires intérieures» ont été convoquées le 14 et le 22 septembre 2015, outre les réunions déjà programmées par la présidence, et ce afin de donner suite aux orientations données par le Conseil européen lors de ses réunions d'avril et de juin, à l'agenda européen en matière de migration présentée par la Commission en mai et au paquet additionnel de mesures que la Commission a soumis le 9 septembre. En tant que ministre du travail et de l'emploi, j'ai organisé, pas plus tard qu' hier, dans le cadre du déjeuner des ministres, un échange sur l'appui que l'Union européenne et la Commission peuvent donner aux États qui, actuellement, accueillent le plus grand nombre de réfugiés, pour faciliter leur intégration, pour faciliter aussi leur accès au marché du travail, pour soutenir les cours de langues, l'évaluation de leurs qualifications professionnelles, la scolarisation des enfants, etc. La commissaire Thyssen nous a présenté un certain nombre de réflexions sur l'utilisation de fonds, notamment provenant du Fonds social européen, pour intervenir à ce niveau. La Présidence a l'intention de poursuivre, aussi dans le cadre du Conseil EPSCO, cette réflexion pour effectivement mettre en oeuvre, de façon cohérente et solidaire, une approche dans les pays qui accueillent les plus grands nombres de réfugiés. Tous ces efforts ont permis et doivent permettre de parvenir à des résultats importants et significatifs dans des délais les plus courts possibles, notamment l'adoption le 14 septembre dernier d'une décision du Conseil instituant des mesures provisoires en matière de protection internationale au profit de l'Italie et la Grèce, qui permettra la relocalisation d'un premier contingent de 40 000 réfugiés. Lors de sa réunion du 22 septembre le Conseil a également adopté une deuxième décision pour la relocalisation de 120 000 personnes ayant besoin d'une protection internationale, à partir de l'Italie et de la Grèce ou de tout autre États membre qui en aurait besoin. Je constate avec satisfaction que les premiers hotspots sont déjà opérationnels et je comprends que d'autres hotspots le seront bientôt. Les feuilles de route ont été soumises par l'Italie et la Grèce, elles ont déjà été présentées lors du forum d'experts organisé par la Commission en collaboration avec l'EASO et lors de la réunion du comité stratégique sur l'immigration, les frontières et l'asile, du 5 octobre. Lors de ces réunions, les aspects pratiques de la mise en oeuvre des mécanismes de relocalisation ont été examinés dans le détail. Le Conseil se félicite de l'excellente coopération nouée avec le Parlement dans l'examen de ces décisions et de la réactivité dont le Parlement a fait preuve. Cela prouve la volonté commune d'aboutir à des résultats concrets pour fournir aux réfugiés la protection et l'aide auxquelles ils ont droit, et aux États membres, notamment les plus exposés, l'assistance et l'aide qu'ils demandent. Nous soutenons aussi l'aide humanitaire aux réfugiés qui essayent de trouver refuge dans l'Union européenne lorsqu'ils traversent la Méditerranée du sud, notamment au départ de la Libye. Dans ce cadre, je souhaite souligner que nous comptons sur des résultats très concrets avec nos partenaires du sommet de La Valette, que ce soit sur les causes profondes de la migration, sur les questions de protection des réfugiés, sur la lutte contre les trafiquants d'êtres humains ou sur la coopération en matière de retour et de réadmission. Mesdames et messieurs, monsieur le Président, en tant que Présidence, nous sommes activement engagés dans la mobilisation des États membres et de nos partenaires clés pour atteindre notre objectif de doubler la contribution venant du budget de l'Union et d'arriver à un milliard d'euros supplémentaires pour soutenir les organisations humanitaires engagées dans cette crise. Récemment, les Pays-Bas et la Belgique ont annoncé respectivement des contributions additionnelles de 48,5 millions et de 30 millions d'euros. Le Royaume-Uni a annoncé un supplément de 100 millions de de livres et la France et l'Allemagne ont chacune annoncé 100 millions d'euros additionnels. Ces efforts, qui mettent l'Union européenne en première ligne, doivent être accompagnés aussi par le soutien de l'ensemble de la communauté internationale. À cet égard, nous nous félicitons qu'en tant que présidence du G7, l'Allemagne vienne d'organiser, en marge de la semaine ministérielle de l'Assemblée générale des Nations Unies, un outreach event qui a permis d'enregistrer des engagements de plus de 1,8 milliard d'euros supplémentaires. Comme vous le savez, la Commission a déjà avancé des propositions d'ajustement budgétaire. De notre côté en tant que Présidence, nous sommes déterminés à soutenir cette démarche au sein du Conseil. Nous aurons bien entendu besoin du soutien actif du Parlement européen pour une mise en oeuvre rapide des décisions prises et des ajustements budgétaires nécessaires. Je suis sûr que nous pouvons compter sur vous à cet égard. Frans Timmermans,
First Vice-President of the Commission
. – Mr President, today we are all put to the test. We are faced with what is arguably the biggest challenge to Europe in a generation. What is being put to the test is our capacity to handle a huge humanitarian crisis. What is being put to the test is our capacity to understand that there will be solutions only at a European level. What is being put to the test is the very fabric of our European Union. What is being put to the test is actually the fundamental values we share, and much that was said this morning testifies to this. I have to note that when people try to argue that those arriving in Europe today are, in the majority, people seeking a better future, not refugees – which is completely unfounded, there are no scientific data – and people say this in this House, I draw some hope from this because they do not want to be seen not to be doing something for real refugees. My hope is that once those in this House who currently reject everything we do understand that we are actually dealing with a majority of real refugees, they will see the fallacy of their ways and come to the conclusion that there are only European solutions here. There is no need to hide from that fact. I say this also: (Interjection from the floor: «Go to the camps and talk to them») It is being said here – because this is apparently the way people who disagree with you think they can make a point – it is being said behind me here «Go and talk to them in the camps». Well, that is exactly what I did. That is exactly what I did, but apparently you only hear what you want to hear when you talk in the camps. I know that, in this day and age, fear is an important factor in European society. Many European citizens are afraid, and you know what fear has as a characteristic: when you are afraid you go and look for proof that your fear is justified and you are not open to proof that your fear is unjustified. Responsible politics in this situation is not to cater to fear, not to create stereotypes, not to put people in groups, but to come up with solutions to a problem instead of just increasing people's fears in the hope that it will provide you with more votes at the next election. This is also the time when politicians across Europe will be challenged on whether their integrity still prevails or whether they go for the easy solution of catering to fears in the hope of then gaining political position. I hope we will all be responsible in this phase. The European Council was responsible last week, by paving the way for decisions that can now be implemented. Let me briefly go through them. They decided last week to strengthen external borders and increase the financial and human resources for our agencies, Frontex, the European Asylum Support Office (EASO) and Europol, and to increase funding for the EU home affairs funding programmes, with EUR 100 million for emergency assistance to the most affected EU Member States. This is in addition to the EUR 73 million already exhausted. Much of this funding is going to address the immediate humanitarian needs – to help Member States provide the necessary shelter, health, welfare and other specific basic needs of new arrivals. We speeded up the preparation of the Western Balkan conference next Thursday. We speeded up the roll-out of support teams in the hotspots in the most affected Member States, to identify, register and fingerprint migrants. This is essential to make sure we do indeed distinguish between those who have the right to asylum and those who do not. It was also decided to uphold, apply and implement the existing Dublin rules and the Schengen acquis; to match the mobilised EU budget contributions with Member State contributions, including notably EUR 1 billion for the UNHCR, the World Food Programme and other agencies to respond to the urgent needs of displaced Syrian refugees in the region; to assist Turkey, Lebanon and Jordan in dealing with the refugee crisis through the help of the Trust Fund for Syria; to increase the funding of the Emergency Trust Fund for Africa; and to speed up preparations for the Valetta Summit on 11—12 November. These are important decisions. Let us implement them. The issue here is not that we do not know what to do; the issue is that, as in other areas, we lack self-confidence. We can handle this – I agree with Chancellor Merkel: «Wir schaffen das» – I have no doubts. We need to address the issue of what I would call also in this area «moral hazard». Member States need to be able to trust that other Member States will do their part. This is the core issue here, that so-called frontline Member States will do their part in making sure that our external borders are better controlled and that people who arrive are immediately fingerprinted, and that those Member States who are not frontline states will do their part in showing their solidarity with the Member States who bear the brunt of the arrivals. There is an issue here of just doing what we agreed, and then the self-confidence in Europe will increase, and mutual trust will also increase – and that is what we need between Member States. As I said before, winter is coming. I spoke to the High Commissioner for Refugees, António Guterres, yesterday and he said clearly that we know how to, and we certainly can, winter-proof the refugee camps, the tents, the reception centres, but we cannot winter-proof masses of people on the move – and moving in an unpredictable and fast manner. You cannot winter-proof movements of people. In Geneva yesterday our interlocutors welcomed the latest EU steps to mobilise the budget for these purposes. To name but a few: EUR 200 million to the UNHCR World Food Programme and other aid agencies to respond to the urgent needs of displaced persons and refugees in the region; EUR 300 million in humanitarian aid next year and, as you know, we asked Member States to match this and the Heads of State or Government agreed to do that. I am looking forward to taking stock of these promises at the next European Council and I hope people understand that EUR 1 billion of funding is not too much to ask for in humanitarian aid. In this respect, I am again very grateful to this Parliament, yet again leading by example and fast-tracking the adoption of the budgetary proposals we made last week. This Parliament as an institution has assumed its responsibility in an admirable way. The Trust Fund for Syria, aiming to reach EUR 1 billion, was also welcomed by those frontline states that will need to deal with the approaching winter. Humanitarian aid is our urgency of today. When it comes to humanitarian aid, it is not enough to find necessary funding. You need to put in place necessary help mechanisms, linking manpower and assets. And those challenges are high on the agenda of my colleagues Commissioners Avramopoulos, Stylianides and Hahn, and also Commissioner Andriukaitis, who is working on the health issues. The civil protection mechanism is ready to be activated. We need to do this quickly. We do not want to waste time. A quantum leap in reception capacities in Greece is probably the most urgent priority that we are tackling on a daily basis. President Juncker has put in place people to coordinate the national and European technical assistance resources being mobilised to help Greece. Without reception capacity nothing will work, and we all agree on that. Greece will have a separate programme with UNHCR on this. This needs to be finalised in the coming weeks. Greece needs to return to the Dublin system, and I have to say that I salute the Greek Government for committing to returning to the Dublin system. You will not hear me saying that all is ready for winter but this Commission has identified and proposed all the operational and budgetary measures that are needed internally within the EU and outside our borders. With regard to Turkey, the President has said more than enough: we will continue working on this, and you will also be informed this afternoon about exactly what we will be doing in the next couple of weeks. I think you will agree with me that, while working on the humanitarian situation and sharing the burden with the most affected countries, we should also not neglect the wider issue in relation to managing the situation and the root causes of the situation. The Valletta Summit will be important – however, I will limit myself to referring to what President Juncker has said about that. Refugees, on the run from war and persecution, willing to risk everything for even the chance of a decent life, will continue to flee. They simply have no other option. And we have no other option but to provide a safe haven for them, to protect them and to treat them properly, here in the European Union, as well as in other countries where they arrive. So it is time to rebuild our self-confidence and our mutual confidence in our ability to deal with this most pressing humanitarian issue effectively, and together Wir schaffen das! Ελισσάβετ Βόζεμπεργκ,
εξ ονόματος της Ομάδας PPE
. – Κύριε πρόεδρε, η συζήτησή μας για το προσφυγικό, αυτή την ώρα, συνδυάζεται άμεσα με την προηγούμενη συζήτηση. Πολύ σωστά, αναφερθήκατε ότι η Ευρωπαϊκή Ένωση «έχει το μαχαίρι και το σπαθί» για τη λύση αυτού του προβλήματος. Η λύση πρέπει να δοθεί σε ευρωπαϊκό επίπεδο, αλλά η λύση είναι, πρωτίστως και κυρίως, πολιτική. Το λέω γιατί αναφέρθηκε πριν o Πρόεδρος Tusk για την αλληλεγγύη των κρατών μελών που πρέπει να επιδεικνύεται και, ορθώς, για την προστασία των συνόρων, για τον αναγκαίο σεβασμό στους κανόνες της Ευρωπαϊκής Ένωσης. Όμως, το πρόβλημα δεν μπορεί να λυθεί, αν δεν υπάρξει, άμεσα, συνεργασία με τις χώρες προέλευσης του προβλήματος. Ξέρετε πολύ καλά, ότι Ευρωπαϊκή Ένωση έχει κυρίαρχο λόγο στα αίτια που προκάλεσαν αυτή την προσφυγική κρίση, αλλά κυρίως και πρωτίστως, μια συμφωνία-μνημόνιο με τις χώρες διέλευσης των ανθρώπων αυτών και αναφέρομαι στην Τουρκία. Γνωρίζετε πολύ καλά, ότι χτες o πρόεδρος Erdoğan μας άσκησε κριτική γιατί δεν μπορούμε στα εδάφη μας να δεχθούμε την ανθρωπιστική κρίση 250.000 ανθρώπων, όταν εκείνος φιλοξενεί δύο εκατομμύρια, ξεχνώντας, προφανώς, ότι γι' αυτό τον αριθμό των προσφύγων χρηματοδοτείται γερά και ξεχνώντας, προφανώς, ότι υπάρχουν συμφωνίες επανεισδοχής με την Ευρωπαϊκή Ένωση, από το 2011 και με την Ελλάδα από το 2014, που δεν τηρούνται. Μ' αυτό θέλω να πω, ότι αν όλοι δεν αναλάβουν τις ευθύνες τους, η Ευρωπαϊκή Ένωση, η Ευρώπη, τα κράτη μέλη δεν μπορούν να δώσουν τη λύση σε ένα πρόβλημα που, πρωτίστως και κυρίως, έχει επίκεντρο τον άνθρωπο και την επιβίωσή του. Knut Fleckenstein,
im Namen der S&D-Fraktion.
– Herr Präsident! Humanitäre Hilfe brauchen wir in diesen Tagen nicht nur in unseren eigenen Mitgliedstaaten, sondern auch auf dem Weg zu uns sozusagen, auf dem Balkan, in der Türkei und natürlich in der Krisenregion selbst. Ich glaube, zu danken haben wir den Freiwilligen und den hauptamtlichen Helfern, die überall mit großem Engagement bis zur Erschöpfung helfen, beispielsweise in den Camps in und um Syrien herum, in Serbien oder am Münchner Hauptbahnhof. Natürlich muss das Ganze finanziert werden. Und es ist gut, was der Rat beschlossen hat, was wir auch gemeinsam an Erhöhungen vornehmen wollen. Aber wo wären wir heute, oder was wäre vielleicht unterblieben, wenn die Mitgliedstaaten den Verpflichtungen nachgekommen wären, die sie längst eingegangen sind? Wo sind zum Beispiel die 0,7 % für Entwicklungszusammenarbeit? Es kommt jetzt darauf an, Geschwindigkeit zu zeigen, endlich zu zahlen und schnell zu handeln. Die Flüchtlinge, die viele Leiden auf sich genommen und viele Lasten getragen haben, sollten uns jede Anstrengung wert sein. Helga Stevens,
namens de ECR-Fractie
. – Turkije krijgt nu financiële ondersteuning van de Europese Unie om de adequate opvang van asielzoekers te blijven garanderen. Okay, maar vergeet daarbij ook de mensen met een beperking niet. Die zijn talrijk, mede door de oorlogssituatie in Syrië. Bovendien blijven zij vaak achter in de kampen want ze zijn vaak te arm om de overtocht naar Europa te betalen. Gezien hun beperking hebben die mensen specifieke ondersteuning nodig. Soms hebben ze ook nood aan medische of paramedische hulp. Dat specifieke aanbod ontbreekt in de kampen. Kinderen met een beperking kunnen bijvoorbeeld niet mee in een gewone klas. Zo hebben dove kinderen lessen in gebarentaal nodig, blinde kinderen hebben lesmateriaal nodig in braille, enzovoort. Een deel van de toegekende noodfondsen zou daarom specifiek moeten worden aangewend om een basis van handicapspecifieke ondersteuning te geven aan die mensen. Dat gebeurt momenteel niet of veel te weinig. Ik heb dat zelf kunnen vaststellen tijdens mijn bezoek aan het Zaatari-vluchtelingenkamp en omgeving in Jordanië in mei dit jaar. Mits de middelen slim en efficiënt ingezet worden, kan de EU met relatief weinig geld een grote impact hebben op de levenskwaliteit van de mensen in die kampen. Cecilia Wikström,
on behalf of the ALDE Group
. – Mr President, I would like to express thanks and gratitude to Turkey, to Jordan and to Lebanon, which have received up to now between three and four million of the ten million Syrian refugees – where we, in the EU, in our 28 countries, up to now have received approximately 500 000. We are the richest continent in the world and this is our contribution. In certain Member States, and I will name names – Hungary – the refugees are being met by barbed wire, a fence, they are being shot at, they are being targeted with tear gas. Furthermore, the national legislation today makes sure that Hungarian citizens who show solidarity and humanitarian care by sheltering refugees in their homes run the risk of being put in prison for three years, and their neighbours are now willing to inform on those Hungarian citizens who take their humanitarian responsibility seriously. Is this the Europe we want to see, Mr President? Is this the EU that we want to see? Not since the Second World War have we had such legislation in our Member States and I feel it shameful that this is where we are today. We can do so much more and we can do so much better, and the world is looking at us. When I was in the US last week, Orbán gave a speech pointing out that this is the reality in Europe today. If this is the situation now, then what will the future be? (Applause) Judith Sargentini,
namens de Verts/ALE-Fractie
. – Hoe wij onze vluchtelingen behandelen zegt wat over onze normen, onze waarden, onze samenleving. Ik heb bewondering voor die landen die met man en macht proberen vluchtelingen die in groten getale aan onze grenzen verschijnen en op hun stations verschijnen een schone, een hele, een veilige opvangplek te bieden. Maar ik word woest als ik zie dat er landen zijn die prikkeldraad uitrollen, die traangas gebruiken als middel om mensenmassa's in bedwang te houden en die denken dat ze mensen te eten kunnen geven door broodjes over het hek te gooien. Daarmee ontmenselijken zij deze vluchtelingen. Als wij dat onbesproken laten, als wij dat onbestraft laten dan legitimeren wij dat optreden. Dat is wat hier momenteel gebeurt. Alle pogingen om de situatie in Hongarije op een meer dan vrijblijvende manier te bespreken, om consequenties te verbinden aan het optreden van Viktor Orban, om een artikel 7 te onderzoeken, worden hier stelselmatig geblokkeerd. Gisteravond door de sociaal-democraten. Voorzitter, als we niet eerlijk en beschaafd zijn tegen elkaar, hoe kunnen we dan netjes met vluchtelingen omgaan? (De spreker is bereid een «blauwe kaart»-vraag te beantwoorden (artikel 162, lid 8 van het Reglement)). Zoltán Balczó (NI),
Kékkártyás kérdés
. – Két rövid kérdésem van. Az egyik: elvárjuk-e a tagállamoktól, hogy az európai szabályoknak megfelelően megvédjék a Schengeni határt? Magyarország esetében ez az első kérdés. A második: magyarország határát Szerbián és Horvátországon keresztül háromszázezren lépték át. Ezek biztonságos országok. Akik valóban politikai menekültként jöttek el a hazájukból, Szerbiában, Horvátországban biztonságos országban vannak. Miért mennek tovább Németországba? Azért, mert valójában gazdasági menekültté lettek ők is. Judith Sargentini (Verts/ALE),
blue-card answer
. – At the moment I am the chief observer for the elections in Tanzania, and I have been told very clearly that observing and monitoring are not the same thing as taking action. What Hungary is doing on the border is not monitoring or observing: it is pushing people back and, in our law, that is forbidden. Laura Ferrara,
a nome del gruppo EFDD
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, anche oggi abbiamo ascoltato la logica del male minore, che pare essere la bussola delle decisioni prese dall'Unione europea. Grande soddisfazione per le misure provvisorie per il ricollocamento di 40 mila migranti, grande soddisfazione per le misure provvisorie per 120 mila migranti. Bene, mi piace ricordare che è fallita l'idea di avere un progetto pilota, in vista della modifica del regolamento di Dublino, è fallita l'idea di avere dei criteri obiettivi, in modo da avere un meccanismo permanente e non dover ricorrere ogni volta alle procedure e ai mesi di attesa per l'adozione di misure di emergenza. È stata stravolta la proposta della Commissione ed è stato ignorato il parere del Parlamento europeo. La migrazione è un fenomeno e non un problema, il problema si ha nel momento in cui non si hanno delle soluzioni immediate. È un fenomeno globale e complesso, è giusto affrontare l'accoglienza, ma bisogna andare alle cause profonde: conflitti armati, sfruttamento di risorse umane e naturali. È per questo che abbiamo proposto uno stop alla vendita di armi, ma si sa che gli interessi delle industrie di armi sono molto potenti, per cui il Parlamento si è espresso a maggioranza contro lo stop alla vendita di armi. Abbiamo proposto delle di vie legali di accesso all'Unione europea in modo da non avere operazioni come Eunavfor Med, Khartoum, l'operazione Triton, ne basterebbe una sola, per evitare il dispendio ai danni dei contribuenti e permettere a chi fugge da guerre e persecuzioni di arrivare in maniera sicura. Bene, abbiamo proposto infine il cambiamento di Dublino, in modo da poter agire ex ante a tutela degli Stati membri che sono in difficoltà e non ex post, quando ormai sono con l'acqua alla gola. Lorenzo Fontana,
a nome del gruppo ENF
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, devo dire che la cosa che mi sorprende di più è che sento molto criticare l'Ungheria e per carità tutte le opinioni sono lecite, ma mi sembra che ci dimentichiamo di un problema fondamentale, in particolar modo sulla Siria, che è lo Stato islamico, perché a me sarebbe piaciuto sapere quali sono le strategie anche europee riguardo a questa situazione, mi sembra che paesi extraeuropei stiano intervenendo e non sento nulla da parte dell'Unione Europea, o poca cosa. Anche perché, se vogliamo fare un vero servizio ai rifugiati, a chi scappa dalla guerra, bisogna fare in modo che le guerre terminino e mi sembra che poco si faccia da questo punto di vista. Ho sentito parlare di paura, io una paura ce l'ho, effettivamente, che la politica estera sia affidata alle stesse persone che hanno causato quei danni che ha creato poi in questo momento tutta questa ondata di rifugiati. Pensiamo che a qualcuno che ha causato questi danni in maniera diretta o indiretta è stato anche affidato il Premio Nobel per la pace. Questo mi fa molta paura e spero che l'Unione europea incominci a prendere coscienza che forse dovrebbe essere un po' più libera. Ελευθέριος Συναδινός (NI). – Κύριε πρόεδρε, πριν από ένα έτος, ο Επίτροπος Αβραμόπουλος δήλωσε ότι δεν θα ξαναγίνουν τα κράτη της Ευρώπης κάστρα και αοριστολογούσε για πιθανή επανεξέταση των συνθηκών Σένγκεν και Δουβλίνο ΙΙ. Ένα χρόνο μετά, δεν πρέπει να είναι ικανοποιημένος, υπερήφανος με τα αποτελέσματα της πολιτικής του στο μεταναστευτικό. Εκατοντάδες χιλιάδες λαθρομεταναστών έχουν κατακλύσει ευρωπαϊκές χώρες, οι εκατόμβες στη Μεσόγειο συνεχώς αυξάνονται, και τζιχαντιστές επωφελούνται των μεταναστευτικών ροών για να διεισδύσουν στην Ευρώπη. Οι αρχές του χωρών εισόδου αδυνατούν να ελέγξουν τις ορδές των εισερχομένων, πόσο μάλλον να προσφέρουν τα δέοντα στους πραγματικούς πρόσφυγες και χώρες όπως η Γερμανία, η Αυστρία και η Σλοβενία επανέφεραν τους διασυνοριακούς ελέγχους, ενώ άλλες χτίζουν φράχτες και χρησιμοποιούν τις ένοπλες δυνάμεις τους στη μάχη για την επιβολή της τάξης και ασφάλειας. Με ευχολόγια και πακτωλούς χρημάτων δεν λύνεται το πρόβλημα. Η Ευρώπη οφείλει να συνειδητοποιήσει ότι πρέπει να συνταχθεί στο πλευρό των χωρών που πολεμούν το ισλαμικό κράτος. Πρέπει να εξαναγκάσει την Τουρκία να πάψει να εκμεταλλεύεται τους λαθρομετανάστες - και μάλιστα με χρηματοδότηση από την Ευρωπαϊκή Ένωση - που διέρχονται από το έδαφός της, και ως πρώτη χώρα εισόδου, μουσουλμανική και γειτονική της Συρίας, να αναλάβει τη διεκπεραίωση των αιτήσεων ασύλου, σύμφωνα με το διεθνές δίκαιο και τον κανονισμό της Ύπατης Αρμοστείας του ΟΗΕ. Monika Hohlmeier (PPE). – Herr Präsident, liebe Kolleginnen und Kollegen! Zunächst einmal freue ich mich darüber, dass die Mitgliedstaaten gemeinsam mit der Kommission nunmehr endlich konkrete Schritte zu vollziehen beginnen. Woran mir besonders liegt, ist, dass diesen Reden, die wir halten – zu einer Milliarde zur Unterstützung für den Madad-Fonds, für den Dringlichkeitsfonds, um die Türkeihilfe aufzustocken – auch tatsächlich konkrete Schritte folgen, dass es eine Garantie dafür gibt, dass die Fonds tatsächlich aufgestockt werden und entsprechende Zahlungen tatsächlich erfolgen, weil die bisherigen Einzahlungsraten in das Welternährungsprogramm sowohl von Seiten der EU als auch von Seiten der Mitgliedstaaten sträflich vernachlässigt worden sind. Zweitens: In der Tat ist eine ganz wesentliche Frage, dass wir auch die Ursachen des Krieges mit angehen und dass dies nicht gerade jemandem überlassen wird, der sich in dieser Welt in der letzten Zeit in der Ukraine keinen Namen dafür gemacht hat, sehr friedlich mit seinen Nachbarn umzugehen. Ich habe gerade festgestellt, dass Frau Sargentini versucht hat, die S&D anzugreifen. Es waren EVP und S&D, die den Weg der Grünen, der GUE und eines Teils von ALDE nicht für sinnvoll gegenüber Ungarn gehalten haben, weil wir dieselben Schritte in Tschechien zu verzeichnen haben. Wir haben ähnliche Schritte in der Slowakei zu verzeichnen. Das bedeutet, es ist notwendig und sinnvoll, das zu tun, was Kommissionspräsident Timmermans formuliert hat: konkret mit diesen Staaten zu konkreten Schritten zu kommen, um mit Flüchtlingen anders umzugehen und um in sinnvoller, den europäischen Rechten gemäßer Art und Weise entsprechend auch die Grenzübergänge zu gestalten. Josu Juaristi Abaunz,
en nombre del Grupo GUE/NGL
. – Señor Presidente, tras escuchar esta mañana al Consejo me queda la sensación de haber asistido a un ejercicio calculado de victimismo para justificar el cierre de fronteras exteriores, vendiéndonos, además, que así están salvando Schengen. Y asistimos también a la primacía cada vez más evidente y grave de la seguridad sobre la acogida y los derechos humanos. Algunos Estados miembros están comprando el discurso del miedo a la extrema derecha y eso sí que puede crear una crisis política y social de gravísimas consecuencias en Europa. Hace un mes, la señora Mogherini cuantificaba de qué estamos hablando cuando decimos que una crisis migratoria y de refugiados masiva llega a Europa. Señorías, hablamos del 0,1 % de la población de la Unión Europea. No somos unos campeones porque algunos Estados miembros decidan abrir la puerta a 160 000 personas y porque algunos Estados miembros sean los principales donantes en el Líbano, Jordania o Turquía. Esto es lo que la Unión Europea utiliza para externalizar la crisis. En realidad, estamos eludiendo la responsabilidad. Crear el caldo de cultivo del miedo, del odio al otro, al diferente, imponer la primacía de la securocracia siempre termina por socavar las libertades civiles y los derechos humanos. Josef Weidenholzer (S&D). – Herr Präsident! Ich war dieses Wochenende mit einigen Kollegen im Libanon und in Jordanien. Wir konnten uns davon überzeugen, welch ungeheure Belastungen diese Länder auf sich nehmen. Die Grenze der Belastbarkeit ist leider schon erreicht. Wir haben uns auch gefragt: Was passiert, wenn das alles nicht mehr funktioniert? Schon jetzt können wir den ursächlichen Zusammenhang mit der Kürzung der Unterstützungen sehen. Im Juli wurden die Unterstützungen von 27 Dollar pro Monat auf 13,5 Dollar reduziert. Das war einer der Gründe für diese massive Welle von Flüchtlingen, die dann nach Europa gekommen sind. Ich begrüße die Entscheidung des Rates. Ich fürchte nur, sie kommt zu spät. Diese Mittel müssen schnell bereitgestellt werden, diese Mittel müssen wirklich auch existieren, und sie müssen vor allem mehr sein. Sonst werden wir wirklich ganz massive Probleme bekommen. Jussi Halla-aho (ECR). – Mr President, my country, Finland, expects to receive some 50 000 asylum applications this year, which is ten times the usual annual number. These are mostly young men from Iraq and Somalia and sub-Saharan Africa. They are coming because they were told by smugglers that they will get a free apartment, a well-paid job and a good life in Europe. Instead they find themselves in crowded reception centres, barracks or even tents, with nothing to do because there are no apartments and no jobs. The winter is coming and we will have tens of thousands of disappointed and frustrated young men on the streets. It is dangerous and irresponsible to allow this kind of uncontrolled migration to Europe and within Europe. We need better border controls and faster repatriation schemes on a European level. Nathalie Griesbeck (ALDE). – Monsieur le Président, nous nous accordons tous maintenant, depuis de nombreux mois, pour dire que le défi pour l'Europe, le défi pour les États membres est un défi historique. Aujourd'hui, la crise humanitaire continue de se répandre non seulement aux frontières externes de l'Europe, mais encore au cœur même de l'Europe et de nous interroger par rapport à ses causes. Il y a quelques jours, avec Marielle de Sarnez, nous sommes allées sur la route des Balkans et ce que nous avons vu était digne des images les plus sombres du milieu du vingtième siècle et de la Seconde Guerre mondiale, à savoir des hommes, des enfants, des femmes harassés, épuisés, en détresse. Ils attendent de l'Europe, de notre Europe et des États membres, en particulier, pour reprendre ce qu'a dit M. Juncker, une réponse qui est d'abord une réponse en termes d'aide immédiate aux ONG et aux États membres, notamment aux États qui sont enclavés au cœur de l'Europe, tels que la Macédoine et la Serbie, et, bien sûr, aux États qui sont aux frontières extérieures de l'Europe. Il convient également de coordonner le système des hotspots, pas seulement aux frontières extérieures mais aussi dans les États membres enclavés, de façon à organiser l'accueil et à contrôler cet accueil en même temps qu'il nous revient de conforter les frontières extérieures de l'Europe. Ces éléments font partie des urgences à la veille de l'hiver. Marisa Matias (GUE/NGL). – Senhor Presidente, Senhor Schmit, Senhor Timmermans, este debate é sobre a situação humanitária dos refugiados na União Europeia. E, sobre isso, não ouvimos nada. Ouvimos sobre lista de mercearia e contas, mas não ouvimos sobre a situação humanitária dos refugiados. Onde é que estão os registos de pessoas a serem alimentadas em currais de animais, de pessoas a serem numeradas à entrada dos países europeus, de pessoas a serem enfiadas em comboios e abandonadas em sítios, que nem sequer sabem onde estão, de pessoas a serem alojadas em antigos campos de concentração? Isso é a situação humanitária de muitos refugiados na União Europeia. O tratado que os senhores aprovaram, o vosso tratado, diz que os valores europeus são o respeito pela dignidade humana, a liberdade, a democracia, a igualdade, o Estado de Direito e o respeito pelos direitos humanos, incluindo os direitos das pessoas pertencentes a minorias. Senhores, o tratado não é para ser aplicado à la carte. Com a austeridade já rasgaram metade, com a crise dos refugiados estão à beira de deitá-lo todo fora. O que é que vão fazer ao Senhor Orban, o que é que vão fazer ao vosso amigo? Deverá ele cumprir o tratado ou é uma exceção? Tamás Meszerics (Verts/ALE). – Mr President, there is much to welcome in the decisions of the informal European Council and the Home Affairs Council. This is indeed the way to go. May I, nevertheless, point out two things? One is that the EU candidate countries of the Western Balkans, on the direct land route of migration could have been – and should have been – invited at least to the informal Council. Politicians, especially from the former Soviet bloc, should have been more keenly aware of the difference between making decisions for someone and with someone. Anyway, history teaches us that messing up the Western Balkans is not necessarily a very good idea. I would also remind our colleagues in the Council that taking a decision by a qualified majority – which I personally welcome – is a courageous step only if they are willing to go the whole way. Unless there is a willingness to go the whole way and have sanctions for non-compliance, this just adds to the political theatre on this question – of which we already have too much. Paul Nuttall (EFDD). – Mr President, I would like to start by questioning the very title of this debate. The EU is calling the crisis we have in Europe at the moment a refugee crisis, basically to pull on heartstrings and to suit its own political ends. Let me make it clear that the crisis we have in Europe at the moment is not a refugee crisis, it is an economic migrant crisis. (Applause from certain quarters) That is not just my appraisal. It is also that of Robert Fico, the Prime Minister of Slovakia, who has said that 95% of the people who are coming to our continent are not refugees: they are economic migrants. Indeed Eurostat, the EU's own statistical collecting body, has reported that 85% of the people coming are not from war-torn Syria, but from Pakistan, Albania, Nigeria and the Gambia. So let us, at least, not insult everyone's intelligence, and let us call this crisis what it is, however politically incorrect you might find that, Mr Timmermans. It is an economic migrant crisis, not a refugee crisis. Mr Timmermans, it is a case of people moving from poor countries to rich countries and in the meantime breaking international law – and you would think we would do something about that, would you not? But, amazingly, we are not doing something about it. Actually we are just encouraging it. Then, of course, there is the security aspect of this total farce. ISIS has already told us that it is going to flood our continent with their Islamist lunatics, so you would think we would be doing something to prevent that. But no, we are doing quite the opposite: we are putting the lives of our own citizens at risk – the lives of people like those here in the gallery. We are putting them at risk by not stopping the boats. The German authorities last week reported that one in three so-called «Syrians» are arriving with fake passports. They are on sale on the Turkish black market for EUR 750. We do not know who these people are! One of the founding principles of the European Union, Mr Timmermans, is freedom of movement of people. What we are probably allowing now is freedom of movement of jihad. I fear that in the future, in the very near future, we will all have blood on our hands as a result. (Applause from certain quarters) James Carver (EFDD). – On a point of order, Mr President, I assumed that the Members of this Parliament here are all elected, and indeed I am quite right in believing that all Members of this Parliament were elected in last year's European elections. Mr Timmermans, with respect, you are a member of the Commission; you have no right to interact during a parliamentary debate. (The President cut off the speaker) (Heckling from the floor (Messrs Nutall and Carver): «We got elected; you did not») Presidente. – Non è un richiamo al regolamento, onorevole la prego di essere rispettoso del regolamento. Ci sono delle regole che tutti gli eletti devono rispettare, Lei è un eletto, siede in questo Parlamento, rispetti le regole del Parlamento. Afzal Khan (S&D),
blue-card question to Paul Nuttall
. – The question really is this: I have visited Lebanon, Jordan, Iraq and also Serbia. All I saw was refugees there. I would like to ask Paul Nuttall this question. Three-year-old Aylan, whose body was found: what was he, in your opinion? Paul Nuttall (EFDD),
blue-card answer to Afzal Khan
. – He was the son of a family that had been in Turkey – a safe country – for many, many years. In fact, the father was trying to get to Canada to get a new set of teeth! So, look, the big question here is simply this, our continent is being flooded by migrants at the moment, economic migrants, whilst Saudia Arabia, Qatar, Kuwait, Bahrain and the United Arab Emirates are doing absolutely nothing. In fact all they are doing – I will give you an example – is that Saudi Arabia has offered to build 200 Wahhabi mosques in Germany. It is madness. We need to protect our borders and we should look to the Australians for a way of doing things. (Applause from certain quarters) Barbara Kudrycka (PPE). – Panie Przewodniczący! Dobrze, że w końcu Komisja Europejska zrozumiała, że obowiązkowe kwoty relokacji uchodźców nie są jedynym sposobem rozwiązania problemu. Dobrze, że wreszcie zaczniemy skutecznie ograniczać źródła i prawdziwe korzenie migracji. Wspólnotowa ochrona granic zewnętrznych, także tych w Grecji, we Włoszech i na Malcie, staje się dzisiaj warunkiem sine qua non poradzenia sobie z tym największym kryzysem Europy. Operacyjne działania hot-spotów i faktyczne zawracanie tych, którym azyl nie przysługuje, są w tym kontekście pilną koniecznością, ale nie mniej ważna jest perspektywa każdego uchodźcy i jego osobiste bezpieczeństwo. Proszę mi powiedzieć, jak w państwach, które będą przyjmować uchodźców w wyniku relokacji, zapewnić im bezpieczeństwo, jeśli już dzisiaj nasi koledzy z prawej strony podsycają nastroje ksenofobiczne, antyimigracyjne i rasistowskie, jeśli już teraz organizowany jest aktywny opór, wyolbrzymiane są zagrożenia i straszy się szariatami? Panie Przewodniczący! Nowy pakiet migracyjny już nie wystarczy. Dzisiaj potrzebna jest reorganizacja ochrony granicy zewnętrznej Unii Europejskiej tak, abyśmy przywrócili nad nimi rzeczywistą i pełną kontrolę. Potrzebna jest też wielka akcja edukacyjna, która pozwoli przekonać społeczności lokalne, że goszczenie uchodźców nie zagraża ich bezpieczeństwu. Jest raczej dowodem na ich wrażliwość i człowieczeństwo wobec tych, którzy uciekają od wojny i bomb. Linda McAvan (S&D). – Mr President, this is the first time our Parliament has discussed this issue, on both the internal and external aspects of the refugee crisis together. I think that is a sign of what has been missing so far in our debate, namely a holistic approach, looking at the two things together. I was in Turkey three weeks ago with a delegation from the Committee on Development and we could see that lack of coherence in our policy there. I think you are absolutely right: we have to talk to Turkey, because without Turkey we are not going to get a solution to the problem, and we have to work more with the United Nations agencies. What we saw there was that we – that is the Member States – have cut our budgets to these agencies, and we have to change that. And yes they were refugees, these people in Turkey. We met children who have lost their limbs: they are refugees, no doubt about it. We need more resources for immediate needs, we need money for education for those children. The families are losing hope, they are getting weary: that is why they are coming here. We need education, and I hope people will support the budget amendments we have to increase money for education. We need a legal route to resettlement, directly from the camps to the EU. And, finally, we need more support for NGOs working directly in Syria. They are not getting enough support. They are the only people getting humanitarian aid into parts of Syria and that is very urgent. (The speaker agreed to take a blue-card question under Rule 162(8)). David Coburn (EFDD),
blue-card question
. – Are you really suggesting that we should have a motorway for ISIS right through Europe? Have you no sense at all? This is ridiculous! What is going to happen to Europe? (Heckling) You are going to change the nature of the whole of Europe. It is madness! (Applause from certain quarters) Linda McAvan (S&D),
blue-card answer
. – I tell you what I do know: 15 months ago Nigel Farage told the British public he thought more should be done to support Syrian refugees. Now we have a chance to do it and you lot over there are saying there is no such thing as a Syrian refugee. I think you really do not have a policy, and I think this is just a cheap, electorally motivated attempt to get votes, as Mr Timmermans said earlier. Zdzisław Krasnodębski (ECR). – Panie Przewodniczący! Sytuacja w obozach dla uchodźców poza Unią jest dramatyczna i to tam powinna być skierowana największa pomoc humanitarna. Dobrze, że to wreszcie zrozumieliśmy. Trzeba też myśleć o tym, jak zwalczać nie symptomy, ale przyczyny tej tragedii, a to wymaga zupełnie innej polityki: być może łącznie z zaangażowaniem militarnym. Na pewno jednak nie rozwiążemy problemu, otwierając dla każdego uchodźcy, nielegalnego emigranta zewnętrzne granice Unii, powiększając chaos. Dzisiaj nawet Niemcy zrozumieli, że ich możliwości są ograniczone i powoli wraca im poczucie rzeczywistości. Nein, wir schaffen nicht alles, und wir werden auch die Welt nicht erlösen. Trzeba też jasno powiedzieć, że humanitarnym rozwiązaniem nie jest przymusowa relokacja uchodźców w Europie i przymusowe trzymanie ich w kraju, do którego nie zamierzali emigrować i którego społeczeństwo nie jest przygotowane na ich przyjęcie. (Mówca zgodził się odpowiedzieć na pytanie zadane przez podniesienie niebieskiej kartki (art. 162 ust. 8 Regulaminu)) Bill Etheridge (EFDD),
blue-card question
. – Thank you for your speech: much of it made good common sense. Would you agree with me that one of the most disgraceful things that has happened during this whole crisis – whether it be a refugee crisis or migrant crisis, whatever you wish to call it – is people using images of suffering people to try and tug at the heart strings of the public in order to change well—set, well—meaning border controls, which we need within the EU and within Member States, and that the people who use these images to try and tug at our heart strings for their own political gains are a disgrace? Zdzisław Krasnodębski (ECR),
blue-card answer
. – My answer to your questions would be that we have to consider suffering people, but we also have to have a responsible policy in the east, the far-east and near-east region, and with our neighbourhood, both in the east and in the south. And we have to be responsible in our policymaking, not just making policies based on emotions, even if they are humanitarian emotions. 5.   Υποδοχή Presidente. – Onorevoli colleghi, visto il forte ritardo vi comunico che questa è l'ultima blue card che concedo, perché non abbiamo tempo per prolungare il dibattito. Siamo stati informati che il Presidente della delegazione della Camera dei rappresentanti del Regno del Marocco, Rachid Talbi El Alami, è presente in tribuna per seguire i nostri lavori. Diamo il benvenuto alla delegazione della camera dei rappresentanti e ci auguriamo che la visita sia interessante e proficua. Soyez les bienvenus, un grand merci d'être ici avec nous à Strasbourg. 6.   Ανθρωπιστική κατάσταση των προσφύγων εντός της ΕΕ και των γειτονικών χωρών (συνέχεια της συζήτησης) Presidente. – L'ordine del giorno reca la ripresa della discussione sulle dichiarazioni del Consiglio e della Commissione sulla situazione umanitaria dei rifugiati nell'UE e nei paesi limitrofi [2015/2877(RSP)]. Angelika Mlinar (ALDE). – Herr Präsident! Ich möchte hier und heute ein Lob aussprechen, ein klares Lob an die deutsche Bundeskanzlerin Angela Merkel. Sie hat nämlich nicht, wie oft fälschlicherweise kritisiert wird, die Flüchtlingskrise verschärft und die ganze Welt nach Europa eingeladen. Sie hat vielmehr Europa ein menschliches Antlitz verliehen und klargestellt, was sich alle Regierenden merken sollten: Das Recht auf Asyl ist ein wesentlicher und fundamentaler Bestandteil des europäischen Wertekatalogs. Eine europaweite Lösung zu erarbeiten und auch die Türkei mit einzubeziehen, ist ein weiterer Punkt, der wichtig, richtig und sehr unterstützenswert ist. Ich freue mich daher, wenn wir morgen mit Bundeskanzlerin Merkel hier im Haus diskutieren und ihre Pläne für die nächsten Jahre hören. Gleichzeitig freut es mich auch, dass der französische Präsident François Hollande bei uns sein wird, dessen Aktivitäten ich allerdings weniger lobenswert finde. Ich war vor zwei Wochen in Calais und muss sagen, dass die Zustände dort für einen EU—Mitgliedstaat beschämend sind. Bevor wir also andere Länder für deren Umgang mit Schutzsuchenden kritisieren, müssen wir vor unserer eigenen Haustür kehren. Patrick Le Hyaric (GUE/NGL). – Monsieur le Président, nous devons être aux côtés des États, des organisations humanitaires, des collectivités territoriales, des associations, des syndicats de salariés, des citoyens qui viennent en aide aux réfugiés et les féliciter. Le devoir de l'Union européenne est de les soutenir et d'abonder les fonds nécessaires qui servent à aider ces réfugiés à vivre, à se loger, à s'éduquer, à se former et à accéder au travail. Les sommes indispensables qu'il faut débloquer devraient d'ailleurs conduire à réviser les politiques de diète budgétaire imposées aux États, aux mairies et aux associations. Des efforts plus soutenus devront sans doute être produits pour une protection internationale de ces personnes jetées sur les routes par les guerres, la répression et pour sécuriser les trajets et ne pas laisser faire des passeurs avides d'argent qui s'enrichissent sur le dos de la misère et du désespoir. Il convient aussi de rétablir avec force une vérité: une Europe de 500 millions d'habitants n'est pas envahie par 700 000 réfugiés, même si nous les accueillons. Toute notre histoire montre que les migrations n'ont pas été une charge mais une source de richesses humaine, culturelle et économique. Kinga Gál (PPE). – Elnök Úr, döbbenettel hallom a Magyarországot ért ismételten elhangzó rosszindulatú, elfogult és valótlan támadásokat. Az, hogy kifordítják az érvényben lévő jogot, pedig végre a valódi menekültek hatékony támogatására kellene koncentrálnunk. A nagy közel-keleti menekülttáborokban élők hatékony megsegítésére. Ők a valódi menekültek, és nem azok, akik a magyar zöld határon betondarabokkal dobálják meg a kötelességüket végző rendőröket, vagy szervezett ostromba kezdenek Calais-nál. Koncentráljunk az együttműködésre azon harmadik országokkal, ahol még az életük kockáztatása nélkül megfelelő humanitárius segítségben részesülhetnek a rászorulók. Ahol még emberélet-veszteség nélkül kiszűrhető, ki lehet jogosult menekült státuszra. Ezzel elejét vehetnénk ezrek embertelen hányódásának, hogy amikor célba vélnek érni, derüljön ki, hogy mégsem maradhatnak az Unióban. Felelős beszédre, tettre van szükség, ahol a szolidaritás kifejezése mellett, a humanitárius segítség mellett megvédjük az Unió külső határait. Az uniós szabályokat mindenkivel betartatjuk és kimondjuk, becsületesen kimondjuk, hogy nem tudunk mindenkit befogadni. Éppen azért, hogy a valóban rászorultakon, a menekülteken segíteni tudjunk. És én úgy gondolom, hogy minden más képmutatás lesz előbb vagy utóbb. Birgit Sippel (S&D). – Herr Präsident! Es geht um die humanitäre Situation der Flüchtlinge, und ich beginne mit den Balkanstaaten. Haben wir in den vergangenen Jahren tatsächlich genug getan für die demokratische und wirtschaftliche Entwicklung dieser Region, oder war es uns nicht eigentlich egal? Die Camps im Libanon und in Jordanien, die Situation ist ebenfalls unerträglich: Keine Bildung für die Kinder, und selbst die Versorgung mit Lebensmitteln ist unzureichend, auch weil unsere Mitgliedstaaten nicht ausreichend Mittel zur Verfügung gestellt haben. Syrische Flüchtlinge in der Türkei: Sie können keinen Asylantrag stellen, sie dürfen nicht arbeiten, sie erhalten keine soziale Unterstützung. Unter solchen Bedingungen können sie nicht in dieser Türkei bleiben. Das muss sich ändern. Und in der Europäischen Union? Menschen werden an den Grenzen gewaltsam zurückgedrängt oder sogar beschossen. Die Lage in Italien und Griechenland ist unerträglich. Doch seien wir ehrlich: Allzu lange haben allzu viele Staaten zugesehen, weggesehen: Das geht uns nichts an, sollen doch die an den Außengrenzen sehen, wie sie klarkommen. Jetzt erleben wir viele rein nationale Antworten, und häufig geht es nicht um den Schutz von Menschen, sondern in vielen variablen Formen um das eine Thema: Abschottung. In all diesen Fragen ist die Europäische Union als Ganzes nicht überfordert. Überfordert ist aber offensichtlich bisher der Rat. Überfordert damit, tatsächlich gemeinsame europäische Antworten zu finden. Jetzt ist es kurz vor zwölf, und wir müssen jetzt alle Mittel aktivieren – finanzielle und organisatorische, auf der europäischen Ebene und auf Seiten der Mitgliedstaaten – für die Registrierung, Aufnahme, Verteilung, Integration, die Bekämpfung von Fluchtursachen und Hilfen für Drittstaaten. Die Flüchtlinge, unsere Bürgerinnen und Bürger, Europa brauchen endlich einen europäischen Rat! Ангел Джамбазки (ECR). – Г-н Председател, г-н Комисар, колеги, от една година водим този абсолютно безплоден разговор в тази зала. От една година ви повтаряме, че зверствата на Ислямска държава и подобните му организации, вършени в Близкия изток, ще вдигнат вълна от хора, които ще бягат от тях. От една година повтаряме, че Република Турция участва в тази война и тя участва открито, бомбардирайки позициите на кюрдите в Северен Ирак. От една година повтаряме, че само и единствено военна намеса на тази територия би спряла тази вълна от бежанци и имигранти и би спасила по някакъв начин европейския континент. За съжаление нищо от това не се случи и да, моята държава България е силно потърпевша от вълната от нелегални имигранти. Защо казвам имигранти? Защото явно има неразбиране в залата за характера и за произхода и за разликата между имигрант и бежанец. Имигрантът идва от сигурна държава, а такава е Турция, и нищо от това не се случва и нищо не се променя. Това, което трябва да се случи, разбира се, не са нито квоти, нито горещи точки, защото няма как да задържиш някой някъде въпреки неговата воля. Затова остро възразявам срещу всички квоти за разпределение и горещи точки. Има една квота и една точка и те са Германия, където искат да отидат тези хора. Jozo Radoš (ALDE). – Gospodine predsjedniče, kriza izbjeglica je pokazala zapravo slabost naših europskih politika. Politika azila nije politika. To je tek protokol koji se ne poštuje. Schengenski režim se na vanjskim granicama Europske unije potpuno raspao, a na unutarnjim granicama je dijelom suspendiran. Sjećam se krize 90-tih godina na prostoru bivše Jugoslavije kada je Hrvatska – mala zemlja s trećinom okupiranog teritorija, izložena agresiji – sama riješila problem 600 tisuća izbjeglica sa svog teritorija iz Bosne i Hercegovine, više nego što je u ovom razdoblju stiglo u Europsku uniju u cjelini. I nije bila Europska unija ta koja je riješila problem rata u Bosni i Hercegovini, nego jedna vanjska sila. I danas je slična situacija. Zemlje same rješavaju probleme s kojima se suočavaju, a neke vanjske sile na svoj način rješavaju krizu u skladu s vlastitim interesima. I kao što je kriza u bivšoj Jugoslaviji dovela do zajedničke europske sigurnosne i obrambene politike očekujem da će i ova kriza dovesti do novih boljih zajedničkih europskih politika. Νικόλαος Χουντής (GUE/NGL). – Κύριε Πρόεδρε, η μέχρι σήμερα διαχείριση της προσφυγικής κρίσης από την Ευρωπαϊκή Ένωση συνιστά υπεκφυγή και υποκρισία. Η ηγεσία της Ευρωπαϊκής Ένωσης κινείται κυρίως στην κατεύθυνση της καταστολής και λιγότερο στη λογική της αλληλεγγύης, με αποτέλεσμα να συντηρούνται οι συνθήκες που έχουν μεταβάλει τη Μεσόγειο, το Αιγαίο, σε πλωτά νεκροταφεία. Η Ευρωπαϊκή Ένωση έχει περιοριστεί σε ένα άχαρο ρόλο, να παζαρεύει ανθρώπινες ζωές, αρνούμενη να αντιμετωπίσει ένα εκρηκτικό πρόβλημα με ανθρωπιστικές διαστάσεις. Κύριε αντιπρόεδρε, χρειάζονται γενναίες αποφάσεις για τη δημιουργία ανοιχτών δομών φιλοξενίας και τη διεκδίκηση του δικαιώματος των προσφύγων να φτάνουν με ασφάλεια στους ευρωπαϊκούς προορισμούς. Η επιμονή στην εφαρμογή του ξεπερασμένου συστήματος του Δουβλίνου, θα οδηγήσει στον παραπέρα εγκλωβισμό εκατοντάδων χιλιάδων προσφύγων, κυρίως στην Ελλάδα. Αυτό που πρέπει να γίνει σήμερα είναι η κατάργηση των κανονισμών του Δουβλίνου και η αντικατάστασή τους από ένα σύμφωνο αλληλεγγύης στη διαχείριση των μεταναστευτικών ροών, η δημιουργία Ευρωπαϊκών Κέντρων κατάθεσης αιτήσεων και μετανάστευσης πλησίον των περιοχών πολεμικών συγκρούσεων καθώς και η αλλαγή του χαρακτήρα της FRΟΝΤΕX. Elmar Brok (PPE). – Herr Präsident, Herr Vizepräsident, Herr Ratspräsident, Kolleginnen und Kollegen! Ja, die Mitgliedstaaten und die Europäische Union haben in den vergangenen Jahren große Fehler gemacht. Aber das hilft uns jetzt nicht weiter. Wir müssen heute ein Problem lösen, das viele von uns nicht erkannt haben, und zwar sowohl, was die Leistungsfähigkeit der Mitgliedstaaten der Europäischen Union angeht, als auch was das Asylrecht angeht. Das Asylrecht ist ein Grundrecht, und da gibt es keine Grenze nach oben. Hier haben wir alle die Genfer Konvention erfüllt, und es steht auch in den meisten unserer Verfassungen. Aber gleichzeitig müssen wir dafür sorgen, dass die Menschen, die kommen, anständig behandelt werden, dass Verfahren schnell gemacht werden, dass die Menschen nicht nur anständig versorgt werden, sondern dass auch deutlich gemacht wird: Wer hier nicht hergehört, muss auch schnell wieder zurückgeschickt werden. Deswegen bin ich der Kommission auch dankbar dafür, dass man auch mein Land darauf hingewiesen hat, dass nicht schnell genug ausgewiesen wird, sodass wir an dieser Stelle Dinge in Ordnung bringen müssen. Aber ich glaube, der entscheidende Punkt ist, dass wir uns mit den Ursachen auseinandersetzen müssen. Die Bürger werden es nicht akzeptieren, wenn wir nur über die Symptome reden, wo wir jetzt Fortschritte machen, die Dinge zu lösen – auch gerade durch den Aktionsplan der Kommission, auch durch die Gespräche gestern mit der Türkei. Sondern wir müssen deutlich machen, dass der Stellvertreterkrieg in Syrien und im Irak nicht beendet wird, wenn man nicht endlich die großen Player an einen Tisch kriegt, die Amerikaner und die Russen. Wir haben inzwischen viele Länder, die da bomben, aber jeder bombt in Syrien einen anderen. Wenn wir das nicht hinbekommen und uns nicht gleichzeitig auch aufraffen, endlich eine inklusive Politik zu betreiben, wenn wir nicht eine neue Afrikapolitik einschließlich einer neuen Handelspolitik machen, auch Klimaschutz und Flüchtlinge zusammen sehen, wenn wir dies nicht einmal als Gesamtkonzept dem europäischen Bürger vorstellen, dann werden diese Bürger uns alle vom Hof treiben. Deswegen müssen wir über das, was wir jetzt praktisch machen, hinausgehen und auch diesen großen Wurf zuwegebringen und das auch dem Bürger vermitteln. Claude Moraes (S&D). – Mr President, I very much welcome the title of the debate, unlike some other colleagues today, and I very much welcome what Ms McAvan said. This is the first time that the external dimension has been brought together with what we are talking about in terms of the political debate on refugees. I very much welcome the point that Mr Timmermans raised, which is that we have to have a sense of urgency. While the media spotlight understandably is on the conflict in Syria, we are entering the winter period and those of us on the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs understand what that means: it means deaths, both in the Mediterranean and on land, in the corridors, and it will mean a crisis. I put it to the Council that they should really review the civil protection mechanism and that they should regard this as an urgent consideration. And I say to the Commission and to Vice-President Timmermans that we really need to think not just about the politics of the relocation mechanism but also about how we will deal properly with the question of the roadmap towards the hotspots. This will be the test of whether the Commission is doing the right thing, and of whether we are working together on proper solutions that will be visible to our citizens in the European Union. Eleonora Forenza (GUE/NGL). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, penso che noi stiamo svolgendo questo dibattito a pochi giorni dall'anniversario di una strage come quella di Lampedusa e ci sono al contempo stragi di cui non si parla, come quella che ha restituito più di cento cadaveri sulle coste libiche. L'UNHCR ha calcolato che solo nel 2015, 2 860 persone hanno perso la vita cercando di raggiungere le coste italiane. Allora, se c'è un'emergenza, credo che l'unica emergenza cui dobbiamo far fronte è quella di salvare vite umane e di evitare stragi che sono assolutamente evitabili e che l'Europa si assume la responsabilità di non evitare. 120 000 quote sono soltanto un palliativo, così come è ipocrita distinguere tra profughi, migranti economici, migranti climatici. Noi abbiamo la responsabilità di abbattere il muro di Dublino, abbiamo la responsabilità di attuare una politica di visti umanitari e di un corridoio umanitario che salvi le vite e di aprire una conferenza sul debito dei paesi dell'euromediterraneo. Anna Maria Corazza Bildt (PPE). – Mr President, people fleeing to Europe should be treated with dignity, by everyone. We have to step up our common humanitarian efforts, supporting Jordan, Lebanon and Turkey better, as well as Serbia and Macedonia. We need to give more funding to international organisations like UNHCR and the World Food Programme, and increase regional support programmes. It is not enough to pledge money: funding has to be disbursed fast and through a simple procedure, and humanitarian support on the spot is not enough. I led the delegation of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs (LIBE) to Lampedusa and our findings were that the search and rescue operation in the central Mediterranean is proving effective thanks to coordination between the Italian operation Mare Sicuro, Eunavfor Med, Triton and the NGOs. We also found that military means and EU cooperation in humanitarian operations are essential to save lives and to combat smugglers. However, smugglers are changing their modus operandi and we have to change our mandate: to broaden it and also to focus more on the eastern route from Turkey and Egypt to Greece and southern Italy. There are legal ways in: the problem is that the Member States do not implement them. Resettlement is the highway in, and it is time to move from a voluntary resettlement to a binding resettlement system. It is also important that all Member States apply the asylum package, including registration and fingerprinting at the external borders of the European Union. This is essential in order for freedom of movement and Schengen to function. David-Maria Sassoli (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, voglio fare un appello alle forze europeiste di questo Parlamento, tanto con gli xenofobi è inutile parlare. Commissario Timmermans, il Consiglio ha assunto le ragioni dell'accoglienza, ma noi dobbiamo andare oltre ed è nella nostra responsabilità dimostrare che le conclusioni del Consiglio si traducono in buona politica e in buone pratiche. È urgente subito la costituzione di una protezione civile europea che sappia coordinare le strutture nazionali, sappia dire ai cittadini che l'accoglienza non è diversa e lontana dall'accoglienza. Abbiamo bisogno anche di un servizio frontiere, subito, per dare sicurezza allo spazio dell'Unione europea. Protezione civile europea, servizio frontiere sono strumenti indispensabili ed è urgente che Parlamento e Commissione subito lavorino insieme e subito formulino una proposta. Mariya Gabriel (PPE). – Monsieur le Président, tout d'abord, je salue l'attribution des crédits supplémentaires pour de nouveaux postes au sein de Frontex et d'Europol, mais j'attire ici l'attention sur la formation des personnels des agences et des États membres. Deux aspects sont importants. D'une part, l'accès à l'éducation des jeunes réfugiés parce que c'est un vecteur important pour l'intégration et, d'autre part, l'aide psychologique aux victimes. Il faudrait qu'elles s'en sortent réellement. Ensuite, un dialogue plus ouvert avec les pays voisins susceptibles d'accueillir des réfugiés dans de bonnes conditions est nécessaire. L'Arabie saoudite nous parle de 130 000 jeunes étudiants syriens, les Émirats arabes unis avancent le chiffre de 100 000 Syriens ayant obtenu un permis de séjour depuis 2011. La question qui se pose est la suivante: au-delà des chiffres et du statut des réfugiés, que faisons-nous ensemble pour répondre de manière cohérente à cette crise? Enfin, il faut saluer les efforts extraordinaires du Liban et de la Jordanie. Les difficultés sont énormes mais il faut reconnaître que ces deux pays tiennent bon. Notre effort européen à leur égard doit être à la hauteur et nous devons aussi tirer les conclusions de ce qui permet aujourd'hui à ces pays d'être des îlots de stabilité dans la région méditerranéenne. Agustín Díaz de Mera García Consuegra (PPE). – Señor Presidente, en síntesis: primero, incrementar el Programa Mundial de Alimentos (PAM); segundo, la rápida implementación de los hot spots para que agilicemos el proceso de auxilio, identificación, registro, distribución y, cuando proceda, devolución con dignidad; tercero, Turquía como socio clave —hay que fortalecer las relaciones en la lucha contra la inmigración irregular y clandestina y contra los traficantes, así como en lo relativo a la ayuda a los refugiados. ¿En qué consiste esta ayuda? La ayuda debe ser humanitaria, coordinando las tareas con el ACNUR, Unicef y las ONG europeas y locales; financiera, los fondos europeos deben servir para construir las necesarias infraestructuras; técnica, con personal especializado de las agencias europeas; legal, reforzando los procedimientos de asilo o la identificación y el control de fronteras; social, para la necesaria inclusión de los refugiados a través de programas educativos, laborales y sanitarios. Además, es necesaria una conferencia de donantes. Y por último, señor Presidente, Grecia necesita una ayuda especial y diferenciada. Carlos Coelho (PPE). – Senhor Presidente, estamos perante uma enorme emergência humanitária, como disse o Vice-Presidente Timmermans. O pior teria sido, uma vez mais, nada fazer. A Comissão tem tomado a iniciativa apresentando boas propostas, mas o Conselho, o Senhor Ministro Schmit, quando decide, fá-lo tarde e pouco. Exige-se ao Conselho que não esqueça que não estamos perante uma crise de fronteiras mas sim de refugiados, que não esqueça que temos de melhorar a nossa ajuda ao desenvolvimento. Mas não é atirando dinheiro para os problemas que eles se resolvem. Que perceba que não são os refugiados que colocam Schengen em causa, mas a reação e as medidas de alguns dos Estados-Membros, e que perceba que 120.000 é um número insuficiente para responder à dimensão do problema. Hoje, exige-se que os Estados-Membros respeitem a lei e cooperem. Exige-se à Comissão que exerça os seus poderes como guardiã dos Tratados e que assegure que as leis de Schengen e do asilo sejam respeitadas e temos de cooperar com os países vizinhos, cooperar com os países da linha da frente, cooperar com os Estados-Membros que recebem mais pedidos de asilo, cooperar nunca foi tão urgente e necessário como hoje. Milan Zver (PPE). – Danes sem prebral presenetljivo izjavo nemškega ministra za notranje zadeve, ki je dejal, da bo... Nemčija več ne more sprejemati beguncev in da jih bo začela vračati. Ko so ga vprašali, kam bo vračala begunce, je dejal, da ne v države, kjer je raven varovanja človekovih pravic in svoboščin prenizka – tu je mislil Madžarsko in pa Grčijo – ampak v tiste države, kjer lepo ravnajo z begunci, in eksplicitno omenjal Slovenijo in Hrvaško. Obe državi imata zelo slabe absorpcijske sposobnosti. To sta majhni državi. In seveda če Nemčija misli vračati večino od prispelih beguncev, večino od milijon in pol, ti državi seveda ne bosta morali sprejeti vsaka po nekaj sto tisoč beguncev. Zato prosim za ponovni premislek. Verjamem, da tudi Nemčija mora spremeniti migracijsko politiko, vendar na ustrezen način. Procedura «catch-the-eye» Michaela Šojdrová (PPE). – Pane předsedající, jsem ráda, že konečně od slov přecházíme k činům. Také proto Česká republika neprotestuje proti přehlasování v Radě, ale chceme být solidární a solidárně se podílet na financování humanitární pomoci. Za uplynulé dva roky se Česká republika podílela třemi miliony EUR na zajištění humanitární pomoci v Sýrii a zemích Blízkého východu. V této souvislosti se také chci zeptat pana komisaře a pana ministra, proč mezi bezpečné země zatím nepočítáme Egypt, který na svém území již dnes má tisíce uprchlíků. Dámy a pánové, jsem velmi ráda, že také Evropský parlament bude rychle reagovat na finanční podporu a jsem připravena hlasovat pro rozpočet, který umožní zajištění lidských podmínek v uprchlických táborech. Caterina Chinnici (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, di fronte alla crisi umanitaria determinata dall'immigrazione, le misure previste sono un passo in avanti, ma di certo non bastano. Io vorrei informarvi su un tema del quale poco si parla. I minori, i bambini, oltre centomila, molti dei quali non accompagnati sono arrivati nei primi sei mesi dell'anno, quasi il doppio rispetto allo scorso anno. Occorre per loro fare di più. Occorre accelerare le procedure di asilo, assicurando che sia data sempre priorità all'interesse superiore del minore, come chiarito dalla Corte di giustizia e nell'ambito dei nuovi meccanismi di ricollocamento deve essere rispettato l'obbligo di tutti gli Stati europei di accogliere e assistere i minori non accompagnati, che di fatto si trovino sul proprio territorio, a prescindere dal paese di primo approdo o da precedenti richieste di asilo in altri paesi. Il ricongiungimento con le famiglie o altri parenti deve essere una priorità e occorrono sistemi per seguire i movimenti dei minori non accompagnati, anche per evitare il rischio che finiscano nelle mani di organizzazioni criminali non solo prima, ma anche dopo l'arrivo in Europa. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε Πρόεδρε, η κατάσταση των χιλιάδων προσφύγων που κατακλύζουν την Ελλάδα και την υπόλοιπη Ευρώπη είναι απελπιστική. Τα προσφυγικά κύματα αυξάνονται και η δυστυχία θα μεγαλώνει, όσο θα συνεχίζεται ο πόλεμος στη Συρία, όσο θα ανέχεται και θα αφήνει η Ευρωπαϊκή Ένωση τον ISIS να συνεχίζει το εγκληματικό του έργο. Η ανθρωπιστική κρίση, όμως, δεν πλήττει μόνο τους πρόσφυγες. Πλήττει και τον ελληνικό λαό που έχοντας φτωχοποιηθεί από τα μνημόνια και την τρόικα, δεν μπορεί πλέον να φιλοξενήσει άλλους πρόσφυγες. Η τρόικα, όμως, συνεχίζει να εξαθλιώνει τον ελληνικό λαό με το τρίτο μνημόνιο και, ενώ έπρεπε να ανακουφιστεί o ελληνικός λαός που δέχεται τα τεράστια προσφυγικά κύματα, ενώ έπρεπε να καταργηθεί το μνημόνιο και να διαγραφεί το επονείδιστο χρέος, εσείς κύριοι της τρόικας και της Επιτροπής, συνεχίζετε να πιέζετε, μαζί με το Εurogroup, την Ελλάδα, να εφαρμόσει το τρίτο μνημόνιο και μετατρέπετε την Ελλάδα σε κοινωνικό νεκροταφείο. Αυτό πρέπει να σταματήσει άμεσα. Ivan Jakovčić (ALDE). – Gospodine predsjedniče, sigurno je da je posljednja sjednica Europskog Vijeća napravila veliki korak naprijed. Sigurno je da je pozicija Komisije cijelo ovo vrijeme za vrijeme izbjegličke krize odlična pozicija kojom ona zaista želi razriješiti ovu vrlo tešku situaciju. Međutim, ono od čega ne možemo pobjeći je to da smo ovu situaciju dočekali potpuno nespremni. Kako Komisija, kako zemlje članice, tako i čitava Europska unija... dočekali smo ovu situaciju potpuno nespremni i nažalost vidjeli i velike razlike među nama. Ono što želim posebno istaknuti je da Europska unija treba preuzeti puno jaču ulogu u svijetu u razrješavanju ukupnosti ove situacije. Želim naglasiti i to da su zemlje ne-članice na zapadnom Balkanu kao što su npr. Srbija i FYROM (Makedonija) učinile više nego neke zemlje članice. I želim naglasiti da to čine i Turska i Libanon i Jordan. Zaista, Europska unija i zemlje članice moraju dobro razmisliti o svojoj poziciji narednih mjeseci jer ova kriza će sigurno još trajati. Κώστας Χρυσόγονος (GUE/NGL). – Κύριε Πρόεδρε, η αντιμετώπιση του προβλήματος της προσφυγοποίησης και της μετανάστευσης είναι ανεπαρκής και είναι και άνιση σε ό,τι αφορά τα κράτη μέλη. Από τα 2,4 δισεκατομμύρια ευρώ που ενέκρινε η Ευρωπαϊκή Επιτροπή στα σχετικά προγράμματα τις τελευταίες εβδομάδες, για την Ελλάδα εγκρίθηκαν μόνο 470 εκατομμύρια. Το ποσό αυτό, αν και φαίνεται μεγάλο σε απόλυτο αριθμό, είναι μόλις το ένα πέμπτο του συνόλου, τη στιγμή κατά την οποία η Ελλάδα, από την αρχή του 2015 έως τα μέσα Σεπτεμβρίου, έχει δεχθεί περίπου 310.000 καταγεγραμμένους ανθρώπους σε σύνολο περίπου 430.000 για ολόκληρη την Ένωση. Δηλαδή, η Ελλάδα υποδέχεται τα δύο τρίτα του συνόλου των προσφυγικών και μεταναστευτικών ροών και από την άλλη μεριά παίρνει μόνο το ένα πέμπτο των κονδυλίων για το σκοπό αυτό. Πρέπει να αλλάξουν αυτές οι αναλογίες. James Carver (EFDD). – Mr President, this migration crisis has become the biggest political issue of recent times. Accordingly, we must clarify all the factors to ensure that the best solution is found for both EU citizens and the migrants themselves. The problem is further compounded by ambiguous claims made by Saudi Arabian officials at last week's Committee on Foreign Affairs (AFET) meeting, when they suggested that Saudi Arabia is taking in 2.5 million refugees. Matters are not helped by the fact that Saudi Arabia has not signed the 1951 UN Convention on Refugees. According to my maths, this claim does not add up. Bearing in mind the number of people already in both Syria and UNHCR registered camps, my estimates show an unaccounted figure of around 1 to 1.5 million people, many of whom will, of course, already be in further transit to Europe. The Gulf States must rise to the challenge and work with the rest of the world towards a favourable and lasting result. It is therefore essential that all UN members sign up to the 1951 Convention so that we can properly assess the situation. Franz Obermayr (ENF). – Herr Präsident! Man spricht von bis zu 1,5 Millionen Zuwanderern für Deutschland in diesem Jahr, und ein Ende des Flüchtlings-Tsunamis ist nicht in Sicht. Kein Wunder, wenn Europas sogenannte Volksvertreter, von Juncker bis Timmermans, von Merkel bis Faymann, offensichtlich dazu einladen und das auch noch bejubeln. Klar ist: Diese Zuwanderung wird eine Kostenexplosion im Milliardenbereich mit sich bringen, denn offene Grenzen heißt Kosten für die, die da kommen. Das heißt aber auch weniger Geld für Europas Arme und weniger Geld für Europas soziale Probleme, die wir immerhin ja auch haben. Ich garantiere Ihnen eines: Das Herabsetzen der sozialen Standards wird auch in den reichen Ländern Europas den sozialen Frieden gefährden. Ich werfe Ihnen weiters vor, dass Sie die Sorgen der Europäer hinsichtlich einer weiter fortschreitenden Islamisierung, hinsichtlich islamischer Parallelwelten und auch hinsichtlich der Gefährdung durch IS-Terroristen sträflich ignorieren. Krisztina Morvai (NI). – Orbán Viktort és a magyar kormányt lehet szeretni vagy nem szeretni, de egy biztos, hogy a tömeges illegális migráció kérdésében a magyar emberek többségének a véleményét fejezik ki, mind szavakban, mind pedig intézkedéseikkel. Mi több, az európai emberek többségének a véleményét is kifejezik azzal, hogy a hazájukat szeretnék megvédeni és Európát is szeretnék megvédeni. Talán liberális barátaink is emlékeznek, hogy régebben ez volt az, amit úgy neveztek, hogy «demokrácia». Amikor a döntéshozók nem egy szűk elitnek és a médiának az emberek többsége által bizarrnak gondolt elképzeléseit erőltették, hanem az emberek véleményét mondták el. És volt egy olyan kifejezés is, hogy «véleménynyilvánítási szabadság». Nyugati barátaink már azt veszik természetesnek, hogy a tömeges illegális migrációról csak a konyhában és négyszemközt szabad beszélni. Ennek most már vége. Fine della procedura «catch-the-eye» Frans Timmermans,
First Vice-President of the Commission
. – Mr President, I have just a few points in reaction to what was said. First of all, let me be very clear that we are faced with a huge crisis. It is also clear that Europe cannot – cannot – accommodate all the refugees in the world. Let us be very clear about that. (The President cut off the speaker to address an interruption from the floor) Presidente. – Onorevole, Le spiego cos'è successo. Il regolamento prevede cinque interventi per il «catch-the-eye», ne ho dati di più, uno per gruppo, il suo gruppo ha avuto un intervento e mi dispiace, siamo già in forte ritardo, quindi non posso dare la parola. Frans Timmermans,
First Vice-President of the Commission
. – Secondly, the humanitarian situation warrants action at all levels – by Member States, by the European Union, inside Member States, inside the European Union and outside of the European Union. I want to thank this Parliament for its leadership in this issue and for its strong support for the Commission's position. This is the way forward. If we do what we have now agreed, and we do it swiftly, we will come to terms with this issue and we will show the European population that we can handle this and that Europe is capable of handling this. My third point, in reaction to some of the remarks that were made, is that if you do not want to help refugees, if you do not want to do anything else but push them back at the borders, please say so and do not try to justify it by pretending that the people arriving in Europe are not refugees. That is a lie. (Applause) At least have the integrity to say that you just do not want to help people. Do not say that these people are not refugees. Eighty percent of the people arriving today in Greece can be classified as refugees. That is the reality today. (Heckling) Of course the refugee crisis comes with problems. Nobody denies these problems. These problems will have to be tackled. We have to improve our external border control. We have to be much faster at fingerprinting and swiftly identifying people when they arrive to make sure the people who have the right to asylum are selected. Those who do not have the right to asylum should be returned to where they came from. We need to do all this swiftly and we will be implementing this in the next couple of weeks. Just shouting from the sidelines, saying that it is all bad and people should simply disappear from our radar screens, is not going to provide any solution to this problem. (Applause) My final remark is this: a number of comments were made about the situation in Hungary. I would like to announce to you that this morning the Commission sent an administrative letter to the Hungarian authorities demanding clarification on a number of issues pertaining to the way they have handled asylum and immigration policies and border control. We will await the reply to that and then we will have a dialogue with the Hungarian authorities on the basis of that reply. Nicolas Schmit,
président en exercice du Conseil
. – Monsieur le Président, les réfugiés de guerre ne choisissent pas de partir de chez eux, ils n'ont simplement pas d'autre choix. Désormais, dans le cas de notre aide humanitaire, nous aidons les personnes déplacées le plus près possible de leur lieu d'origine et, quand elles doivent fuir vers des pays voisins, c'est là que nous devons aider en priorité ces personnes. Même si l'aide humanitaire ne suffit pas toujours, nous devons éviter, dans la mesure du possible, que ces personnes désespérées entament le dangereux voyage vers l'Europe, qui a déjà fait beaucoup trop de victimes. Moi, j'aimerais poser une question. Interrogé, un père de famille a dit: pourquoi j'ai pris tous les risques pour me rendre en Europe? Mais simplement parce que mes enfants, pendant 2 ans, n'ont pas connu d'école. Moi, j'interroge tous ceux qui sont dans une logique de déni des faits, comme vient de le dire le vice-président de la Commission: est-ce qu'ils auraient attendu 2 ans pour se mettre en route? Cette crise humanitaire, en effet, comme beaucoup l'ont souligné, interpelle les valeurs mêmes de notre union, valeurs auxquelles nous sommes profondément attachés. Le Conseil poursuivra sa coopération dans ce domaine avec le Parlement européen en vue de trouver les mesures nécessaires pour faire face à cette crise. L'action de l'Union européenne doit être forte, efficace, globale et à la hauteur du défi auquel nous sommes confrontés. L'Europe est capable de maîtriser cette situation, elle y parviendra, à condition d'être solidaire. Presidente. – La discussione è chiusa. Dichiarazioni scritte (articolo 162) Clara Eugenia Aguilera García (S&D),
por escrito
. – La llamada «crisis de los refugiados» a la que venimos asistiendo en los últimos meses pone de manifiesto la necesidad de adoptar una respuesta global y europea al desafío migratorio. Esta respuesta requiere la articulación de medidas a corto, medio y largo plazo. La dimensión humanitaria de la crisis de refugiados requiere medidas del primer tipo. El volumen de refugiados que se agolpan a las puertas de Europa o que recorren las rutas principales de tránsito, especialmente la de los Balcanes occidentales, están experimentado frecuentes abusos por parte de mafias que explotan su estado de necesidad pero también por parte de las autoridades públicas, incluyendo abusos policiales. Tanto el ACNUR como las organizaciones humanitarias que operan sobre el terreno han denunciado no solo estos abusos sino una precarización progresiva de las condiciones de los refugiados con acceso limitado a bienes de primera necesidad. La UE debe adoptar, inmediatamente, medidas que contribuyan a solucionar la emergencia humanitaria incluyendo la creación de «corredores humanitarios». Estas medidas deben estar operativas cuanto antes. Inés Ayala Sender (S&D),
por escrito
. – La llamada «crisis de los refugiados» a la que venimos asistiendo en los últimos meses pone de manifiesto la necesidad de adoptar una respuesta global y europea al desafío migratorio. Esta respuesta requiere la articulación de medidas a corto, medio y largo plazo. La dimensión humanitaria de la crisis de refugiados requiere medidas del primer tipo. El volumen de refugiados que se agolpan a las puertas de Europa o que recorren las rutas principales de tránsito, especialmente la de los Balcanes occidentales, están experimentado frecuentes abusos por parte de mafias que explotan su estado de necesidad pero también por parte de las autoridades públicas, incluyendo abusos policiales. Tanto el ACNUR como las organizaciones humanitarias que operan sobre el terreno han denunciado no solo estos abusos sino una precarización progresiva de las condiciones de los refugiados con acceso limitado a bienes de primera necesidad. La UE debe adoptar, inmediatamente, medidas que contribuyan a solucionar la emergencia humanitaria incluyendo la creación de «corredores humanitarios». Estas medidas deben estar operativas cuanto antes. José Blanco López (S&D),
por escrito
. – La llamada «crisis de los refugiados» a la que venimos asistiendo en los últimos meses pone de manifiesto la necesidad de adoptar una respuesta global y europea al desafío migratorio. Esta respuesta requiere la articulación de medidas a corto, medio y largo plazo. La dimensión humanitaria de la crisis de refugiados requiere medidas del primer tipo. El volumen de refugiados que se agolpan a las puertas de Europa o que recorren las rutas principales de tránsito, especialmente la de los Balcanes occidentales, están experimentado frecuentes abusos por parte de mafias que explotan su estado de necesidad pero también por parte de las autoridades públicas, incluyendo abusos policiales. Tanto el ACNUR como las organizaciones humanitarias que operan sobre el terreno han denunciado no solo estos abusos sino una precarización progresiva de las condiciones de los refugiados con acceso limitado a bienes de primera necesidad. La UE debe adoptar, inmediatamente, medidas que contribuyan a solucionar la emergencia humanitaria incluyendo la creación de «corredores humanitarios». Estas medidas deben estar operativas cuanto antes. Soledad Cabezón Ruiz (S&D),
por escrito
. – La llamada «crisis de los refugiados» a la que venimos asistiendo en los últimos meses pone de manifiesto la necesidad de adoptar una respuesta global y europea al desafío migratorio. Esta respuesta requiere la articulación de medidas a corto, medio y largo plazo. La dimensión humanitaria de la crisis de refugiados requiere medidas del primer tipo. El volumen de refugiados que se agolpan a las puertas de Europa o que recorren las rutas principales de tránsito, especialmente la de los Balcanes occidentales, están experimentado frecuentes abusos por parte de mafias que explotan su estado de necesidad pero también por parte de las autoridades públicas, incluyendo abusos policiales. Tanto el ACNUR como las organizaciones humanitarias que operan sobre el terreno han denunciado no solo estos abusos sino una precarización progresiva de las condiciones de los refugiados con acceso limitado a bienes de primera necesidad. La UE debe adoptar, inmediatamente, medidas que contribuyan a solucionar la emergencia humanitaria incluyendo la creación de «corredores humanitarios». Estas medidas deben estar operativas cuanto antes. Andor Deli (PPE),
írásban
. – Rendkívül fontosnak tartom, hogy a Nyugat-Balkán tagjelölt országai, de különösen Szerbia kiemelt helyet kapjanak azokban a megoldáskeresési folyamatokban, amelyeket az EU intézményei folytatnak migráns kérdésben. Ha figyelembe vesszük, hogy a szárazföldi menekültek legnagyobb része épp ezen az ún. balkáni útvonalon keresztül érkezik az EU-ba és a hideg időjárás közeledtét, nyilvánvalóvá válik két dolog: szükség van arra, hogy a Bizottság Szerbiát és a többi nyugat-balkáni tagjelölt országot komoly partnerként kezelje. Lehetőség szerint ebben a kérdésben olyan bánásmódban részesítse, mint azt a tagállamok esetében szokás. Hiszen Szerbia szigetet képez EU-s tagállamok között és ezért az európai megoldások keresésében nem lehetséges a megkerülése. Ehhez szorosan kapcsolódóan pedig szerintem helyes az az elvárás az Európai Bizottság felé, hogy maximális hatékonyságot és gyorsaságot mutasson a pénzügyi segélynyújtás folyamatában Szerbiának és a többi Nyugat-Balkáni országnak. Iratxe García Pérez (S&D),
por escrito
. – La llamada «crisis de los refugiados» a la que venimos asistiendo en los últimos meses pone de manifiesto la necesidad de adoptar una respuesta global y europea al desafío migratorio. Esta respuesta requiere la articulación de medidas a corto, medio y largo plazo. La dimensión humanitaria de la crisis de refugiados requiere medidas del primer tipo. El volumen de refugiados que se agolpan a las puertas de Europa o que recorren las rutas principales de tránsito, especialmente la de los Balcanes occidentales, están experimentado frecuentes abusos por parte de mafias que explotan su estado de necesidad pero también por parte de las autoridades públicas, incluyendo abusos policiales. Tanto el ACNUR como las organizaciones humanitarias que operan sobre el terreno han denunciado no solo estos abusos sino una precarización progresiva de las condiciones de los refugiados con acceso limitado a bienes de primera necesidad. La UE debe adoptar, inmediatamente, medidas que contribuyan a solucionar la emergencia humanitaria incluyendo la creación de «corredores humanitarios». Estas medidas deben estar operativas cuanto antes. Eider Gardiazabal Rubial (S&D),
por escrito
. – La llamada «crisis de los refugiados» a la que venimos asistiendo en los últimos meses pone de manifiesto la necesidad de adoptar una respuesta global y europea al desafío migratorio. Esta respuesta requiere la articulación de medidas a corto, medio y largo plazo. La dimensión humanitaria de la crisis de refugiados requiere medidas del primer tipo. El volumen de refugiados que se agolpan a las puertas de Europa o que recorren las rutas principales de tránsito, especialmente la de los Balcanes occidentales, están experimentando frecuentes abusos por parte de mafias que explotan su estado de necesidad pero también por parte de las autoridades públicas, incluyendo abusos policiales. Tanto el ACNUR como las organizaciones humanitarias que operan sobre el terreno han denunciado no solo estos abusos sino una precarización progresiva de las condiciones de los refugiados con acceso limitado a bienes de primera necesidad. La UE debe adoptar, inmediatamente, medidas que contribuyan a solucionar la emergencia humanitaria incluyendo la creación de «corredores humanitarios». Estas medidas deben estar operativas cuanto antes. Enrique Guerrero Salom (S&D),
por escrito
. – La llamada «crisis de los refugiados» a la que venimos asistiendo en los últimos meses pone de manifiesto la necesidad de adoptar una respuesta global y europea al desafío migratorio. Esta respuesta requiere la articulación de medidas a corto, medio y largo plazo. La dimensión humanitaria de la crisis de refugiados requiere medidas del primer tipo. El volumen de refugiados que se agolpan a las puertas de Europa o que recorren las rutas principales de tránsito, especialmente la de los Balcanes occidentales, están experimentado frecuentes abusos por parte de mafias que explotan su estado de necesidad pero también por parte de las autoridades públicas, incluyendo abusos policiales. Tanto el ACNUR como las organizaciones humanitarias que operan sobre el terreno han denunciado no solo estos abusos sino una precarización progresiva de las condiciones de los refugiados con acceso limitado a bienes de primera necesidad. La UE debe adoptar, inmediatamente, medidas que contribuyan a solucionar la emergencia humanitaria incluyendo la creación de «corredores humanitarios». Estas medidas deben estar operativas cuanto antes. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing
. – The current humanitarian crisis shows that it is of vital importance to engage in responsible politics. I agree that this crisis is very much concerned with responsibility. We must come up with European solutions to European problems. The solution needs to be that of an improved Europe. In a modern Europe, we need modern conventions, unlike Dublin. Solutions take into account both solidarity and responsibility, which should be fundamentally intertwined values. Both of these values are imperative for the existence of the European Union, for the Member States and for their citizens. Afzal Khan (S&D),
in writing
. – The current humanitarian crisis is unprecedented; the numbers of refugees is increasing daily and is unparalleled in recent times. The complexity of the issue unfortunately gives little hope that the situation will improve in the near future. The Russian intervention is likely to make the issue prolonged and worse in Syria. We have to redouble our efforts to deal with the root causes. Recently, I visited refugee camps in Serbia, Jordan, Lebanon and Iraq. People are desperate to get to Europe. During the summer months the influx has surged and new migration routes have emerged, creating even bigger challenges for Europe. For the security of our citizens, as well as incoming refugees, the proper management and control of our external borders is paramount. The burden of this crisis must be shared. Europe must stand together in solidarity and unity committed to its values. I welcome the EU plans to assist the affected countries and also plans to assist the overstretched and underfunded UNHCR and the World Food Programme agencies. These new incentives will not end the crisis, but they are all necessary steps in the right direction. Илхан Кючюк (ALDE),
в писмена форма
. – Уважаеми колеги, докато Европейският съюз се лута в намирането на решение, хиляди невини хора продължават да страдат. Всеки път повтаряме, че е необходимо да проявим солидарност, но всеки път демонстрираме колко сме далеч от това да говорим в един глас. Издигането на стени в рамките на ЕС са ксенофобски мерки, които противоречат на ценностите и политиките на ЕС. В момент, когато рекорден брой хора напускат домовете си заради война и потисничество, е неприемливо пълноправни членки на ЕС да искат да се изолират от проблема. Изправени сме пред безпрецедентна бежанска вълна и колкото по-бързо разберем, че няма национално решение на този сложен проблем, а единствено общ подход, толкова по-бързо ще помогнем на хилядите страдащи. Това е не само европейска, но и регионална и глобална криза, а това налага да включим в разрешаването и всички съседни на ЕС страни, които понасят голяма част от тежестта на бежанската вълна. В тази връзка, приветствам решението за релокиране в рамките на ЕС на 160 000 бежанци, както и решенията за създаването на «горещи точки» и за помощ на 2 милиона бежанци в Турция. Но това не е достатъчно. Необходимо е ЕС да състави обща позиция и да участва активно в решаването на конфликтите в региона, които са основната причина за бежанската вълна. Marju Lauristin (S&D),
kirjalikult
. – Põgenikekriisi lahendamisel ei tohi me n-ö pead liiva alla peita. Euroopa Liidu teovõime peab suurenema ja iga liikmesriik peab selleks märksa enam panustama. Mõistagi on tervitatav Euroopa Liidu välispiiri tugevdamine, et selekteerida paremini sõjapõgenikke majanduspõgenikest, kuid me peame tagama esimeste turvalise sissepääsu ELi ning tõhustama selleks koostööd kolmandate riikidega, nagu Jordaania, Liibanon ja Türgi. Meil tuleb minna edasi praktiliste sammudega, nagu keeleõppe toetamine ja pagulaste lõimimine Euroopa ühiskonda, ning leidma selleks piisavaid vahendeid Euroopa Sotsiaalfondist. Juan Fernando López Aguilar (S&D),
por escrito
. – La llamada «crisis de los refugiados» a la que venimos asistiendo en los últimos meses pone de manifiesto la necesidad de adoptar una respuesta global y europea al desafío migratorio. Esta respuesta requiere la articulación de medidas a corto, medio y largo plazo. La dimensión humanitaria de la crisis de refugiados requiere medidas del primer tipo. El volumen de refugiados que se agolpan a las puertas de Europa o que recorren las rutas principales de tránsito, especialmente la de los Balcanes occidentales, están experimentado frecuentes abusos por parte de mafias que explotan su estado de necesidad pero también por parte de las autoridades públicas, incluyendo abusos policiales. Tanto el ACNUR como las organizaciones humanitarias que operan sobre el terreno han denunciado no solo estos abusos sino una precarización progresiva de las condiciones de los refugiados con acceso limitado a bienes de primera necesidad. La UE debe adoptar, inmediatamente, medidas que contribuyan a solucionar la emergencia humanitaria incluyendo la creación de «corredores humanitarios». Estas medidas deben estar operativas cuanto antes. David McAllister (PPE),
in writing
. – The flow of refugees and migrants has reached an unprecedented scale. This international crisis needs an international response. In order to cope with the current situation, the European Union needs to support Syria and its direct neighbours as well as the Western Balkans. I welcome that already EUR 4 billion in EU and Member States funding have been spent to help Syria and its neighbours. Turkey is one of the key countries in the region. The European Union's support for Turkey, a country that has already received 2 million refugees, needs to be stepped up. Most refugees enter the European Union via the Western Balkan route. Therefore, countries like Serbia are not part of the problem, but part of the solution. Commissioner Johannes Hahn is right when he states that the Western Balkans must «not become a parking lot» for stranded refugees. I welcome that the European Commission has increased the migration-related assistance for Serbia and the former Yugoslav Republic of Macedonia. Stability in the Western Balkans is a prerequisite for dealing with the flow of refugees and can just be safeguarded by a clear European perspective for all the countries in the region. József Nagy (PPE),
írásban
. - Menekültkérdésben a megoldás csak egy erősebb Európa lehet. Tisztán láthatjuk, hogy önállóan egyik tagállam sem képes megbirkózni a mai menekültválsággal. Csak az összefogás segíthet. A kvótákról szóló bírósági per példa az én hazám, Szlovákia szempontjából kontraproduktív, a menekültkérdés megoldása oldaláról pedig felelőtlen időpocsékolás. Azonnali konkrét lépésekre van szükség és nem az eddigi kínos és haszontalan színjáték további folytatására. Véleményem szerint elkerülhetetlen és abszolút prioritás a közös külpolitika, a közös határvédelem és a közös hadsereg felállítása. A tagállamoknak fel kell hagyni egymás és az Unió alibista hibáztatásával. Azonnal lépnünk kell a szorosabb együttműködés, egy erősebb Európa felé. Ez az egyetlen reményünk arra, hogy a helyzet ne rombolja le eddigi vívmányainkat. Момчил Неков (S&D),
в писмена форма
. – Ситуацията с бежанците се влошава с всеки изминал ден и това изисква от нас своевременна и бърза реакция. Не можем да наблюдаваме безучастно случващото се, докато хиляди хора рискуват живота си, оставят домовете си, за да се спасят от войната. В момента сме изправени пред хуманитарна криза, чиито размери изискват адекватно и навременно европейско решение. Трябва да покажем солидарност и всяка една държава членка да поеме своятa част от отговорността за решаването на този проблем. Кризата с бежанците има и друг аспект, който не трябва да пренебрегваме – страховете и притесненията на хората. Да, ние трябва да покажем солидарност и да бъдем съпричастни със съдбата на бежанците, но в същото време трябва да дадем адекватен отговор на тези страхове, без обаче да падаме в клопката на популизма. Вярвам, че Европа ще успее да овладее миграционната криза само ако е единна. Вместо да издигаме стени и да затваряме граници, нека потърсим общоевропейско решение на проблема и престанем да се обвиняваме едни други. Péter Niedermüller (S&D),
írásban
. – A menekültek tömeges érkezése az egyik legnagyobb kihívás, amely az Uniót megalakulása óta érte. Az, hogy hogyan kezeljük ezt a válságot, meghatározza azt, hogy hogyan látják Európát a világban és azt is, hogy hogyan látnak minket a saját polgáraink. Az a feladatunk, hogy emberséges és racionális megoldást találjuk, új egyensúlyt a nemzetközi jog követelményei és a biztonsági igények között, úgy adjunk menedéket az erre rászorulóknak, hogy közben megvédjük és megerősítjük uniónk alapértékeit. Az elmúlt időszak azt mutatta, hogy a bezárkózó nacionalista megoldások nem vezetnek sehová. A szögesdrót, a falak, a vízágyú, a könnygáz, gumilövedék, az erőszak, a jogfosztás nem állítja meg a menekülőket, csak mérhetetlen szenvedést okoz és elveszi az elűzöttek emberi méltóságának maradékát is. Miközben Európa számos polgára, közössége és városa tett bizonyságot az elmúlt időszakban nagylelkűségéről és humanitásáról, eközben a szervezett, intézményes válasz gyakran gyenge és bizonytalan. Az elmúlt héten Európa vezetői bátor döntést hoztak, amikor félreseperték a kisstílű politikai játékot játszó nacionalisták ellenállását, és előreléptek egy erősebb közös európai politika irányába. Ez azonban kevés. Szükség van arra, hogy mozgósítsuk Európa erőforrásait a menekültek megsegítésére és integrálására, és ezeket a forrásokat azoknak juttassuk el, ahol valódi támogatást nyújtanak nekik, a városoknak és a civil szervezeteknek, közösségeknek. Laurențiu Rebega (ENF),
în scris
. – Situația refugiaților în UE este la fel de grea precum situația populației aflate la limita minimă de subzistență din țările din estul Uniunii, dar pe care, spre deosebire de refugiați, legile Uniunii nu o pun în postura de a cere ajutor umanitar. În timp ce rândurile refugiaților cresc și se deplasează în Europa, nu mi se pare că instituțiile europene încearcă într-adevăr să se implice în încetarea stării de război din Siria și stabilizarea situației. Cât timp instabilitatea politică și starea de conflict vor continua în Siria, situația refugiaților, dar și a statelor care nu își permit gestiunea lor va deveni din ce în ce mai disperată. Este absolut necesar să creăm o structură adecvată pentru refugiații care sunt deja pe teritoriul european și care se vor confrunta cu sezonul de iarnă. Situația actuală este mai mult decât disperată, este o criză umanitară ce va adânci criza deja existentă în țările din sud-estul Europei, care încercau să își găsească un echilibru funcțional în cadrul UE. Cotele obligatorii de refugiați nu vor face altceva decât să instige populațiile europene sărace către violență: va fi o luptă între săracii europeni din estul Uniunii Europene și săracii refugiați din Siria. Σοφία Σακοράφα (GUE/NGL),
γραπτώς
. – Η τραγικότητα και κρισιμότητα της κατάστασης απαγορεύουν οποιαδήποτε σπατάλη χρόνου για βαθυστόχαστες πολιτικές αναλύσεις και τεχνικές προσεγγίσεις. Η Ελλάδα, που βιώνει στο μέγιστο βαθμό την οικονομική κρίση, συνεχίζει σχεδόν μόνη της να υποδέχεται καθημερινά χιλιάδες κατατρεγμένους πρόσφυγες. Και παρά τα οξυμένα οικονομικοκοινωνικά προβλήματα που αντιμετωπίζει τους φιλοξενεί χωρίς προαιρέσεις, ποσοστώσεις, ή διαλογή, χωρίς καμία εξαίρεση και κανένα διαχωρισμό. Αυτή είναι η πραγματικότητα. Ουσιαστικά όμως, όλοι αυτοί οι χιλιάδες, εκατομμύρια εξαθλιωμένοι πρόσφυγες έρχονται και περιμένουν, εδώ έξω από το ευρωκοινοβούλιο. Περιμένουν διεκδικώντας το ελάχιστο: να επιβιώσουν από τον όλεθρο που με σαφή ευθύνη και της Ε.Ε. επικρατεί στην πατρίδα τους. Και οι υπεύθυνοι συζητάνε, ασφαλείς και απόμακροι σε πόσους από αυτούς θα βάλουν το σημάδι στο χέρι που θα τους οδηγήσει στο θάνατο. Και επειδή αναφέρονται σε νούμερα αντί για ανθρώπους νομίζουν ότι δεν είναι το δικό τους δάχτυλο που θα δείξει αυτόν που δεν θα ζήσει. Και μας θέλουν συνένοχους. Συζητήσεις και αποφάσεις για ποσοστώσεις, αποδεκτούς ή όχι, νόμιμους ή παράνομους, πρόσφυγες, «ασφαλούς» ή μη προέλευσης –αν είναι δυνατόν!!!- σημαίνουν πολύ απλά, θάνατο για κάποιες χιλιάδες ανθρώπους. Παράλληλα, όμως, σημαίνουν και τον οριστικό θάνατο για τις ήδη περιφρονημένες θεμελιώδεις ανθρώπινες αξίες που λέμε ότι υπερασπιζόμαστε ως Ευρώπη. Η ευθύνη είναι πλέον προσωπική και αφορά στον καθένα μας. Elena Valenciano (S&D),
por escrito
. – La llamada «crisis de los refugiados» a la que venimos asistiendo en los últimos meses pone de manifiesto la necesidad de adoptar una respuesta global y europea al desafío migratorio. Esta respuesta requiere la articulación de medidas a corto, medio y largo plazo. La dimensión humanitaria de la crisis de refugiados requiere medidas del primer tipo. El volumen de refugiados que se agolpan a las puertas de Europa o que recorren las rutas principales de tránsito, especialmente la de los Balcanes occidentales, están experimentado frecuentes abusos por parte de mafias que explotan su estado de necesidad pero también por parte de las autoridades públicas, incluyendo abusos policiales. Tanto el ACNUR como las organizaciones humanitarias que operan sobre el terreno han denunciado no solo estos abusos sino una precarización progresiva de las condiciones de los refugiados con acceso limitado a bienes de primera necesidad. La UE debe adoptar, inmediatamente, medidas que contribuyan a solucionar la emergencia humanitaria incluyendo la creación de «corredores humanitarios». Estas medidas deben estar operativas cuanto antes. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito
. – A situação é dramática e arrasta-se há já meses sem que a UE seja capaz de dar uma resposta condizente com os valores que apregoa. A crise dos refugiados é a prova mais eloquente da completa hipocrisia desta UE que tanto fala em democracia e direitos humanos mas é incapaz de dar resposta aos problemas que ela mesmo criou fomentando o caos e a guerra na Líbia, na Síria e no Iraque. As ajudas anunciadas neste conselho extraordinário são bem-vindas mas continuam a ser muito escassas, sobretudo face aos 40 mil milhões de euros em armamento que são vendidos aos países do medio oriente. Por outro lado, continuam adiadas as soluções de fundo relativamente aos corredores humanitários, à revisão dos acordos de Dublin, ou à resolução dos conflitos que continuam a incendiar o norte de áfrica e o medio oriente. Tomáš Zdechovský (PPE),
písemně
. – Považuji tuto debatu o humanitární stránce migrační krize za velice důležitou. Evropská unie je v souvislosti s uprchlickou krizí častěji kritizována než chválena. Chtěl bych tedy zdůraznit, že právě v otázce humanitární pomoci uprchlíkům vyvíjí EU a její občané maximální úsilí a její výsledky jsou viditelné. Z mého pohledu je však nutné tuto pomoc lépe zorganizovat a zefektivnit, aby nebyla zaměřena pouze na část uprchlíků, ale zahrnovala všechny, kdo se nacházejí v EU a na jejích hranicích. IN THE CHAIR: MAIREAD McGUINNESS Vice-President Renaud Muselier (PPE). – Madame la Présidente, je demande effectivement la parole puisque, dans la nuit de samedi à dimanche, le sud de la France, et tout particulièrement les Alpes-Maritimes, a été dévasté par un déluge. Au-delà de l'immensité des dégâts matériels, c'est plus d'une vingtaine de personnes qui sont mortes, quelques-unes encore sont portées disparues. J'aurais aimé que nous marquions une minute de silence par solidarité. Néanmoins, étant donné que le président Hollande sera là demain, j'aurais aimé que le Parlement, avec nos éminents collègues manifestent à la France et aux pays qui ont été touchés, lors de sa visite de demain, ce geste de sympathie et d'amitié vis-à-vis de nos concitoyens qui sont décédés, qui sont partis. Peter Eriksson (Verts/ALE). – Madam President, I think there is a problem with the voting lists. Concerning the Geier report on the Mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund, the Committee on Budgets has decided to give the report to a Member who is from the same constituency as the company that is affected. I think this is very problematic. Earlier there were clear rules against this, but today maybe there are not. I think, however, that this is not an appropriate way to handle things. I suggest that the point is removed from the agenda, or at least that, after this sitting, the President engages in discussion with the Committee Chairs with a view to discontinuing such a practice in the future because inevitably it leads to a discussion on conflict of interests. It is not good. José Manuel Fernandes (PPE). – Senhora Presidente, é para dizer que não há nenhuma incompatibilidade neste voto. Não há nenhuma ilegalidade. E, daqui a um bocado, estaríamos a dizer que, quando houvesse um assunto de um país que nos concerne, nós não poderíamos votar nesse assunto. Portanto, é absolutamente legal, é até uma forma de aproximarmos os deputados da realidade e dos eleitores, e esta situação aconteceu sem nenhum drama, sem nenhum problema, sem nenhuma ilegalidade. 7.   Ώρα των ψηφοφοριών President. – The next item is the vote. (For the results and other details of the vote: see Minutes) 7.1.   Σύμβαση της ΔΟΕ περί αναγκαστικής εργασίας: δικαστική συνεργασία σε ποινικές υποθέσεις (A8-0226/2015 - Helga Stevens) (ψηφοφορία) 7.2.   Υπαγωγή της ουσίας 4-μεθυλαμφεταμίνης σε μέτρα ελέγχου (A8-0265/2015 - Michał Boni) (ψηφοφορία) 7.3.   Υπαγωγή του 5-(2-αμινοπροπυλ)ινδολίου σε μέτρα ελέγχου (A8-0263/2015 - Teresa Jiménez-Becerril Barrio) (ψηφοφορία) 7.4.   Υπαγωγή των ουσιών 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV και της μεθοξεταμίνης σε μέτρα ελέγχου (A8-0264/2015 - Teresa Jiménez-Becerril Barrio) (ψηφοφορία) 7.5.   Υπαγωγή των ουσιών 4,4'-DMAR και MT-45 σε μέτρα ελέγχου (A8-0262/2015 - Michał Boni) (ψηφοφορία) 7.6.   Κινητοποίηση του Ταμείου Αλληλεγγύης της ΕΕ: Καταστροφές στη Βουλγαρία και στην Ελλάδα το 2015 (A8-0253/2015 - Andrey Novakov) (ψηφοφορία) 7.7.   Πιθανή επέκταση της ενωσιακής προστασίας της γεωγραφικής ένδειξης σε μη γεωργικά προϊόντα (A8-0259/2015 - Virginie Rozière) (ψηφοφορία) — After the vote: Virginie Rozière (S&D),
rapporteure
. – Madame la Présidente, je voulais d'abord remercier tous les collègues qui ont contribué à l'adoption de ce rapport pour l'excellent travail qui a été effectué et l'excellent climat qui a régné pendant les semaines et les mois passés. J'espère que la Commission européenne suivra très rapidement les conclusions de ce rapport et de cette assemblée en présentant, dans sa stratégie pour le marché intérieur, une proposition législative, comme nous l'y invitons. 7.8.   Κοινές διατάξεις για τα Ευρωπαϊκά Διαρθρωτικά και Επενδυτικά Ταμεία: ειδικά μέτρα για την Ελλάδα (A8-0260/2015 - Iskra Mihaylova) (ψηφοφορία) 7.9.   Κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση: αίτηση EGF/2015/002 DE/Adam Opel (A8-0273/2015 - Jens Geier) (ψηφοφορία) 7.10.   Κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση: αίτηση EGF/2015/003 BE/Ford Genk (A8-0272/2015 - Paul Rübig) (ψηφοφορία) 7.11.   Κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση: αίτηση EGF/2015/004 IT/Alitalia (A8-0274/2015 - Monika Vana) (ψηφοφορία) 7.12.   Ο ρόλος των τοπικών αρχών στις αναπτυσσόμενες χώρες για τη συνεργασία για την ανάπτυξη (A8-0232/2015 - Eleni Theocharous) (ψηφοφορία) (The sitting was suspended for a few moments) 8.   Αιτιολογήσεις ψήφου 8.1.   Σύμβαση της ΔΟΕ περί αναγκαστικής εργασίας: δικαστική συνεργασία σε ποινικές υποθέσεις (A8-0226/2015 - Helga Stevens) Written explanations of vote William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – UKIP notes that the UK Government intends to ratify this convention anyway and therefore feels there is no need for EU supervision or authority over this ratification process. Therefore we abstained. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – La OIT estima que en la UE 880.000 personas trabajan forzosamente: muchas de ellas mujeres víctimas de explotación sexual; por lo que es necesario un esfuerzo mayor de los Estados e instituciones de la UE, incluso en el interior de sus propias economías. En este dirección, he votado a favor del informe porque facilita la lucha contra el tráfico y la protección y compensación de las víctimas del trabajo forzoso. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report. It was a single-vote consent report in which Parliament gave its consent for Member States to ratify the 2014 Protocol to the ILO Convention against forced labour. The Protocol is positive and necessary and outlines strong steps that need to be taken in order to combat human trafficking and forced labour, and it is a response to the fact that while most Member States have ratified the Convention, forced labour still exists across the EU. The Protocol specifically addresses the gaps in cooperation by crime agencies in combating cross-border human trafficking. As some aspects of the Protocol fall under EU competence, Parliament is required to authorise Member States to ratify it and the report urges them to do so by the end of 2016. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Parmi les huit grandes conventions de l'Organisation internationale du travail figure la convention sur le travail forcé signée en 1930. L'année dernière, la Conférence internationale du travail a modifié ce texte afin de l'adapter à la situation actuelle et afin de renforcer certains dispositifs visant notamment à prévenir la traite des êtres humains. Suite à ces changements, un protocole d'accord a été adopté par les parties prenantes de la Conférence. Le Parlement européen a été saisi sur ce texte afin de permettre aux États membres de ratifier cet accord. S'agissant d'un texte qui permet de mieux lutter contre le travail forcé, j'ai voté pour. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – This vote presents the usual dilemma for UKIP MEPs: on the one hand, we support the principle of international cooperation in pursuit of laudable goals such as the prevention of forced labour. On the other hand, we believe that there are two appropriate vehicles for such cooperation i.e. the United Nations and bilateral agreements between governments. Such bilateral agreements work well. Indeed, their first known usage for extradition dates back to the 13th century BC. The European Union has at best a questionable track record at achieving its stated aims in this regard. For that reason, I considered it appropriate to abstain overall. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette délibération car ce protocole établit les mesures que les États membres de l'OIT doivent prendre pour empêcher le travail forcé: éduquer et informer les personnes pour garantir que la législation pertinente en matière de prévention du travail forcé s'applique à tous les travailleurs et tous les secteurs de l'économie; protéger les personnes, en particulier les travailleurs migrants, contre d'éventuelles pratiques abusives ou frauduleuses au cours du processus de recrutement et de placement, et combattre les causes profondes qui augmentent le risque de travail forcé. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą, kuriuo siekiama ratifikuoti TDO protokolą. TDO konvencijoje nustatyti pagrindiniai tarptautiniai darbo standartai, uždraustas priverstinis darbas ir tokia veikla kriminalizuojama. Siūlomu protokolu siekiama šalinti konvencijos įgyvendinimo trūkumus ir veiksmingiau kovoti su prekyba žmonėmis, kuriuos norima išnaudoti darbe, taip pat geriau apsaugoti priverstinio darbo aukas ir atlyginti jų patirtą žalą. Protokole taip pat nustatyta, kad dėl priverstinių darbo aukų turi būti imtasi veiksmingų priemonių jų tapatybei nustatyti, jų paleidimui, apsaugai, poilsiui ir reabilitacijai užtikrinti, taip pat teikiama kitokia pagalba ir parama. Be to, TKO valstybės narės privalo užtikrinti, kad visos aukos turėtų galimybę pasinaudoti teisių gynimo priemonėmis. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la ratification de la convention de l'Organisation Internationale du Travail sur le travail forcé: à l'heure de la mondialisation sauvage, alors que la Commission pousse les États membres à déréguler le marché du travail, il s'agit de protéger les victimes et de sanctionner les auteurs des infractions. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – La Convention sur l'abolition du travail forcé est l'une des huit conventions de base de l'OIT qui définissent les normes fondamentales du travail international et est considérée comme un instrument de protection des droits de l'homme. Toutefois, 80 ans après son adoption, l'OIT estime à au moins 20,9 millions le nombre de victimes du travail forcé dans le monde. L'objectif de ce protocole est dès lors de remédier aux insuffisances dans la mise en oeuvre de la législation et de renforcer les mesures de prévention de la traite des êtres humains à des fins d'exploitation de leur travail ainsi que la protection et l'indemnisation des victimes du travail forcé. Le protocole demande notamment aux États membres de l'OIT de développer une politique nationale et un plan d'action national visant la suppression effective et durable du travail forcé après consultation des organisations de travailleurs et d'employeurs. Il prévoit aussi des mesures de protection et d'aide vis-à-vis des victimes du travail forcé. La décision du Conseil permettra aux EM de ratifier les parties du protocole qui relèvent des compétences de l'Union. Je ne peux évidemment que soutenir ce rapport que la Commission des libertés civiles a approuvé à l'unanimité. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de la propuesta de Decisión del Consejo porque ochenta y seis años después de la aprobación del Convenio donde se especifica que el trabajo forzoso está prohibido y tipificado como delito, hay 20,9 millones de personas que aún lo sufren. Esto supone una violación sistemática de los derechos humanos que debe evitarse. Este Protocolo puede ayudar a ello puesto que establece exigencias para los Estados miembros para que aprueben planes nacionales para eliminar esta lacra y, lo más interesante, la obligación de protección para las víctimas entre las que se encuentran las personas que caen en redes de trata de seres humanos. La aprobación de este Protocolo y sus medidas mejorarán los derechos fundamentales de las personas y nos dará más legitimidad democrática. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Il s'agit en l'espèce d'autoriser les États membres de l'UE à ratifier le protocole relatif à la convention sur le travail forcé de 1930 car 80 ans après, il existe toujours des cas de travail forcé ce qui est proprement inadmissible. Cette convention, qui fait partie des huit conventions de base de l'OIT définissant les normes fondamentales du travail, a fait l'objet d'un protocole pour remédier aux lacunes dans sa mise en œuvre et s'attaque aussi à la traite des êtres humains. Ainsi, Les dispositions du protocole établissent l'obligation d'empêcher le travail forcé et d'assurer aux victimes une protection et un accès à des mécanismes de recours, tels que l'indemnisation. Plus précisément, le protocole vise d'une part, à instaurer des conditions de travail décentes et d'autre part, à protéger les victimes de travail forcé ou obligatoire et à sanctionner les auteurs des infractions. J'ai donc voté pour. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo protocollo che mira a colmare le lacune nell'attuazione della Convenzione sul lavoro forzato. Ritengo di fondamentale importanza colmare le attuali lacune normative a favore di una più efficace protezione delle vittime del lavoro forzato e della prevenzione di fenomeni quali la tratta di essere umani ai fini dello sfruttamento della manodopera. José Blanco López (S&D),
por escrito. – El Convenio relativo al trabajo forzoso u obligatorio es uno de los ocho convenios fundamentales de la OIT. Sin embargo, más de 80 años después después de su adopción, se estima que al menos 20,9 millones de personas en el mundo son víctimas del trabajo forzoso. El Protocolo pretende abordar lagunas existentes y progresar en la prevención de la trata con fines de explotación laboral, así como en la protección e indemnización de las víctimas del trabajo forzoso. Establece asimismo las medidas que deben adoptar los Estados miembros de la OIT para evitar el trabajo forzoso: educación e información; protección de las personas, en particular los trabajadores migrantes, contra posibles prácticas abusivas y fraudulentas en el proceso de contratación y colocación; y acciones para abordar las causas generadoras que aumentan el riesgo de trabajo forzoso. La ratificación de este Protocolo constituye un importante paso en la lucha contra la trata de seres humanos, así como para garantizar los derechos de las víctimas de la delincuencia en toda Europa. Resulta muy lamentable que todavía hoy millones de personas estén sometidas a este tipo de trabajo en todo el mundo. Es por ello que he votado a favor de conceder su aprobación. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šios rekomendacijos, kurioje pritariame siūlymui, kad Tarybos sprendimu valstybės narės įgaliojamos, siekiant užtikrinti Europos Sąjungos interesus, ratifikuoti ES kompetencijai priklausančias Protokolo nuostatas, ir joms rekomenduojama tai padaryti iki 2016 m. pabaigos. 2014 m. protokolas susijęs su pagrindinėmis teisėmis, prekybos žmonėmis – nusikaltimo, kuris daro poveikį ne tik pavieniams asmenims, bet ir visai visuomenei bei ekonomikai – aukomis ir kova su šia prekyba. Šio Protokolo ratifikavimas – svarbus žingsnis, kovojant su prekyba žmonėmis ir visoje Europoje užtikrinant nusikaltimo aukų teises. Konvencija dėl priverstinio ar privalomojo darbo įsigaliojo beveik prieš šimtą metų, deja dar milijonai žmonių visame pasaulyje kenčia nuo priverstinio darbo. Protokole Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) valstybėms narėms nurodyta konsultuojantis su darbdavių ir darbuotojų organizacijomis parengti nacionalinės politikos priemones ir veiksmų planą, kuriais būtų veiksmingai ir tvariai panaikintas priverstinis darbas. Protokole taip pat nurodytos priemonės, kuriomis TDO valstybės narės turi užkirsti kelią priverstiniam darbui: šviesdamos ir informuodamos žmones siekiant užtikrinti, kad priverstinio darbo prevencijos teisės aktai būtų taikomi visiems darbuotojams visuose ekonomikos sektoriuose, apsaugant žmones nuo galimo piktnaudžiavimo ir sukčiavimo samdant bei įdarbinant, bei pašalinant priverstinio darbo augimo rizikos priežastis. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – A kényszermunka sérti az emberi jogokat, valamint férfiak, nők, fiatal lányok és fiúk millióinak emberi méltóságát. A kizsákmányolás eme legerőszakosabb formája elleni küzdelem az emancipációért síkra szálló számos jelentős politikai és filozófiai mozgalomban alapvető szerepet játszott. Az emancipációért folyó küzdelem, melynek célja volt, hogy felszabadítsa az embert a politikai és kulturális uralom és a fizikai függőségek alól, mindig is támadta a szolgamunkát, amely megakadályozta a többi jogosultság érvényesítését. Ennek ellenére a kényszermunka a 21. században még mindig 21 millió embert érint, akik áldozatai annak a kizsákmányolásnak, amely évente 150 milliárd dollárnyi jövedelmet termel e jogsértés szervezői és lebonyolítói számára. Az ILO kényszermunkáról szóló 1930. évi egyezményéhez csatolt 2014. évi jegyzőkönyv aktualizálja az egyezményt azáltal, hogy a kényszermunka elleni küzdelmet szolgáló új eszközökkel és kötelező jogi erővel ruházza fel azt. Ezért szavazatommal támogattam a jelentés elfogadását. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – S podporo sklepu Sveta EU smo danes zagotovili, da bodo države podpisnice temeljne konvencije Mednarodne organizacije dela, na kateri temeljijo tudi mednarodni delovni standardi in velja za instrument človekovih pravic, morale oblikovati nacionalno politiko in akcijski načrt za trajno odpravo prisilnega dela. Upam, da bodo v najkrajšem možnem času vse članice ratificirale ta dokument in ga vnesle v svojo zakonodajo ter na ta način olajšale boj proti trgovcem z ljudmi, zagotovile pravice žrtvam kaznivih dejanj, kot tudi uvedle postopke ozaveščanja in izobraževanja za preprečevanje prisilnega dela. Bolje pa bo poskrbljeno tudi za žrtve, zato vsa moja podpora temu poročilu. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam svako izvješće koje se bavi pitanjem unapređenja zaštite radnika i rješavanjem prisilnog rada. Sama činjenica kako je Izvješće na Odboru doneseno jednoglasnom odlukom prisutnih članova, dovoljno govori o važnosti ovog pitanja i potrebi unapređenja zaštite radnika. Marie-Christine Boutonnet (ENF),
par écrit. – En 2014, la Conférence internationale du travail a adopté le protocole relatif à la convention sur le travail forcé. Ce protocole vise d'une part, à instaurer des conditions de travail décentes et d'autre part, à protéger les victimes du travail forcé ou obligatoire et à sanctionner les auteurs d'infractions. J'ai bien sûr voté pour ce rapport. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report. It was a single-vote consent report in which Parliament gave its consent for Member States to ratify the 2014 Protocol to the ILO Convention against forced labour. The Protocol is positive and necessary and outlines strong steps that need to be taken in order to combat human trafficking and forced labour, and it is a response to the fact that while most Member States have ratified the Convention, forced labour still exists across the EU. The Protocol specifically addresses the gaps in cooperation by crime agencies in combating cross-border human trafficking. As some aspects of the Protocol fall under EU competence, Parliament is required to authorise Member States to ratify it and the report urges them to do so by the end of 2016. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa raccomandazione perché ritengo importante che sia permesso agli Stati membri di ratificare il protocollo del 2014 della Convenzione sul lavoro forzato dell'OIL. La ratifica di questo protocollo è un passo importante nella lotta contro la tratta e garantisce i diritti delle vittime della criminalità in tutta Europa. La Convenzione originaria sul lavoro forzato è entrata in vigore quasi un secolo fa; è quindi deplorevole che ancora milioni di persone in tutto il mondo siano soggette al lavoro forzato. Renata Briano (S&D),
per iscritto. – Il lavoro forzato è un crimine purtroppo ancora presente al giorno d'oggi, che vede vittima dei trafficanti di esseri umani decine di migliaia di persone ogni anno. L'OIL (Organizzazione internazionale del lavoro) ha stimato che sono circa 21 milioni le persone che hanno lavorato nel 2014 in condizione di schiavitù. Nonostante la convenzione internazionale contro il lavoro forzato sia stata firmata nel 1930, l'azione contro i trafficanti è ancora lacunosa e discontinua, con particolari carenze nella collaborazione dell'azione penale fra gli Stati. Servono misure efficaci per l'identificazione, la liberazione, la protezione, il recupero e l'assistenza delle vittime di lavori forzati. Gli Stati aderenti all'OIL sono tenuti a garantire che tutte le vittime abbiano accesso a vie di ricorso (come il risarcimento) e che le autorità competenti siano autorizzate a non perseguire le vittime per le attività illecite che sono state costrette a compiere contro la propria volontà. Il Parlamento europeo deve quindi ratificare al più presto il protocollo del 2014 sulla tutela delle vittime della tratta, raccomandando inoltre agli Stati membri di ratificarlo a loro volta al più presto per porre finalmente fine a un fenomeno che è, a tutti gli effetti, una vergogna per l'umanità. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Plus de 80 ans après l'adoption de la convention sur le travail forcé, l'Organisation Internationale du Travail constate que celui-ci continue de prospérer. 20 millions d'individus dans le monde en seraient victimes. Ce protocole permet de renforcer les mesures de prévention pour lutter durablement contre le travail forcé et vise à protéger les victimes de ce fléau. Le projet de décision du conseil proposé autorise les États membres à ratifier les parties du protocole qui relèvent de la compétence de l'Union Européenne. Nous nous sommes toujours opposés au travail forcé et à la traite d'êtres humains qui constituent une nouvelle forme d'esclavage moderne. Il serait d'ailleurs intéressant de voir les défenseurs inconditionnels des droits de l'Homme s'indigner des conditions de travail au Qatar et en Arabie Saoudite, où les règles de cette convention sont violées. J'ai donc voté pour ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – De la adoptarea Convenției în 1930, Conferința Internațională a Muncii a făcut un apel către statele membre să elimine recurgerea la munca forțată în cel mai scurt timp posibil și să incrimineze orice astfel de faptă. Cu toate acestea, după mai mult de 80 de ani, Organizația Internațională a Muncii (OIM) estimează că cel puțin 20,9 milioane de persoane sunt victime ale muncii forțate la nivel mondial. Prin acest protocol se urmărește să se abordeze toate lacunele de implementare și să se realizeze progrese în prevenirea traficului de persoane în scopul exploatării prin muncă, precum și chestiuni legate de protecția și despăgubirea victimelor muncii forțate. În acest context, statele membre ale OIM trebuie să elaboreze o politică și un plan de acțiune bine definit la nivel național și să ia măsuri pentru a aplica dispozițiile protocolului. Am votat în favoarea propunerii Consiliului de ratificare a Protocolului din 2014 la Convenția privind munca forțată din 1930 a Organizației Internaționale a Muncii, deoarece acesta privește drepturile fundamentale, victimele și combaterea traficului și constituie un pas important în ceea ce privește garantarea drepturilor victimelor infracțiunilor în întreaga Europă. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto positivo, la convenzione sul lavoro forzato è una delle otto convenzioni fondamentali dell'OIL (costituiscono le norme internazionali fondamentali sul lavoro). Regola fondamentalmente le basi in materia di diritti umani. Questo protocollo intende colmare le lacune nell'attuazione e rendere più efficaci la prevenzione della tratta di essere umani a fini di sfruttamento della manodopera e la protezione e il risarcimento delle vittime del lavoro forzato. Cristian-Silviu Bușoi (PPE),
în scris. – Una dintre cele opt convenții fundamentale ale OIM, care definește standardele de muncă internaționale fundamentale, este Convenția privind munca, adoptată în 1930 și considerată drept un instrument de protecție a drepturilor omului. OIM estimează că, la nivel mondial, aproximativ 20,9 milioane de persoane sunt victime ale muncii forțate. Susțin ratificarea în interesul UE, de către statele membre, a Protocolului din 2014 la Convenția privind forța de muncă din 1930 a OIM. Consider ca fiind prioritare abordarea lacunelor de implementare, precum și realizarea de progrese în prevenirea traficului de persoane în scopul exploatării prin muncă, precum și în privința protecției și despăgubirii victimelor muncii forțate. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore del testo per autorizzare gli Stati membri a ratificare il protocollo del 2014 della Convenzione sul lavoro forzato del 1930, che rafforza la prevenzione della tratta di essere umani a fini di sfruttamento e garantisce la protezione ed il risarcimento delle vittime del lavoro forzato. Tra le previsioni più importanti vi è l'obbligo per gli Stati di elaborare un piano d'azione nazionale per contrastare efficacemente il lavoro forzato, adottando misure volte a garantire che la legislazione relativa alla prevenzione del lavoro forzato si applichi a tutti i lavoratori e a in ogni settore dell'economia. In particolare, le norme hanno l'obiettivo di proteggere le persone, soprattutto i lavoratori migranti, da pratiche di reclutamento e collocamento potenzialmente abusive e fraudolente, affrontando così all'origine le cause dei rischi di lavoro forzato. Questo protocollo vuole quindi salvaguardare i diritti fondamentali e rafforzare la lotta contro la tratta di esseri umani. La sua ratifica costituisce un notevole passo in avanti nel contrasto alle organizzazioni criminali in tutta Europa e per questo ho deciso di votare a favore del testo. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report. It was a single-vote consent report in which Parliament gave its consent for Member States to ratify the 2014 Protocol to the ILO Convention against forced labour. The Protocol is positive and necessary and outlines strong steps that need to be taken in order to combat human trafficking and forced labour, and it is a response to the fact that while most Member States have ratified the Convention, forced labour still exists across the EU. The Protocol specifically addresses the gaps in cooperation by crime agencies in combating cross-border human trafficking. As some aspects of the Protocol fall under EU competence, Parliament is required to authorise Member States to ratify it and the report urges them to do so by the end of 2016. James Carver (EFDD),
in writing. – UKIP notes that the UK Government intends to ratify this convention anyway and therefore feels there is no need for EU supervision or authority over this ratification process. Therefore I abstained. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this recommendation because closer cooperation between the Member States, judicial institutions and non-governmental organisations will allow for a more effective fight against forced labour and will ease implementation of the resolutions which have been adopted so far. The Protocol of 2014 also aims to educate people on the issue, which will further lead to the prevention of abuses on the labour market and to assistance being provided to the victims of such abuse. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Si è trattato di votare a favore della decisione che autorizza gli Stati membri a ratificare il protocollo alla Convenzione ILO sul lavoro forzato, e, in particolare, il riferimento è ad alcuni articoli specifici che riguardano la cooperazione giudiziaria penale. È necessaria l'autorizzazione da parte dell'Unione perché in tale materie si riscontrano competenze UE, e gli Stati non possono quindi decidere di aderire senza previa autorizzazione. Sono stato quindi ben felice di offrire il mio contributo al fine di rafforzare la lotta contro il lavoro forzato e aiutarne le vittime. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car la convention sur le travail forcé est l'une des huit conventions de base de l'Organisation internationale du travail, qui définissent les normes fondamentales du travail international. Or, malgré la ratification quasi universelle de cette convention, le travail forcé continue d'exister à ce jour. En 2014, la Conférence internationale du travail a adopté le protocole relatif à la convention sur le travail forcé dans le but de combler les lacunes dans la mise en œuvre et de renforcer les mesures de prévention de la traite des êtres humains à des fins d'exploitation de leur travail, ainsi que la protection et l'indemnisation des victimes du travail forcé. La décision proposée vise à permettre aux États membres de ratifier le protocole relatif à la convention sur le travail forcé de l'Organisation internationale du travail. Les dispositions du protocole établissent l'obligation d'empêcher le travail forcé et d'assurer aux victimes une protection et un accès à des mécanismes de recours, tels que l'indemnisation. Ainsi j'ai voté pour ce rapport. Nessa Childers (S&D),
in writing. – I voted in favour of this recommendation for Member States to ratify the 2014 Protocol to the ILO Forced Labour Convention. The Convention was initially adopted in 1930. However, the International Labour Organization (ILO) estimates that at least 20.9 million people are victims of forced labour around the world. Almost a century on, forced labour has not been eradicated. The Protocol of 2014, as an update to the 1930 text, focuses on policies at national level to eradicate forced labour through education and access to information. It also tries to address the root causes of workers' vulnerability to forced or compulsory labour. It is an important tool for the defence of human rights as it seeks to tackle modern-day issues as well as protecting the victims of forced labour. Member States now need to ratify the Protocol by the end of next year. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Το πρωτόκολλο του 2014 αφορά τα θεμελιώδη δικαιώματα, τα θύματα και την καταπολέμηση της εμπορίας ανθρώπων, η οποία αποτελεί αξιόποινη πράξη που πλήττει όχι μόνο μεμονωμένα άτομα, αλλά και τη κοινωνία και την οικονομία στο σύνολο τους. Η κύρωση του Πρωτοκόλλου αυτού είναι σημαντικό βήμα για την καταπολέμηση της εμπορίας ανθρώπων και για την προστασία των δικαιωμάτων των θυμάτων εγκληματικών πράξεων σε όλη την Ευρώπη. Η κύρωση του πρωτοκόλλου από τα κράτη - μέλη θα καταστήσει ευκολότερη τη δίωξη των διακινητών ανθρώπων. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della raccomandazione in esame concernente il progetto di decisione del Consiglio che autorizza gli Stati membri dell'UE a ratificare la Convenzione sul lavoro forzato dell'Organizzazione internazionale del lavoro sulla cooperazione giudiziaria in materia penale. Ad oggi nel mondo, secondo le stime dell'OIL, circa 21 milioni di persone sono vittime del lavoro forzato. È quindi necessario che gli Stati aderenti all'OIL si adoperino per eliminare il lavoro forzato, per fornire un'assistenza adeguata alle vittime e per lottare contro i trafficanti. Il Parlamento accoglie con favore la decisione del Consiglio di ratificare il protocollo e invita gli Stati membri a ratificarlo il prima possibile. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta di risoluzione dell'onorevole Helga Stevens che ha esposto una relazione andando a porre l'accento sulla necessità di interventi decisi in difesa delle persone vittime del lavoro forzato. Nonostante la convenzione del 1930 esortasse gli Stati aderenti a perseguire penalmente chi ricorreva allo sfruttamento dei lavoratori, oggi, più di 80 anni dopo, secondo le stime dell'OIL, almeno 20,9 milioni di persone nel mondo sono vittime del lavoro forzato. Ritengo assolutamente necessario limitare fino ad annullare del tutto la piaga sociale che è lo sfruttamento nell'ambito lavorativo. Per fare ciò penso sia da prendere in considerazione e da appoggiare la proposta della relatrice che attraverso il protocollo intende, infatti, colmare le lacune nell'attuazione della convenzione del 1930 e rendere più efficaci la prevenzione della tratta di essere umani a fini di sfruttamento della manodopera e la protezione e il risarcimento delle vittime del lavoro forzato, anche obbligando gli Stati aderenti all'OIL a elaborare una politica nazionale per l'eliminazione totale dello sfruttamento. David Coburn (EFDD),
in writing. – UKIP notes that the UK Government intends to ratify this convention anyway and therefore feels there is no need for EU supervision or authority over this ratification process. Therefore we abstained. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – Este é um protocolo à Convenção sobre trabalho forçado que é umas das oito Convenções da Organização Internacional de Trabalho que constituem o núcleo dos instrumentos de direito internacional sobre condições de trabalho. Este Protocolo em particular visa colmatar os problemas, falhas e dificuldades de progresso na prevenção do tráfico de pessoas para exploração laboral, bem como a proteção e a compensação de vítimas deste flagelo. Por se tratar de uma matéria em que Estados-Membros e a União partilham competências, também o Parlamento Europeu necessita de dar o seu assentimento para que os Estados-Membros ratifiquem o protocolo em nome da União. É o que hoje se faz com o meu apoio. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Il protocollo del 2014 alla convenzione OIL è uno strumento essenziale per attualizzare la problematica dello sfruttamento del lavoro. Lo scopo del protocollo è quello di colmare le lacune esistenti nell'attuazione della convenzione e rendere più efficaci le misure di prevenzione della tratta degli esseri umani e la protezione e il risarcimento delle vittime del lavoro forzato. Ho votato a favore della raccomandazione perché ritengo che gli Stati membri, mediante la ratifica del protocollo, possano contribuire davvero a ridurre in Europa i crimini della tratta di esseri umani e dello sfruttamento, che hanno ripercussioni negative non solo per gli individui ma anche per la società e l'intera economia. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – I voted in favour of this recommendation that authorises Member States to ratify, by the end of 2016, the sections of the ILO Forced Labour Convention Protocol that deal with EU competence. This Protocol will contribute towards prevention of trafficking of persons as well as provide victims with some redress. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – La convenzione dell'OIL sul lavoro forzato è una delle otto convenzioni fondamentali dell'OIL che costituiscono le norme internazionali fondamentali sul lavoro ed è considerata uno strumento essenziale in materia di diritti umani. Secondo le stime OIL, almeno 20.9 milioni di persone nel mondo sono vittime del lavoro forzato. Il protocollo intende rendere più efficaci la prevenzione della tratta di essere umani ai fini di sfruttamento della manodopera e la protezione e il risarcimento delle vittime del lavoro forzato. Il protocollo fa obbligo agli Stati aderenti all'OIL di elaborare una politica nazionale e un piano d'azione per l'efficace e duratura eliminazione del lavoro forzato e di adottare misure per applicare le disposizioni del protocollo, stabilisce inoltre le misure che gli Stati aderenti all'OIL devono adottare per impedire il lavoro forzato e proteggere le persone, soprattutto i lavoratori migranti, da pratiche di reclutamento e collocamento potenzialmente abusive e fraudolente e affrontare le cause all'origine dei rischi del lavoro forzato. In virtù delle motivazioni esposte sopra non posso che esprimermi con voto favorevole. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – La OIT estima que en la UE 880.000 personas trabajan forzosamente: muchas de ellas mujeres víctimas de explotación sexual; por lo que es necesario un esfuerzo mayor de los Estados e instituciones de la UE, incluso en el interior de sus propias economías. En este dirección, he votado a favor del informe porque facilita la lucha contra el tráfico y la protección y compensación de las víctimas del trabajo forzoso. Pál Csáky (PPE),
írásban. – Stevens asszony jelentését megszavaztam. Elfogadhatatlan, hogy a kényszermunka még mindig jelen van a modern kor társadalmában és gazdaságában. Hiába van egy, a világ szinte minden állama által ratifikált egyezmény 1930-ból, a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet szerint világszerte jelenleg is legkevesebb 20,9 millió áldozata van a kényszermunkának. A probléma hatékonyabb orvoslása érdekében az egyezményhez az ILO egy kiegészítő jegyzőkönyvet dolgozott ki. A jegyzőkönyv célja a végrehajtási hiányosságok kezelése annak érdekében, hogy biztosítsa a kényszermunka áldozatainak védelmét és káruk megtérítését. Pozitív előrelépés, hogy a jegyzőkönyv előírja, hogy az ILO tagállamainak ki kell dolgozniuk a kényszermunka tényleges és tartós felszámolására irányuló politikájukat és cselekvési tervüket. A jegyzőkönyv továbbá hangsúlyt helyez a kényszermunka megelőzésére és az áldozatok kártérítésére, védelmére, amelyek szintén fontos elemei a probléma felszámolásának. A jegyzőkönyv tagállamok általi ratifikálása megkönnyíti majd az emberkereskedők elleni fellépést. Mivel a jegyzőkönyv egyes részei EU hatáskörbe tartoznak, így a Tanács döntése kell ratifikálásukhoz. Ehhez pedig szükséges volt a Parlament hozzájárulása, ezért a jelentést megszavaztam. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I abstained on this vote which asked for consent to the draft Council decision which authorises Member States to ratify the Protocol of 2014 to the Forced Labour Convention of the International Labour Organization. I have to be clear that I fully support this international convention which seeks to enhance the protection of workers and tackle forced and compulsory labour. I also agree with the aim to make progress on preventing trafficking for labour exploitation. However, this Council decision impacts directly on the principle of appropriate competences. So much so that the Council clearly states that the EU cannot ratify the ILO Protocol, as only States can be parties thereto. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Consider că, conform Protocolului, statele membre ale OIM trebuie să elaboreze politici și un plan de acțiune la nivel național pentru suprimarea efectivă și susținută a muncii forțate și să ia măsuri pentru a aplica dispozițiile acestui protocol, consultând atât organizațiile angajatorilor, cât și pe cele ale lucrătorilor. Cred că trebuie să avem în vedere protejarea lucrătorilor migranți împotriva practicilor de recrutare și plasare potențial abuzive și frauduloase și trebuie să luptăm pentru eradicarea cauzelor adânci care provoacă mărirea riscurilor legate de munca forțată. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose la ratification par le Conseil de la Convention de l'Organisation internationale du travail (OIT) sur le travail forcé. S'inscrivant dans le cadre de la coopération judiciaire en matière pénale, ce protocole vise tout particulièrement à régler les lacunes de mise en œuvre et à améliorer les progrès dans la lutte contre le trafic du travail forcé. Le travail forcé touche encore 20 millions de personnes dans le monde (880 000 en Europe), il convient donc de lutter contre ces pratiques sur à l'échelle mondiale, mais aussi d'apporter une meilleure protection, ainsi qu'une compensation aux victimes. Partageant ces objectifs, j'ai soutenu le rapport. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – Ce rapport ne pose aucune difficulté. Il s'agit de rendre la lutte contre les trafiquants d'êtres humains plus efficace, en autorisant les États membres à ratifier le protocole de 2014 relatif à la convention de l'OIT sur le travail forcé et la coopération judiciaire en matière pénale. J'ai donc voté en faveur de ce texte. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto. – L' Organizzazione Internazionale del Lavoro (OIL) è l'agenzia specializzata delle Nazioni Unite che ha come obiettivo il perseguimento della giustizia sociale e il riconoscimento universale dei diritti umani nel lavoro, attraverso la promozione di un impiego dignitoso in condizioni di libertà, uguaglianza e sicurezza per tutte le donne e gli uomini. La convenzione dell'OIL sul lavoro forzato è uno strumento essenziale in materia di diritti umani. All'atto di adozione nel 1930, gli Stati aderenti si impegnarono a interrompere il ricorso al lavoro forzato nel più breve tempo possibile e a renderne lo sfruttamento passibile di sanzioni penali. Secondo le stime dell'OIL, più di 80 anni dopo l'adozione, almeno 20,9 milioni di persone nel mondo sono vittime del lavoro forzato. Il nuovo protocollo intende colmare le lacune nell'attuazione e rendere più efficaci la prevenzione allo sfruttamento della manodopera e la protezione e il risarcimento delle vittime del lavoro forzato. La convenzione originaria sul lavoro forzato è entrata in vigore quasi un secolo fa, è quindi deplorevole che ancora milioni di persone in tutto il mondo siano soggette al lavoro forzato, per tale ragioni ho deciso di votare a favore della ratifica del protocollo. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – Pour mieux lutter contre les trafiquants et les situations de traite et mieux garantir les droits des victimes, l'organisation internationale du travail (OIT) a adopté un nouveau protocole à la Convention existante sur le travail forcé. L'Union européenne et les États membres se doivent de ratifier ce protocole au plus vite et d'en assurer la promotion chez leurs partenaires internationaux. Gérard Deprez (ALDE),
par écrit. – Le travail forcé est une violation des droits humains et une atteinte à la dignité de millions de femmes, d'hommes, de jeunes filles et de jeunes garçons. A ce jour, il concerne toujours 21 millions de personnes, victimes d'une exploitation qui génère 150 milliards de dollars de revenus par an pour ceux qui l'organisent et l'encadrent. Toutes les formes de traite et d'exploitation doivent être brisées par le droit et des actions déterminées doivent être menées pour le faire respecter. La convention sur le travail forcé est l'une des huit conventions de base de l'OIT qui définissent les normes fondamentales du travail internationales. Elle est considérée comme un instrument de protection des droits de l'homme. J'ai apporté mon soutien à ce rapport parce que l'objectif du protocole concerné est de renforcer les mesures de prévention de la traite des êtres humains à des fins d'exploitation de leur travail, ainsi que la protection et l'indemnisation des victimes du travail forcé. La ratification de ce protocole est une étape importante dans la lutte contre la traite et pour garantir les droits des victimes de la criminalité dans toute l'Europe. Elle facilitera également la lutte contre les trafiquants. Diane Dodds (NI),
in writing. – It is absolutely right that as legislators we take every step possible to stamp out the scourge of forced labour in societies across Europe. Far too often this Parliament debates issues for which they should have no say and no authority. However crimes such as modern slavery, human trafficking and sexual exploitation are now inextricably linked to free movement and therefore our solutions must too transcend our nation's borders. I am proud to be able to say that the regions of the United Kingdom have already brought forward legislation with measures that bring full compliance with the new Protocol to this Convention. My party colleague, Lord Morrow, has fought with great passion and determination to bring about the Northern Ireland Human Trafficking and Exploitation Act which strengthens this provision and refocuses how we combat these crimes from the victims to those that feed the crime gangs responsible. Europe could learn much from this strategy. Separate work to tighten the framework has been witnessed in England, Wales and Scotland too. But this is not something that we should simply tick off as a job well done. The gangs that lead these abuses are ever evolving and so too should the solutions aimed at stopping them. Mireille D'Ornano (ENF),
par écrit. – 85 ans après l'adoption de la Convention sur le travail forcé par l'Organisation internationale du travail, celui-ci est malheureusement toujours une réalité dans l'Union. En 2012 ils étaient encore un million à travailler sous la contrainte, seulement en Europe. En 2014 la Conférence internationale du travail avait adopté un protocole relatif à cette convention, dans le but de la moderniser et de renforcer le cadre juridique international. Il instaure de nouvelles obligations pour prévenir le travail forcé, protéger les victimes et permettre de compenser leurs préjudices matériel et physique. Le projet de résolution en question consistait à faire ratifier ce protocole par les gouvernements et Parlements des États membres. En redonnant plus de voix aux États-nations, tout en permettant de renforcer la contrainte juridique sur les réseaux de travail forcé, cette recommandation va dans le bon sens. C'est pourquoi j'ai voté pour cette proposition. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Конвенцията за принудителния труд е една от осемте основни конвенции на Международната организация на труда, които съставляват основните международни трудови норми. При приемането на Конвенцията през 1930 г. държавите бяха приканени да прекратят използването на принудителен труд в рамките на възможно най-кратък срок и да криминализират деянието. Към днешна дата, след повече от 80 години, по оценки на МОТ най-малко 20,9 милиона души в световен мащаб са жертви на принудителен труд. Поради тази причина приветствам подписания миналата година в Женева протокол, целящ да запълни пропуските в прилагането на Конвенцията за принудителния труд и да постигне напредък по превенцията на трафика с цел трудова експлоатация, опазването и обезщетението на жертвите на принудителен труд. Призовавам държавите членки да ратифицират онези части от протокола, които попадат в области на компетентност на ЕС, и да положат усилия да направят това до края на 2016 г., за да се осигури ефективна защита и прилагане на трудовото законодателство, повишаване на осведомеността и международното сътрудничество в областта на миграцията. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Η κύρωση του πρωτοκόλλου είναι σημαντικό βήμα για την καταπολέμηση της εμπορίας ανθρώπων και για την προστασία των δικαιωμάτων των θυμάτων εγκληματικών πράξεων σε όλη την ΕΕ. Επιπλέον η κύρωση του πρωτοκόλλου θα καταστήσει ευκολότερη τη δίωξη των διακινητών ανθρώπων. Eleonora Evi (EFDD),
per iscritto
. – La convenzione dell'Organizzazione Internazionale del lavoro sul lavoro forzato, adottata nel 1930, è una delle otto convenzioni fondamentali dell'OIL. L'OIL è un'agenzia specializzata delle Nazioni Unite che si occupa di promuovere i diritti umani e la giustizia sociale, che definisce le norme internazionali fondamentali sul lavoro. L'OIL stima che circa ventuno milioni di persone nel mondo siano state messe ai lavori forzati. Questa relazione autorizza gli Stati membri a ratificare, nell'interesse dell'Unione, il protocollo del 2014 dell'OIL. Questo protocollo intende rafforzare la cooperazione giudiziaria per meglio combattere la tratta di essere umani, lo sfruttamento della manodopera, la protezione e il risarcimento delle vittime del lavoro forzato. Per gli Stati aderenti è previsto l'obbligo di elaborare un piano d'azione che miri a eliminare il lavoro forzato, proteggendo allo stesso tempo le fasce più deboli della popolazione da pratiche sistematiche di sfruttamento. Le proposte di decisione del Consiglio autorizzeranno perciò gli Stati membri a ratificare le sezioni del protocollo che rientrano nella sfera di competenza dell'Unione, raccomandando altresì di impegnarsi a farlo entro la fine del 2016. Ho votato a favore. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – A OIT estima que, atualmente, pelo menos, 20,9 milhões de pessoas no mundo são vítimas de trabalho forçado sendo que o presente projeto de resolução tem como objetivo a eliminação das disparidades, o desenvolvimento da prevenção do tráfico de seres humanos com fins de exploração do trabalho e a proteção e indemnização das vítimas de trabalho forçado. No respeitante às vítimas, o Protocolo dispõe que devem ser tomadas medidas eficazes para a sua identificação, libertação, proteção, recuperação e reabilitação, bem como para lhes prestar assistência e apoio sob outras formas. Por isso, a ratificação do Protocolo é um passo importante na luta contra o tráfico de seres humanos e para garantir os direitos das vítimas da criminalidade em toda a Europa. A sua ratificação pelos Estados-Membros facilitará a luta contra os traficantes. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette délibération, parce qu'elle vise à lutter contre le travail forcé. Raffaele Fitto (ECR),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto in favore alla suddetta proposta di decisione del Consiglio poiché conferisce autorità agli Stati membri nella ratifica del protocollo in determinati settori, colmando dunque le lacune nell'attuazione della Convenzione OIL. Sostenere la ratifica di questo protocollo è un segnale importante dell'impegno europeo nella lotta contro la tratta di esseri umani e vittime di lavoro forzato. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour because the protocol seeks to address gaps in implementation and to make progress on preventing trafficking for labour exploitation as well as protecting and compensating victims of forced labour. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – Napriek mnohým krokom, ktoré boli uskutočnené na ukončenie využívania nútenej práce, existuje stále viac ako 20 miliónov ľudí, ktorí sú nútení vykonávať nútenú prácu. V súlade s judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie členské štáty nemôžu rozhodovať o ratifikácii protokolu mimo rámca inštitúcií Európskej únie, pretože časti protokolu patria do oblasti právomoci Európskej únie. Návrhom rozhodnutia Rady sa členské štáty splnomocňujú, aby v záujme Európskej únie ratifikovali tie časti protokolu, ktoré patria do oblasti právomoci Európskej únie, a odporúča sa im, aby tak podľa možnosti urobili do konca roku 2016. Ratifikácia predmetného protokolu by znamenala obrovský posun vpred v boji proti obchodníkmi s ľuďmi, pracovného vykorisťovania, ako aj pri ochrane a odškodňovaní obetí nútenej práce. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto favorevolmente a questo protocollo che intende colmare le lacune nell'attuazione e rendere più efficace la prevenzione della tratta di essere umani. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Υπερψηφίζω την Σύμβαση της ΔΟΕ περί αναγκαστικής εργασίας, καθώς η κύρωση του πρωτοκόλλου αποτελεί σημαντικό βήμα για την καταπολέμηση της εμπορίας ανθρώπων και την προστασία των δικαιωμάτων των θυμάτων εγκληματικών πράξεων σε όλη την ΕΕ. Επιπλέον, η κύρωση του πρωτοκόλλου θα καταστήσει ευκολότερη τη δίωξη των διακινητών ανθρώπων. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – This report represents Parliament's position on a draft Council Decision authorising Member States to ratify the Protocol of 2014 to the Forced Labour Convention of the International Labour Organisation. Articles 1-4 of the Protocol touch on matters relating to judicial cooperation in criminal matters and thus require the EU to authorise Member States to ratify it. As this is an international convention which seeks to enhance the protection of workers and tackle forced or compulsory labour, it is something which I fully and wholeheartedly support. The report simply confirms Parliament's consent for the draft decision and has been adopted in the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs (LIBE) with the unanimous vote of those members present. I voted in favour of the report. Kinga Gál (PPE),
in writing. – We welcome today's vote, with which we authorise and recommend Member States to ratify the International Labour Organization's (ILO) Forced Labour Convention. This is one of the ILO's eight fundamental conventions which are at the base of international labour standards. This particular protocol seeks to address gaps in implementation and to make progress on preventing trafficking for labour exploitation as well as protecting and compensating victims of forced labour. It is crucially important that the use of forced labour is suppressed in all its forms irrespective of the nature of the work or the sector of activity in which it may be performed. We therefore strongly support the ratification of this ILO Convention by all Member States, convinced that all measures must be put in place in order to eradicate a practice to which young boys and girls are often exposed and which is still present in some of our Member States. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor del protocolo ante la necesidad de abordar las lagunas existentes en su aplicación y progresar en la prevención de la trata con fines de explotación laboral, así como en la protección y la indemnización de las víctimas del trabajo forzoso. Debemos continuar luchando para lograr la total erradicación del trabajo forzoso ya que no podemos permitir que todavía hoy millones de personas estén sometidas a este tipo de trabajo en todo el mundo. Enrico Gasbarra (S&D),
per iscritto
. – Con il voto di oggi il Parlamento europeo dà il via libera all'adesione a questa importante convenzione, permettendo all'Unione europea di rafforzare il proprio ruolo di attore globale impegnato per un assetto più equo e giusto, a partire proprio da un quadro giuridico più certo e avanzato per tutelare i diritti del lavoro e in particolare la lotta e prevenzione. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della raccomandazione concernente il progetto di decisione del Consiglio che autorizza gli Stati membri a ratificare, nell'interesse dell'Unione europea, il protocollo del 2014 della convenzione sul lavoro forzato del 1930 dell'Organizzazione internazionale del lavoro, al riguardo degli articoli 1-4 del protocollo per quanto riguarda la cooperazione giudiziaria in materia penale. Sono fermamente convinta che la convenzione dell'OIL sul lavoro forzato sia espressione d'inestimabile valore per i diritti dell'uomo. Pertanto, ritengo si debba interrompere urgentemente il ricorso al lavoro forzato, già nel 1930 gli Stati aderenti furono esortati a farlo, nondimeno a distanza di ottant'anni ci sono ancora milioni di persone nel mondo vittime di questo fenomeno. Il protocollo intende tutelare tutti i lavoratori, soprattutto quelli più in difficoltà, quali i migranti e i minori attraverso l'adozione di misure efficaci ed efficienti che garantiscano di non perseguire le vittime del lavoro forzato ma piuttosto assicurino una via di ricorso e di risarcimento. Soltanto attraverso la ratifica delle parti del protocollo nei settori di competenza UE si può sperare che entro la fine del 2016 la lotta contro il lavoro forzato riesca a rendere effettivi tutti quei diritti negati alle vittime che incidono sull'intera UE. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe für den Bericht zum Übereinkommen über Zwangs- oder Pflichtarbeit der IAO: justizielle Zusammenarbeit in Strafsachen gestimmt, weil ich meine, dass es im Sinne der Subsidiarität den Mitgliedstaaten überlassen bleibt, das Übereinkommen zu unterzeichnen. Zum anderen begrüße ich die darin von der IAO festgelegten Standards. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich habe für das Übereinkommen der IAO über Zwangsarbeit gestimmt. Die Menschenrechte müssen europaweit und über die europäischen Grenzen hinweg geschützt werden. Wir müssen Arbeitsbedingungen schaffen, die nicht in die Zwangsarbeit führen. Neena Gill (S&D),
in writing. – It is the 21st century, yet 21 million people are still performing forced labour. They are modern slaves, generating USD 150 billion for the criminal networks that exploit them on an annual basis. This has to end. That is why I voted in favour of this recommendation authorising Member States to open negotiations on the ILO's 2014 Protocol on the Forced Labour Convention. We need new tools and resources for combating forced labour. But most vital will be coordination amongst Member States. We will only be able to eradicate slavery and stop the exploitation of workers which is undercutting the wages of others, if all EU Member States stand united behind strong measures, so we can finally make slavery history. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
in writing. – The fact that approximately 20.9 million people globally still endure forced labour means that this proposal for a Council decision fully merits to be supported. This shocking statistic means that basic fundamental human rights of so many remain violated. The Protocol outlines the criteria necessary for Members States to adopt national strategies to combat forced labour and apply the Protocol's provisions through consultation with employers' and workers' organisations. Another vital part of this Protocol is the emphasis placed on protecting victims of human trafficking and the fight against traffickers. Therefore, I was very pleased to vote in favour today. Sylvie Goddyn (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce projet de ratification par les États membres du protocole de 2014 relatif à la convention sur le travail forcé, convention élaborée au sein de l'Organisation Internationale du Travail. Je suis bien sûr opposée à cette forme d'esclavage moderne qui touche encore près de 1 million de personnes au sein de l'Union européenne. Le protocole de 2014 a ceci de positif qu'il étend les possibilités de recours et d'indemnisation en faveur des victimes de travail forcé. Il permet également une meilleure coopération entre les États. Néanmoins, il faut être attentif à ce que ce texte ne soit pas détourné de son objectif pour favoriser l'immigration clandestine. Je ne souhaite pas que des droits supplémentaires, sous forme de facilités pour entrer ou séjourner dans nos pays, soient accordés aux immigrés clandestins, sous prétexte de lutter contre le travail forcé. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Recomendación ya que el Protocolo 2014 pretende abordar las lagunas existentes en la aplicación del Convenio y progresar en la prevención de la trata con fines de explotación laboral, así como en la protección y la indemnización de las víctimas del trabajo forzoso. En 1930, al adoptar el Convenio al que esta Recomendación hace referencia, la OIT instó a los Estados a poner fin al empleo del trabajo forzoso y a tipificarlo como delito. Resulta lamentable que más de 80 años después cerca de 21 millones de personas en el mundo sigan siendo víctimas del trabajo forzoso y con este Protocolo seguimos caminando en la dirección para evitar que estas situaciones de vulneración de derechos humanos se sigan dando. La ratificación de este Protocolo constituye un importante paso en la lucha contra la trata de seres humanos, así como para garantizar los derechos de las víctimas de la delincuencia en toda Europa. Con nuestro voto apoyamos que el Parlamento conceda su aprobación para que los Estados miembros ratifiquen lo antes posible el Protocolo y mantener así el compromiso en la lucha contra el trabajo forzoso. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group I voted in favour of this report as it simply confirms Parliament's consent and represents Parliament's position on a draft Council Decision authorising Member States to ratify the Protocol of 2014 to the Forced Labour Convention of the International Labour Organization. Marian Harkin (ALDE),
in writing. – I was pleased to support this recommendation concerning ratification by ILO Member States as regards Articles 1 to 4 of the 2014 Protocol to the ILO Forced Labour Convention, which relate to judicial cooperation in criminal matters. Despite being adopted in 1930, over 80 years later the ILO estimates that at least 20.9 million people are victims of forced labour globally. The 2014 Protocol aims to address gaps in the Convention's implementation and requires Member States to develop a national policy and plan of action for the effective and sustained suppression of forced labour. In addition it details concrete measures Member States must take to prevent forced labour e.g. educating and informing people and ensuring relevant legislation applies to all workers and all sectors of the economy. Particularly positive are the provisions concerning the victims of forced labour who, under the Convention, must have access to remedies, such as compensation, and the fact that competent authorities are entitled not to prosecute victims for unlawful activities that they have been compelled to commit. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report as I believe it helps contribute to the effort to put an end to forced labour. More than 80 years after the International Labour Conference called upon states to end the use of forced labour and criminalise the offence there is still an estimated 20.9 million victims of forced labour globally. This concerns fundamental rights, the victims and the fight against trafficking, a crime that affects not only individuals but also the whole of society and the entire economy. The ratification of this protocol is an important step in the fight against trafficking and of ensuring the rights of victims of crime all over Europe. The original Forced Labour Convention entered into force almost a hundred years ago and yet it is regrettable that still millions of people across the world are subject to forced labour. This is simply unacceptable in our modern day. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – La Convention sur le travail forcé adoptée en 1930 enjoignait les pays qui l'avaient ratifiée à supprimer le travail forcé ou obligatoire sous toutes ses formes dans les plus brefs délais et à le rendre passible de sanctions pénales. Néanmoins, plus de 80 ans se sont écoulés et l'OIT estime à environ 21 millions le nombre de victimes du travail forcé dans le monde. Nous savons que cette forme de travail génère 150 milliards de dollars de profits illégaux. C'est proprement intolérable et inhumain. C'est pourquoi, je souhaite que le protocole de 2014 relatif à la convention de l'OIT sur le travail forcé et la coopération judiciaire en matière pénale soit ratifié par les États membres et strictement appliqué. Il permettrait en effet de renforcer les mesures de prévention de la traite des êtres humains à des fins d'exploitation de leur travail et de mieux garantir l'indemnisation des victimes du travail forcé. Je pense que nous disposerions ainsi d'un instrument supplémentaire de lutte contre les trafiquants d'êtres humains qui sont un véritable fléau en Europe et dans le monde. Ian Hudghton (Verts/ALE),
in writing. – Despite the passing of 85 years since the Forced Labour Convention was signed, people trafficking and forced labour remain all too common. This Protocol will help in the battle against these crimes and I was happy to vote in favour. Филиз Хюсменова (ALDE),
в писмена форма. – Уважаеми г-н Председател, видно от доклад на Агенцията на Европейския Съюз за основните права, посветен на експлоатацията на труда в ЕС, въпреки че законодателството на Съюза съдържа разпоредби в тази област, работещите в Европа продължават да са изложени на риск да станат жертва на тежка експлоатация на труда. Това важи с особена сила за работещите извън своята държава. Ето защо горещо приветствам и подкрепям препоръката за упълномощаване на държавите членки да ратифицират Протокола от 2014г. към Конвенцията за принудителния труд, по отношение на съдебното сътрудничество по наказателно правни въпроси. Това представлява малка, но важна стъпка в общите ни усилия за санкциониране на експлоатацията на труда в Европа, за борбата срещу трафика на хора и за осигуряване на достойни условия на труд. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Recomendación ya que el Protocolo 2014 pretende abordar las lagunas existentes en la aplicación del Convenio y progresar en la prevención de la trata con fines de explotación laboral, así como en la protección y la indemnización de las víctimas del trabajo forzoso. En 1930, al adoptar el Convenio al que esta Recomendación hace referencia, la OIT instó a los Estados a poner fin al empleo del trabajo forzoso y a tipificarlo como delito. Resulta lamentable que más de 80 años después cerca de 21 millones de personas en el mundo sigan siendo víctimas del trabajo forzoso y con este Protocolo seguimos caminando en la dirección para evitar que estas situaciones de vulneración de derechos humanos se sigan dando. La ratificación de este Protocolo constituye un importante paso en la lucha contra la trata de seres humanos, así como para garantizar los derechos de las víctimas de la delincuencia en toda Europa. Con nuestro voto apoyamos que el Parlamento conceda su aprobación para que los Estados miembros ratifiquen lo antes posible el Protocolo y mantener así el compromiso en la lucha contra el trabajo forzoso. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasao sam za nacrt zakonodavne rezolucije Europskog parlamenta o nacrtu odluke Vijeća o ovlašćivanju država članica da u interesu Europske unije ratificiraju Protokol iz 2014. uz Konvenciju o prisilnom radu iz 1930. Međunarodne organizacije rada u vezi s člancima 1.-4. Protokola koji se odnosi na pitanja u vezi s pravosudnom suradnjom u kaznenim stvarima jer se time usklađuje nerazmjer u implementacijskim procesima u navedenom području, te unaprjeđuju mehanizmi sprječavanja trgovanja radnom snagom. Protokol inzistira na stvaranje nacionalnih politika i akcijskih planova za efikasnije i kontinuirano suzbijanje prisilnog rada. Također, Protokol predviđa mjere podrške i pomoći za žrtve. Stoga podržavam navedenu preporuku koja potiče na dodatno poštovanje temeljnih prava, te unaprjeđuje sveukupno stanje gospodarstva i društva. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Parmi les huit grandes conventions de l'Organisation internationale du travail figure la convention sur le travail forcé signée en 1930. L'année dernière, la Conférence internationale du travail a modifié ce texte afin de l'adapter à la situation actuelle et de renforcer certains dispositifs visant notamment à prévenir la traite des êtres humains. Suite à ces changements, un protocole d'accord a été adopté par les parties prenantes de la Conférence. Le Parlement européen a été saisi sur ce texte afin de permettre aux États membres de ratifier cet accord. S'agissant d'un texte qui permet de mieux lutter contre le travail forcé, j'ai voté pour. Diane James (EFDD),
in writing. – I abstained. The EU too frequently «thinks» it can or should make decisions that are within a sovereign nation's jurisdiction. This is the case here. Petr Ježek (ALDE),
in writing. – I fully supported the Council Decision authorising the Member States to ratify the 2014 ILO Forced Labour Convention in order to promote the combat of this criminal phenomenon which is unfortunately still present in contemporary Europe. The steps to be undertaken will protect the victims of forced labour and fight human trafficking as well as the black market in general. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de ma collègue Helga Stevens visant à autoriser la ratification du protocole sur le travail forcé de l'Organisation Internationale du Travail. L'objectif de ce protocole de 2014 est de remédier aux insuffisances dans la mise en œuvre de la législation et de renforcer les mesures de prévention de la traite des êtres humains à des fins d'exploitation de leur travail, ainsi que la protection et l'indemnisation des victimes du travail forcé. Il s'agit de rendre la lutte contre les trafiquants d'êtres humains plus efficace, en autorisant les États membres à ratifier ce protocole. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce texte car l'éradication de la traite humaine et du travail forcé fait partie des valeurs cardinales de l'Union européenne. L'adoption de ce protocole va renforcer la coopération judiciaire entre États et permettre une meilleure lutte contre ces crimes. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Es gibt keinen Grund, gegen diesen Bericht zu stimmen: Es wird empfohlen, das Protokoll von 2014 zum Übereinkommen über Zwangs- oder Pflichtarbeit zu ratifizieren, um weltweit Zwangs- und Pflichtarbeit sowie Menschenhandel zu bekämpfen. Mit dem Entwurf eines Beschlusses des Rates sollen die Mitgliedstaaten ermächtigt werden, diejenigen Teile des Protokolls zu ratifizieren, die in die Zuständigkeit der EU fallen. Im Sinne hoher arbeitsrechtlicher Standards zur Bekämpfung von Zwangs- und Pflichtarbeit stimme ich für diesen Bericht. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I fully supported the report authorising Member States to ratify the Protocol to the ILO Forced Labour Convention, as this is an international convention which seeks to enhance the protection of workers and tackle forced or compulsory labour. Kateřina Konečná (GUE/NGL),
písemně. – Dne 6. 10. 2015 jsem na plenárním zasedání ve Štrasburku podpořila doporučení k návrhu rozhodnutí Rady, kterým se členské státy zmocňují, aby v zájmu EU ratifikovaly protokol z roku 2014 k Úmluvě Mezinárodní organizace práce o nucené práci z roku 1930, pokud jde o články 1 až 4. Úmluva o nucené práci je jednou z osmi základních úmluv Mezinárodní organizace práce a je považována za nástroj pro ochranu a prosazování lidských práv. Protokol se snaží řešit nedostatky v provádění úmluvy a dosáhnout pokroku v oblasti předcházení obchodování s lidmi za účelem nucených prací (otroctví), jakož i ochrany a odškodňování obětí nucených prací. Ratifikace tohoto protokolu je důležitým krokem v boji proti obchodování s lidmi a při zajišťování práv obětí trestných činů v celé Europě. Proto je nesmírně důležité, aby všechny členské státy přistoupily k urychlené ratifikaci protokolu, neboť to výrazně usnadní boj proti obchodníkům s lidmi. Což ve světle dnešní migrační krize, kdy ze strany organizovaného zločinu v masovém měřítku dochází v podstatě k obchodováním s lidmi, je přesně jedno z těch opatření, která dnešní EU nutně potřebuje. Tak jako všichni naši poslanci v dřívějším hlasování ve výboru LIBE podpořili toto doporučení, tak ani já jsem nemohla na plenárním hlasování hlasovat jinak. Béla Kovács (NI),
írásban
. – Támogattam az állásfoglalási javaslatot, mert az emberkereskedelem és a kényszermunka az emberi jogok legdurvább sárba tiprását jelentik, így minden eszközzel harcolni kell ellenük. A jegyzőkönyv ratifikálása elősegíti azt is, hogy Európa-szerte jobban érvényesüljenek az ilyen jellegű bűncselekmények áldozatainak jogai. A kényszermunkáról szóló eredeti egyezmény 80 éve lépett hatályba, ezért rendkívül sajnálatos, hogy ennek ellenére világszerte továbbra is milliók válnak áldozatokká. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Ho votato a favore della raccomandazione della collega Stevens. La convenzione dell'OIL sul lavoro forzato del 1930 è universalmente considerata un documento cardine nella storia della tutela dei diritti umani, in quanto vieta il lavoro forzato e le sue norme prevedono che tale fenomeno debba essere penalmente sanzionabile. Il protocollo oggetto della votazione ha lo scopo di superare le lacune nell'attuazione della suddetta convenzione e rendere più efficaci la prevenzione della tratta di essere umani a fini di sfruttamento della manodopera e la protezione e il risarcimento delle vittime del lavoro forzato. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour la résolution sur le projet de décision du Conseil autorisant les États membres à ratifier le protocole de 2014 relatif à la convention sur le travail forcé, 1930, de l'Organisation internationale du travail en ce qui concerne les articles 1 à 4 du protocole pour ce qui est des questions liées à la coopération judiciaire en matière pénale. Ce protocole vise d'une part, à instaurer des conditions de travail décentes et d'autre part, à protéger les victimes de travail forcé ou obligatoire et à sanctionner les auteurs des infractions. Le travail forcé est souvent lié à l'immigration illégale. Le protocole de 2014 pourra donc aussi constituer un instrument contre les trafiquants. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce texte car il lutte contre le travail forcé en cherchant à en protéger les victimes et à en sanctionner les auteurs. Javi López (S&D),
por escrito. – El informe aborda una Decisión del Consejo autorizando a los Estados miembros a firmar un protocolo al Convenio de la OIT sobre trabajo forzoso. Al entrar dicho Convenio en cuestiones de cooperación judicial penal, en la UE se requiere esta Decisión del Consejo por lo cual voté a favor. Monica Macovei (PPE),
în scris. – Organizația Internațională a Muncii aproximează că 20,9 milioane de oameni sunt victime ale muncii forțate la nivel global. Munca forțată este considerată una dintre cele mai profitabile activități criminale din lume. Acest raport vizează ratificarea Convenției privind munca forțată în ceea ce privește aspectele legate de cooperarea judiciară în materie penală. Aceasta este una dintre cele opt convenții fundamentale ale OIM pentru care este necesar avizul Parlamentului European. Am votat acest raport deoarece armonizarea standardelor de muncă internaționale este un instrument pentru protecția drepturilor omului și reduce riscul impunității. Protocolul vizează măsuri concrete: elaborarea unei politici și a unui plan de acțiune naționale pentru suprimarea efectivă și susținută a muncii forțate. Chiar dacă ratificarea acestui Protocol este voluntară, protecția drepturilor fundamentale ale acestor oameni reprezintă pentru fiecare dintre noi o responsabilitate permanentă. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Konvencija o prisilnom radu jedna je od osam temeljnih konvencija Međunarodne organizacije rada (ILO) koja definira međunarodne radne standarde i smatra se instrumentom osiguravanja ljudskih prava. Protokol traži od država članica ILO-a da donesu politike na nacionalnoj razini i plan akcije za učinkovito i ravnomjerno ukidanje prisilnog rada i kreira mjere kako bi se primijenile odredbe Protokola. Isto tako, predstavlja mjere koje države članice ILO-a moraju primijeniti kako bi spriječile prisilni rad – edukacijom i informiranjem ljudi te primjenom zakonodavstva za prevenciju prisilnoga rada i zaštitu ljudi od potencijalno lažnog zapošljavanja. Protokol osigurava određene mjere za identifikaciju žrtava, njihovo oslobođenje, zaštitu, oporavak i rehabilitaciju zajedno s drugim oblicima pomoći i potpore. Podržala sam Izvješće zastupnice Stevens koje odobrava Protokol jer smatram da je prisilan rad protivan temeljnim ljudskim pravima. Ratifikacija Protokola je nužna kako bi se napravio korak naprijed u sprječavanju trgovanja ljudima, eksploataciji rada i zaštiti i kompenzaciji žrtava prisilnoga rada. Andrejs Mamikins (S&D),
rakstiski. – Starptautiskās Darba organizācijas Piespiedu darba konvencija, bez šaubām, ir viens no visnozīmīgākajiem un fundamentālākajiem dokumentiem, kas attiecas uz darba kvalitātes standartiem pasaulē. Tā ir konvencija, kuru ikvienai valstij ir jāratificē, un jo agrāk, jo labāk, tāpēc ka šāds solis nozīmētu valsts viennozīmīgo starptautisko cilvēktiesību normu atbalstu, kā arī būtu visai apdomīgi, izejot no vispārējas sabiedrības attīstības imperatīviem. Piespiedu darbs faktiski ir kalpības vai pat daļējas verdzības forma, kad darbiniekam gandrīz neko nemaksā, tam nav reālu nākotnes perspektīvu un viņu personīgā attīstība ir spēcīgi ierobežota vai vispār neeksistē kā tāda. Es, tāpat kā mani kolēģi no Sociālistu un Demokrātu grupas un citām frakcijām, nobalsoju par šo Protokolu un aicinu visas Eiropas Savienības 28 dalībvalstis pēc iespējas agrāk ratificēt šo absolūti svarīgo un nepieciešamo dokumentu. Vairāk par to, ļoti ceru, ka kaut ko līdzīgu būtu iespējams piedāvāt ratificēt un realizēt arī pārējām valstīm citos pasaules reģionos, it īpaši Āzijā un Āfrikā. Vladimír Maňka (S&D),
písomne. – Dohovor o nútenej alebo povinnej práci sa pre Slovensko stal záväzný v roku 1990. Jeho prijatím sa všetky členské štáty zaviazali čo najskôr potlačiť používanie nútenej alebo povinnej práce vo všetkých formách. Napriek tomu odhady hovoria, že v súčasnosti existuje 21 miliónov obetí takéhoto konania, čo vytvára nezákonný zisk približne 150 miliárd USD a zároveň to poškodzuje hospodárske záujmy Únie. Je preto nutné prehodnotiť posilnenie boja proti nútenej alebo povinnej práci a prispôsobiť ho podmienkam 21. storočia. Na 103. zasadnutí Medzinárodnej konferencie práce v júni 2014 bol prijatý nový protokol MOP, ktorý posilňuje medzinárodnú spoluprácu v boji proti nútenej alebo povinnej práci a zavádza nové opatrenia, najmä pokiaľ ide o obchodovanie s ľuďmi, zlepšenie ochrany obetí a poskytnutie prístupu k odškodneniu. Štáty, ktoré ratifikujú dohovor MOP, musia vypracovať národnú stratégiu a akčný plán na potláčanie nútenej práce. V tomto procese je dôležitá prevencia, ktorá zahŕňa najmä informovanie zraniteľných osôb a ich ochranu pred možnými podvodnými postupmi pri prijímaní do zamestnania. Členské štáty sú týmto návrhom splnomocnené, aby v záujme EÚ ratifikovali tie časti protokolu, ktoré patria do oblasti právomoci EÚ. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της σύστασης σχετικά με το σχέδιο απόφασης του Συμβουλίου για την εξουσιοδότηση των κρατών μελών να κυρώσουν, προς το συμφέρον της Ευρωπαϊκής Ένωσης, το πρωτόκολλο του 2014 της Σύμβασης περί της αναγκαστικής ή υποχρεωτικής εργασίας, του 1930, της Διεθνούς Οργάνωσης Εργασίας, όσον αφορά τα άρθρα 1 έως 4 του Πρωτοκόλλου σχετικά με τα θέματα που αφορούν τη δικαστική συνεργασία σε ποινικές υποθέσεις, διότι το πρωτόκολλο επιδιώκει να καλύψει κενά εφαρμογής και να επιτύχει πρόοδο όσον αφορά: α) την αποτροπή της εμπορίας ανθρώπων για εργασιακή εκμετάλλευση και β) την προστασία και την αποζημίωση των θυμάτων αναγκαστικής εργασίας. Επίσης, το εν λόγω πρωτόκολλο απαιτεί από τα κράτη μέλη της ΔΟΕ να αναπτύξουν, σε διαβούλευση με τις οργανώσεις των εργοδοτών και των εργαζομένων, μια εθνική πολιτική και ένα σχέδιο δράσης για την αποτελεσματική και μόνιμη κατάργηση της αναγκαστικής εργασίας. Επιπλέον, εστιάζοντας στα θύματα, το εν λόγω πρωτόκολλο ορίζει ότι πρέπει να ληφθούν αποτελεσματικά μέτρα για τον εντοπισμό, την αποδέσμευση, την προστασία, την ανάκαμψη και την αποκατάστασή τους και να συνοδευτούν από άλλες μορφές συνδρομής και στήριξης. Τέλος, το πρωτόκολλο θεσπίζει νομικές υποχρεώσεις για τα διενεργούντα την κύρωση κράτη. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce protocole relatif à la convention de l'OIT sur le travail forcé. Cette Convention de 1930 prévoit la suppression du travail forcé dans le monde. Or, malgré sa ratification quasi universelle, cette convention n'est toujours pas totalement appliquée. Les dispositions de ce nouveau protocole prévoient l'obligation d'empêcher le travail forcé et d'assurer aux victimes une protection et un accès à des mécanismes de recours. Ce protocole prévoit également la mise en place de conditions de travail décentes et de sanctions à l'encontre des auteurs des infractions. Nous soutenons bien évidemment ce protocole. David Martin (S&D),
in writing. – The Forced Labour Convention is one of the ILO's eight fundamental Conventions that make up the core international labour standards, and it is considered a human rights instrument. In adopting the Convention in 1930, the International Labour Conference called upon States to end the use of forced labour within the shortest possible period and to criminalise the offence. Yet, more than 80 years later, the ILO estimates that globally at least 20.9 million people are victims of forced labour. The Protocol seeks to address gaps in implementation and to make progress on preventing trafficking for labour exploitation, as well as protecting and compensating victims of forced labour. The Protocol requires ILO Member States to develop a national policy and plan of action for the effective and sustained suppression of forced labour and to take measures to apply the Protocol's provisions, in consultation with employers' and workers' organisations. It also sets out the measures that ILO Member States must take to prevent forced labour. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della raccomandazione concernente il progetto di decisione del Consiglio che autorizza gli Stati membri a ratificare il protocollo del 2014 della Convenzione sul lavoro forzato del 1930 dell'Organizzazione internazionale del lavoro, in relazione agli articoli da 1 a 4 del protocollo per quanto riguarda la cooperazione giudiziaria in materia penale. Considero di primaria importanza l'elaborazione di un piano d'azione efficace per l'eliminazione del lavoro forzato, al fine di prevenire la tratta di esseri umani, proteggere i lavoratori da pratiche abusive e fraudolente, e risarcire le vittime del lavoro forzato. L'istruzione e la formazione sono strumenti utili per garantire che i diritti delle vittime della criminalità, in tutta Europa, siano rispettati. Jiří Maštálka (GUE/NGL),
písemně. – Úmluva o nucené práci je jednou z osmi základních úmluv MOP, jež tvoří základní mezinárodní pracovní normy, a je považována za nástroj pro lidská práva. Přijetím této úmluvy v roce 1930 vyzvala Mezinárodní organizace práce státy, aby v co nejkratší době zakázaly využívání nucené práce a kriminalizovaly ji jako trestný čin. O osmdesát let později činí podle odhadů MOP počet obětí nucené práce na celém světě nejméně 20,9 milionu osob. Protokol se snaží řešit nedostatky v provádění a dosáhnout pokroku v oblasti předcházení obchodování s lidmi za účelem vykořisťování pracovní síly, jakož i ochrany a odškodňování obětí nucené práce. Jsem přesvědčen že ratifikace protokolu ze strany členských států EU usnadní boj proti obchodníkům s lidmi, proto jsem tento návrh podpořil. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – Il protocollo 2014, modificativo della convenzione sul lavoro forzato dell'OIL, del 1930, intende colmare le lacune nell'attuazione della medesima convenzione e rendere più efficaci le misure di prevenzione della tratta di essere umani ai fini di sfruttamento della manodopera e quelle relative alla protezione e al risarcimento delle vittime del lavoro forzato. Considerando le stime numeriche dell'OIL, relative alle vittime di tali pratiche (ben 20,9 milioni di persone) e i crimini rispetto ai quali il protocollo intende intervenire (crimini che colpiscono non solo gli individui, ma l'intera economia) ho deciso di sostenere questo documento, che si limita ad accogliere positivamente la decisione del Consiglio di autorizzare gli Stati membri a ratificare le parti del protocollo in oggetto, la cui competenza risulta comunitaria. Marisa Matias (GUE/NGL),
por escrito. – A ratificação deste protocolo é um passo importante no combate ao tráfico de seres humanos e na garantia dos direitos das vítimas deste crime em toda a Europa. Esperemos que os Estados-Membros o ratifiquem rapidamente para que se possa efetivamente lutar para pôr um fim aos milhões de casos de pessoas sujeitas a trabalhos forçados. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho deciso di votare a favore della raccomandazione in esame perchè l'obiettivo di questo protocollo è quello di ovviare alle carenze nell'attuazione della legislazione e rafforzare la prevenzione della tratta di esseri umani, lo sfruttamento del lavoro, la protezione e la compensazione per le vittime del lavoro forzato. Tutti i paesi aderenti all'Organizzazione internazionale del lavoro si dovranno ora adoperare per eradicare completamente l'ingiusta e dannosa pratica del lavoro forzato. Il Parlamento accoglie con favore la decisione del Consiglio di ratificare il protocollo e invita gli Stati membri a ratificarlo il prima possibile. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Es wird empfohlen, das Protokoll von 2014 zum Übereinkommen über Zwangs- oder Pflichtarbeit zu ratifizieren, um weltweit Zwangs- und Pflichtarbeit und Menschenhandel zu bekämpfen. Mit dem Entwurf eines Beschlusses des Rates sollen die Mitgliedstaaten ermächtigt werden, diejenigen Teile des Protokolls zu ratifizieren, die in die Zuständigkeit der EU fallen. Daher ist dieser Bericht zu unterstützen. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I supported this report as citizens need to be protected from labour exploitation and forced labour. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – La convention sur le travail forcé est l'une des huit conventions de base de l'Organisation Internationale du Travail et un instrument important de défense des droits de l'Homme dans le monde. Mais plus de 80 ans après son adoption, 21 millions de personnes sont encore victimes de travail forcé. L'OIT a donc adopté en juin 2014 un protocole pour améliorer la lutte contre la traite et notamment la protection et indemnisation des victimes et des systèmes efficaces de sanctions. Il établit également les mesures que les États membres de l'OIT doivent prendre pour empêcher le travail forcé comme éduquer et informer les personnes sur leurs droits, en particulier les travailleurs migrants. Je regrette la procédure selon laquelle le Conseil doit d'abord donner son accord pour que les États membres puissent ratifier ce protocole mais je vote pour afin de garantir une égalité de traitement des victimes de cette criminalité dans toute l'Europe. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Parmi les huit grandes conventions de l'Organisation internationale du travail figure la convention sur le travail forcé signée en 1930. L'année dernière, la Conférence internationale du travail a modifié ce texte afin de l'adapter à la situation actuelle et de renforcer certains dispositifs visant notamment à prévenir la traite des êtres humains. Suite à ces changements, un protocole d'accord a été adopté par les parties prenantes de la Conférence. Le Parlement européen a été saisi sur ce texte afin de permettre aux États membres de ratifier cet accord. Il s'agit d'un texte qui permet de mieux lutter contre le travail forcé. Par conséquent, j'ai voté pour. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Votei a favor da recomendação sobre a proposta de decisão do Conselho que autoriza os Estados-Membros a ratificarem a Convenção sobre o trabalho forçado da OIT no âmbito de questões relacionadas com a cooperação em matéria penal. Representa uma das oito convenções fundamentais da OIT em matéria laboral, indissociavelmente ligada à proteção de direitos humanos. O novo protocolo da OIT, adotado pela 103.a sessão da Conferência Internacional do Trabalho, visa impedir a utilização do trabalho forçado, designadamente no que se refere ao contexto de tráfico de seres humanos, melhorando a proteção das vítimas e prevendo ainda o acesso a indemnização. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I voted in favour of this initiative because it addresses the gaps in the Forced Labour Convention to better prevent human trafficking. Millions of people are still victims of forced labour and the Convention must be implemented swiftly in order to protect victims. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – Je salue l'approbation par le Parlement du projet de décision du Conseil autorisant les États membres à ratifier le protocole relatif à la convention sur le travail forcé pour ce qui est des questions liées à la coopération judiciaire en matière pénale. Une fois ratifié, ce protocole devrait permettre de lutter plus efficacement contre les trafiquants. Il s'agit là d'une étape supplémentaire vers l'éradication du travail forcé. Il est déplorable que, 85 ans après l'entrée en vigueur de la convention sur le travail forcé, ce phénomène fasse encore des victimes et constitue toujours un fléau dont l'UE n'est pas exempte. Dans la lutte contre le travail forcé, une attention toute particulière doit porter sur la prévention en mettant l'accent sur les personnes vulnérables — parmi lesquelles figurent les migrants — davantage susceptibles de tomber aux mains de trafiquants sans scrupules. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – V súvislosti s odporúčaním k návrhu rozhodnutia Rady, ktorým sa členské štáty splnomocňujú ratifikovať v záujme Európskej únie Protokol z roku 2014 k Dohovoru MOP o nútenej alebo povinnej práci, si intenzívne uvedomujem skúsenosť z nedávnych rokov recesie, keď len v našej krajine sa bez práce na nejaký čas ocitlo takmer 15 % ľudí. Mnohí z nich sa tak dostali do finančnej núdze, ktorá z nich urobila ľahké obete nezákonných praktík novodobého otroctva, a to nielen za hranicami, ale aj na domácej pôde. Vítam preto odporúčanie ratifikovať Dohovor MOP o nútenej alebo povinnej práci, ktorý uľahčí boj proti takýmto obchodníkom s ľuďmi. O to viac, že aktuálne sa stále odhaduje počet obetí nútenej alebo povinnej práce na svete na vyše 21 miliónov obetí. Oceňujem, že dohovor zavádza povinnosť zabezpečiť ich identifikáciu, prepustenie, ochranu, zotavenie a rehabilitáciu, ako aj to, že ďalšie ustanovenia od ratifikujúcich štátov požadujú, aby všetkým obetiam poskytli prístup k odškodneniu a zabezpečili, aby príslušné orgány boli oprávnené nestíhať ich za nezákonné činnosti, ktoré boli nútené vykonávať. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I abstained on the report on the ILO Forced Labour Convention, which represents Parliament's position on a draft Council Decision authorising Member States to ratify the Protocol of 2014 to the Forced Labour Convention of the International Labour Organization, since I am not in agreement that there exists exclusive EU competence arising from the areas covered by the Protocol, given that both Articles 82(2) and 153(2) TFEU allow Parliament and the Council to establish minimum standards and taking into account Opinion 2/91 in which the Court concluded specifically in the ILO context that the provisions of an international agreement are not of such a kind as to affect rules adopted by the EU, when both the agreement and the EU legislation set out minimum standards. Therefore this raises questions about the necessity and appropriateness of having the proposed Council decisions. I also believe that there is a lack of detailed analysis by the Commission on the distribution of competences to justify the need for these decisions and the lack of clarity in the final text outlining the extent of the competences being exercised (exclusive or shared). Csaba Molnár (S&D),
írásban. – Az 1930. évi egyezmény egyike az alapvető nemzetközi munkaügyi normákat lefektető nyolc ILO-alapegyezménynek. A 2014. évi jegyzőkönyv az eredeti egyezmény hiányosságainak kezelését lehetővé tevő fontos kiegészítéseket tartalmaz, megerősítésére azonban tagállami hatáskörben nem kerülhet sor, minthogy egyes részei az Unió hatáskörébe tartoznak. A határozattervezet éppen ezért arról szól, hogy a Tanács felhatalmazza a tagállamokat a jegyzőkönyv uniós hatáskörbe tartozó részeinek megerősítésére. A legutóbbi plenáris ülésen az Európai Parlament hozzájárult egy hasonló tanácsi határozattervezethez, amely a jegyzőkönyv szociálpolitikai vonatkozások tekintetében történő tagállami megerősítésére adott felhatalmazást, jelen tervezet a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködéshez kapcsolódó vonatkozások tekintetében adná meg ugyanezt. Bernard Monot (ENF),
par écrit. – La décision proposée vise à permettre aux États membres de ratifier le protocole relatif à la convention sur le travail forcé de l'Organisation internationale du travail. Les dispositions du protocole établissent l'obligation d'empêcher le travail forcé et d'assurer aux victimes une protection et un accès à des mécanismes de recours, notamment d'indemnisation. Plus précisément, le protocole vise, d'une part, à instaurer des conditions de travail décentes et, d'autre part, à protéger les victimes de travail forcé ou obligatoire et à sanctionner les auteurs des infractions. Il convient donc de soutenir la recommandation. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – Com a adoção da Convenção em 1930, a Conferência Internacional do Trabalho encorajou os Países Membros a acabarem com o recurso ao trabalho forçado no mais curto prazo possível. Passados mais de 80 anos, a Organização Internacional de Trabalho estima que, pelo menos, 20,9 milhões de pessoas no mundo são vítimas de trabalho forçado. O Protocolo tem como objetivo eliminar as disparidades de aplicação, desenvolver a prevenção do tráfico de seres humanos com fins de exploração do trabalho e proteger e indemnizar as vítimas de trabalho forçado. É importante salientar que o Protocolo de 2014 versa sobre os direitos fundamentais, as vítimas e a luta contra o tráfico de seres humanos, um crime que afeta os indivíduos mas também a sociedade e a economia no seu todo. Defendo que a ratificação do Protocolo será decisiva na luta contra o tráfico de seres humanos e na garantia dos direitos das vítimas de criminalidade em toda a Europa. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Il s'agit en l'espèce d'autoriser les États membres de l'UE à ratifier le protocole relatif à la convention sur le travail forcé de 1930. Cette convention, qui fait partie des huit conventions de base de l'OIT définissant les normes fondamentales du travail, a fait l'objet d'un protocole pour remédier aux lacunes dans sa mise en œuvre et s'attaque aussi à la traite des êtres humains. En effet, plus de 80 ans après son adoption, le travail forcé demeure. Dans le détail, ce protocole envisage d'obliger d'empêcher le travail forcé et d'assurer aux victimes une protection et un accès à des mécanismes de recours, tels que l'indemnisation. Il prévoit également l'instauration de conditions de travail décentes et la protection des victimes du travail forcé ainsi que les sanctions pour les auteurs des infractions. J'ai décidé de voter pour ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report which simply confirms Parliament's consent and represents Parliament's position on a draft Council Decision authorising Member States to ratify the Protocol of 2014 to the Forced Labour Convention of the International Labour Organization. Articles 1-4 of the Protocol touch on matters relating to judicial cooperation in criminal matters and thus require the EU to authorise Member States to ratify it. This is an international convention which seeks to enhance the protection of workers and tackle forced or compulsory labour. Alessandra Mussolini (PPE),
per iscritto. – Da sempre, l'UE è impegnata a promuovere i diritti umani e il lavoro dignitoso e a eradicare la tratta degli esseri umani, sia a livello interno che nelle relazioni esterne. Il nuovo protocollo della convenzione sul lavoro forzato dell'OIL mira ad intensificare la lotta contro questa terribile violazione dei diritti umani e ad adeguarla alle sfide del XXI secolo. Tutti gli Stati membri dell'Unione hanno ratificato le norme fondamentali in materia di lavoro, però, affinché gli Stati membri ratifichino anche il protocollo, è necessaria un'autorizzazione da parte del Consiglio, dal momento che parti di esso rientrano nella competenza dell'UE. Pertanto la relazione accoglie con favore la decisione del Consiglio di autorizzare la ratifica e propone che il Parlamento dia la propria approvazione. Alla luce di quanto esposto, ho deciso di votare a favore della relazione. József Nagy (PPE),
írásban. – A kényszermunka jelensége sajnos nem történelmi fogalom, hanem napjaink nagyon is létező valósága. Éppen ezért tartom rendkívül fontosnak, hogy a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) e témájú egyezményéhez mihamarabb valamennyi uniós tagállam is csatlakozzon. Ez az egyezmény azért fontos, hogy még hatékonyabbá tegye a végrehajtást, az igazságügyi együttműködést a kényszermunka megelőzése és üldözése területén, s hogy megvédje a munkásokat a kizsákmányolástól, valamint kártérítést biztosítson az áldozatok számára. Az alapvető emberi jogok közé tartozik a munkához való jog és kulcsfontosságú, hogy minden eszközzel azon legyünk, hogy a polgárok számára biztosítsuk a megfelelő körülményeket és megvédjük őket attól, hogy áldozatul essenek a zsarnokságnak. Ahhoz, hogy ezt a feladatunkat teljesítsük, ennek az egyezménynek az EP általi elfogadása az egyik elsődleges lépés. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I voted for this recommendation for a Protocol that seeks to address the gaps in implementation and to make progress on preventing trafficking for labour exploitation as well as protecting and compensating victims of forced labour. Norica Nicolai (ALDE),
în scris. – Am votat în favoarea acestui raport deoarece consider că este absolut necesar ca acele elemente din Convenția privind munca forțată din 1930 a Organizației Internaționale a Muncii, care sunt lacunare, să fie completate și adaptate noilor realități sociale și economice. Munca forțată este, din păcate, încă prezentă în societățile noastre, inclusiv în statele dezvoltate, civilizate și libere, unde capătă noi forme. De cele mai multe ori însă această muncă forțată este asociată cu traficul de persoane și crima organizată, având un caracter transfrontalier. Lupta împotriva muncii forțate, a sclaviei este un element al civilizației noastre, pentru că ne-am angajat să apărăm și să luptăm pentru drepturile și libertățile oamenilor. Acest raport, care susține adoptarea de către statele membre a noului protocol privind Convenția, este un pas important în lupta împotriva practicilor ce determină munca forțată și oferă astfel mijloace prin care oamenii ajunși în astfel de situații să fie ajutați să le depășească și să înceapă o nouă viață. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Zwangs- und Pflichtarbeit und Menschenhandel muss weltweit bekämpft werden. Mit dem vorliegenden Entwurf eines Beschlusses des Rates werden die Mitgliedstaaten aufgefordert, diejenigen Teile des Protokolls zu ratifizieren, die in die Zuständigkeit der Europäischen Union fallen. Im Protokoll sind anständige Maßnahmen angeführt, die die IAO-Mitgliedstaaten ergreifen müssen, um Zwangsarbeit zu verhindern. Aufgrund der vorliegenden Maßnahmen habe ich mich positiv für diesen Bericht ausgesprochen. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – J'ai soutenu ce rapport de soutien au projet de décision du Conseil autorisant les États membres à ratifier le protocole de juin 2014 relatif à la Convention sur le Travail Forcé de l'Organisation Internationale du Travail. Le travail forcé concerne encore aujourd'hui 21 millions de personnes et ce malgré 80 années d'existence de cette convention. Ainsi, ce nouveau protocole renforce les mesures de lutte contre la traite, en incluant notamment des mesures de protection et d'indemnisation des victimes et des mesures punitives pour les bourreaux. Celui-ci invite également les États membres à assurer la prévention par l'éducation et l'information des travailleurs concernant leurs droits. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing
. – I voted in favour of this report. It was a single-vote consent report in which Parliament gave its consent for Member States to ratify the 2014 Protocol to the ILO Convention against forced labour. The Protocol is positive and necessary and outlines strong steps that need to be taken in order to combat human trafficking and forced labour, and it is a response to the fact that while most Member States have ratified the Convention, forced labour still exists across the EU. The Protocol specifically addresses the gaps in cooperation by crime agencies in combating cross-border human trafficking. As some aspects of the Protocol fall under EU competence, Parliament is required to authorise the Member States to ratify it and the report urges them to do so by the end of 2016. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Otsuse eelnõuga antakse liikmesriikidele luba ratifitseerida protokolli need osad, mis kuuluvad Euroopa Liidu pädevusvaldkondadesse. Konventsiooni ajakohastamine on vajalik ning protokollid tuleks ratifitseerida võimalikult kiiresti, et tõhustada võitlust inimkaubanduse ja sunniviisilise tööga ning pakkuda kaitset kannatanutele. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Pritariu šio susitarimo sudarymui. Milijonai asmenų visame pasaulyje kenčia nuo priverstinio darbo ir prekybos žmonėmis nusikaltimų. Tai yra opi problema, kurios sprendimo negalima atidėlioti. Reikia nustatyti tinkamą mechanizmą jo prevencijai bei kriminalizavimui. Atsižvelgiant į tai, labai svarbu, kad visos valstybės ratifikuotų Protokolo nuostatas. Būtina imtis aktyvesnių veiksmų kovojant su prekyba žmonėmis. Ypatingas dėmesys kovoje su prekyba žmonėmis turėtų būti skiriamas nukentėjusių asmenų identifikavimui, privataus sektoriaus atsakingumo skatinimui bei efektyvesniam baudžiamajam persekiojimui. Visoje Europoje turi būti tinkamai ir visapusiškai užtikrinamos nusikaltimo aukų teisės. Principas, jog niekas negali būti laikomas vergijoje ar nelaisvas (visų formų vergija ir prekyba vergais draudžiama), turi būti įgyvendintas be jokių išlygų. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Considerato che, al fine di rendere applicabile per gli Stati membri gli obblighi giuridici contenuti nel protocollo 2014 della convenzione sul lavoro forzato del 1930, è necessaria l'autorizzazione dell'Unione europea e considerato altresì che la necessità di tutelare i diritti fondamentali è un pilastro imprescindibile dell'azione dell'Unione, ho deciso di dare il mio voto favorevole. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Glasoval sem za priporočilo o osnutku sklepa Sveta o pooblastitvi držav članic, da v interesu Evropske zveze ratificirajo protokol iz leta 2014 h Konvenciji Mednarodne organizacije dela o prisilnem ali obveznem delu iz leta 1930 glede zadev na področju pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah. Pomembno je, da z ustreznim pravosodnim sodelovanjem preprečujemo prisilno ali obvezno delo ter s tem tudi varujemo dostojanstvo posameznika. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Izvorna Konvencija o prisilnom radu stupila je snagu prije gotovo 100 godina, no prisilni rad još uvijek pogađa oko 21 milijun ljudi diljem svijeta. Suprotno onome što mnogi misle, Europska unija nije izuzeta od prisilnog rada te postotak osoba koje rade protiv vlastite volje iznosi čak 7%. Slučajevi radnica u sektoru kućanskih poslova koje rade prisilno ili pak poljoprivrednih radnika pronađeni su u svim državama Europske unije. Prisilni rad predstavlja ne samo kršenje temeljnih ljudskih prava, već i ilegalni profit od najmanje 150 milijardi dolara godišnje, prema izvješću Međunarodne organizacije rada. Stoga, riječ je o zločinu koji ne pogađa samo pojedinca, već i cjelokupno društvo i svjetsku ekonomiju. Ratifikacija Protokola iz 2014. godine važan je korak u borbi protiv prisilnog rada diljem svijeta i Europske unije, kao i važan korak u borbi protiv zločina blisko povezanih s prisilnim radom, kao što su trgovina ljudima, prostitucija te dječja pornografija. Stoga pozdravljam Preporuku o nacrtu odluke Vijeća o ovlašćivanju država članica da u interesu Europske unije ratificiraju Protokol koji se odnosi na pitanja u domeni Europske unije u vezi s pravosudnom suradnjom u kaznenim stvarima, te sam je podržala. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Il s'agit d'autoriser les États membres à ratifier le protocole relatif à la convention sur le travail forcé de 1930. Cette convention fait partie des huit conventions de base de l'OIT définissant les normes fondamentales du travail. Elle a fait l'objet d'un protocole pour remédier aux lacunes dans sa mise en œuvre et s'attaque aussi à la traite des êtres humains. En effet, plus de 80 ans après son adoption, le travail forcé demeure. Dans le détail, ce protocole envisage d'obliger d'empêcher le travail forcé et d'assurer aux victimes une protection et un accès à des mécanismes de recours, tels que l'indemnisation. Il prévoit également l'instauration de conditions de travail décentes et la protection des victimes du travail forcé ainsi que les sanctions pour les auteurs des infractions. J'ai décidé de voter pour ce texte. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Budući da je Republika Hrvatska od 1992. godine članica Međunarodne organizacije rada te potpisnica, između ostalog, Konvencije o prisilnom radu iz 1930., u potpunosti podržavam nacrt odluke Vijeća da se ratificira Protokol iz 2014. koji dodatno razrađuje i suvremenom kontekstu prilagođava odredbe o sprječavanju trgovanja ljudima radi prisilnog rada te o zaštiti njegovih žrtava. I dan danas, gotovo 80 godina nakon usvajanja spomenute Konvencije, prisilni rad ostaje surova stvarnost za desetke milijuna ljudi diljem svijeta. Europska unija kao zajednica razvijenih suverenih demokratskih država mora jasnije no ikad izraziti svoj stav i omogućiti da se poduzmu konkretni koraci u smjeru borbe protiv trgovanja i eksploatacije ljudi. Smatram da će to na najefikasniji način biti omogućeno spomenutim Protokolom iz 2014., prema kojemu bi države članice razvile vlastite nacionalne politike i strateške planove u suradnji sa sindikatima i udrugama poslodavaca. Te bi politike težile informiranju i educiranju građana i građanki o ovoj problematici, iskorjenjivanju dubinskih uzroka koji utječu na praksu prisilnoga rada, osiguravanju jednake primjene relevantnog zakonodavstva za sve radnike i ekonomske sektore, zaštiti stranih radnika od izrabljivanja, te zaštiti i odšteti za žrtve prisilnoga rada. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Konvencija o Prisilnom radu je jedna od ILO-vih osam temeljnih konvencija koje čine temeljne međunarodne standarde rada, a smatra se da je sredstvo za ljudska prava. ILO procjenjuje da je globalno najmanje 20,9 milijuna ljudi koje su žrtve prisilnog rada. Dakle Protokol nastoji riješiti nedostatke u provedbi i ostvariti napredak u vezi sprečavanja trgovine ljudima, te iskorištavanja ljudi za rad, kao i zaštitu i kompenzaciju žrtvama prisilnog rada. Protokol zahtijeva da ILO države članice razviju nacionalnu politiku i plan djelovanja kako bi učinkovito postigle suzbijanje prisilnog rada, te se poduzele mjere primjenjivanja odredaba Protokola, u dogovoru s poslodavcima i radničkim organizacijama. Također se navode mjere koje MOR države članice trebaju poduzeti kako bi se spriječio prisilan rad, te se osiguralo zakonodavstvo za sprječavanje prisilnog rada. To se naročito odnosi na radnike u svim sektorima gospodarstva, a osobito na radnike migrante, od potencijalno uvredljivih i lažnih zapošljavanja, te rizika od prisilnog rada. Protokol se tiče temeljnih prava, žrtve i borbe protiv trgovine ljudima, zločina koji ne utječe samo na pojedince, već na čitavo društvo i cjelokupno gospodarstvo. Stoga podržavam izvješće, jer je ratifikacija ovog protokola važan korak u borbi protiv trgovine ljudima i osiguravanja prava žrtava zločina diljem Europe. Miroslav Poche (S&D),
in writing. – I am proud of Parliaments' vote on the ILO Forced Labour Convention recommendation. The European Union is a force for human rights and this vote further supports that. The ILO estimates that there are still at least 20.9 million people who are victims of forced labour, and this comes 80 years after the initial adoption of the Convention. This Protocol will help fill in the gaps in the implementation to help prevent the trafficking of labour exploitation. I support the calls for ILO member states to develop a national policy for the constant subduing of forced labour. In addition, the measure also helps the victims of forced labour be released, protected and rehabilitated, as well as allowing them other assistance. This Protocol is based on fundamental human rights, and I believe that it will help to fight the trafficking of victims. This Convention is just as important today as it was almost a century ago. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – La convenzione dell'OIL sul lavoro forzato è una delle otto convenzioni fondamentali dell'OIL che costituiscono le norme internazionali fondamentali sul lavoro ed è considerata uno strumento essenziale in materia di diritti umani. Il protocollo in questione intende rendere più efficace la prevenzione della tratta di essere umani a fini di sfruttamento della manodopera e la protezione e il risarcimento delle vittime del lavoro forzato. La ratifica del protocollo da parte degli Stati membri contribuirà alla lotta contro i trafficanti. La relazione accoglie con favore la decisione del Consiglio e propone che il Parlamento dia la propria approvazione. Ritengo che la sua ratifica rappresenti un passo importante verso la maggiore tutela dei diritti delle vittime della criminalità in tutta l'Europa e, soprattutto, per intensificare la lotta contro i trafficanti di esseri umani. Pertanto ho deciso di votare a favore dell'approvazione di questa relazione. Stanislav Polčák (PPE),
písemně. – Hlasoval jsem pro doporučení kolegů z Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci. Pokládám za ostudné, že je v Evropské unii téměř devět set tisíc žen, dětí a mužů, kteří jsou dennodenně nuceni pracovat v nedůstojných podmínkách, ať už se jedná o sexuální vykořisťování, žebrání nebo jiné ponižující práce. Celosvětově se s těmito formami nucené práce potýká dokonce na jednadvacet milionů lidí. Aktualizace Protokolu z roku 2014 k Úmluvě MOP o nucené práci z roku 1930 dle mého názoru jistě vylepší možnosti prevence a také nápravy. Ženy, děti ani muži by neměli být vykořisťování za žádných okolností, a zejména oceňuji snahu o řešení prvotních příčin, které zvyšují rizika nucené práce. Vnímám toto doporučení jako zásadní a pevně věřím, že povede k pozitivní změně. Tomasz Piotr Poręba (ECR),
na piśmie. – Nowy protokół do Konwencji MOP dotyczącej pracy przymusowej i obowiązkowej został przyjęty w Genewie w czerwcu 2014 r. Protokół reguluje problem luk we wdrażaniu postanowień Konwencji dotyczącej pracy przymusowej i obowiązkowej oraz służy poczynieniu postępów w zakresie zapobiegania handlowi ludźmi do celów pracy przymusowej, jak również w zakresie ochrony ofiar pracy przymusowej i zapewnienia im odszkodowań. Konwencja stanowi ważny krok w walce ze współczesnym niewolnictwem. Pomimo że od powszechnej ratyfikacji pierwotnej konwencji upłynęło 80 lat, na całym świecie co najmniej 20,9 mln ludzi to ofiary pracy przymusowej. Dlatego też współpraca transgraniczna w celu ścigania sprawców tych przestępstw jest kluczowym elementem pozwalającym zapewnić karanie współczesnego niewolnictwa i położenie kresu temu procederowi. Państwa członkowskie nie mogą podjąć decyzji o ratyfikowaniu protokołu poza ramami instytucji UE, ponieważ niektóre części protokołu wchodzą w zakres kompetencji UE. W związku z powyższym Rada przyjęła projekt decyzji, który upoważnia państwa członkowskie do ratyfikowania tych części protokołu, które wchodzą w zakres kompetencji UE. Niniejszym poparłem sprawozdanie. Jiří Pospíšil (PPE),
písemně. – Nucená práce je jednoznačným porušováním lidských práv a problémem, se kterým musí nejenom členské státy, ale i mezinárodní organizace koordinovaně bojovat. Z tohoto důvodu je nezbytné rozhodnutí Rady zmocnit členské státy k ratifikaci protokolu z roku 2014. Doporučení EP v tomto smyslu má proto moji silnou podporu. Zároveň věřím, že dojde k brzké ratifikaci protokolu v členských státech a boj proti nucené práci bude ještě efektivnější. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Le travail forcé a été aboli en 1930 par l'Organisation Internationale du Travail (OIT). Cependant, l'OIT estime qu'aujourd'hui il y aurait 21 millions de personnes victimes de travail forcé dans le monde. Il est nécessaire de continuer la lutte contre cette pratique criminelle à l'échelle européenne et internationale. Dans ce contexte, le Parlement européen a approuvé la ratification par les États membres du protocole de 2014 relatif à la convention de l'OIT sur le travail forcé et la coopération judiciaire en matière pénale. L'objectif de ce texte est de renforcer la législation actuelle et de contribuer à mettre fin à l'exploitation des personnes et du trafic d'êtres humains. Robert Rochefort (ALDE),
par écrit. – J'ai apporté mon soutien à cette recommandation qui porte sur la décision du Conseil d'autoriser les États membres à ratifier le protocole de 2014 relatif à la convention sur le travail forcé, 1930, de l'Organisation internationale du travail (OIT). La convention sur le travail forcé de l'OIT fait partie d'un ensemble de huit conventions visant à définir les normes fondamentales internationales du travail. Pourtant, l'OIT estime qu'aujourd'hui encore plus de 20 millions de personnes sont victimes du travail forcé au niveau mondial. Nous devons lutter avec toute la fermeté nécessaire contre ces pratiques criminelles inacceptables. Le protocole de 2014, qui contient des mesures de mise en œuvre et de renforcement de la législation en matière de prévention, mais également de protection et d'indemnisation des victimes, y concourt et induit des obligations juridiques pour les États parties. La protection des droits de l'Homme exige une attitude responsable et ferme. Nous devons nous assurer que les critères définis par l'OIT sont mis en œuvre. C'est pourquoi il convenait de soutenir ce projet de décision. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – A Convenção sobre o Trabalho Forçado é uma das oito convenções fundamentais da OIT em matéria de normas laborais internacionais de base. A OIT estima que, pelo menos, 20,9 milhões de pessoas no mundo são vítimas de trabalho forçado. Este protocolo cria obrigações jurídicas para os países que o ratificam. É um passo importante para lutar contra o tráfico de seres humanos e para garantir os direitos das vítimas de criminalidade em toda a Europa. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – El Convenio relativo al trabajo forzoso u obligatorio es uno de los ocho convenios fundamentales de la OIT. Sin embargo, más de 80 años después después de su adopción, se estima que al menos 20,9 millones de personas en el mundo son víctimas del trabajo forzoso. El Protocolo pretende abordar lagunas existentes y progresar en la prevención de la trata con fines de explotación laboral, así como en la protección e indemnización de las víctimas del trabajo forzoso. Establece asimismo las medidas que deben adoptar los Estados miembros de la OIT para evitar el trabajo forzoso: educación e información; protección de las personas, en particular los trabajadores migrantes, contra posibles prácticas abusivas y fraudulentas en el proceso de contratación y colocación; y acciones para abordar las causas generadoras que aumentan el riesgo de trabajo forzoso. La ratificación de este Protocolo constituye un importante paso en la lucha contra la trata de seres humanos, así como para garantizar los derechos de las víctimas de la delincuencia en toda Europa. Resulta muy lamentable que todavía hoy millones de personas estén sometidas a este tipo de trabajo en todo el mundo. Es por ello que he votado a favor de conceder su aprobación. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'aurais aimé pouvoir dire que le travail forcé était une pratique d'un autre siècle mais ce n'est malheureusement pas le cas. L'Organisation internationale du travail nous rappelle la triste réalité. Aujourd'hui, 20,9 millions de personnes sont encore victimes du travail forcé dans le monde. Des chiffres qui forcent l'indignation d'autant plus que la convention de l'OIT de 1930 sur le travail forcé a été ratifiée de manière quasi universelle. C'est donc tout à fait logiquement que j'ai voté ce jour en faveur du rapport sur le projet de décision du Conseil autorisant les États membres à ratifier, dans l'intérêt de l'Union européenne, le protocole de 2014 relatif à la convention sur le travail forcé. Ce protocole doit permettre de remédier aux lacunes dans la mise en œuvre de la convention mais aussi de renforcer les mesures de prévention de la traite des êtres humains à des fins d'exploitation de leur travail, de protection et d'indemnisation des victimes du travail forcé. L'Europe, et je ne peux que m'en réjouir, a toujours promu les droits de l'homme et le travail décent. J'invite donc les États membres à ratifier ce protocole dans les plus brefs délais. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – A Convenção sobre o Trabalho Forçado é uma das oito convenções fundamentais da OIT. Estamos perante uma proposta de resolução legislativa que aprova o projeto de decisão do Conselho, autorizando os Estados-Membros a ratificarem, no interesse da UE, o Protocolo de 2014 que atualiza a Convenção sobre o trabalho forçado de 1930, da OIT, no tocante aos artigos 1.o e 4.o do Protocolo, no que diz respeito a questões relacionadas com a cooperação judiciária em matéria penal. Esta medida obriga os Estados-Membros a desenvolverem uma política e um plano de ação nacional para a supressão efetiva e duradoura do trabalho forçado, adotando medidas que garantam a plena aplicação da legislação nesta matéria e defendam os trabalhadores de eventuais práticas abusivas de recrutamento e trabalho forçado. Tal como o relator, considero que a ratificação do Protocolo de 2014, que incide sobre os direitos fundamentais, é um passo importante na luta contra o tráfico de seres humanos, funcionando como garante dos direitos das vítimas de criminalidade em toda a Europa e no mundo, razão pela qual teve o meu acolhimento e o meu voto favorável. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della raccomandazione concernente il progetto di decisione del Consiglio che autorizza gli Stati membri dell'Unione europea a ratificare la convenzione sul lavoro forzato dell'Organizzazione internazionale del lavoro sulla cooperazione giudiziaria in materia penale. Gli Stati aderenti all'OIL devono elaborare un piano d'azione capace di eleminare ogni forma di lavoro forzato, fornire un efficace assistenza alle vittime e punire i trafficanti. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Recomendación ya que el Protocolo 2014 pretende abordar las lagunas existentes en la aplicación del Convenio y progresar en la prevención de la trata con fines de explotación laboral, así como en la protección y la indemnización de las víctimas del trabajo forzoso. En 1930, al adoptar el Convenio al que esta Recomendación hace referencia, la OIT instó a los Estados a poner fin al empleo del trabajo forzoso y a tipificarlo como delito. Resulta lamentable que más de 80 años después cerca de 21 millones de personas en el mundo sigan siendo víctimas del trabajo forzoso y con este Protocolo seguimos caminando en la dirección para evitar que estas situaciones de vulneración de derechos humanos se sigan dando. La ratificación de este Protocolo constituye un importante paso en la lucha contra la trata de seres humanos, así como para garantizar los derechos de las víctimas de la delincuencia en toda Europa. Con nuestro voto apoyamos que el Parlamento conceda su aprobación para que los Estados miembros ratifiquen lo antes posible el Protocolo y mantener así el compromiso en la lucha contra el trabajo forzoso. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – La OIT estima que en la UE 880.000 personas trabajan forzosamente: muchas de ellas mujeres víctimas de explotación sexual; por lo que es necesario un esfuerzo mayor de los Estados e instituciones de la UE, incluso en el interior de sus propias economías. En esta dirección, he votado a favor del informe porque facilita la lucha contra el tráfico y la protección y compensación de las víctimas del trabajo forzoso. Remo Sernagiotto (ECR),
per iscritto. – Nel giugno del 2014 è stato adottato un nuovo protocollo della convenzione dell'Organizzazione internazionale del lavoro (OIL) sul lavoro forzato. Questo protocollo ha lo scopo di rendere più efficaci la prevenzione della tratta di essere umani a fini di sfruttamento della manodopera e la protezione e il risarcimento delle vittime del lavoro forzato. Ho quindi deciso di dare il mio sostegno al progetto di risoluzione legislativa che autorizza gli Stati membri a ratificare, nell'interesse dell'Unione europea, il protocollo del 2014 sul lavoro forzato dell'OIL per quanto riguarda la cooperazione giudiziaria in materia penale. Nel rispetto dei diritti fondamentali, ritengo che sia di primaria importanza l'attuazione di misure ad hoc per la tutela, l'identificazione e la riabilitazione delle vittime del lavoro forzato, assicurando cosi forme di sostegno e assistenza più congrue ed efficaci. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I abstained on this report as I believe this is not an EU competency but instead should be done by nation-state governments. Siôn Simon (S&D),
in writing. – I voted in favour of this recommendation. Because this is an international convention which seeks to improve workers' protection and tackle forced or compulsory labour, it is something which I completely support. This report simply confirms that the European Parliament gives its consent to the draft decision. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Pomoc obetiam obchodovania s ľuďmi za účelom nútenej práce je nevyhnutnou súčasťou boja proti tomuto zločinu. Veľmi vítam, že dodatkový protokol z roku 2014 vyzýva na prijatie účinných opatrení pre identifikáciu týchto obetí, ich oslobodenie, ochranu, zotavenie a rehabilitáciu a zameriava sa aj na ich odškodnenie a ochranu pred stíhaním. Súhlasím s tým, aby boli členské štáty poverené k ratifikácii Protokolu k Dohovoru o nútenej práci z roku 1930, ktorý sa týkal pracovného vykorisťovania a obchodovania s ľuďmi na tento účel. V zmysle práva EÚ a jeho výkladu ustálenou judikatúrou Európskeho súdneho dvora by členské štáty nemohli bez poverenia EÚ ratifikovať určité časti protokolu spadajúce do kompetencie EÚ, preto som hlasoval za toto odporučenie. Je však treba pripomenúť, že rovnako dôrazne je treba postupovať proti akejkoľvek ďalšej forme obchodovania s ľuďmi, či už ide o sexuálne vykorisťovanie, obchod s ľudskými orgánmi alebo novú formu tzv. náhradného materstva. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Monika Smolková (S&D),
písomne. – Podporila som návrh legislatívneho uznesenia Európskeho parlamentu o návrhu rozhodnutia Rady, ktorým sa členské štáty splnomocňujú ratifikovať v záujme EÚ Protokol z roku 2014 k dohovoru Medzinárodnej organizácie práce z roku 1930 o nútenej alebo povinnej práci, pokiaľ ide o články 1 až 4 protokolu vzťahujúce sa na záležitosti týkajúce sa justičnej spolupráce v trestných veciach. Protokol od členských štátov vyžaduje, aby vypracovali vnútroštátnu politiku a akčný plán účinného a sústavného potláčania nútenej práce a aby prijali opatrenia na uplatňovanie ustanovení protokolu. Protokol z roku 2014 sa týka základných práv, obetí a boja proti obchodovaniu s ľuďmi, t. j. trestného činu, ktorý má dôsledky nielen pre jednotlivcov, ale aj pre celú spoločnosť a celé hospodárstvo. Ratifikácia protokolu členskými štátmi uľahčí boj proti obchodníkom s ľuďmi, preto by členské štáty mali protokol čo najskôr ratifikovať. Csaba Sógor (PPE),
in writing. – Eighty-five years after the signature of the Forced Labour Convention almost 900 000 people in the European Union are still being coerced by their recruiters or employers to work against their free will. Women are especially vulnerable in this regard, half of women in forced labour being sexually exploited. With physical violence replaced by more elusive coercive measures, like the retention of identity documents or threats of denunciation to immigration authorities, such dreadful practices are even more difficult to detect and, as a consequence, successful prosecutions remain rare. Therefore I do hope that today's consent by Parliament for authorising Member States to ratify the new protocol will endow the responsible authorities with the 21st century means to fight against this terrible form of human rights violation. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Konvencija o prisilnem ali obveznem delu je ena od osmih temeljnih konvencij MOD, na katerih temeljijo mednarodni delovni standardi in velja za instrument človekovih pravic. Cilj Protokola h Konvenciji MOD o prisilnem ali obveznem delu (2014) je odpraviti pomanjkljivosti pri njenem izvajanju ter doseči napredek pri preprečevanju trgovine z ljudmi za namene izkoriščanja delovne sile, pri pomoči žrtvam prisilnega dela in pri izplačilu njihovih odškodnin. Protokol določa, da morajo države članice MOD oblikovati nacionalno politiko in akcijski načrt za učinkovito in trajno odpravo prisilnega dela ter sprejeti ukrepe za uporabo določb Protokola ob posvetovanju z organizacijami delodajalcev in delavcev. Prav tako določa ukrepe, ki jih morajo države članice MOD sprejeti za preprečevanje prisilnega dela (izobraževanje in obveščanje ljudi, zaščita oseb ter odpravljanje temeljnih vzrokov, ki povečujejo tveganje prisilnega dela). Protokol med drugim obravnava boj proti trgovini z ljudmi, ki je kaznivo dejanje in ne prizadene samo posameznikov, temveč vso družbo in vse gospodarstvo. Menim, da je ratifikacija Protokola pomemben korak, saj bo olajšala boj proti trgovcem z ljudmi. Strinjam se, da mora biti boj proti prisilnemu ali obveznemu delu učinkovit in tako podpiram ratifikacijo Protokola. Renato Soru (S&D),
per iscritto. – Ho espresso voto favorevole sul progetto di decisione del Consiglio che autorizza gli Stati membri a ratificare, nell'interesse dell'Unione europea, il protocollo del 2014 della convenzione sul lavoro forzato dell'Organizzazione internazionale del lavoro. La convenzione è una delle otto convenzioni fondamentali dell'OIL che costituiscono le norme internazionali fondamentali sul lavoro ed è considerata uno strumento essenziale in materia di diritti umani, poiché protegge tutti i lavoratori, compresi i lavoratori migranti, che spesso sono i più esposti a fenomeni si sfruttamento e lavoro forzato. A norma della convenzione, infatti, gli Stati aderenti devono interrompere il ricorso al lavoro forzato e renderne lo sfruttamento passibile di sanzioni penali. Il protocollo intende colmare le lacune nell'attuazione e rendere più efficaci la prevenzione della tratta di essere umani a fini di sfruttamento della manodopera e la protezione e il risarcimento delle vittime del lavoro forzato, favorendo una maggiore cooperazione giudiziaria in materia penale. Nonostante la convenzione originaria sia stata adottata quasi un secolo fa, è triste notare che il lavoro forzato nel mondo sia ancora presente nel mondo per milioni di persone. Risulta tanto più doveroso consentire agli Stati di ratificare questo strumento ulteriore per rendere efficaci le norme di tutela previste dalla convenzione. Bart Staes (Verts/ALE),
schriftelijk. – Het voorstel machtigt lidstaten ertoe om, in het belang van de EU die delen van het 2014 Protocol die onder EU bevoegdheid vallen, te ratificeren en actie te ondernemen tegen eind 2016. De EU zelf kan dit niet doen, aangezien enkel staten het Verdrag over gedwongen arbeid kunnen ratificeren. Dit Verdrag is een van de acht fundamentele verdragen van de IAO (Internationale Arbeidsorganisatie) die samen de fundamentele internationale arbeidsnormen vormen en wordt beschouwd als een instrument inzake de mensenrechten. Het Verdrag (1930) doet een beroep op de lidstaten om het gebruik van gedwongen arbeid zo snel mogelijk uit te bannen en strafbaar te stellen. Meer dan 80 jaar later schat de IAO dat er wereldwijd minstens 20,9 miljoen mensen het slachtoffer zijn van gedwongen arbeid. Het protocol van 2014 wil hiaten in de uitvoering aanpakken en vooruitgang boeken bij de preventie van op arbeidsuitbuiting gerichte mensenhandel en bij de bescherming en schadeloosstelling van slachtoffers van gedwongen arbeid. De ratificatie van dit protocol is een belangrijke stap in de bestrijding van mensenhandel en het waarborgen van de rechten van slachtoffers in heel Europa en dit rapport laat lidstaten toe om dit te doen. Daarom stemde ik voor. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam Preporuku da se ratificira Protokol iz 2014. vezan uz Konvenciju o prisilnom radu iz 1930. godine iz razloga što su ropstvo i prisilan rad još uvijek velik i teško rješiv globalni problem. Prema posljednjim podacima i projekcijama, pretpostavlja se da u svijetu trenutno postoji oko 20.9 milijuna ljudi – žrtava prisilnog rada, što je nedopustivo. S tim u vezi, Protokol ima funkciju ostvariti napredak u prevenciji trgovine ljudima u svrhu prisilnog rada, pronaći dosadašnje nedostatke u implementaciji politika i legislative koja se bori protiv prisilnog rada, kao i zaštiti te nadoknaditi štetu žrtvama. Stoga je potrebno na nacionalnim razinama izraditi jedinstvenu nacionalnu politiku i plan djelovanja za efektivno susprezanje prisilnog rada i kažnjavanje onih koji ga koriste i propagiraju, dok treba i provoditi mjere kako bi odredbe Protokola došle do realizacije. Također, edukacijom i informiranjem ljudi treba se prevenirati prisilan rad i njegovo nezakonito korištenje, kreirati prikladnu legislativu u svim granama ekonomije, zaštititi sve radnike, osobito migrante, i na sve moguće načine pomoći žrtvama prisilnog rada nadoknadom materijalne i duševne štete. Zbog svega navedenoga je ratifikacija ovog Protokola izuzetno bitna. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Konvencija o prisilnom radu jedna je od osam fundamentalnih konvencija Međunarodne organizacije rada (ILO) koje predstavljaju glavne međunarodne standarde rada. Prema procjenama Međunarodne organizacije rada (ILO), u svijetu postoji više od 20 milijuna žrtava prisilnog rada što je zastrašujuća činjenica. Ovom Odlukom omogućava se državama članicama da ratificiraju dijelove Protokola koji spadaju u nadležnost Europske unije. Protokol zahtijeva od država članica da donesu nacionalne planove u suradnji sa sindikatima i udrugama poslodavaca, kako bi se efikasno suzbio prisilan rad. Uz to, države članice moraju educirati sve relevantne dionike i osigurati zaštitu radničkih prava u svim sektorima gospodarstva. Kako bi države članice mogle ratificirati ovaj Protokol, potrebna je suglasnost Europskog parlamenta. Podupirem ovaj Nacrt odluke kojim možemo pomoći u prevenciji trgovine ljudima u svrhu prisilnog rada, kao i doprinijeti zaštiti i kompenzaciji žrtvama prisilnog rada. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Návrh som podporil, keďže podporujem boj proti nútenej práci, ako aj opatrenia na jej elimináciu. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za priporočilo o osnutku sklepa Sveta o pooblastitvi držav članic, da v interesu Evropske unije ratificirajo Protokol iz leta 2014 h Konvenciji Mednarodne organizacije dela o prisilnem ali obveznem delu iz leta 1930 glede zadev na področju pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah. Mednarodna organizacija dela ugotavlja, da je po svetu skoraj 21 milijonov ljudi po svetu žrtev prisilnega dela, kar je zelo zaskrbljujoče. Podpiram vsakršno aktivnost, ki bo pripomogla k zmanjšanju trgovine z ljudmi za namene prisilnega dela ter k večji zaščiti žrtev prisilnega dela. Protokol iz leta 2014 bo vsekakor pripomogel k temu. Νεοκλής Συλικιώτης (GUE/NGL),
γραπτώς. – Το Πρωτόκολλο 2014 ασχολείται με τα θεμελιώδη δικαιώματα, τα θύματα και τον αγώνα ενάντια στην εμπορία ανθρώπων, ένα έγκλημα που αποτελεί μείζον κοινωνικό ζήτημα. Η επικύρωση του πρωτοκόλλου αποτελεί ένα σημαντικό βήμα ενάντια στην εμπορία ανθρώπων και την προστασία των ανθρωπίνων δικαιώματα των θυμάτων του σε όλη την Ευρώπη. Παρόλο που η πρωτότυπη Συνθήκη για την Καταναγκαστική Εργασία/Δουλεία τέθηκε σε εφαρμογή πριν 100 χρόνια περίπου, δυστυχώς εκατομμύρια άνθρωποι σήμερα παραμένουν υπό το καθεστώς δουλείας και εμπορίας. Η επικύρωση του πρωτοκόλλου από όλα τα κράτη-μέλη θα οδηγήσει στην ενδυνάμωση του αγώνα ενάντια στους εμπόρους προσώπων, γι' αυτό η άμεση επικύρωση του αποτελεί αδήριτη ανάγκη. Για τους προαναφερθέντες λόγους υπερψηφίσαμε την έκθεση. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Η κύρωση του πρωτοκόλλου είναι σημαντικό βήμα για την καταπολέμηση της εμπορίας ανθρώπων και για την προστασία των δικαιωμάτων των θυμάτων εγκληματικών πράξεων σε όλη την ΕΕ. Επιπλέον η κύρωση του πρωτοκόλλου θα καταστήσει ευκολότερη τη δίωξη των διακινητών ανθρώπων. Tibor Szanyi (S&D),
írásban. – Szavazatommal támogattam az ajánlást, mivel a kényszermunkáról szóló egyezmény egyike az alapvető nemzetközi munkaügyi normáknak és ennek aktualizálása elengedhetetlen. Az ajánlás indoklása kiemeli, hogy az 1930. évi egyezmény elfogadásakor a Nemzetközi Munkaügyi Konferencia felszólította az államokat, hogy a lehető legrövidebb időn belül számolják fel és tegyék büntetendővé a kényszermunkát. Ennek ellenére, 80 évvel később az ILO becslése szerint világszerte jelenleg is legkevesebb 20,9 millió áldozata van a kényszermunkának. Ennek és az ehhez kapcsolódó jelenségeknek – mint például emberkereskedelemnek, kizsákmányolásnak –, véget kell vetni! Véleményem szerint a kényszermunka egyik sajátos válfaja, amikor nem biztosított a munkáért járó megfelelő bérezés és egyéb juttatások rendszere. Kíváncsi vagyok, hogy Magyarország kormánya hogyan magyarázza a közmunkarendszer vélhetően munkajogot sértő, havi mintegy 150 eurós bérezését, és hogy a kormány hogyan hangolja össze szakpolitikáit és cselekvési tervét a kényszermunka tényleges és tartós felszámolása érdekében. Meg kell jegyeznem, hogy az összehangolási folyamatba beletartozik az emberek oktatása és tájékoztatása is, és annak biztosítása, hogy a kényszermunka megelőzése szempontjából releváns jogszabályok hatálya és végrehajtása minden munkavállalóra és a gazdaság valamennyi ágazatára kiterjedjen, a polgárok, és ezen belül a migráns munkavállalók védelme a potenciálisan visszaélésszerű és tisztességtelen munkaerő-felvételi és -közvetítő gyakorlatokkal szemben. Adam Szejnfeld (PPE),
na piśmie. – Społeczeństwo XXI wieku nie powinno i nie może tolerować w żadnym wypadku i w żadnej formie przymusu wykonywania pracy na wolnym rynku. Protokół Międzynarodowej Organizacji Pracy z 2014 r. dotyczy podstawowych praw ofiar oraz zwalczania handlu ludźmi, czyli przestępstwa, które ma degradujący wpływ nie tylko na jednostki, ale i na całość społeczeństwa, i na całą gospodarkę. Dlatego głosowałem za rekomendacją Parlamentu Europejskiego w sprawie Konwencji dotyczącej pracy przymusowej lub obowiązkowej i wierzę, że ratyfikacja tego protokołu stanowi ważny krok zarówno na drodze do zapewnienia przestrzegania praw ofiar, jak i w zwalczaniu handlu ludźmi. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Ratificarea Protocolului din 2014 la Convenția privind munca constituie un pas important în ceea ce privește lupta împotriva traficului de persoane și garantarea drepturilor victimelor acestei infracțiuni în Europa. Convenția privind munca, al cărui Protocol îl discutăm, definește standardele de muncă internaționale și servește drept instrument de protecție a drepturilor fundamentale ale omului. În ciuda adoptării acestei Convenții de către statele membre ale Organizației Internaționale a Muncii, 20,9 milioane de persoane sunt încă victime ale muncii forțate la nivel mondial. Am votat pentru ratificarea Protocolului pentru că avem nevoie de o politică și de un plan de acțiune la nivelul fiecărui stat membru pentru înlăturarea practicilor de muncă forțată. Mă aștept ca, pentru o mai mare eficacitate în aplicare, dispozițiile Protocolului să fie ulterior discutate cu organizațiile angajatorilor și cu cele ale lucrătorilor. Din păcate, în prezent ne lipsește un mecanism pentru educarea și informarea persoanelor în materie de prevenire a muncii forțate. Cei mai expuși fenomenului sunt lucrătorii migranți, prin natura unor practici abuzive și frauduloase de recrutare și plasare. Prin acest Protocol vom putea identifica, elibera și oferi asistență și sprijin victimelor, inclusiv prin neînceperea urmăririi acestora în justiție pentru activitățile ilegale pe care au fost obligate să le desfășoare. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur du projet de décision du Conseil autorisant les États membres à ratifier, dans l'intérêt de l'Union européenne, le protocole de 2014 relatif à la convention sur le travail forcé, 1930, de l'Organisation internationale du travail en ce qui concerne les articles 1 à 4 du protocole pour ce qui est des questions liées à la coopération judiciaire en matière pénale. La convention sur le travail forcé est l'une des huit conventions de base de l'OIT qui définissent les normes fondamentales du travail internationales et elle est un instrument de protection des droits de l'homme. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – The ratification of the 2014 Protocol of the Forced Labour Convention is a significant step in the fight against trafficking and in ensuring the rights of victims of crime in Europe. Moreover, it is an important human rights instrument and I therefore voted in favour of the report. The Convention called upon the States to end the use of forced labour in 1930, yet the International Labour Organization estimates that today there are still 20.9 million victims of trafficking globally. The Protocol aims to address gaps in implementation and strengthen trafficking prevention. The draft Council Decision authorises Member States to ratify, in the interest of the EU, those parts of the Protocol that fall into areas of EU competence and recommends they do so by the end of 2016. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Podržala sam Protokol uz Konvenciju o prisilnom radu jer smatram da se njegovim usvajanjem i provođenjem mogu riješiti nedostaci u provedbi Konvencije, čiji je cilj prije svega spriječiti trgovinu ljudima zbog prisilnog rada te zaštititi žrtve prisilnog rada. Izrazito podržavam poziv državama članicama da poduzmu mjere za sprječavanje prisilnog rada, kao što su obrazovanje i informiranje ljudi te zaštita ljudi od potencijalno uvredljivih i lažnih zapošljavanja, budući da takvi zločini utječu i na pojedince i na cjelokupna gospodarstva. S obzirom da su najmanje 20,9 milijuna ljudi žrtve prisilnog rada, držim da je izrazito bitna provedba ovih preporuka, osobito u smislu kažnjavanja počinitelja te oduzimanje dobiti prisilnog rada. Smatram da se ovo moderno ropstvo može iskorijeniti samo uz osiguranje međunarodne pravne pomoći i razmjenu informacija. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Priporočilo o osnutku sklepa Sveta o pooblastitvi držav članic, da v interesu Evropske unije ratificirajo Protokol iz leta 2014 h Konvenciji Mednarodne organizacije dela o prisilnem ali obveznem delu iz leta 1930 glede zadev na področju pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, sem podprla, saj je po svetu po ocenah Mednarodne organizacije dela še vedno vsaj 20,9 milijona ljudi žrtev prisilnega dela. Cilj predloga je doseči napredek pri preprečevanju trgovine z ljudmi, prav tako pa je namen predloga zaščititi žrtve prisilnega dela in jim zagotoviti izplačilo odškodnin. Ratifikacija Protokola bi zato zagotovo naredila korak v smeri boja proti trgovcem z ljudmi. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Recomendación ya que el Protocolo 2014 pretende abordar las lagunas existentes en la aplicación del Convenio y progresar en la prevención de la trata con fines de explotación laboral, así como en la protección y la indemnización de las víctimas del trabajo forzoso. En 1930, al adoptar el Convenio al que esta Recomendación hace referencia, la OIT instó a los Estados a poner fin al empleo del trabajo forzoso y a tipificarlo como delito. Resulta lamentable que más de 80 años después cerca de 21 millones de personas en el mundo sigan siendo víctimas del trabajo forzoso y con este Protocolo seguimos caminando en la dirección para evitar que estas situaciones de vulneración de derechos humanos se sigan dando. La ratificación de este Protocolo constituye un importante paso en la lucha contra la trata de seres humanos, así como para garantizar los derechos de las víctimas de la delincuencia en toda Europa. Con nuestro voto apoyamos que el Parlamento conceda su aprobación para que los Estados miembros ratifiquen lo antes posible el Protocolo y mantener así el compromiso en la lucha contra el trabajo forzoso. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – La convention sur le travail forcé est l'une des huit conventions de base de l'OIT, qui définissent les normes fondamentales du travail internationales. Or, plus de 80 ans plus tard et malgré la ratification quasi universelle de la convention, le travail forcé continue d'exister. En 2014, la Conférence internationale du travail a adopté le protocole relatif à la convention sur le travail forcé dans le but de combler les lacunes dans la mise en œuvre et de renforcer les mesures de prévention de la traite des êtres humains à des fins d'exploitation de leur travail, ainsi que la protection et l'indemnisation des victimes du travail forcé. La décision proposée vise à permettre aux États membres de ratifier le protocole relatif à la convention sur le travail forcé, 1930, de l'Organisation internationale du travail (OIT). J'ai donc voté POUR l'adoption de ce texte. Mihai Țurcanu (PPE),
în scris. – Convenția Organizației Internaționale a Muncii privind abolirea muncii forțate a fost adoptată încă din 1930, însă, în ciuda acestui fapt, conform OIM, în prezent, 21 de milioane de persoane sunt victime ale muncii forțate, generând în economia privată un profit ilegal de 150 de milioane de dolari în fiecare an. Munca forțată este o adevărată problemă mondială, afectând toate regiunile și țările din lume, industrializate sau în curs de dezvoltare, bogate sau sărace. Munca forțată este opusul muncii decente, încălcând toate normele fundamentale ale acesteia. În acest sens, Protocolul din 2014, adițional la Convenția privind munca forțată, este un instrument juridic constrângător, care are scopul de a întări prevenția, protecția și măsurile de indemnizație, precum și de a dubla eforturile privind eliminarea formelor contemporane de sclavagism. Prin ratificarea acestui protocol, statele își asumă obligația de a se asigura că toate victimele au acces la toate căile posibile de atac, precum și faptul că autoritățile competente au dreptul de a nu urmări în justiție victimele pentru activități ilegale pe care au fost forțate să le îndeplinească. Așadar, ratificarea acestui protocol reprezintă un pas important în ceea ce privește combaterea sclavagismului. Prin urmare, am votat în favoarea ratificării Protocolului din 2014 privind munca forțată. István Ujhelyi (S&D),
írásban. – A közösségi döntéshozatal értelmében az ajánlást szavazatommal támogattam. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Recomendación ya que el Protocolo 2014 pretende abordar las lagunas existentes en la aplicación del Convenio y progresar en la prevención de la trata con fines de explotación laboral, así como en la protección y la indemnización de las víctimas del trabajo forzoso. En 1930, al adoptar el Convenio al que esta Recomendación hace referencia, la OIT instó a los Estados a poner fin al empleo del trabajo forzoso y a tipificarlo como delito. Resulta lamentable que más de 80 años después cerca de 21 millones de personas en el mundo sigan siendo víctimas del trabajo forzoso y con este Protocolo seguimos caminando en la dirección para evitar que estas situaciones de vulneración de derechos humanos se sigan dando. La ratificación de este Protocolo constituye un importante paso en la lucha contra la trata de seres humanos, así como para garantizar los derechos de las víctimas de la delincuencia en toda Europa. Con nuestro voto apoyamos que el Parlamento conceda su aprobación para que los Estados miembros ratifiquen lo antes posible el Protocolo y mantener así el compromiso en la lucha contra el trabajo forzoso. Ernest Urtasun (Verts/ALE),
in writing. – I voted for as I agree that the fight against forced labour should be effective and I support ratification of the Protocol. Viktor Uspaskich (ALDE),
raštu
. – Valstybėms narėms ratifikavus Protokolą bus lengviau kovoti su prekiautojais žmonėmis, todėl palankiai vertinu Tarybos sprendimo projektą ir siūlau Parlamentui jam pritarti, taip pat raginu valstybes nares nedelsiant ratifikuoti Protokolą. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this recommendation on the ratification of the 2014 Protocol to the 1930 Forced Labour Convention, which concerns matters relating to judicial cooperation in criminal matters in cases of forced labour. The 1930 Forced Labour Convention of the ILO is one of the ILO's eight fundamental Conventions that make up the core international labour standards, and it is considered a human rights instrument. By supporting this text Member States will be enabled to ratify this 2014 Protocol to the ILO Forced Labour Convention of 1930, an important step considering that the EU is committed to promoting human rights and decent work, and to eradicating trafficking in human beings, both internally and in its external relations. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – El documento invita a los estados miembros a ratificar aquellas partes del convenio relativas a asuntos de competencia europea para final de 2016. Hablamos de un convenio que pretende progresar en la lucha contra la trata de personas con fines de explotación laboral así como a compensar a aquellas personas víctimas del trabajo forzado. Es por ello por lo que considero necesario apoyar la propuesta del ponente y votar a su favor. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – La OIT estima que en la UE 880.000 personas trabajan forzosamente: muchas de ellas mujeres víctimas de explotación sexual; por lo que es necesario un esfuerzo mayor de los Estados e instituciones de la UE, incluso en el interior de sus propias economías. En este dirección, he votado a favor del informe porque facilita la lucha contra el tráfico y la protección y compensación de las víctimas del trabajo forzoso. Hilde Vautmans (ALDE),
schriftelijk. – Gedwongen arbeid is een schande. Het schaadt de rechten en de waardigheid van het individu. Heden ten dage betreft het, naar schatting, wereldwijd nog ongeveer 21 miljoen personen die uitgebuit worden en die 150 miljard dollar per jaar zouden opbrengen. Ik steun dit verslag omdat het protocol tot doel heeft maatregelen te treffen ter preventie van dergelijke misbruiken en omdat het mensensmokkel zou kunnen tegengaan. Marie-Christine Vergiat (GUE/NGL),
par écrit. – Le travail forcé demeure une réalité dans le monde puisque l'Organisation Internationale du Travail dénombre près de 21 millions de personnes qui en seraient victimes. Relancer la lutte contre cette situation et mettre à jour la législation afin de lutter contre le travail forcé est une bonne chose. C'est ce que le protocole adopté par l'OIT en 2014 propose de faire. Cet instrument juridiquement contraignant a pour objectif de lutter contre les formes «modernes» du travail forcé. Par la mise en œuvre de ce protocole, les États s'engagent à développer des politiques nationales de plans de lutte contre le travail forcé grâce notamment à la mise en place d'obligations de sanctions contre les instigateurs de ces crimes, l'amélioration de et de la protection et l'indemnisation des victimes du travail forcé. Ces dernières sont souvent les populations les plus vulnérables, notamment les migrants qui sont particulièrement victimes de pratiques abusives et frauduleuses. Le rapport présenté au Parlement européen propose la ratification de ce protocole. J'ai voté pour car il peut permettre une amélioration des outils contraignants dans la lutte contre la traite et une avancée pour le respect des droits de l'Homme. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – A recomendação diz respeito ao Protocolo de 2014 relativo à Convenção sobre o trabalho forçado, que é uma das oito convenções fundamentais da Organização Mundial do Trabalho (OIT) em matéria de normas laborais internacionais. Com a adoção da Convenção em 1930, a Conferência Internacional do Trabalho exortou os países membros a porem termo ao recurso ao trabalho forçado. Contudo, passados mais de 80 anos, a OIT estima que, pelo menos, 20,9 milhões de pessoas no mundo são vítimas de trabalho forçado. O Protocolo exige que os países que fazem parte da OIT desenvolvam políticas e planos de ação nacionais para a supressão efetiva e duradoura do trabalho forçado. A ratificação do Protocolo é um passo importante na cooperação judiciária em matéria penal e na luta contra o tráfico de seres humanos para garantir os direitos inalienáveis das vítimas. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Es wird empfohlen, das Protokoll von 2014 zum Übereinkommen über Zwangs- oder Pflichtarbeit zu ratifizieren, um weltweit Zwangs- und Pflichtarbeit und Menschenhandel zu bekämpfen. Mit dem Entwurf eines Beschlusses des Rates sollen die Mitgliedstaaten ermächtigt werden, diejenigen Teile des Protokolls zu ratifizieren, die in die Zuständigkeit der EU fallen. Daher ist dieser Bericht zu unterstützen. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Der Entschließung des EU-Parlaments zu dem Entwurf eines Beschlusses des Rates zu der Ermächtigung der Mitgliedstaaten, das Protokoll von 2014 zum Übereinkommen über Zwangs- oder Pflichtarbeit, 1930, der Internationalen Arbeitsorganisation hinsichtlich der Artikel 1 bis 4 des Protokolls im Hinblick auf Fragen im Zusammenhang mit der justiziellen Zusammenarbeit in Strafsachen im Interesse der Europäischen Union zu ratifizieren, habe ich zugestimmt. Das Protokoll schafft rechtliche Verpflichtungen für die ratifizierenden Staaten und kann nur von Staaten ratifiziert werden, die auch das Übereinkommen ratifiziert haben. Gemäß der Rechtsprechung des Gerichtshofs der Europäischen Union können die Mitgliedstaaten nicht beschließen, das Protokoll außerhalb des Rahmens der EU-Organe zu ratifizieren, da es in Teilen in die Zuständigkeit der EU fällt. Mit dem Protokoll sollen Umsetzungslücken geschlossen und Fortschritte bei der Abwendung von Menschenhandel zum Zweck der Ausbeutung von Arbeitskräften sowie beim Schutz und der Entschädigung von Opfern von Zwangsarbeit erzielt werden. Jarosław Wałęsa (PPE),
in writing
. – I voted in favour of the draft Council decision on the Protocol of 2014 on the Forced Labour Convention of the International Labour Organization with regard to matters related to judicial cooperation in criminal matters. My position in that matter can simply be explained by the following. During the last Plenary Session I voted in favour on the same Protocol – on the issues concerning the social policy. At that time, I stated that preventing the trafficking of labour exploitation and compensating the victims of forced labour should be of high importance to us. I still believe this is a very important aspect. The aspect we, as the European Union, should focus our attention on. According to statistics millions of people are forced to work – not only in undeveloped countries, but even in the developed ones! However, in order to stop this problem, or at least minimise it, we have to support the parts of the Protocol that fall into competences of the EU such as the articles related to social policies as well as judicial cooperation. Θεόδωρος Ζαγοράκης (PPE),
γραπτώς. – Υπερψήφισα την σύσταση σχετικά με τη σύμβαση της ΔΟΕ περί αναγκαστικής εργασίας: δικαστική συνεργασία σε ποινικές υποθέσεις, η οποία στοχεύει στην αποτροπή της εμπορίας ανθρώπων για εργασιακή εκμετάλλευση και την προστασία και την αποζημίωση των θυμάτων αναγκαστικής εργασίας. Χρειαζόμαστε αποτελεσματικά μέτρα για την αντιμετώπιση της αναγκαστικής εργασίας και με την κύρωση του πρωτοκόλλου αυτού θα γίνει ευκολότερη η δίωξη των διακινητών ανθρώπων. Είναι ντροπή για όλους μας το γεγονός ότι εκατομμύρια άνθρωποι σε όλο τον κόσμο εξακολουθούν να τελούν υπό καθεστώς καταναγκαστικής εργασίας. Jana Žitňanská (ECR),
písomne. – Protokol k MOP dohode o nútenej práci som podporila. V rámci neho Parlament autorizoval členské štáty na prijatie tých častí Protokolu, ktoré spadajú do právomoci Európskej únie, keďže členské štáty sa na ich prijatie nemôžu rozhodnúť samostatne. Ciele Dohody o nútenej alebo povinnej práci plne podporujem a považujem za smutné, že ani po 80 rokoch od jej prijatia nebol jej hlavný cieľ, úplná eliminácia nútenej práce, naplnený. Myslím si preto, že je potrebné sa touto témou zaoberať intenzívnejšie, a to najmä postavením obetí nútenej práce, pomocou týmto obetiam a ich prístupom k spravodlivosti a riadnemu odškodneniu. 8.2.   Υπαγωγή της ουσίας 4-μεθυλαμφεταμίνης σε μέτρα ελέγχου (A8-0265/2015 - Michał Boni) Written explanations of vote William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – There were four reports on the subject of drugs today. UKIP notes two things; firstly, that the UK has an opt-out in this area. Secondly, we note that the UK Government already has very sensible laws and controls in place in the fields of drugs and public health. Therefore, we chose to abstain. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a la sustancia conocida como 4-metilanfetamina. Esta se ha estado distribuyendo ilegalmente sin que los y las consumidoras sean debidamente informadas del riesgo que conlleva para su salud, pues ha sido asociada con varias muertes en diversos Estados miembros debido a sua alta toxicidad. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I supported placing these substances under control measures as considerable research conducted by the EMCDDA shows clearly that these chemical substances merit control. They have been directly responsible for a number of deaths and intoxications across the European Union and are legally marketed as substitutes for either research chemicals or illegal substances. It is essential that they are controlled in an EU context to prevent them gaining a foothold in the market (illicit or legal) and to prevent distributors preying on legislative discrepancies between Member States. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Les substances psychotropes sont extrêmement dangereuses pour la vie humaine. Elles sont la cause de nombreuses déchéances et peuvent à terme entraîner la mort de leurs consommateurs dépendants. Des travaux de recherches supplémentaires sont nécessaires pour mieux évaluer les effets nocifs de ces substances. Toutefois, nous possédons suffisamment d'éléments pour les soumettre à des mesures de contrôle. Ainsi, ce rapport vise à établir des règles pour sévèrement encadrer l'usage de la 4-méthylamphétamine dans l'ensemble de l'Union européenne et à développer des mesures de coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires. S'agissant en l'occurrence d'un problème qui nécessite la coopération de tous les États membres, je pense que c'est un texte utile qui facilitera la répression des trafics concernés. J'ai donc voté pour ce texte. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I am on record as supporting a ban on so-called legal highs in the United Kingdom. Nevertheless, there are two problems here. Firstly, it is inappropriate for this matter to be dealt with at European level. Drug policy should always remain firmly within the domain of the Member States. For example, Portugal and the Netherlands have a much more liberal stance than many in the UK would be happy to adopt. That is a matter for the national governments, and this resolution is in effect a backdoor means of handing power to the European Union. Secondly, individual substance bans are an ineffective tool: changing from one substance to another of similar chemical composition is too easy. Overarching legislation, rather than individually referencing chemicals, is what is needed. So, although I support the general principle, I felt that I must abstain on these votes. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car il a comme objectif de favoriser l'échange d'informations, l'évaluation des risques et le contrôle de nouvelles substances psychoactives qui menacent la santé des Européens. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balavau už šį siūlymą, kurio tikslas – paraginti valstybes nares tam tikroms psichotropinėms medžiagoms taikyti kontrolės priemones ir baudžiamąsias sankcijas, kaip numatyta pagal 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvenciją. Tyrimo duomenimis, 4-metilamfetamino vartojimas gali sukelti ūmių sveikatos problemų bei nepageidaują poveikį, ir tokių atvejų jau užregistruota. 2012–2012 m. keturiose valstybėse narėse užregistruotas 21 mirties atvejis, kai po mirties paimtuose mėginiuose buvo aptiktas 4-metilamfetaminas. Pritariu tam, kad būtina imtis kontrolės priemonių taikymo dėl šios cheminės medžiagos, nes ji kelia pavojų žmonių sveikatai. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – Oui, il faut soumettre cette nouvelle substance psychotrope à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Pour ce faire, il faudra améliorer la coopération transfrontalière entre les services répressifs et judiciaires ainsi que les organismes de protection de nos concitoyens respectifs. Voilà pourquoi j'ai validé par mon vote cette décision. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – Conformément à la législation européenne relative à l'échange d'informations, à l'évaluation et au contrôle des nouvelles substances psychoactives, le Conseil propose de contrôler, sur l'ensemble du territoire de l'Union, cette substance chimique psychoactive. La présence et la fabrication illicites de cette substance est attestée dans plusieurs États Membres et plusieurs décès dus à celle-ci ont été constatés au sein de l'Union. J'ai voté en faveur de ce rapport qui propose de suivre la proposition du Conseil. Dominique Bilde (ENF),
par écrit. – La 4-méthylamphétamine est un dérivé synthétique méthylé en anneau de l'amphétamine. Elle est apparue sur le marché illicite des amphétamines, sur lequel elle est vendue et consommée comme amphétamine, une drogue réglementée. Un total de 21 cas de décès a été enregistré dans quatre États membres, dans lesquels la 4-méthylamphétamine seule ou en association avec une ou plusieurs autres substances, particulièrement l'amphétamine, a été découverte dans les échantillons post mortem. Ce rapport doit inviter les États membres à soumettre la nouvelle substance psychoactive 4-méthylamphétamine à des mesures de contrôle dans toute l'Union. Compte tenu des risques qu'elle présente pour la santé, j'ai voté pour ce rapport. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione sul progetto di decisione di esecuzione del Consiglio che sottopone a misure di controllo la 4-metilanfetamina, poiché essendo essa un componente ad oggi usato per sintetizzare droghe chimiche e sostanze psicotrope, credo sia necessario che il suo impiego sia sottoposto a controlli più stringenti negli Stati membri. José Blanco López (S&D),
por escrito. – Se han registrado 21 casos de muertes en cuatro Estados miembros, en los que se ha detectado 4-metilanfetamina sola o en combinación con una o más sustancias, especialmente anfetamina, en las autopsias. Aunque la información disponible no permite determinar con certeza el papel de la 4-metilanfetamina en estas muertes, en algunos casos la sustancia fue la principal droga detectada, con niveles comparables a los hallados en determinados casos de muerte causada por el consumo de anfetamina. He votado a favor de someter la 4-metilanfetamina a medidas de control en toda la Unión. Esta sustancia comporta importantes riesgos para la salud, como atestigua su detección en varias víctimas mortales notificadas, especialmente cuando se utiliza en combinación con otras sustancias. Debido también a su gran semejanza en cuanto a apariencia y efectos con la anfetamina, el hecho de que puede consumirse de forma inadvertida, así como su valor y uso médico limitados, justifican la decisión de someter la 4-metilanfetamina a medidas de control en toda la Unión. La adopción de medidas de control a nivel de la Unión puede también ayudar a impedir que la 4-metilanfetamina se convierta en una alternativa a la anfetamina en los mercados de drogas ilegales. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriuo Europos Parlamentas pritaria Tarybos projektui dėl kontrolės priemonių taikymo psichoaktyviai medžiagai 4-metilamfetaminui. Europos Parlamentas su Taryba pagal bendrą 2005 m. sprendimą yra sutarę keistis informacija apie naujas psichoaktyvias medžiagas, apie jų rizikos įvertinimus ir numatyti kontrolės priemones. Psichoaktyvių medžiagų kūrimas yra ypatingai pavojingas žmogaus sveikatai ir aplinkai, todėl būtini skubūs valstybių narių veiksmai. Bendrame sprendime dėl keitimosi informacija apie naujas psichoaktyvias medžiagas, jų rizikos įvertinimo ir kontrolės atkreipiamas dėmesys į informaciją apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas, kuri turi būti perduota pagal nustatytą farmakologinio budrumo sistemą. Šis sprendimas taip pat numato rizikos, susijusios su šiomis naujomis psichoaktyviomis medžiagomis, įvertinimą siekiant leisti narkotikų ir psichotropinių medžiagų kontrolės priemones, taikomas valstybėse narėse, taikyti ir naujoms psichoaktyvioms medžiagoms. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – Kiemelt fontosságúnak tartom, hogy a jogi szabályozás lépést tartson azzal a hihetetlenül gyors fejlődéssel, amely során újabb és újabb drogok kerülnek kifejlesztésre, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak, kihasználva a törvényhozás lassúsága miatt keletkező jogi kiskapukat. Szinte naponta szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de gyakran még nem minősülnek illegálisnak. Véleményem szerint megfelelő jogi eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan fel tudjanak lépni ezen új drogösszetevők előállítása és terjesztése ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők időben megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. A fentiek miatt a magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Podprl sem stališče skupine in poročevalca, gospoda Bonija, da se v celoti podpre stališči Komisije in Evropskega sveta. Nadzorni ukrepi oz. celo prepoved glede sintetične substance imenovane 4-metilamfetamin v vseh 28-ih državah je dobrodošla, saj število zastrupitev in celo smrti strmo narašča. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam ovaj izvještaj i zabranu jer je 4-metilamfetamin derivat amfetamina koji je prema službenoj statistici EU-a odgovoran za 21 smrtni slučaj izazvan zloupotrebom. Mladi su ciljana skupina konzumenata i kao takvi trpe najviše štete od konzumacije. Diljem Europe su registrirani smrtni slučajevi, a nedavno je usred konzumacije u Hrvatskoj umro tinejdžer. Neki od spojeva koji su na tržištu su izrazito jaki i mogu izazvati posljedice poput povišenog tlaka, paranoje, psihoze, mučnine, napadaja i u nekim slučajevima – smrti. Najteže posljedice se događaju jer se aktivna tvar tijekom miješanja i sušenja nepravilno rasporedi po proizvodu. Uslijed toga, neka pakiranja su višestruko jača i štetnija od uobičajenog. Zajedničko tržište i ukidanje granica su Europi donijeli višestruke koristi, no u ovom slučaju ta sloboda ima negativne nuspojave. Države članice se ne mogu same uhvatiti u koštac s problemom «legalnih droga» jer ne mogu pratiti brzinu kojom se pojavljuju novi spojevi. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I supported placing these substances under control measures as considerable research conducted by the EMCDDA shows clearly that these chemical substances merit control. They have been directly responsible for a number of deaths and intoxications across the European Union and are legally marketed as substitutes for either research chemicals or illegal substances. It is essential that they are controlled in an EU context to prevent them gaining a foothold in the market (illicit or legal) and to prevent distributors preying on legislative discrepancies between Member States. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché sono convinta che, considerando tutti gli elementi in nostro possesso (i casi di decesso, la limitata utilità terapeutica. ecc.) riguardo alla 4-metilanfetamina, possa essere utile sottoporla a misure di controllo in tutto il territorio dell'Unione. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Ce rapport vise à soumettre la 4-méthylamphétamine, substance psychotrope, à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cette substance a déjà causé une dizaine de morts laissant penser qu'elle présente un danger suffisamment important pour que son utilisation soit mieux encadrée. Il paraît évident que des études complémentaires doivent être menées pour mieux connaître les risques sanitaires que les individus encourent après avoir absorbé cette substance. Il est indispensable que ces contrôles soient introduits au niveau européen pour ne pas entraver la coopération transfrontalière entre les différents services nationaux. C'est la raison pour laquelle je me suis prononcé en faveur de ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Între 2010 și 2012 s-au raportat 21 de decese în patru state membre, constatându-se prezența 4-metilamfetaminei singure sau în combinație cu alte substanțe. În unele cazuri, substanța predominantă detectată a fost 4-metilamfetamina. Această substanță este un derivat de sinteză prin metilarea nucleului amfetaminei, substanță controlată, care produce efecte fizice comparabile cu cele produse de alte substanțe stimulatoare, cum ar fi amfetamina. Cu toate că dovezile științifice privind riscurile globale și tiparele de consum specifice 4-metilamfetaminei sunt încă limitate în acest moment, există motive pentru supunerea substanței unor măsuri de control la nivelul Uniunii. În plus, luând în considerare faptul că fabricarea, traficul și furnizarea de 4-metilamfetamină par să implice criminalitatea organizată și dată fiind similaritatea acestei substanțe cu amfetamina, posibilitatea ca 4-metilamfetamina să devină o alternativă la amfetamină justifică cu atât mai mult supunerea substanței unor măsuri de control. Am votat în favoarea proiectului de decizie de punere în aplicare a Consiliului privind supunerea 4-metilamfetaminei unor măsuri de control, deoarece obiectivul principal este ca statele membre să supună 4-metilamfetamina măsurilor de control și sancțiunilor penale prevăzute de legislația lor, în conformitate cu obligațiile care le revin în temeiul Convenției Organizației Națiunilor Unite din 1971 privind substanțele psihotrope. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto positivo, Queste 4 relazioni disciplinano il controllo di sostanze nuove o ad oggi usate come parti chimiche per droghe o nuove sostanze simili. Si chiede l'approvazione del Parlamento per maggiori controlli su queste sostanze. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore dell'istituzione di misure di controllo sulla 4-metilamfetamina, che è un derivato sintetico dell'anfetamina venduto sul mercato illecito e su internet, dove questa sostanza è stata rilevata in un prodotto commerciale. Non si conoscono ancora bene gli effetti fisici indotti dall'uso di questa sostanza, ma i pochi rapporti disponibili parlano di effetti stimolanti negativi che includono ipertermia, ipertensione, anoressia, nausea, palpitazioni, insonnia, paranoia, ansia e depressione. Va inoltre evidenziato che la sua combinazione con altre anfetamine o con la caffeina, può comportare un rischio più elevato di tossicità complessiva. La 4-metilamfetamina non ha alcun valore medico istituito o riconosciuto e, a parte il suo utilizzo come standard di riferimento analitico e per la ricerca scientifica, non risultano disponibili altre applicazioni per questa sostanza. Il commercio della 4-metilamfetamina all'interno dell'Unione deve essere sottoposto a misure di controllo ed è per questo motivo che ho votato a favore del testo. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which would subject 4-methlamphetamine to control measures. The substance in question is a heavy-duty substance associated with a number of deaths across EU countries. It has been sold on the illicit market as amphetamine and has no established or acknowledged medical value or use. James Carver (EFDD),
in writing. – There were four reports on the subject of drugs today. UKIP notes two things; firstly, that the UK has an opt-out in this area. Secondly, we note that the UK Government already has very sensible laws and controls in place in the fields of drugs and public health. Therefore, I chose to abstain. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this decision as 4-methylamphetamine, like all new substances, should be controlled and carefully studied to foresee and prevent any undesirable effects after its use. It has already been linked to 21 deaths in the past two years and we must ensure that this does not happen again. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Il comitato scientifico dell'Osservatorio europeo delle droghe e delle tossicodipendenze (OEDT) ha valutato i rischi della nuova sostanza psicoattiva 4-metilanfetamina. Sulla base di tale relazione, la Commissione invita gli Stati membri a sottoporre questa nuova sostanza a misure di controllo in tutta l'Unione. Ritenendo la lotta alla droga una questione fondamentale, ho espresso voto favorevole. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – Le rapport en question vise à instaurer le contrôle des nouvelles substances psychotropes dont la consommation a déjà causé des dizaines de morts à des mesures de contrôle dans toute l'UE. Les travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires et sociaux, mais il apparait clairement que les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour soumettre ces substances à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. J'ai donc voté pour ce rapport. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Στηρίζουμε το σχέδιο εκτελεστικής απόφασης του Συμβουλίου και καλούμε το Συμβούλιο σε περίπτωση που προτίθεται να παρεκκλίνει από το κείμενο που ενέκρινε το Κοινοβούλιο να το ενημερώσει σχετικά. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della decisione del Consiglio di sottoporre a misure di controllo la sostanza 4-metilanfetamina. Durante il dibattito, la Commissione europea e il Consiglio hanno sottolineato la pericolosità di questa sostanza e la necessità di sottoporla a misure di controllo, visto anche il numero di morti ed intossicazioni da questa provocato. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa risoluzione poiché concordo pienamente sulla decisione del Consiglio di sottoporre a misure di controllo le sostanze 4-metil-5-(4-metilfenil)-4,5-diidroossazol-2-amina(4,4'-DMAR) e 1-cicloesil-4-(1,2-difeniletil)-piperazina. Pur non essendo un esperto, infatti, ho rilevato che queste nuove sostanze hanno provocato un numero importante di morti e pazienti rimasti intossicati e quindi servono altri esami per garantire la sicurezza dei cittadini europei. Infine grazie alla relazione dell'onorevole Michał Boni è stato evidenziato in maniera chiara quanto queste nuove sostanze siano pericolose per gli esseri umani, e l'Unione europea non può rimanere immobile di fronte questi temi importanti riguardanti la salute. David Coburn (EFDD),
in writing. – There were four reports on the subject of drugs today. UKIP notes two things; firstly, that the UK has an opt-out in this area. Secondly, we note that the UK Government already has very sensible laws and controls in place in the fields of drugs and public health. Therefore, we chose to abstain. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – De acordo com a Decisão 2005/387/JAI do Conselho relativa ao intercâmbio de informações, à avaliação de riscos e ao controlo de novas substâncias psicoativas, os perigos inerentes a novas drogas obrigam a uma intervenção rápida e concertada dos Estados a nível europeu. Quando detetada uma nova substância, o Estado-Membro deverá comunicar este facto à Europol e ao Observatório Europeu da Droga e da Toxicodependência, que tratarão de avaliar também o seu risco para a saúde pública, assim como a criminalidade associada. Findo o processo, podem solicitar aos Estados-Membros medidas de controlo ou de proibição. Apesar de o envolvimento do Parlamento ser desnecessário — dado o conteúdo exclusivamente técnico desta decisão —, o Parlamento tem de ser consultado e tem de emitir a sua opinião. Esta substância psicoativa foi detetada em 15 Estados-Membros, provocou várias mortes, é em aparência muito semelhante à anfetamina e é, normalmente, distribuída pelos mesmos grupos ligados ao tráfico desta. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – La 4-metilanfetamina è una sostanza stimolante molto potente che crea dipendenza. Essa è utilizzata in ambito medico per prescrizioni specialistiche, ma occorre vigilare sulla circolazione di tale prodotto, allo scopo di evitare il commercio e l'utilizzo illecito e inappropriato del composto chimico. È stato riscontrato che un uso prolungato ed eccessivo della metilanfetamina causa gravi danni celebrali a chi l'assume. Pertanto approvo il progetto di decisione del Consiglio che mira ad attuare misure di controllo sulla circolazione della 4-metilanfetamina negli Stati dell'Unione europea. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – A risk assessment report was submitted to the Commission detailing the increasing mortality rate and overall health detriments associated with the substance stated. I voted in favour of the proposal in question which aims to protect EU citizens from health and social risks by requesting Member States to legislate in relation to the substance in question to further avoid fatalities, within their own drug-abuse legislative framework. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – In conformità con la decisione 2005/387/GAI del Consiglio riguardante lo scambio di informazioni, valutazione dei rischi e controllo delle nuove sostanze psicoattive, il comitato scientifico dell'Osservatorio europeo delle droghe e delle tossicodipendenze (OEDT) ha valutato i rischi della nuova sostanza psicoattiva metilanfetamina. Sulla base di tale relazione, la Commissione invita gli Stati membri a sottoporre tale nuova sostanza a misure di controllo in tutta l'Unione, quindi non posso che esprimermi con voto favorevole. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a la sustancia conocida como 4-metilanfetamina. Esta se ha estado distribuyendo ilegalmente sin que los y las consumidoras sean debidamente informadas del riesgo que conlleva para su salud, pues ha sido asociada con varias muertes en diversos Estados miembros debido a sua alta toxicidad. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of this proposal since it invites Member States to subject 4-methylamphetamine, which is a psychoactive substance, to control measures across the Union. This is a synthetic derivative of amphetamine which is sold on the illicit amphetamine market. So far there have been 21 fatalities registered in four Member States where the presence of this substance has been detected in post-mortem samples. As a result of the health risks it poses, I agree that this psychoactive substance should be subjected to control measures across the Union. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Consider că proiectul de decizie privind supunerea 4-metilamfetaminei unor măsuri de control este unul binevenit. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose l'exécution de la décision soumettant la 4-méthylamphétamine à des mesures de contrôle au sein des États membres. Ces nouvelles substances présentent en effet un danger, ayant provoqué un nombre important de décès et d'intoxications. Considérant que ce rapport participe à une meilleure protection des citoyens européens, j'ai voté en faveur. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – La 4-méthylamphétamine est une substance psychoactive qui endommage le système nerveux central et altère les fonctions mentales. Actuellement légale et en vente sur internet, elle se substitue aux drogues «traditionnelles» et se répand sur le marché intérieur. Dorénavant, cette substance ne devra être utilisée qu'à des fins de recherche et de développement scientifique. Elle fera l'objet d'une restriction permanente et sera soumise aux dispositions de droit pénal de l'Union, ce qui va dans le sens de l'application du principe européen de précaution. Andor Deli (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy napirenden legyünk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak kihasználva a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Gérard Deprez (ALDE),
par écrit. – J'ai soutenu ce rapport parce qu'il est indispensable qu'au niveau européen, l'on se préoccupe plus activement du contrôle des substances psychoactives. Il existe une large variété de substances qui sont légales à ce jour et qui se répandent dans la société européenne, notamment grâce à l'internet. Ce sont de véritables drogues qui représentent un réel danger pour les citoyens européens tant pour la santé individuelle que pour la santé publique. Ces nouvelles drogues psychoactives et les dangers qui y sont liés sont en effet souvent peu connus par les usagers. La méthylamphétamine est une drogue synthétique apparue sur le marché illicite des amphétamines. Cette substance est très dangereuse. 21 cas de décès ont été enregistrés dans quatre États membres et sa présence a été détectée dans quinze États membres. Une réglementation européenne harmonisée visant le contrôle de cette substance permettrait d'améliorer la coopération transfrontalière afin d'éviter que cette substance ne devienne le substitut légal de l'amphétamine sur le marché des drogues. Diane Dodds (NI),
in writing. – I welcome the steps endorsed by this report and its sister report which would result in some of the most lethal psychoactive substances – or legal highs – being closer regulated or banned altogether. In my constituency, Northern Ireland, there has been a spate of recent deaths, particularly among young people, caused exclusively by this scourge. Earlier this year, a case brought by Belfast City Council resulted in the conviction of three individuals who had failed to comply with safety regulations in the sale of these substances. While this outcome was sadly too late for many who had paid the ultimate price of the damage wrought by these drugs, the verdict was the first of its kind in the United Kingdom. I hope that it acts as a deterrent and sends a message that preying on those who are vulnerable to these influences must end. However, prosecuting in line with the current controls on these products cannot be enough. Stricter regulation or outright bans must be brought forward, and I and my party will continue to lead this fight in every aspect of our representation. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Κάθε νέα ψυχοτρόπα ουσία πρέπει να υπόκειται σε έλεγχο, αξιολόγηση κινδύνου και τα αποτελέσματα των ελέγχων να διαχέονται ως πληροφορίες μεταξύ των κρατών μελών. Norbert Erdős (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy naprakészek legyünk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak kihasználva a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – Votei favoravelmente, porque para combater o tráfico de drogas sintéticas é essencial o intercâmbio de informação, a avaliação de riscos e o controlo de novas substâncias psicoativas, nomeadamente a 4-metilanfetamina. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette délibération parce qu'elle va dans le sens d'un meilleur contrôle de cette substance. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I abstained on this vote because I feel we are continuing down a failed road and that what is proposed is a denial of reality. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto favorevolmente per avere maggiori controlli per le sostanze in oggetto. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ για την υπαγωγή της ουσίας 4-μεθυλαμφεταμίνης σε μέτρα ελέγχου, διότι θεωρώ πως κάθε νέα ψυχοτρόπα ουσία πρέπει να υπόκειται σε έλεγχο και αξιολόγηση κινδύνου και τα αποτελέσματα των ελέγχων να διαχέονται ως πληροφορίες μεταξύ των κρατών μελών. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – According to European Union legislation on information exchange, assessment and control of new psychoactive substances, the Commission proposes to control, throughout the whole territory of the European Union, this psychoactive substance. The presence and illicit manufacture of the substance is confirmed in several Member States and several deaths caused by it have been recognised within the European Union. The report supports the Commission's proposal. I therefore voted in favour. Kinga Gál (PPE),
in writing. – I am in favour of all these implementing decisions in order to ensure the continuity of control measures across Member States on the new substances. It is vitally important to keep up to date with the new drugs being constantly developed by drug traffickers and criminal organisations. We must stop the distribution of psychoactive substances which change constantly in order to take advantage of legislative gaps. As we witness day by day, these new drugs are not only extremely toxic and have caused large numbers of deaths, but are often not even recognised as illegal. We must enable our law enforcement authorities to counter such criminal activity, providing them with the necessary instruments to fight back the spreading of these new substances. At the same time we must make sure that schools are supported in education and prevention activities. Special attention must be given also to helping the young victims and their families. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto favorevole in merito al parere del Parlamento sul progetto di decisione di esecuzione del Consiglio che sottopone a misure di controllo la 4-metilanfetamina, derivato sintetico dell'anfetamina. I rischi connessi a questa sostanza sono letali, in quattro Stati membri sono stati registrati ventun decessi, nell'ambito dei quali l'esame autoptico ha rilevato tracce di questa sostanza. La 4-metilanfetamina venduta in forma di pasta, di polvere, di compressa e in forma liquida è persino apparsa nell'ambito del commercio elettronico e distribuita come anfetamina. Poiché questa sostanza non ha proprietà o usi terapeutici noti, provati o riconosciuti nell'Unione, e che è sottoposta a controllo già in dieci Stati membri, auspico vivamente che i restanti Stati membri sottopongano questa sostanza a misure di controllo, onde evitare problemi nell'applicazione della legge e nella cooperazione giudiziaria a livello transfrontaliero. Infine, solo misure di controllo a livello dell'Unione potranno contribuire a evitare che la sostanza in questione si sviluppi come un'alternativa all'anfetamina sui mercati delle droghe illegali. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe für den Bericht über den Entwurf eines Durchführungsbeschlusses des Rates über Kontrollmaßnahmen für 4-Methylamphetamin gestimmt, da ich einheitliche, angemessene, technisch anwendbare Regelungen in diesem Zusammenhang für sehr wichtig halte. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich unterstütze die Einführung von Kontrollmaßnahmen für 4-Methylamphetamin. Die Zahl der Vergiftungen und Todesfälle, die durch diese gefährliche Droge verursacht warden, ist enorm. Wir müssen Maßnahmen ergreifen, um die Verbreitung solcher psychoaktiven Substanzen, die oftmals nicht als illegal angesehen werden, zu verhindern. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report. The Risk Assessment Report reveals that there is limited scientific evidence available on the characteristics and risks of 4-methylamphetamine and points out that further studies are required on the overall health and social risks associated with the substance. However, and as a result of the health risks it poses, the Council decision proposes that it should be subjected to control measures across the European Union. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
por escrito. – El Comité científico del Observatorio Europeo de las Drogas y las Toxicomanías (OEDT) ha dictaminado que la sustancia psicotrópica 4-metilanfetamina presenta riesgos para la salud. Apoyo, por tanto, someter esta nueva sustancia psicotrópica a medidas de control. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del proyecto del consejo dado el evidente riesgo para la salud pública derivado de la venta ilegal de 4,4'-DMAR y MT-45. El primero es un derivado de dos sustancias que ya están prohibidas, y el segundo, tiene una toxicidad muy superior a la morfina. Además, no hay evidencia de que ninguna de las sustancias tenga ningún uso médico o legítimo de otro tipo. Aunque no existe una base científica extensa sobre los efectos perjudiciales de estas sustancias, nos amparamos en el principio de precaución para apoyar su prohibición inmediata. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group I voted in favour of this report as the proposal aims to invite the Member States to subject new psychoactive substances to control measures across the EU. The substance 4-methylamphetamine is a synthetic derivative of amphetamine which has emerged on the illicit amphetamine market. So far there have been 21 fatalities in four Member States which have been attributed to the drug. Given the health risk posed by it, I agree with the Council decision which proposes that it should be subjected to control measures across the European Union. Marian Harkin (ALDE),
in writing. – I voted in favour of subjecting 4-methylamphetamine to control measures. 4-methylamphetamine belongs to the phenethylamine family and is chemically very close to amphetamine. Risk assessment reports to date reveal that there is limited scientific evidence available on the characteristics and risks of 4-methylamphetamine and points out that further studies are required on the overall health and social risks associated with the substance. The evidence available provides sufficient grounds for subjecting 4-methylamphetamine to control measures across the European Union. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report in order to ensure the continuity of control measures across Member States on the new substances. Both the Commission and the European Council have highlighted the fact that the new substances have provoked a large amount of toxicity and therefore a large number of deaths. I support the stance of the Commission and the European Council regarding the danger surrounding these new substances and I therefore also believe in the strict necessity of control. György Hölvényi (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új kábítószereket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy képben legyünk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyeket folyamatosan módosítva kihasználják a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb anyagokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de legtöbbször még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – Je soutiens les décisions d'exécution qui visent à instaurer des mesures de contrôle aux frontières de l'Union européenne sur certaines substances psychoactives. Actuellement, ces substances, dont la commercialisation est favorisée par l'internet, se répandent de manière préoccupante en Europe. Leur usage étant peu maîtrisé et leurs effets méconnus, les autorités nationales de plusieurs États membres ont recensé plusieurs cas de décès et d'accidents directs ou indirects liés à la consommation de ces substances. C'est pourquoi je partage l'analyse consistant à prévoir un encadrement strict de ces substances et à en limiter au maximum la vente et l'utilisation sur le territoire de l'Union européenne. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del proyecto del consejo dado el evidente riesgo para la salud pública derivado de la venta ilegal de 4,4'-DMAR y MT-45. El primero es un derivado de dos sustancias que ya están prohibidas, y el segundo, tiene una toxicidad muy superior a la morfina. Además, no hay evidencia de que ninguna de las sustancias tenga ningún uso médico o legítimo de otro tipo. Aunque no existe una base científica extensa sobre los efectos perjudiciales de estas sustancias, nos amparamos en el principio de precaución para apoyar su prohibición inmediata. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasao sam za nacrt zakonodavne rezolucije Europskog parlamenta o nacrtu provedbene odluke Vijeća o podvrgavanju tvari 4-metilamfetamin kontrolnim mjerama zbog toga što je, po trenutnim informacijama i saznanjima, jasno da 4-metilamfetamin prouzrokuje ozbiljne psihološke i zdravstvene štetne posljedice kao što su anoreksija, nesanica, hipertermija, depresija i mnogo drugih. 4-metilamfetamin je derivat metamfetamina koji nema odobrenje za stavljanje na tržište EU-a, te nema nikakvu dokazanu medicinsku vrijednost. Povrh toga, 4-metilamfetamin proizvode i distribuiraju iste organizirane kriminalne skupine koje se bave trgovanjem metamfetaminom. Stoga, snažno podržavam podvrgavanju tvari 4-metilamfetamin kontrolnim mjerama radi sigurnosti svih građana Europske unije. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Les substances psychotropes ont déjà causé la mort de plusieurs personnes. Des travaux de recherches supplémentaires sont nécessaires pour définir les risques sanitaires et sociaux. Ce rapport vise à soumettre la 4-méthylamphétamine à des mesures de contrôle dans l'ensemble de l'Union européenne et à développer des mesures de coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires. Ce rapport prévoit également une meilleure protection du public face aux risques causés par la consommation de ces substances. J'ai donc voté POUR. Diane James (EFDD),
in writing. – I abstained from voting on subjecting 4-methylamphetamines to control measures as there are still debates about legal highs and recreational drugs. These matters are not competencies of the EU and should be decided at nation-state level. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de mon collègue Michal Boni sur la décision de continuer les contrôles préconisés par la Commission et le Conseil sur la 4-méthylamphétamine dans les États-Membres du fait de la toxicité de cette substance ayant parfois conduit à des décès. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport car la 4-méthylamphétamine est un produit qui semble présenter de grands risques pour la santé humaine et qui doit donc faire l'objet de contrôles et de recherches supplémentaires. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Die vorgeschlagenen Maßnahmen sind angemessen und fallen in die Unionskompetenz, nicht zuletzt, weil Kontrollmaßnahmen einheitlich gestaltet werden sollen, um den Binnenmarkt funktionieren zu lassen. Deshalb stimme ich dafür. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report. There have been a total of 21 fatalities registered in four Member States associated with the new psychoactive substance. The risk assessment report reveals that there is limited scientific evidence available on the substance and points out that further studies are required on the overall health and social risks associated with the substance. However, and as a result of the health risks it poses, I agree that it should be subjected to control measures across the European Union. Kateřina Konečná (GUE/NGL),
písemně. – Text o podrobení metamfetaminu kontrolním opatřením prošel Evropským parlament velmi snadně a jsem ráda, že jsem k tomu mohla pomoci. Metamfetamin je v současnosti pravděpodobně ta nejnebezpečnější droga, která zničila životy statisíců lidí a rodin po celém světě. Česká republika je v současnosti největším ilegálním producentem pervitinu v Evropě a to i přesto, že Národní protidrogová centrála dosahuje velmi dobrých výsledků. Na problém, který je často vnímán jako ryze český, je však potřeba hledět i celoevropskou optikou. Přetrvávajícím trendem ve výrobě metamfetaminu je extrakce pseudoefedrinu z volně prodejných léčiv, které se v některých evropských státech prodávají bez jakéhokoliv omezení. Vzhledem k tomu, že popularita metamfetaminu šla v posledních letech nahoru a k tomu se přidaly i narůstající produkční schopnosti varen, navyšuje se i množství toxického odpadu, který nekontrolovatelně končí ve vodě a volné přírodě a významně ohrožuje životní prostředí, živočichy a život a zdraví osob. Téma metamfetaminu je tedy velmi komplexní a je proto dobře, že ho s našimi evropskými partnery řešíme. Proč však proti textu hlasoval kolega Petr Mach, je mi záhadou. Jistě i on musí uznat, že svoboda jednotlivce má své limity a to zvláště, když se bavíme o tak silně návykových látkách ničících jedince, rodiny a komunity. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy naprakészek legyünk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak, kihasználva a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan fel tudjanak lépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – La 4-metilanfetamina è un derivato sintetico dell'anfetamina, metilato all'anello aromatico, che si presenta principalmente nei campioni sequestrati, in forma di polvere o di pasta in associazione con anfetamina o caffeina, ma che è stata anche osservata in forma di compressa e in forma liquida. Essendo simile all'anfetamina per ciò che concerne gli effetti, giudico che debba essere assicurata la continuità delle misure di controllo, evitando che divenga un'alternativa all'anfetamina sui mercati delle droghe illegali. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour la résolution sur le projet de décision d'exécution du Conseil soumettant la 4-méthylamphétamine à des mesures de contrôle. Un total de 21 cas de décès a déjà été enregistré dans quatre États membres, dans lesquels la 4-méthylamphétamine seule ou en association avec une ou plusieurs autres substances a été découverte dans les échantillons post mortem. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires et sociaux de cette substance psychotrope, mais les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cela permettrait d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires, et à la protection du public des risques liés à la consommation de ces substances. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce texte car il protège les peuples européens, grâce à une coopération policière transfrontalière, contre cette nouvelle substance psychotrope. Javi López (S&D),
por escrito. – Se trata de una consulta al Parlamento Europeo sobre decisiones del Consejo relativas a la inclusión por parte de los Estados miembros de medidas de control específicas sobre sustancias que han sido consideradas psicotrópicas y tóxicas. Tras constatarse varias decenas de muertes en distintos Estados miembros por alguna de estas sustancias (algunas de ellas fármacos convencionales), se ha decidido someter a medidas específicas de evaluación de riesgos y de control, por lo cual he votado a favor. Monica Macovei (ECR),
în scris
. – Am votat în favoarea acestui raport pentru că 4-metilamfetamina este o substanță toxică care trebuie supusă unor măsuri stricte de control în statele UE. Această substanță a apărut pe piața ilicită a amfetaminei, unde este vândută și folosită ca un drog controlat, amfetamina. 4-metilamfetamina este produsă și distribuită de aceleași grupuri de criminalitate organizată care sunt implicate în traficul de amfetamină. Odată cu adoptarea acestui raport, această substanță psihoactivă va fi supusă unor măsuri stricte de control: un schimb rapid de informații între autoritățile statelor membre și organele UE (Europol și Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie), o evaluare a riscurilor de către un comitet științific și o procedură europeană pentru controlul substanțelor notificate. Statele Uniunii trebuie să depună eforturi pentru a supune această substanță psihotropă măsurilor de control și sancțiunilor penale prevăzute de legislația lor, conform obligațiilor asumate în temeiul Convenției ONU împotriva traficului ilicit de stupefiante. Trebuie să combatem consumul de droguri la nivel european și să asigurăm un nivel ridicat de protecție a sănătății cetățenilor noștri printr-o colaborare strânsă între Uniune și statele membre. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Izvješće zastupnika Michała Bonia govori o podvrgavanju 4-metilamfetamin kontrolnim mjerama nakon što je znanstveni odbor Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama proveo procjenu rizika. Podržala sam Izvješće zbog važnosti suzbijanja zlouporabe droga koja predstavlja veliki problem Unije. 4-metilamfetamin nastaje na nezakonitom tržištu amfetamina te se koristi i prodaje kao kontrolirana droga amfetamin. Ima slično djelovanje kao i ostali stimulansi, a registriran je 21 smrtni slučaj, samostalno ili u kombinaciji s jednom ili više tvari, posebice amfetaminom. Andrejs Mamikins (S&D),
rakstiski. – 4-metilamfetamīns, kurš tika atklāts vairāk nekā pirms 60 gadiem un kopš tā laika ar mainīgu biežumu pielietots, ir ļoti spēcīga substance, kuras neapzināta pielietošana (piemēram, notievēšanas vai serotonīna līmeņa paaugstināšanas mērķiem) var būt bīstama. Dažus gadus atpakaļ (2012.-2013. gadā) Eiropā no amfetamīna lietošanas nomira daži desmiti cilvēku, kuru asinīs vienlaikus tika atrastas arī 4-metilamfetamīna pēdas. Ņemot vērā situāciju ar dažādu ķīmisko substanču pielietošanu pasaulē un it īpaši Eiropā, kontrole pār šādām substancēm un citām tām līdzīgām ir visai nepieciešama, jo garantētu ne tikai augstāku sabiedrības veselības līmeni, bet arī potenciāli samazinātu pēkšņas mirstības gadījumus starp galvenokārt jauniem cilvēkiem, kas lieto veselību apdraudošas vielas. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με το σχέδιο εκτελεστικής απόφασης του Συμβουλίου για την υπαγωγή της ουσίας 4-μεθυλαμφεταμίνης σε μέτρα ελέγχου, διότι η εν λόγω έκθεση ενισχύει τις εξουσίες του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου, αφού ζητά να κληθεί εκ νέου να γνωμοδοτήσει το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο σε περίπτωση που το Συμβούλιο προτίθεται να επιφέρει σημαντικές τροποποιήσεις στο κείμενο. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette demande de mesures de contrôle. D'après les études la 4-méthylamphétamine a déjà causé des dizaines de morts et, même si d'autres recherches sont nécessaires, cet élément suffit déjà pour que l'on impose des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cela permettra de protéger le public des risques liés à cette substance. David Martin (S&D),
in writing. – I voted for this report implementing the decision on subjecting 4-methylamphetamine to control measures. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Sono favorevole alla relazione sul progetto di decisione di esecuzione del Consiglio che sottopone a misure di controllo la 4-metilanfetamina. Tale sostanza, con effetto stimolante, non ha proprietà o usi terapeutici noti, provati o riconosciuti dall'Unione europea e comporta gravi rischi per la salute dei cittadini. Introdurre misure di controllo per tali sostanze in tutta Europa è rilevante per evitare i seri danni che il suo consumo o sviluppo comporta e rappresenta una risposta fondamentale all'emergenza di nuove sostanze nocive. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – Il dibattito tra Commissione europea e Consiglio europeo ha dimostrato come la 4-metilanfetamina abbia provocato un enorme numero di morti ed intossicazioni. La relazione dell'onorevole Michał Boni traduce una vera e propria presa di coscienza nei confronti dei pericoli che tali sostanze potrebbero provocare in assenza di adeguate misure di controllo. Per tale ragione ho deciso di sostenere con voto favorevole il documento. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho deciso di votare a favore di questa relazione perché la 4-metilanfetamina è una sostanza psicotropa che, senza un adeguato controllo, si rivela potenzialmente pericolosa. Durante il dibattito, la Commissione europea e il Consiglio hanno portato all'attenzione dei presenti il rilevante numero di persone rimaste intossicate o addirittura decedute in seguito all'assunzione di questa sostanza. Reputo quindi necessario che le legislazioni nazionali in materia vengano implementate dai regolamenti comunitari. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Der Bericht führt zu Kontrollmaßnahmen/Forschung der Substanzen/Droge 4,4'-DMAR und MT-45 und ist daher zu unterstützen. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Avec la manipulation des molécules de synthèse de nouvelles substances psychoactives font leurs apparition. La 4-méthylamphétamine est une de ces substance, dérivé des amphétamines et sans usage thérapeutique connu elle est aujourd'hui utilisée comme substance de remplacement des amphétamines dans le commerce illicite de drogue. Cette substance entraine des risques sanitaires important du fait de sa toxicité pour l'organisme et de son apparente similitude avec les amphétamines. Le rapport qui nous est soumis valide la proposition du Conseil de soumettre cette substance à des mesures de contrôle. En raison des risques qu'elle présente pour la santé, comme démontré par sa découverte dans plusieurs cas de décès, Je vote POUR Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Les substances psychotropes ont déjà causé des morts. Des travaux de recherches supplémentaires sont nécessaires pour définir les risques sanitaires et sociaux. Ce rapport vise à soumettre la 4-méthylamphétamine à des mesures de contrôle dans l'ensemble de l'Union européenne et à développer des mesures de coopérations transfrontalières entre services répressifs et judiciaires. Ainsi que la protection du public face aux risques causés par la consommation de ces substances. Le député a voté POUR. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – O projeto de resolução legislativa do Parlamento Europeu sobre o projeto de decisão de execução do Conselho que sujeita a 4-metilanfetamina a medidas de controlo insere-se na necessidade de controlo e de avaliação dos riscos de novas substâncias psicoativas, motivo pelo qual apresentei o meu voto favorável. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I voted to support the consultation to combat the abuse and trafficking of drugs, including the risk assessment of new psychoactive substances. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – Je salue l'approbation par le Parlement européen du projet de décision du Conseil visant à soumettre la 4-méthylamphétamine à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Les mesures prises à l'encontre de cette substance diffèrent actuellement d'un État membre à l'autre. Une harmonisation au niveau européen prend tout son sens notamment en vue de faciliter la coopération des services répressifs et judiciaires des États membres. La fragmentation des actions des États membres en la matière ne peut que nuire à l'efficacité de notre lutte contre les drogues. Dès lors qu'une nouvelle substance apparait sur le marché de la drogue, les États membres devraient s'entendre le plus rapidement possible pour adopter une approche coordonnée en matière de contrôle de cette nouvelle substance et de prévention de son usage. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Podporujem návrh o podrobení 4-metylamfetamínu kontrolným opatreniam v celej Únii. Spomínaná látka je totiž distribuovaná ako zdraviu nebezpečná droga, pričom medzi rokmi 2010 a 2012 bolo v štyroch členských štátoch nahlásených 21 úmrtí, pri ktorých sa vo vzorkách odobratých post mortem našiel 4-metylamfetamín. Vítam, že cieľom tohto návrhu je vyzvať členské štáty, aby podrobili výrobu, predaj a dodávanie 4-metylamfetamínu trestnoprávnym sankciám stanoveným v ich právnych predpisoch. Podrobenie látky kontrole v rámci Únie by navyše mohlo napomôcť pri predchádzaní problémom v rámci cezhraničného presadzovania práva a justičnej spolupráce. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report, which aims to invite the Member States to subject the new psychoactive substance to control measures across the European Union, which is very important. The substance 4-methylamphetamine is a synthetic derivative of amphetamine. It has emerged on the illicit amphetamine market where it is sold and used as the controlled drug, amphetamine. The information available suggests that 4-methylamphetamine is produced and distributed by the same organised crime groups that are involved in the manufacture and trafficking of amphetamine. The risk assessment report reveals that there is limited scientific evidence available on the characteristics and risks of 4-methylamphetamine and points out that further studies are required on the overall health and social risks associated with the substance. However, and as a result of the health risks it poses, the Council decision proposes that it should be subjected to control measures across the European Union. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – Nyolc, viszonylag újnak mondható pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedés alá vonásáról kíván határozatot hozni a Tanács. Valamennyi jelen van az Európai Unió tagországaiban, forgalmazásuk interneten is zajlik, valamennyivel összefüggésben regisztráltak haláleseteket is. A LIBE, az EP illetékes bizottsága jelentéseiben a határozattervezeteket csaknem egyhangúlag támogatta. Tekintettel bizonyított veszélyességükre, ellenőrzésüket magam is támogatom. Bernard Monot (ENF),
par écrit. – Quatre rapports sont proposés à cette session pour soumettre de nouvelles substances psychotropes à des mesures de contrôle dans toute l'UE. Les produits visés sont la 4-méthylamphétamine, le 5-(2-aminopropyl)indole, le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine, et le 4,4'-DMAR et le MT-45. Chacune de ces substances aurait déjà causé des dizaines de morts. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires exacts, mais les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Le but de ces décisions est d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires, et de permettre de manière conservatoire la protection du public face aux risques liés à la consommation de ces substances. Il convient donc de soutenir ces initiatives. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – Temos observado o aparecimento e a proliferação de novas substâncias psicoativas, muitas delas fugindo às proibições e restrições legais dos Estados-Membros, uma vez que estas «drogas» são facilmente manipuladas e adulteradas em laboratórios. A 4-metilanfetamina — nova substância psicoativa derivada das anfetaminas, já detetada em 15 Estados-Membros, tendo inclusivamente sido descoberto, num deles, um laboratório para a sua produção — causou vinte e uma vítimas mortais. Defendo que a União Europeia deveria encontrar um mecanismo que faça frente a esta situação, proteja os consumidores e impeça a permeabilidade dos mercados a novas substâncias ilícitas. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce vote concerne l'un des quatre rapports relatifs à la soumission de substances psychotropes nouvelles à des mesures de contrôle dans l'ensemble de l'Union. Ces substances sont la 4-méthylamphétamine, le 5-(2-aminopropyl)indole, le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine, et le 4,4'-DMAR et le MT-45. Elles posent en effet un problème de santé publique puisqu'elles sont responsables de la mort de dizaines de personnes. Si de plus amples études scientifiques sont nécessaires pour déterminer les risques sanitaires exacts, il semble que les premiers éléments sont suffisants pour constituer des motifs légitimes pour soumettre ces substances à des contrôles dans l'Union pour éviter les potentiels obstacles à la coopération transfrontalière. J'ai donc voté pour ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report which supports efforts to collectively tackle the sale of legal highs which have caused a number of death and fatalities in the UK and across Europe. Moreover, the information available suggests that some of the psychoactive substances such as 4-methylamphetamine are produced and distributed by the same organised crime groups that are involved in the manufacture and trafficking of amphetamine. Trafficking occurs across borders and it is essential that Member States work together to disrupt the EU's trafficking networks. Alessandra Mussolini (PPE),
per iscritto. – L'applicazione della decisione sulla sostanza 4-metilanfetamina vorrebbe assicurare la continuità e l'estensione delle misure di controllo attraverso gli Stati membri sulle nuove sostanze. Durante il dibattito la Commissione e il Consiglio hanno sottolineato che le nuove sostanze hanno provocato un grande numero di morti e intossicazioni. Poiché la relazione appoggia la posizione delle due istituzioni sulla pericolosità di queste nuove sostanze e la necessità dei controlli, ho deciso di sostenerla con voto favorevole. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I voted for this report that will regulate control measures for the following drug substance: 4-methylamphetamine. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Bei 4-Methylamphetamin handelt es sich um eine stimulierende Substanz, die neben den halluzinogenen Wirkungen auch zu Herzrasen und Pupillenerweiterung führt. Derzeit gibt es nur begrenzte Informationen bezüglich dieser «Droge». Aufgrund der Ungewissheit sollen Kontrollmaßnahmen eingeführt werden. Ich unterstütze diesen Bericht und stimme dafür. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. –J'ai soutenu ce rapport d'approbation du texte du Conseil invitant les États membres à soumettre la substance 4-méthylamphétamine à des mesures de contrôle par l'Union européenne et à mettre en place des échanges concernant les risques et les analyses liés à cette substance entre les États. Cette drogue ayant des capacités psychostimulantes qui sont hautement addictives, il est urgent que son contrôle soit généralisé et harmonisé au niveau européen. Ce rapport demande ainsi aux États membres de légiférer sur la question dans les douze prochains mois. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Kontrollimeetmete kehtestamine on vajalik, et vältida 4-metamfetamiini väärkasutamist. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Pritariu pateiktam Tarybos projektui, kuriuo siūloma uždrausti į amfetaminą panašų narkotiką, randamą kofeine. Atsižvelgiant į šios medžiagos keliamą pavojų sveikatai bei kitus šalutinius poveikius, visoje Europoje būtina taikyti vienodas kontrolės priemones. Pažymėtina, kad minėtos kontrolės priemonės leis užkirsti kelią šio narkotiko plitimui. Griežtesnės baudžiamosios sankcijos padės pažaboti neteisėtą amfetamino rinką, kur jis parduodamas. Pažymėtina, kad ši medžiaga gali tapti amfetamino alternatyva ir sukelti itin skaudžių padarinių. Siekiant išvengti itin skaudžių padarinių, pritariu pasiūlymui, kad ES būtų uždrausta ši 4-MA sintetinė medžiaga. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Visto il lavoro del relatore e ringraziandolo per il lavoro svolto, ho deciso di esprimere voto positivo. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Glasoval sem za uvedbo nadzornih ukrepov za 4-metilamfetamin, saj je substanca po ugotovitvah Evropske komisije izzvala več smrti in zastrupitev. Potrebno je vzpostaviti ustrezen nadzor nad to substanco in ga izvajati v vseh državah članicah, da ne pride do nepotrebnega ogrožanja zdravja državljanov. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Prema podacima Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama, svake je godine u Europi zabilježeno između 6500 i 8500 smrtnih slučajeva izravno uzrokovanih prekomjernom, nepravilnom i nedopuštenom uporabom droge. Diljem zemalja Europske unije, pa tako i u Republici Hrvatskoj, kanabis je najčešće korištena droga, nakon čega slijede amfetamini. 4-metilamfetamin derivat je amfetamina, nastao na nezakonitom amfetamin tržištu na kojem se i prodaje. Ova opasna tvar otkrivena je u petnaest zemalja članica Europske unije, dok je jedna država prijavila i proizvodnju na svom teritoriju. Iako opsežni podaci o posljedicama korištenja navedene tvari još uvijek nisu dostupni, ograničeni znanstveni dokazi ukazuju na brojne zdravstvene rizike koji se povezuju s korištenjem ove droge, pogotovo u kombinaciji s drugim tvarima, kada postaje opasna po život. Stoga u potpunosti podržavam odluku Komisije da se ova nova psihoaktivna tvar, 4-metilamfetamin, podvrgne dodatnim kontrolnim mjerama u cijeloj Europskoj uniji te sam stoga podržala ovo izvješće. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce vote concerne l'un des quatre rapports relatif à la soumission de substances psychotropes nouvelles à des mesures de contrôles dans l'ensemble de l'UE. Ces substances sont la 4-méthylamphétamine, le 5-(2-aminopropyl)indole, le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine, et le 4,4'-DMAR et le MT-45. Elles posent en effet un problème de santé publique puisqu'elles sont responsables de la mort de dizaines de personnes. Si de plus amples études scientifiques sont nécessaires pour déterminer les risques sanitaires exacts, il semble que les premiers éléments sont suffisants pour constituer des motifs légitimes pour soumettre ces substances à des contrôles dans l'UE pour éviter les potentiels obstacles à la coopération transfrontalière. J'ai donc voté pour ce texte. Tonino Picula (S&D),
napisan. – 4-metilamfetamin je sintetički derivat amfetamina koji se najčešće ilegalno prodaje i koristi kao amfetamin. Proizvode ga i preprodaju iste kriminalne skupine. Do sada je zabilježen 21 smrtni slučaj direktno povezan s korištenjem ove supstance. Trenutni sustav regulacija na europskoj razini pokazuje da, unatoč opasnostima koje ova supstanca predstavlja za ljude, samo 8 zemalja članica kontrolira 4-metilamfetamin u sklopu cjelokupnog pravnog okvira testiranja droga. Zbog fatalnih posljedica koje ova supstanca može izazvati, kao i nedostatku kontrole na europskoj razini slažem se s preporukom Parlamenta i podržavam prijedlog o uvođenju jedinstvenog sustava kontrole na europskoj razini. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i methoxetamine su kemijske tvari koje dokazano izazivaju toksičnost kod ljudi, te su pronađene u brojnim državama članicama, kao tvari povezane sa smrtnim slučajevima i otkrivene u post mortem uzrocima. Pojedine države članice koriste zakonske mjere da bi ih kontrolirale, no potrebno je zaštiti sve građane u svim državama članicama. Izvješće o procjeni rizika pokazuje da će daljnja istraživanja biti potrebna kako bi se utvrdili zdravstveni i socijalni rizici od 4-metilmfetamina. Međutim, dostupni dokazi i informacije pružaju dovoljno osnova za potrebu podvrgavanja 4-metilmfetamina kontrolnim mjerama u cijeloj Uniji. Kao rezultat zdravstvenih rizika koje to predstavlja, kao što je dokumentirano po otkrivanju u nekoliko prijavljenih smrtnih slučajeva, od činjenice da ga korisnici nesvjesno mogu konzumirati i nedostatka medicinske vrijednosti ili uporabe, te kemijeske tvari treba podvrgnuti kontroli mjera u Uniji. Stoga podržavam prijedlog čiji je cilj pozvati države članice da podvrgnu 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i methoxetamine kontrolnim mjerama u cijeloj Uniji. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – Fino ad oggi, la decisione approvata dal Consiglio relativa allo scambio di informazioni, alla valutazione dei rischi e al controllo dei nuovi stupefacenti e delle nuove droghe sintetiche, si è dimostrata essere uno strumento utile per gli Stati membri. Durante il dibattito in commissione LIBE la Commissione europea e il Consiglio hanno sottolineato che la metilanfetamina ha già provocato un grande numero di morti e intossicazioni. La relazione appoggia la posizione delle due istituzioni, concordando sulla pericolosità di questa nuova sostanza e la necessità di effettuare maggiori controlli. Pertanto, sono favorevole alla sua approvazione da parte del Parlamento. Franck Proust (PPE),
par écrit. – L'Union joue un rôle crucial dans l'harmonisation des substances autorisées au sein de son territoire. Les législations successives autorisant ou interdisant inversement la circulation de certaines substances chimiques jugées dangereuses a pour but de protéger la santé des citoyens européens. Dans ce contexte, le Parlement européen a soutenu la position du Conseil pour soumettre la 4-méthylamphétamine à des mesures de contrôle, et je m'en félicite. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – A 4-metilanfetamina (um psicoativo) é um derivado sintético da anfetamina. Sendo certo que a avaliação dos riscos desta substância para a saúde e para a sociedade ainda carece de alguma demonstração científica, já há fundamento suficiente para estabelecer medidas de controlo na UE. Foram registadas 21 mortes em 4 Estados-Membros relacionadas com a substância, que foi detetada em 15 Estados-Membros e está relacionada com grupos de crime organizado. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – Se han registrado 21 casos de muertes en cuatro Estados miembros, en los que se ha detectado 4-metilanfetamina sola o en combinación con una o más sustancias, especialmente anfetamina, en las autopsias. Aunque la información disponible no permite determinar con certeza el papel de la 4-metilanfetamina en estas muertes, en algunos casos la sustancia fue la principal droga detectada, con niveles comparables a los hallados en determinados casos de muerte causada por el consumo de anfetamina. He votado a favor de someter la 4-metilanfetamina a medidas de control en toda la Unión. Esta sustancia comporta importantes riesgos para la salud, como atestigua su detección en varias víctimas mortales notificadas, especialmente cuando se utiliza en combinación con otras sustancias. Debido también a su gran semejanza en cuanto a apariencia y efectos con la anfetamina, el hecho de que puede consumirse de forma inadvertida, así como su valor y uso médico limitados, justifican la decisión de someter la 4-metilanfetamina a medidas de control en toda la Unión. La adopción de medidas de control a nivel de la Unión puede también ayudar a impedir que la 4-metilanfetamina se convierta en una alternativa a la anfetamina en los mercados de drogas ilegales. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport qui porte sur le projet de décision d'exécution du Conseil soumettant la 4-méthylamphétamine à des mesures de contrôle et qui demande au Conseil de consulter à nouveau le Parlement européen pour le cas où il entendait modifier de manière substantielle le texte que nous avons approuvé. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – Tendo sido detetado o uso da substância psicoativa 4-metilanfetamina em 15 Estados-Membros e havendo fundadas dúvidas de que possa estar a ser produzida e distribuída pelos mesmos grupos do crime organizado que estão envolvidos na fabricação e no tráfico de anfetaminas, torna-se essencial submeter esta substância a medidas de controlo em toda a União, pelos riscos que representa para a saúde. Por essa razão, votei a favor deste Relatório, que aprova o projeto de decisão de execução do Conselho sobre esta matéria. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della decisione del Consiglio di sottoporre a misure di controllo la 4-metilanfetamina, sostanza con effetti stimolanti, ritenuta dall'Unione europea pericolosa per la salute dei cittadini. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del proyecto del consejo dado el evidente riesgo para la salud pública derivado de la venta ilegal de 4,4'-DMAR y MT-45. El primero es un derivado de dos sustancias que ya están prohibidas, y el segundo, tiene una toxicidad muy superior a la morfina. Además, no hay evidencia de que ninguna de las sustancias tenga ningún uso médico o legítimo de otro tipo. Aunque no existe una base científica extensa sobre los efectos perjudiciales de estas sustancias, nos amparamos en el principio de precaución para apoyar su prohibición inmediata. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a la sustancia conocida como 4-metilanfetamina. Esta se ha estado distribuyendo ilegalmente sin que los y las consumidoras sean debidamente informadas del riesgo que conlleva para su salud, pues ha sido asociada con varias muertes en diversos Estados miembros debido a sua alta toxicidad. Remo Sernagiotto (ECR),
per iscritto. – Ho deciso di votare a favore del progetto di decisione di esecuzione del Consiglio che sottopone a misure di controllo la 4-metilanfetamina. Una sostanza psicotica, naturale o sintetica, che influisce sul sistema nervoso e provoca effetti stimolanti o depressivi, proprio come le droghe illecite. La procedura votata oggi prevede il divieto di fabbricare e commercializzare queste sostanze, prevedendo inoltre sanzioni penali in tutta Europa. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I abstained on this report as I believe this matter is not an EU competency but instead should be addressed by nation-state governments. Siôn Simon (S&D),
in writing. – I am concerned about the health risks that 4-methylamphetamine poses, and I agree with the Council decision to subject it to control measures across the Union in order better to serve the interests of the citizens of not only the West Midlands but also the rest of the European Union. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Hlasoval som za toto uznesenie, nakoľko vítam rozhodnutie Rady, aby nové psychoaktívné látky (v tomto prípade 4-metylamfetamín), ktoré vplývajú na centrálny nervový systém, spadali pod kontrolné opatrenia v EÚ. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće jer s obzirom na izvještaje i rezultate mnogih europskih relevantnih zdravstvenih institucija o 4-metilamfetaminu, evidentno je da tu supstancu treba podvrgnuti mjerama kontrole u Europskoj uniji. Radi se o supstanci koja se pokazala opasnom za zdravlje ljudi i zbog koje je u Europi već umrla 21 osoba, a zapravo je riječ o stimulativnom derivatu amfetamina koji je bio ispitivan u svrhu potiskivanja apetita. Danas se na tržištu EU-a pojavljuje kao opasna droga - vrsta amfetamina. Budući da se radi o tvari koja se na ilegalnim tržištima proizvodi i prodaje kao droga, a pogotovo preko interneta, dok je jedna država članica otkrila i kako se na njenom teritoriju ta droga i proizvodi, ona se treba zabraniti i ne smije se dozvoliti da dođe u ruke građana, osobito djece. Zasad je pozitivno što je čak osam država članica ovu očito novu drogu stavilo pod kontrolu svojih zakona o suzbijanju droga, a to trebaju napraviti i ostale članice. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Podržavam uvođenje nadzornih mjera za 4-metilamfetamin. 4-metilamfetamin je sintetički derivat koji se uglavnom nalazi u obliku praška ili paste, ali se također pojavljuje u obliku tableta i u tekućem obliku. Pojavio se na nezakonitom tržištu droga na kojem se prodaje i upotrebljava kao kontrolirana droga amfetamin. Učinci konzumiranja i kombiniranje 4-metilamfetamina s drugim tvarima, uključujući amfetamin i kofein, mogu prouzročiti povećani rizik od toksičnosti organizma. 4-metilamfetamin pronađen je u 15 država članica među kojima su i četiri države članice gdje je zabilježen ukupno 21 smrtni slučaj u kojem je ova tvar pronađena u obdukcijskim uzorcima. 4-metilamfetamin nema priznatu medicinsku vrijednost ni odobrenje za pristup tržištu Unije. S obzirom na to da 10 država članica već provodi nadzor nad 4-metilamfetaminom, uvođenje nadzornih mjera širom Unije može pomoći u izbjegavanju problema pri prekograničnom kaznenom progonu i pravosudnoj suradnji, te pomoći u sprečavanju da se 4-metilamfetamin razvije u alternativu amfetaminu na nezakonitom tržištu droga. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Hlasovania o návrhu som sa zdržal. Plne uznávam riziká spojené s voľným predajom tejto látky. Ako však ukázala prax, reštriktívna drogová politika má viac negatívnych ako pozitívnych následkov a zákaz nebezpečných drog vedie k vývoju nových, ešte menej bezpečných a netestovaných drog, ktoré so sebou prinášajú nové a neznáme riziká. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Κάθε νέα ψυχοτρόπα ουσία πρέπει να υπόκειται σε έλεγχο, αξιολόγηση κινδύνου και τα αποτελέσματα των ελέγχων να διαχέονται ως πληροφορίες μεταξύ των κρατών μελών. József Szájer (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy felhívjuk a figyelmet az újabb és újabb drogokra, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak, kihasználva a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan fel tudjanak lépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Adam Szejnfeld (PPE),
na piśmie. – Dopalacze, jak potocznie nazywa się różnego rodzaju produkty zawierające substancje psychoaktywne, każdego roku przyczyniają się do utraty zdrowia i życia tysięcy mieszkańców Europy. Walka z nimi jest szczególnie trudna, nie tylko ze względu na problem z wykrywalnością substancji psychoaktywnych w organizmie, ale przede wszystkim z uwagi na dokonywanie przez producentów dopalaczy ciągłych zmian w ich składzie chemicznym, przez co wymykają się one obowiązującym zakazom produkcji i sprzedaży. Rozszerzenie listy substancji poddawanych środkom kontroli jest zatem słusznym krokiem, jednak w dłuższej perspektywie ciągłe dodawanie kolejnych dopalaczy różniących się tylko nieznacznie swym składem od wcześniej zakazanych jest mało efektywne. W związku z tym należy się zastanowić nad innym sposobem wykluczania szkodliwych substancji, czyli nie w oparciu o konkretne nazwy czy szczegółowy skład chemiczny, który bardzo łatwo zmodyfikować, ale z uwagi na skutki, do jakich prowadzi przyjmowanie szkodliwych używek. W przeciwnym razie będziemy zawsze o krok za producentami i dystrybutorami dopalaczy. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur du texte de mon collègue. Je constate toutefois qu'en matière de produits pouvant devenir des drogues, il est déjà difficile de trouver une cohérence et une ouverture d'esprit au sein de la politique nationale. je ne me fais donc guère d'espoir au niveau européen sur cette thématique précise. Si les choses venaient à changer, je continuerai volontiers à participer aux débats et à représenter mes citoyens en la matière. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I supported this report aiming to subject 4-methylamphetamine to control measures. The substance 4-methylamphetamine emerged on the illicit amphetamine market in 2009. By the time of an EU risk-assessment in 2012, it had been detected in 15 Member States and there had been a total of 21 fatalities registered in four Member States related to its abuse. The controls are especially desirable because of the health risks it poses, especially when used in combination with other substances, its strong resemblance in appearance and effects with amphetamine, the fact that users may consume it unknowingly, and its limited medical value or use. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Podržala sam izvješće kojim se tvar 4-metilamfetamin podvrgava mjerama nadzora, s obzirom da će se time zabraniti proizvodnja te psihoaktivne tvari, te će njezino korištenje biti kažnjivo. Naime, od 2010. do 2012. godine samo u četiri države članice otkriveno je da je ta tvar bila povezana s 21 smrtnim slučajem. Znanstvena istraživanja koja je proveo Europski centar za praćenje droga i ovisnosti o drogama pokazala su da ta tvar ima sličan utjecaj na ljudsko tijelo i ponašanje poput droga, kao što je povećanje krvnog tlaka, mučnina, glavobolja, nesanica, paranoja, anksioznost i depresija. Budući da nije dokazano da ova tvar ima medicinsku vrijednost, smatram da će se ovom zabranom povećati zdravstvena sigurnost građana Europske unije i borba protiv prekograničnog kriminala. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o osnutku izvedbenega sklepa Sveta o uvedbi nadzornih ukrepov za 4-metilamfetamin sem podprla, saj menim, da potrebujemo boljšo izmenjavo podatkov, učinkovite ocene tveganj ter strožji nadzor nad novimi psihoaktivnimi snovmi, ki se pojavljajo na črnem trgu. Le tako smo lahko na dobri poti za preprečevanje uporabe drog med državljani EU. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del proyecto del consejo dado el evidente riesgo para la salud pública derivado de la venta ilegal de 4,4'-DMAR y MT-45. El primero es un derivado de dos sustancias que ya están prohibidas, y el segundo, tiene una toxicidad muy superior a la morfina. Además, no hay evidencia de que ninguna de las sustancias tenga ningún uso médico o legítimo de otro tipo. Aunque no existe una base científica extensa sobre los efectos perjudiciales de estas sustancias, nos amparamos en el principio de precaución para apoyar su prohibición inmediata. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – Ce rapport vise la soumission de nouvelles substances psychotropes à des mesures de contrôle dans toute l'UE. Cette substance a déjà causé des dizaines de morts. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires et sociaux, mais les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cela permettrait d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires, et à la protection du public des risques liés à la consommation de ces substances. J'ai donc voté POUR l'adoption de ce texte. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del consejo puesto que se impone la urgencia de prohibir en todos los Estados miembros una sustancia cuyo riesgo para la salud pública es evidente. Sólo entre abril y agosto de 2012, se identificaron 24 muertes asociadas al consumo de 5-(2-aminopropyl)indol. La sustancia no tiene ningún uso médico ni de otro tipo conocido. Ernest Urtasun (Verts/ALE),
in writing. – I voted in favour as I agree that the synthetic drugs mentioned in the report should be subjected to control measures. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – En esta decisión se habla de nuevas sustancias que han provocado un gran número de muertes y toxicidad. La propuesta pretende asegurar la continuidad de las medidas de control en los estados miembros relativas a estas nuevas sustancias por lo que considero necesario votar a favor de esta decisión. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a la sustancia conocida como 4-metilanfetamina. Esta se ha estado distribuyendo ilegalmente sin que los y las consumidoras sean debidamente informadas del riesgo que conlleva para su salud, pues ha sido asociada con varias muertes en diversos Estados miembros debido a sua alta toxicidad. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – A 4-metilanfetamina é um derivado de anel metilado sintético da anfetamina, que tem sido predominantemente apreendido em pó e em pasta em amostras contendo anfetaminas e cafeína, mas que também tem aparecido em comprimidos e líquidos. O principal precursor químico para a síntese da 4-metilamfetamina é o 4—metil—BMK, que parece estar a ser comercializado na Internet e não é controlado ao abrigo da Convenção das Nações Unidas de 1988 contra o Tráfico Ilícito de Estupefacientes e Substâncias Psicotrópicas. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Bei der Entschließung des EU-Parlaments zum Entwurf eines Durchführungsbeschlusses des Rates über Kontrollmaßnahmen für 4-Methylamphetamin habe ich mich enthalten. Ich sehe keine Notwendigkeit, Kontrollmaßnahmen für psychoaktive Substanzen auf europäischer Ebene zu beschließen. Ganz zu Recht haben daher bestimmte Mitgliedstaaten Ausnahmeregelungen vereinbart. Das Subsidiaritätsprinzip wird durch eine europäische Regelung dieser Fragen eklatant verletzt. Jana Žitňanská (ECR),
písomne. – Správu o zahrnutí 4-metylamfetamínu, ako aj ďalších troch nových omamných a psychotropných substancií pod kontrolné opatrenia v zrýchlenom konaní som privítala. Bohužiaľ, legislatíva niekedy nedokáže držať krok s ľudskou inovatívnosťou na tomto nebezpečnom poli. A pritom je veľmi potrebné, aby sa tieto látky nemohli predávať pod označením, že sú legálne, čím u mnohých môžu vyvolať zdanie neškodnosti, pričom podľa správ z rôznych členských štátov ide o veľmi nebezpečné látky s desiatkami smrteľných prípadov. A hoci na Slovensku tieto látky vnútroštátnym právom už regulujeme, dôležitosť celoeurópskej úpravy a kontroly je nepopierateľná. Všetky štyri správy som preto podporila. 8.3.   Υπαγωγή του 5-(2-αμινοπροπυλ)ινδολίου σε μέτρα ελέγχου (A8-0263/2015 - Teresa Jiménez-Becerril Barrio) Written explanations of vote William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – There were four reports on the subject of drugs today. UKIP notes two things; firstly, that the UK has an opt-out in this area. Secondly, we note that the UK Government already has very sensible laws and controls in place in the fields of drugs and public health. Therefore, we chose to abstain. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a la sustancia conocida como 5-(2-aminopropil) indol. Según un informe científico de evaluación de riesgos esta sustancia puede provocar taquicardia, hipertermia, midriasis, agitaciones y temblores. A parte de esto, tampoco tiene ningún valor médico conocido. Con esta decisión también se facilita que los Estados miembros intercambien información relativa a estas nuevas sustancias psicoactivas y sus daños potenciales para la salud en el marco de la UE. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I supported placing these substances under control measures as considerable research conducted by the EMCDDA shows clearly that these chemical substances merit control. They have been directly responsible for a number of deaths and intoxications across the European Union and are legally marketed as substitutes for either research chemicals or illegal substances. It is essential that they are controlled in an EU context to prevent them gaining a foothold in the market (illicit or legal) and to prevent distributors preying on legislative discrepancies between Member States. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Les substances psychotropes sont extrêmement dangereuses pour la vie humaine. Elles sont la cause de nombreuses déchéances et peuvent à terme entraîner la mort de leurs consommateurs dépendants. Des travaux de recherches supplémentaires sont nécessaires pour mieux évaluer les effets nocifs de ces substances. Toutefois, nous possédons suffisamment d'éléments pour les soumettre à des mesures de contrôle. Ainsi ce rapport vise à établir des règles pour sévèrement encadrer l'usage le 5-(2-aminopropyl)indole dans l'ensemble de l'Union européenne et à développer des mesures de coopérations transfrontalières entre services répressifs et judiciaires. S'agissant en l'occurrence d'un problème qui nécessite la coopération de tous les États membres, je pense que c'est un texte utile qui facilitera la répression des trafics concernés. J'ai donc voté pour ce texte. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I am on record as supporting a ban on so-called legal highs in the United Kingdom. Nevertheless, there are two problems here. Firstly, it is inappropriate for this matter to be dealt with at European level. Drug policy should always remain firmly within the domain of the Member States. For example, Portugal and the Netherlands have a much more liberal stance than many in the UK would be happy to adopt. That is a matter for the national governments, and this resolution is in effect a backdoor means of handing power to the European Union. Secondly, individual substance bans are an ineffective tool: changing from one substance to another of similar chemical composition is too easy. Overarching legislation, rather than individually referencing chemicals, is what is needed. So, although I support the general principle, I felt that I must abstain on these votes. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car il a comme objectif de favoriser l'échange d'informations, l'évaluation des risques et le contrôle de nouvelles substances psychoactives qui menacent la santé des Européens Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balavau už šį siūlymą, kurio tikslas – paraginti valstybes nares tam tikroms psichotropinėms medžiagoms taikyti kontrolės priemones ir baudžiamąsias sankcijas, kaip numatyta pagal 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvenciją. Zoltán Balczó (NI),
írásban. – Az 5-(2-amino-propil)indol, és a többi szintetikus úton előállított pszichoaktív anyag, magas fokú toxicitása káros hatású az emberi szervezetre. Ezek a kémiai anyagok többek között szapora szívverést és hipertermiát eredményezhetnek, de okozhatnak még pupillatágulást, nyugtalanságot és remegést, epilepsziás rohamot is. Ezen túlmenően a szervezetbe kerülve kölcsönhatásba léphetnek más anyagokkal is, gyógyszerekkel vagy stimuláns szerekkel. 2012. év elejétől több tagállam jelentetése alapján ismertté vált, hogy ezen pszichoaktív anyagok használatának halálos következményi voltak. Ha ezek az új pszichoaktív anyagok szélesebb körben hozzáférhetővé válnak a feketepiacon, az nagyban hátráltathatja az EU-nak a kábítószerek kereskedelme és használata elleni küzdelmét. Mindezek alapján támogattam, hogy ezeket a szereket az EU vonja ellenőrzési intézkedések és büntetőjogi szankciók alá. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – Oui, il faut soumettre cette nouvelle substance psychotrope à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Pour ce faire, il faudra améliorer la coopération transfrontalière entre les services répressifs et les organismes de protection de nos concitoyens respectifs. Voilà pourquoi j'ai validé par mon vote cette décision. On ne répétera jamais assez à quel point la coopération entre nos États membres est devenue aussi utile que nécessaire après que l'on a aboli les frontières intérieures de l'UE. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – Conformément à la législation européenne relative à l'échange d'informations, à l'évaluation et au contrôle des nouvelles substances psychoactives, le Conseil propose de contrôler, sur l'ensemble du territoire de l'Union, cette substance chimique psychoactive. La présence et la fabrication illicites de cette substance est attestée dans plusieurs États Membres et plusieurs décès dus à celle-ci ont été constatés au sein de l'Union. J'ai voté en faveur de ce rapport qui propose de suivre la proposition du Conseil. Dominique Bilde (ENF),
par écrit. – La substance 5-(2-aminopropyl)indole est un dérivé de l'indole, obtenu par synthèse, substitué du côté phényl de la partie indole de la molécule. Il s'agit d'une substance stimulante pouvant aussi produire des effets hallucinogènes. Elle est disponible à la vente sur l'internet et dans les magasins spécialisés. Entre avril et août 2012, on a dénombré, dans quatre États membres, 24 décès concernant lesquels du 5-(2-aminopropyl)indole, seul ou associé à d'autres substances, a été détecté dans des échantillons post mortem. Cependant, en raison des risques sanitaires qu'il comporte, comme en témoigne sa détection dans plusieurs décès signalés, ce rapport propose d'inviter les États membres à soumettre cette substance à des mesures de contrôle dans toute l'UE. Compte tenu de ces informations, j'ai voté pour. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione sul progetto di decisione di esecuzione del Consiglio che sottopone a misure di controllo il 5-(2amminopropil) indolo, poiché essendo questo un componente ad oggi usato per sintetizzare droghe e sostanze psicotrope, credo sia necessario sottoporre il suo impiego a controlli più stringenti. José Blanco López (S&D),
por escrito. – Entre abril y agosto de 2012, cuatro Estados miembros registraron 24 víctimas mortales en las que se había detectado la presencia de 5-(2-aminopropil)indol por separado o en combinación con otras sustancias en muestras tomadas para la autopsia. Aunque resulta imposible determinar con certeza el papel del 5-(2-aminopropil)indol en todas las víctimas mortales, en algunos casos se ha hecho constar como causa específica de la muerte. Si la disponibilidad y el consumo de esta nueva sustancia psicotrópica llegaran a ampliarse, las consecuencias para la salud individual y pública podrían ser significativas. Las pruebas y la información disponibles son motivo suficiente para someter el 5-(2-aminopropil)indol a medidas de control en toda la Unión. Dados los riesgos sanitarios que plantea, como atestigua su detección en varias de las víctimas mortales notificadas, el hecho de que podría estar siendo consumido de forma inadvertida y la ausencia de valor o uso médico, el 5-(2-aminopropil)indol debe someterse a medidas de control en toda la Unión. Por todos estos motivos, he decidido votar a favor de esta decisión. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriuo Europos Parlamentas pritaria Tarybos projektui dėl kontrolės priemonių taikymo psichoaktyviai medžiagai 5-(2-aminopropil)indolui. Europos Parlamentas su Taryba pagal bendrą 2005 m. sprendimą yra sutarę keistis informacija apie naujas psichoaktyvias medžiagas, apie jų rizikos įvertinimus ir numatyti kontrolės priemones. Psichoaktyvių medžiagų kūrimas yra ypatingai pavojingas žmogaus sveikatai ir aplinkai, todėl būtini skubūs valstybių narių veiksmai. Bendrame sprendime dėl keitimosi informacija apie naujas psichoaktyvias medžiagas, jų rizikos įvertinimo ir kontrolės atkreipiamas dėmesys į informaciją apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas, kuri turi būti perduota pagal nustatytą farmakologinio budrumo sistemą. Šis sprendimas taip pat numato rizikos, susijusios su šiomis naujomis psichoaktyviomis medžiagomis, įvertinimą siekiant leisti narkotikų ir psichotropinių medžiagų kontrolės priemones, taikomas valstybėse narėse, taikyti ir naujoms psichoaktyvioms medžiagoms. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – Kiemelt fontosságúnak tartom, hogy a jogi szabályozás lépést tartson azzal a hihetetlenül gyors fejlődéssel, amely során újabb és újabb drogok kerülnek kifejlesztésre, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyeket folyamatosan módosítanak, kihasználva a törvényhozás lassúsága miatt keletkező jogi kiskapukat. Szinte naponta szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de gyakran még nem minősülnek illegálisnak. Véleményem szerint megfelelő jogi eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők előállítása és terjesztése ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők időben megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. A fentiek miatt a magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Gre za povsem enako zgodbo kot pri metilamfetaminu. Gre za nevarno sintetično substanco, ki jo je tudi po mojem prepričanju treba prepovedati oz. nad njo izvajati oster nadzor. Statistika je neprizanesljiva in iz tega razloga sem tudi podprl omenjeno poročilo. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I supported placing these substances under control measures as considerable research conducted by the EMCDDA shows clearly that these chemical substances merit control. They have been directly responsible for a number of deaths and intoxications across the European Union and are legally marketed as substitutes for either research chemicals or illegal substances. It is essential that they are controlled in an EU context to prevent them gaining a foothold in the market (illicit or legal) and to prevent distributors preying on legislative discrepancies between Member States. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché sono convinta che, considerando tutti gli elementi in nostro possesso (i casi di decesso, la limitata utilità terapeutica, ecc.) riguardo al 5-(2 amminopropil)indolo, possa essere utile sottoporlo a misure di controllo in tutto il territorio dell'Unione. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Ce rapport vise à soumettre le 5-(2-aminopropyl) indole, substance psychotrope, à des mesures de contrôle dans toute l'Union Européenne. Cette substance a déjà causé une dizaine de morts laissant penser qu'elle présente un danger suffisamment important pour que son utilisation soit mieux encadrée. Il parait évident que des études complémentaires doivent être menées pour mieux connaitre les risques sanitaires que les individus encourent après avoir absorbé cette substance. Il est indispensable que ces contrôles soient introduits au niveau européen pour ne pas entraver la coopération transfrontalière entre les différents services nationaux. C'est la raison pour laquelle je me suis prononcé en faveur de ce texte. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto positivo, queste quattro relazioni disciplinano il controllo di sostanze nuove o ad oggi usate come parti chimiche per droghe o nuove sostanze simili. Si chiede l'approvazione del Parlamento di maggiori controlli per queste sostanze. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore dell'istituzione di misure di controllo sulla sostanza 5-(2amminopropil)indolo, che è una sostanza stimolante con possibili effetti allucinogeni, disponibile alla vendita su Internet e nei negozi specializzati come «sostanza chimica utilizzata per la ricerca». Non sono stati ancora pubblicati studi che ne valutino la tossicità acuta e cronica, gli effetti psicologici e comportamentali o il potenziale di dipendenza, ma siamo consapevoli dell'acuta tossicità di questa sostanza, che può provocare effetti nocivi nell'uomo, quali tachicardia, ipertermia, midriasi, agitazione e tremore. Se questa nuova sostanza psicoattiva fosse disponibile su più ampia scala, le ripercussioni in termini di salute delle persone e di sanità pubblica potrebbero essere considerevoli. In considerazione dei rischi sanitari e sociali e della mancanza di proprietà o usi terapeutici, bisogna quindi sottoporre il 5-(2-amminopropil) indolo a misure di controllo. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which is aimed at preventing 5-(2-aminopropyl) indole from being sold in the EU as a drug for human consumption. Four people died as a result of ingesting this substance in 2012 and many others suffered non-fatal intoxications. New psychoactive substances enter the market all the time and this legislation responds to one such discovered threat. James Carver (EFDD),
in writing. – There were four reports on the subject of drugs today. UKIP notes two things; firstly, that the UK has an opt-out in this area. Secondly, we note that the UK Government already has very sensible laws and controls in place in the fields of drugs and public health. Therefore, I chose to abstain. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this decision to control 5-(2-aminopropyl) indole because it is a new substance and we do not at this time know the ramifications of being exposed to it. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Il comitato scientifico dell'Osservatorio europeo delle droghe e delle tossicodipendenze (OEDT) ha valutato i rischi della nuova sostanza psicoattiva 5-(2amminopropil)indolo. Sulla base di tale relazione, la Commissione invita gli Stati membri a sottoporre tale nuova sostanza a misure di controllo in tutta l'Unione. Ritenendo la lotta alla droga una questione fondamentale, ho espresso voto favorevole. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – Le rapport en question vise à instaurer le contrôle des nouvelles substances psychotropes dont la consommation a déjà causé des dizaines de morts à des mesures de contrôle dans toute l'UE. Les travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires et sociaux, mais il apparaît clairement que les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour soumettre ces substances à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. J'ai donc voté pour ce rapport. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Έχοντας υπόψη την απόφαση του Συμβουλίου της 10ης Μαΐου 2005,σχετικά με την ανταλλαγή πληροφοριών, την αξιολόγηση κινδύνων και τον έλεγχο νέων ψυχοτρόπων ουσιών, υπερψηφίζω το Σχέδιο του Συμβουλίου. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della decisione del Consiglio di sottoporre a misure di controllo la sostanza 5-(2 amminopropil)indolo. Durante il dibattito, la Commissione europea e il Consiglio hanno sottolineato la pericolosità di questa sostanza e la necessità di sottoporla a misure di controllo, visto anche il numero di morti ed intossicazioni da questa provocato. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore del progetto poiché concordo pienamente sulla decisione del Consiglio di sottoporre a misure di controllo la sostanza 5-(2-aminopropil)indolo poiché ritenuto dalla relazione dell'onorevole Barrio pericoloso e tossico per gli esseri umani. Inoltre questo farmaco risulta come derivato indolo con effetti stimolanti ed è apertamente venduto come farmaco dai venditori online dal 2011. Un consumo quotidiano del farmaco può portare a frequenza cardiaca elevata, anoressia, diuresi e una leggera ipotermia per circa dodici ore. Infine concordo pienamente con la posizione espressa dalla Commissione europea e dal Consiglio europeo di sottoporre questo farmaco a controlli aggiuntivi poiché ha provocato un numero importante di morti e persone intossicate e credo che l'Unione europea debba dare la priorità alla tutela dei propri cittadini. David Coburn (EFDD),
in writing. – There were four reports on the subject of drugs today. UKIP notes two things; firstly, that the UK has an opt-out in this area. Secondly, we note that the UK Government already has very sensible laws and controls in place in the fields of drugs and public health. Therefore, we chose to abstain. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – De acordo com a Decisão 2005/387/JAI do Conselho relativa ao intercâmbio de informações, à avaliação de riscos e ao controlo de novas substâncias psicoativas, os perigos inerentes a novas drogas obrigam a uma intervenção rápida e concertada dos Estados a nível europeu. Quando detetada uma nova substância, o Estado-Membro deverá comunicar este facto à Europol e ao Observatório Europeu da Droga e da Toxicodependência, que tratarão de avaliar também o seu risco para a saúde pública, assim como a criminalidade associada. Findo o processo, podem solicitar aos Estados-Membros medidas de controlo ou de proibição. Apesar de o envolvimento do Parlamento ser desnecessário — dado o conteúdo exclusivamente técnico desta decisão —, o Parlamento tem de ser consultado e tem de emitir a sua opinião. A substância foi detetada em nove Estados-Membros e é já controlada em cinco, sendo conhecidos vários casos de mortes associadas ao seu consumo. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – I dati in possesso della Commissione europea e del Consiglio europeo evidenziano che le sostanze in oggetto hanno causato un grosso numero di morti e di intossicazioni. A questo riguardo mi trovo totalmente a favore della proposta in questione, sottolineando la necessità di implementare i controlli di tali sostanze. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – A risk assessment report was submitted to the Commission detailing the increasing mortality rate and overall health detriments associated with the substance stated. I voted in favour of the proposal in question which aims to protect EU citizens from health and social risks by requesting Member States legislate in relation to the substance in question to further avoid fatalities, within their own drug-abuse legislative framework. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – In conformità con la decisione 2005/387/GAI del Consiglio riguardante lo scambio di informazioni, valutazione dei rischi e controllo delle nuove sostanze psicoattive, il comitato scientifico dell'Osservatorio europeo delle droghe e delle tossicodipendenze (OEDT) ha valutato i rischi della nuova sostanza psicoattiva. Sulla base di tale relazione, la Commissione invita gli Stati membri a sottoporre tale nuova sostanza a misure di controllo in tutta l'Unione, quindi non posso che esprimermi con voto favorevole. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a la sustancia conocida como 5-(2-aminopropil) indol. Según un informe científico de evaluación de riesgos esta sustancia puede provocar taquicardia, hipertermia, midriasis, agitaciones y temblores. A parte de esto, tampoco tiene ningún valor médico conocido. Con esta decisión también se facilita que los Estados miembros intercambien información relativa a estas nuevas sustancias psicoactivas y sus daños potenciales para la salud en el marco de la UE. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of this proposal since it invites Member States to subject the new psychoactive substance 5-(2-aminopropyl)indole to control measures across the EU. This substance is commercially available on the internet and from «head shops». There have been a total of 24 fatalities registered in four Member States from April to August 2012. Based on the available evidence and information that exists, I agree that this psychoactive substance should be subjected to control measures across the EU. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Consider că schimbul de informații, evaluarea riscurilor și controlul noilor substanțe psihoactive, precum cel al substanței 5-(2-aminopropil)indol, este unul binevenit. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose l'exécution de la décision soumettant le 5-(2-aminopropyl) indole à des mesures de contrôle au sein des États membres. Ces nouvelles substances présentent en effet un danger, ayant provoqué un nombre important de décès et d'intoxications. Considérant que ce rapport participe à une meilleure protection des citoyens européens, j'ai soutenu ce rapport. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – J'ai voté en faveur de ce texte. Il est préférable que la substance 5-(2-aminopropyl)indole soit soumise à des mesures de contrôle dans tous les États membre de l'Union, parce que cette substance peut avoir des effet nocifs chez l'homme. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – Le 5-(2-aminopropyle) indole est une substance psychoactive qui endommage le système nerveux central et altère les fonctions mentales. Actuellement légale et en vente sur internet, elle se substitue aux drogues «traditionnelles» et se répand sur le marché intérieur. Dorénavant, cette substance ne devra être utilisée qu'à des fins de recherche et de développement scientifique. Elle fera l'objet d'une restriction permanente et sera soumise aux dispositions de droit pénal de l'Union, ce qui va dans le sens de l'application du principe européen de précaution. Gérard Deprez (ALDE),
par écrit. – J'ai soutenu ce rapport parce qu'il est indispensable d'adapter la politique européenne de lutte contre les substances psychoactives. Beaucoup de substances considérées jusqu'ici comme légales se répandent dans la société européenne, notamment grâce à Internet. Or, ce sont de véritables drogues qui représentent un réel danger pour les citoyens européens tant pour la santé individuelle que pour la santé publique. La substance concernée dans cette décision d'exécution est un dérivé synthétique de l'indole qui peut produire des effets hallucinogènes, de la tachycardie et de l'hyperthermie. Entre avril et août 2012, 24 décès liés à cette drogue ont été constatés dans quatre pays européens tandis que sa présence a été détectée dans neuf États membres. Une législation européenne de contrôle de ces drogues psychoactives est donc indispensable pour une meilleure coordination transfrontalière dans la lutte contre la drogue. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Κάθε νέα ψυχοτρόπα ουσία πρέπει να υπόκειται σε έλεγχο, αξιολόγηση κινδύνου και τα αποτελέσματα των ελέγχων να διαχέονται ως πληροφορίες μεταξύ των κρατών μελών. Norbert Erdős (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy naprakészek legyünk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyeket folyamatosan módosítanak, kihasználva a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – Votei favoravelmente, porque para combater o tráfico de drogas sintéticas é essencial o intercâmbio de informação, a avaliação de riscos e o controlo de novas substâncias psicoativas, nomeadamente a 5-(2 aminopropil). Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette délibération parce qu'elle va dans le sens d'un meilleur contrôle de cette substance. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I abstained on this vote because I feel we are continuing down a failed road and that what is proposed is a denial of reality. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto favorevolmente per avere maggiori controlli per le sostanze in oggetto. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ για την υπαγωγή του 5-(2-αμινοπροπυλ)ινδολίου σε μέτρα ελέγχου διότι θεωρώ πως κάθε νέα ψυχοτρόπα ουσία πρέπει να υπόκειται σε έλεγχο και αξιολόγηση κινδύνου και τα αποτελέσματα των ελέγχων να διαχέονται ως πληροφορίες μεταξύ των κρατών μελών. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – According to European Union legislation on information exchange, assessment and control of new psychoactive substances, the Commission proposes to control, throughout the whole territory of the European Union, this psychoactive substance. The presence and illicit manufacture of the substance is confirmed in several Member States and several deaths caused by it have been recognised within the European Union. The report supports the Commission's proposal. I therefore voted in favour of the report. Kinga Gál (PPE),
in writing. – I am in favour of all these implementing decisions in order to ensure the continuity of control measures across Member States on the new substances. It is vitally important to keep up to date with the new drugs being constantly developed by drug traffickers and criminal organisations. We must stop the distribution of psychoactive substances which change constantly in order to take advantage of legislative gaps. As we witness day by day, these new drugs are not only extremely toxic and have caused large numbers of deaths, but are often not even recognised as illegal. We must enable our law enforcement authorities to counter such criminal activity, providing them with the necessary instruments to fight back the spreading of these new substances. At the same time we must make sure that schools are supported in education and prevention activities. Special attention must be given also to help the young victims and their families. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe für den Bericht gestimmt, da ich einheitliche, angemessene, technisch anwendbare Regelungen in diesem Zusammenhang für sehr wichtig halte. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich unterstütze die Einführung von Kontrollmaßnahmen für 5-(2-Aminopropyl)indol. Die Zahl der Vergiftungen und Todesfälle, die durch diese gefährliche Droge verursacht warden, ist enorm. Wir müssen Maßnahmen ergreifen, um die Verbreitung solcher psychoaktiven Substanzen zu verhindern. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report, which aims to invite the Member States to subject the new psychoactive substance 5-(2-aminopropyl)indole to control measures across the European Union. The substance 5-(2-aminopropyl)indole is commercially available on the internet and from «head shops», marketed as a «research chemical». There were a total of 24 fatalities registered in four Member States from April to August 2012. That is why it is vital that the substance is subjected to control measures across the European Union. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
por escrito. – El Comité científico del Observatorio Europeo de las Drogas y las Toxicomanías (OEDT) ha dictaminado que la sustancia psicotrópica 5-(2-aminopropil)indol presenta riesgos para la salud. Apoyo, por tanto, someter esta sustancia psicotrópica a medidas de control. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del Consejo puesto que se impone la urgencia de prohibir en todos los Estados miembros una sustancia cuyo riesgo para la salud pública es evidente. Sólo entre abril y agosto de 2012, se identificaron 24 muertes asociadas al consumo de 5-(2-aminopropyl)indol. La sustancia no tiene ningún uso médico ni de otro tipo conocido. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group I voted in favour of this report as it calls on Member States to subject a new psychoactive substance 5-(2-aminopropyl)indole to control measures across the EU. This substance is commercially available on the internet and from «head shops» and has been attributed to 24 fatalities registered in four Member States. Given the health risk posed by it, I agree that it should be subjected to control measures in the EU. Marian Harkin (ALDE),
in writing. – I voted in favour of subjecting 5-(2-aminopropyl)indole (5—IT) to control measures. Four Member States have already reported a total of 24 fatalities where 5-IT has been detected in post-mortem samples. The substance 5-(2-aminopropyl)indole is a synthetic derivative that contains a positional isomer of alpha-methyltryptamine (AMT), which belongs to the tryptamine family, many of which have hallucinogenic and other psychoactive effects in humans. Despite the structural similarities of 5-IT to AMT, 5-APB and phenethylamines such as MDA, it is difficult to predict the pharmacological profile of 5-IT based on a comparison with these other substances due to potential differences in mechanisms of action. There is to date no data available from scientific studies on its pharmacokinetics. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report to ensure that these new substances continue to be controlled across all Member States. The two institutions have recognised the new substances as dangerous, as they have provoked many deaths due to toxicity. I support the rapporteur's views expressing the dangerousness of these new substances and the need for strict controls to be put in place. György Hölvényi (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új kábítószereket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy képben legyünk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyeket folyamatosan módosítva használják ki a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb anyagokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de legtöbbször még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan fel tudjanak lépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – Je soutiens les décisions d'exécution qui visent à instaurer des mesures de contrôle aux frontières de l'Union européenne sur certaines substances psychoactives. Actuellement, ces substances, dont la commercialisation est favorisée par internet, se répandent de manière préoccupante en Europe. Leur usage étant peu maîtrisé et leurs effets méconnus, les autorités nationales de plusieurs États membres ont recensé plusieurs cas de décès et d'accidents directs ou indirects liés à la consommation de ces substances. C'est pourquoi, je partage l'analyse consistant à prévoir un encadrement strict de ces substances et à en limiter au maximum la vente et l'utilisation sur le territoire de l'Union européenne. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del consejo puesto que se impone la urgencia de prohibir en todos los Estados miembros una sustancia cuyo riesgo para la salud pública es evidente. Sólo entre abril y agosto de 2012, se identificaron 24 muertes asociadas al consumo de 5-(2-aminopropyl)indole. La sustancia no tiene ningún uso médico ni de otro tipo conocido. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasao sam za nacrt zakonodavne rezolucije Europskog parlamenta o nacrtu provedbene odluke Vijeća o podvrgavanju 5-(2-aminopropil) indola kontrolnim mjerama zbog akutne toksičnosti navedene tvari i štetnih posljedica koje može imati za ljudski organizam. 5-(2-aminopropil) je tvar s halucinogenim učincima koja se ne koristi u medicinske svrhe i nema utvrđenu medicinsku korist. Veća dostupnost iste značila bi zasigurno veću prijetnju za pojedince i javno zdravstvo, međutim potrebna su dodatna istraživanja kako bi se ustanovile točne zdravstvene i socijalne prijetnje. Stoga, snažno podržavam podvrgavanje 5-(2-aminopropil) indola kontrolnim mjerama radi sigurnosti svih građana Europske unije. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Les substances psychotropes ont déjà causé la mort de plusieurs personnes. Des travaux de recherches supplémentaires sont nécessaires pour définir les risques sanitaires et sociaux. Ce rapport vise à soumettre le 5-(2-aminopropyl) indole à des mesures de contrôle dans l'ensemble de l'Union européenne et à développer des mesures de coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires. Ce rapport prévoit également une meilleure protection du public face aux risques causés par la consommation de ces substances. J'ai donc voté POUR. Diane James (EFDD),
in writing. – I abstained from voting on subjecting 5-(2-aminopropyl)indole to control measures as there are still debates about legal highs and recreational drugs. These matters are not competencies of the EU and should be decided at nation-state level. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de ma collègue Teresa Jimenez Becerril Barrio sur la décision de continuer les contrôles préconisés par la Commission et le Conseil sur le 5-(2-aminopropyl)indole dans les États-Membres du fait de la toxicité de cette substance ayant parfois conduit à des décès. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport car le 5-(2 aminopropyl)indole est une substance dangereuse pour la santé. Elle doit ainsi être soumise à des mesures de contrôles, et des recherches supplémentaires doivent être faites. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Die vorgeschlagenen Maßnahmen sind angemessen und fallen in die Unionskompetenz, nicht zuletzt, weil Kontrollmaßnahmen einheitlich gestaltet werden sollen, um den Binnenmarkt funktionieren zu lassen. Deshalb stimme ich dafür. Afzal Khan (S&D),
in writing. – There have been a total of 24 fatalities registered in four Member States associated with the new psychoactive substance. The available evidence and information and the result of the health risks that it poses recommend that these substances should be subjected to control measures across the European Union. I therefore voted in favour of the report. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy képben legyünk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyeket folyamatosan módosítanak, kihasználva a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Béla Kovács (NI),
írásban
. – Az adott jelentést és a többi hasonló jelentést is támogattam, tekintettel az új pszichoaktív anyagokkal kapcsolatos információcsere, kockázatértékelés és ellenőrzés fontosságára. Iszonyatos veszélyeket jelentenek a rohamosan terjedő, széles körben hozzáférhető tudatmódosítók mind az egyének, különösen a fiatalok egészsége, mind a társadalmak egészének vonatkozásában. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Il 5-(2 amminopropil)indolo (5-IT) è un derivato indolico che si può interpretare come isomero posizionale dell' alfa-metiltriptamina (AMT), ma che non appartiene al gruppo chimico delle triptamine. Tale sostanza è stata considerata come la causa principale in numerosi casi di decesso. Ritengo pertanto necessario garantire la continuità delle misure di controllo; per tali motivazioni ho deciso di votare favorevolmente. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour la résolution sur le projet de décision d'exécution du Conseil soumettant le 5-(2-aminopropyl)indole à des mesures de contrôle. Un total de 24 cas de décès a déjà été enregistré dans quatre États membres, dans lesquels le 5-(2-aminopropyl)indole ou en association avec une ou plusieurs autres substances a été découvert dans les échantillons post mortem. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires et sociaux de cette substance psychotrope, mais les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cela permettrait d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires, et à la protection du public des risques liés à la consommation de ces substances. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce texte car il protège les peuples européens, grâce à une coopération policière transfrontalière, contre cette nouvelle substance psychotrope. Javi López (S&D),
por escrito. – Se trata de una consulta al Parlamento Europeo sobre decisiones del Consejo relativas a la inclusión por parte de los Estados miembros de medidas de control específicas sobre sustancias que han sido consideradas psicotrópicas y tóxicas. Tras constatarse varias decenas de muertes en distintos Estados miembros por alguna de estas sustancias (algunas de ellas fármacos convencionales), se ha decidido someter a medidas específicas de evaluación de riesgos y de control, por lo cual he votado a favor. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Podržala sam Izvješće zastupnice Teresae Jiménez-Becerril Barrio zbog važnosti suzbijanja zlouporabe droga koja predstavlja veliki problem, posebice među mladima u cijeloj Uniji. Ono ističe važnost daljnjih istraživanja djelovanja 5-(2-aminopropil) indola na zdravlje, ali dosadašnje analize već pokazuju nužnost njegova podvrgavanja kontrolnim mjerama na području Unije. Znanstveni odbor Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama proveo je procjenu rizika i zaključio kako je ova tvar stimulans koji može imati i halucinogene učinke, a možemo ga pronaći u obliku praha i tableta. Registrirana su 24 smrtna slučaja u četiri države članice gdje se 5-(2-aminopropil) indol upotrebljavao samostalno ili u kombinaciji s drugim tvarima te je šest članica već donijelo zakonske odredbe za njegovu kontrolu. Andrejs Mamikins (S&D),
rakstiski. – 5-(2-aminopropil)indols pirmoreiz parādījās Alberta Hofmaņa laboratorijā 1962. gadā un jau tolaik tika klasificēts kā «dizainera narkotika». Šī substance ir ļoti psihoaktīva un mūsdienās tiek aktīvi pārdota melnajā tirgū. Tikai Zviedrijā vien periodā no 2012. gada aprīļa līdz tā paša gada jūnijam no šīs narkotikas pielietošanas gāja bojā 14 cilvēki – visi vecumā no 20 līdz 30 gadiem. Dažās pasaulēs valstīs, piemēram, Austrālijā, Lielbritānijā un Dānijā, kā man zināms, 5-(2-aminopropil)indols tika legāli aizliegts. Citiem vārdiem sakot, pat ja kontrolētā veidā šī substance teorētiski var kādam palīdzēt, paturot prātā šādas hipotētiskas situācijas specifiku, kopumā substance ir dzīvību apdraudoša, līdz ar to legāla kontrole ir visai nepieciešama. Nobalsoju par! Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της Έκθεσης σχετικά με το σχέδιο εκτελεστικής απόφασης του Συμβουλίου για την υπαγωγή του 5-(2-αμινοπροπυλ)ινδολίου σε μέτρα ελέγχου, διότι η εν λόγω Έκθεση ενισχύει τις εξουσίες του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου αφού ζητά να κληθεί εκ νέου να γνωμοδοτήσει το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο σε περίπτωση που το Συμβούλιο προτίθεται να επιφέρει σημαντικές τροποποιήσεις στο κείμενο. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette demande de mesures de contrôle. Comme pour la substance précédente, le 5-(2-aminopropyl)indole a déjà causé des dizaines de morts. C'est pour cela que nous souhaitons imposer des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cela permettra de protéger le public des risques liés à cette substance. David Martin (S&D),
in writing. – I voted for this report implementing the decision on subjecting 5-(2-aminopropyl)indole to control measures. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Sono favorevole alla relazione inerente al progetto di decisione di esecuzione del Consiglio che sottopone a misure di controllo il 5-(2 amminopropil)indolo. Questa sostanza, che può avere effetti allucinogeni, comporta, nella maggior parte dei casi, effetti nocivi sull'uomo. Considero quindi necessario sottoporre tale sostanza a misure di controllo nell'Unione europea, contribuendo così a proteggere i cittadini dai rischi causati dal suo consumo. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – Trovo necessario che la sostanza 5-(2 amminopropil)indolo venga sottoposta a misure rigide di controllo all'interno di ogni Stato membro, allo scopo di diminuire l'impatto sulla mortalità che essa potrebbe provocare, qualora continui a non essere inclusa in un sistema idoneo di sorveglianza. È alla luce di tale ragione che ho deciso di votare a favore di questa relazione, che approva un maggiore controllo nei confronti delle sostanze sopra indicate. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho deciso di votare a favore della decisione del Consiglio riguardo la sostanza 5-(2 amminopropil)indolo perché, sulla base delle prove e delle informazioni fino ad oggi disponibili, reputo corretto che questa sostanza psicoattiva venga sottoposta a misure di controllo in tutta l'Unione europea. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Der Bericht führt zu Kontrollmaßnahmen/Forschung der Substanz/Droge 5-(2-Aminopropyl)indol und ist daher zu unterstützen. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – De nouvelles substances psychoactives de synthèse font leur apparition. Le 5-(2-aminopropyl)indole (ou 5-API, 5-IT) est un dérivé de l'indole ayant des effets stimulants. Il est considéré comme un stupéfiant en France depuis 2013. Le rapport qui nous a été soumis valide la proposition du Conseil de soumettre cette substance à des mesures de contrôle. J'ai voté pour. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Les substances psychotropes ont déjà causé des morts. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour définir les risques sanitaires et sociaux. Ce rapport vise à soumettre le 5-(2-aminopropyl)indole à des mesures de contrôle dans l'ensemble de l'Union européenne et à développer des mesures de coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires. Il vise également la protection du public face aux risques causés par la consommation de ces substances. Je vote POUR. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – O projeto de resolução legislativa do Parlamento Europeu sobre o projeto de decisão de execução do Conselho que sujeita o 5-(2-aminopropil)indole a medidas de controlo insere-se na necessidade de controlo e avaliação dos riscos de novas substâncias psicoativas, motivo pelo qual apresentei o meu voto favorável. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I voted to support the consultation to combat the abuse and trafficking of drugs, including the risk assessment of new psychoactive substances. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – La substance 5-(2-aminopropyl)indole est une substance stimulante qui peut produire des effets hallucinogènes. Celle-ci peut être trouvée sur l'internet ou dans des magasins spécialisés. Nous disposons à l'heure actuelle de très peu d'informations sur les risques sanitaires et sociaux. Toutefois, en raison des décès signalés, cette substance doit être mise sous contrôle. Aujourd'hui, seul six États membres le font. Par mesure de sécurité, je me réjouis que tous les États membres devront faire de même. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – V súvislosti s týmto návrhom apelujem na Radu podrobiť látku presnejším kontrolným opatreniam. Látka 5-(2-aminopropyl)indol je syntetický derivát indolu substituovaný na fenylovej strane indolového kruhového systému. Zdá sa, že ide o stimulačnú látku, ktorá môže mať tiež halucinogénne účinky. Dostupné informácie a údaje naznačujú, že akútna toxicita 5-(2-aminopropyl)indolu môže u ľudí vyvolať nepriaznivé účinky, ako je napríklad tachykardia a prehriatie organizmu, a môže tiež spôsobiť aj rozšírenie zrenice (mydriázu), rozrušenie a triašku. Neexistujú žiadne zverejnené štúdie hodnotiace jeho akútnu a chronickú toxicitu, účinky na psychické zdravie, správanie alebo možnú závislosť, keďže sú k dispozícii len obmedzené informácie a údaje. Dostupné dôkazy a informácie však poskytujú dostatočný dôvod na podrobenie 5-(2-aminopropyl)indolu kontrolným opatreniam v celej Únii. V dôsledku zdravotných rizík, ktoré predstavuje, ako nasvedčuje jeho prítomnosť v niekoľkých oznámených prípadoch úmrtia, a skutočnosti, že nemá žiadnu lekársku hodnotu či použitie, by mal byť 5-(2-aminopropyl)indol podrobený kontrolným opatreniam v celej Únii. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I voted in favour of this proposal, which aims to invite the Member States to subject the new psychoactive substance 5-(2-aminopropyl)indole to control measures across the European Union, which is extremely important. The substance 5-(2-aminopropyl)indole is commercially available on the internet and from «head shops», marketed as a «research chemical». The existing information and data suggest that the acute toxicity of 5-(2-aminopropyl)indole can provoke adverse effects in humans. The available evidence and information and the result of the health risks that it poses recommend that it should be subjected to control measures across the European Union. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – Nyolc, viszonylag újnak mondható pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedés alá vonásáról kíván határozatot hozni a Tanács. Valamennyi jelen van az Európai Unió tagországaiban, forgalmazásuk interneten is zajlik, valamennyivel összefüggésben regisztráltak haláleseteket is. A LIBE, az EP illetékes bizottsága jelentéseiben a határozattervezeteket csaknem egyhangúlag támogatta. Tekintettel bizonyított veszélyességükre, ellenőrzésüket magam is támogatom. Bernard Monot (ENF),
par écrit. – Quatre rapports sont proposés à cette session pour soumettre de nouvelles substances psychotropes à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Les produits visés sont la 4-méthylamphétamine, le 5-(2-aminopropyl)indole, le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine, et le 4,4'-DMAR et le MT-45. Chacune de ces substances aurait déjà causé des dizaines de morts. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires exacts, mais les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Le but de ces décisions est d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires, et de permettre de manière conservatoire la protection du public face aux risques liés à la consommation de ces substances. Il convient donc de soutenir ces initiatives. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – Defendo que o 5-(2-aminopropil)indole, nova substância psicoativa, deverá ser sujeita a medidas de controlo em todos os Estados-Membros da União Europeia e às sanções penais previstas nas respetivas legislações, por força das obrigações assumidas no âmbito da Convenção das Nações Unidas de 1971 sobre as substâncias psicotrópicas. O principal motivo, de acordo com as informações disponíveis nos relatórios de avaliação de riscos, é que a elevada toxicidade destas substâncias pode prejudicar gravemente a saúde das pessoas. Além disso, os riscos são agravados pelo facto de, segundo informações recebidas, determinadas pessoas consumirem estas substâncias inadvertidamente em associação com outras substâncias psicoativas ou em sua substituição. Considero que a proliferação de novas substâncias psicoativas, nefastas para a saúde das pessoas, deverá ser encarada como um problema de saúde pública e é imperioso o seu combate. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Comme le vote concernant la 4-méthylamphétamine, ce vote sur le 5-(2-aminopropyl)indole vise à soumettre ces substances sur lesquelles il pèse une forte présomption de nocivité pour la santé à des contrôles dans toute l'Union européenne et ainsi à éviter les obstacles à la coopération transfrontalière susceptibles de survenir. J'ai voté pour ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report which supports efforts to collectively tackle the sale of legal highs which have caused a number of death and fatalities in the UK and across Europe. Moreover, the information available suggests that some of the psychoactive substances such as 4-methylamphetamine are produced and distributed by the same organised crime groups that are involved in the manufacture and trafficking of amphetamine. Trafficking occurs across borders and it is essential that Member States work together to disrupt the EU's trafficking networks. Alessandra Mussolini (PPE),
per iscritto. – L'applicazione della decisione sulla sostanza 5-(2 amminopropil)indolo vorrebbe assicurare la continuità e l'estensione delle misure di controllo attraverso gli Stati membri sulle nuove sostanze. Durante il dibattito la Commissione e il Consiglio hanno sottolineato che le nuove sostanze hanno provocato un grande numero di morti e intossicazioni. Poiché la relazione appoggia la posizione delle due istituzioni sulla pericolosità di queste nuove sostanze e la necessità dei controlli, ho deciso di sostenerla favorevolmente. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I voted for this report that will regulate control measures for the following drug substance: 5-(2-aminopropyl)indole. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing
. – I supported placing these substances under control measures as considerable research conducted by the EMCDDA shows clearly that these chemical substances merit control. They have been directly responsible for a number of deaths and intoxications across the European Union and are legally marketed as substitutes for either research chemicals or illegal substances. It is essential that they are controlled in an EU context to prevent them gaining a foothold in the market (illicit or legal) and to prevent distributors preying on legislative discrepancies between Member States. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Bei 5-(2-Aminopropyl)indol handelt es sich um eine stimulierende Substanz, die neben den halluzinogenen Wirkung auch zu Herzrasen und Pupillenerweiterung führt. Derzeit gibt es nur begrenzte Informationen über diese «Droge». Es wurden auch schon Tote durch diese Droge festgestellt, wobei nicht zu 100 Prozent die Gewissheit besteht, dass die Droge allein dafür verantwortlich war. Bei 4-Methylamphetamin handelt es sich um dieselbe Substanz, bei der die gleichen Kontrollmaßnahmen eingeführt werden sollen. Ich unterstütze diesen Bericht und habe mich daher auch für ihn ausgesprochen. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – Ce rapport acte l'approbation par le Parlement du texte du Conseil visant à transférer la compétence de contrôle de la substance Aminopropyl à l'Union européenne. Il demande aux États membres de légiférer dans les douze prochains mois sur cette question. La vente de cette substance psychoactive dangereuse ayant déjà été réglementée par la France, il est important d'accentuer son contrôle sous une autorité plus générale et harmonisée. J'ai voté en faveur de ce rapport. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Kontrollimeetmete kehtestamine on vajalik, et vältida aine väärkasutamist. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Visto il lavoro dell'onorevole relatrice e ringraziandola per il lavoro svolto, ho deciso di esprimere il mio voto favorevole al progetto. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Glasoval sem za uvedbo nadzornih ukrepov za 5 (2 aminopropil)indol, saj je substanca po ugotovitvah Evropske komisije izzvala več smrti in zastrupitev. Potrebno je vzpostaviti ustrezen nadzor nad to substanco in ga izvajati v vseh državah članicah, da ne pride do nepotrebnega ogrožanja zdravja državljanov. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Podržavam prijedlog za podvrgavanje psihoaktivne tvari 5-(2-aminopropil)indola dodatnoj kontroli u cijeloj Europskoj uniji jer dostupni dokazi i informacije upućuju na potrebu podvrgavanja te opasne tvari dodatnim kontrolama. Kao rezultat zdravstvenog rizika koje ova tvar predstavlja, što je otkriveno i dokazano u nekoliko prijavljenih smrtnih slučajeva, kao i činjenici da ga korisnici nesvjesno mogu konzumirati i u nedostatku medicinske vrijednosti, 5-(2-aminopropil)indol treba biti podvrgnut kontroli u cijeloj Europskoj uniji. Devet europskih zemalja prijavilo je otkrivanje 5-(2-aminopropil)indola EMCDDA-u i Europol-u. Šest država članica već kontrolira 5- (2-aminopropil)indol pomoću različitih vrsta zakonskih odredbi. Izvješća procjena rizika otkrivaju da postoje ograničeni dostupni znanstveni dokazi o opasnosti 5-(2-aminopropil)indol stoga je istaknuta nužnost daljnjih istraživanja kako bi se utvrdili zdravstveni i socijalni rizici koje on predstavlja. Upravo zbog opasnosti koje ova psihoaktivna tvar nosi sa sobom, smatram kako je potrebno podvrgnuti je dodatnim kontrolnim mjerama. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Comme le vote concernant la 4-méthylamphétamine, ce vote sur le 5-(2-aminopropyl)indole vise à soumettre ces substances sur lesquelles il pèse une forte présomption de nocivité pour la santé à des contrôles dans toute l'Union européenne et ainsi à éviter les obstacles à la coopération transfrontalière susceptibles de survenir. J'ai voté pour ce texte. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Do sada su zabilježena 24 smrtna slučaja direktno povezan s korištenjem ove supstance. Trenutni sustav regulacija na europskoj razini pokazuje da unatoč opasnostima koje ova supstanca predstavlja za ljude, samo 6 zemalja članica kontrolira 5-(2-aminopropil) indol u sklopu cjelokupnog pravnog okvira testiranja supstanci. Zbog fatalnih posljedica koje 5-(2-aminopropil) indol može izazvati, kao i nedostatka kontrole na europskoj razini slažem se s preporukom Parlamenta i podržavam prijedlog o uvođenju jedinstvenog sustava kontrole na europskoj razini. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – U skladu s Odlukom Vijeća o razmjeni informacija, procjene rizika i kontrole novih psihoaktivnih tvari, Znanstveni odbor Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama (EMCDDA) procjenjuje rizike na novu psihoaktivnu Tvar 5- (2-aminopropil) indol. Tvar 5- (2-aminopropil) indol je sintetički derivat indola, te je poznata tvar koja može također imati halucinogene učinke. 5-(2-aminopropil) indol se nalazi uglavnom u obliku praha, ali također u obliku tableta i kapsula, a komercijalno je dostupan na internetu. Postojeći podaci ukazuju na toksičnost 5-(2-aminopropil) indola, te mogućnost da proizvede nepovoljne efekte kod ljudi. U četiri države članice od travnja do kolovoza 2012. godine, ukupno su registrirana 24 smrtna slučaja, u kojima je 5-(2-aminopropil) indol samostalno ili u kombinaciji s drugim tvarima, otkriven u post mortem uzorcima. Stoga su izrazito potrebna daljnja istraživanja kako bi se utvrdili zdravstveni i socijalni rizici koje predstavlja 5-(2 -aminopropil) indol. Podržavam izvješće kako bi se 5-(2-aminopropil) indol trebao podvrgnut kontroli mjera u cijeloj Uniji. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – La decisione del Consiglio relativa a uno scambio rapido di informazioni, alla valutazione dei rischi e al controllo dei nuovi stupefacenti e delle nuove droghe sintetiche si è già dimostrata essere uno strumento utile per gli Stati membri nella lotta contro il traffico di stupefacenti. Ritengo che l'azione legislativa comunitaria debba porsi l'obiettivo di assicurare la continuità delle misure di controllo attraverso gli Stati membri, facilitando il flusso delle informazioni e la cooperazione sovranazionale in ambito socio-sanitario. Pertanto, ho deciso di sostenere la proposta della relatrice attraverso il mio voto favorevole. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Face aux risques potentiels représentés par la substance psychoactive 5-(2-aminopropyl)indole, le Parlement européen a soutenu la position du Conseil pour soumettre cette substance à une procédure de contrôle renforcé et je m'en félicite. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – O 5-(2-aminopropil) é uma substância psicoativa comercializável na Internet. Sendo certo que a avaliação dos riscos desta substância para a saúde e para a sociedade ainda carece de alguma demonstração científica, já há suficiente fundamento para estabelecer medidas de controlo na UE. Foram registadas 24 mortes relacionadas com a substância, que foi detetada em 9 Estados-Membros e está relacionada com grupos de crime organizado. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – Entre abril y agosto de 2012, cuatro Estados miembros registraron 24 víctimas mortales en las que se había detectado la presencia de 5-(2-aminopropil)indol por separado o en combinación con otras sustancias en muestras tomadas para la autopsia. Aunque resulta imposible determinar con certeza el papel del 5-(2-aminopropil)indol en todas las víctimas mortales, en algunos casos se ha hecho constar como causa específica de la muerte. Si la disponibilidad y el consumo de esta nueva sustancia psicotrópica llegaran a ampliarse, las consecuencias para la salud individual y pública podrían ser significativas. Las pruebas y la información disponibles son motivo suficiente para someter el 5-(2-aminopropil)indol a medidas de control en toda la Unión. Dados los riesgos sanitarios que plantea, como atestigua su detección en varias de las víctimas mortales notificadas, el hecho de que podría estar siendo consumido de forma inadvertida y la ausencia de valor o uso médico, el 5-(2-aminopropil)indol debe someterse a medidas de control en toda la Unión. Por todos estos motivos, he decidido votar a favor de esta decisión. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport qui porte sur le projet de décision d'exécution du Conseil soumettant le 5-(2-aminopropyl)indole à des mesures de contrôle et qui demande au Conseil de consulter à nouveau le Parlement européen s'il entendait modifier de manière substantielle le texte que nous avons approuvé. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – Após análise da substância psicoativa 5-(2-aminopropil)indole pelo Comité Científico do Observatório Europeu da Droga e da Toxicodependência, foi detetado que a mesma poderá produzir efeitos alucinogénios e outros efeitos adversos no ser humano, estando inclusive disponível na Internet e em «head shops». Face aos 24 casos mortais registados em quatro Estados-Membros, existem fundadas razões para submeter esta substância a medidas de controlo em toda a União, pelos riscos que a mesma representa para a saúde. Por essa razão, votei a favor desta proposta de resolução legislativa, que aprova o projeto de decisão de execução do Conselho no sentido de solicitar a todos os Estados-Membros que submetam esta substância a medidas de controlo. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della decisione del Consiglio di sottoporre a misure di controllo il 5-(2 amminopropil)indolo, sostanza che può avere effetti allucinogeni e che è ritenuta nociva per la salute umana. La Commissione e il Consiglio hanno evidenziato che questa sostanza ha provocato un grande numero di morti e intossicazioni. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del consejo puesto que se impone la urgencia de prohibir en todos los Estados miembros una sustancia cuyo riesgo para la salud pública es evidente. Sólo entre abril y agosto de 2012, se identificaron 24 muertes asociadas al consumo de 5-(2-aminopropyl)indol. La sustancia no tiene ningún uso médico ni de otro tipo conocido. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a la sustancia conocida como 5-(2-aminopropil) indol. Según un informe científico de evaluación de riesgos esta sustancia puede provocar taquicardia, hipertermia, midriasis, agitaciones y temblores. A parte de esto, tampoco tiene ningún valor médico conocido. Con esta decisión también se facilita que los Estados miembros intercambien información relativa a estas nuevas sustancias psicoactivas y sus daños potenciales para la salud en el marco de la UE. Remo Sernagiotto (ECR),
per iscritto. – Ho deciso di votare a favore del progetto di decisione di esecuzione del Consiglio che sottopone a misure di controllo il 5-(2amminopropil)indolo. Una sostanza psicotica, naturale o sintetica, che influisce sul sistema nervoso e provoca effetti stimolanti o depressivi, proprio come le droghe illecite. La procedura votata oggi prevede il divieto di fabbricare e commercializzare queste sostanze, prevedendo inoltre sanzioni penali in tutta Europa. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I abstained on this report as I believe this matter is not an EU competency but instead should be addressed by nation-state governments. Siôn Simon (S&D),
in writing. – The existing information regarding this substance suggests that there are severe adverse effects provoked by the consumption of it. For the safety of my constituents, I believe that bringing this drug under the control measures proposed here will better protect citizens from its harmful effects. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Hlasoval som za toto uznesenie, nakoľko 5-(2-aminopropyl)indolu je psychotická substancia, ktorá má stimulatívne alebo depresívne účinky podobné drogám, a preto je nutné, aby bola pod kontrolou v EÚ. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam Izvješće zbog toga što držim da je 5-(2-aminopropil) indol štetna supstanca koju treba podvrgnuti mjerama kontrole u Europskoj uniji, s obzirom na to da je od nje u posljednjih nekoliko godina umrlo 24 ljudi, ponajviše u Švedskoj. Radi se o supstanci koja je opasna za ljudsko zdravlje i koja se danas se na tržištu EU-a pojavljuje kao opasna psihoaktivna droga. S obzirom da se radi o tvari koja se na ilegalnim tržištima proizvodi i prodaje kao droga, a pogotovo preko interneta, ona se mora zabraniti i ne smije se dozvoliti da dođe u ruke građanima, pogotovo ne djeci. Trenutno je pozitivno što je šest država članica ovu novu drogu već stavilo pod kontrolu svojih zakona o suzbijanju droga, a to trebaju napraviti i ostale članice. Nažalost, ta droga trenutno nije dovoljno poznata javnosti, dostupni znanstveni dokazi o njoj su ograničeni, međutim kako je poznato da se radi o tvari koja je štetna za ljusko tijelo i psihu, ova se droga treba suzbiti i zabraniti zakonima na nacionalnoj razini svih država članica EU-a. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Podržavam uvođenje nadzornih mjera za 5-(2-aminopropil)indol. 5-(2-aminopropil)indol je stimulans koji ima halucinogene učinke i izaziva razne nepovoljne učinke na zdravlje ljudi. U četiri države članice zabilježena su 24 smrtna slučaja, te je 21 otrovanje povezano s ovom novom psihoaktivnom tvari. Ukoliko ova nova psihoaktivna tvar postane široko dostupna, posljedice za društvo i javno zdravstvo mogu biti značajne. 5-(2-aminopropil)indol nema medicinsku vrijednost i Komisija smatra da postoji osnova za podvrgavanje tih tvari kontrolnim mjerama diljem Unije. Podržavam stajalište Komisije, i ove je tvari potrebno podvrgnuti kontrolnim mjerama i kaznenim sankcijama kako je predviđeno Konvencijom Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971., u svrhu borbe protiv štetnih sintetičkih tvari. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Κάθε νέα ψυχοτρόπα ουσία πρέπει να υπόκειται σε έλεγχο, αξιολόγηση κινδύνου και τα αποτελέσματα των ελέγχων να διαχέονται ως πληροφορίες μεταξύ των κρατών μελών. József Szájer (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy felhívjuk a figyelmet az újabb és újabb drogokra, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak, kihasználva a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan fel tudjanak lépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur du texte de mon collègue. Je constate toutefois qu'en matière de produits pouvant devenir des drogues, il est déjà difficile de trouver une cohérence et une ouverture d'esprit au sein de la politique nationale. je ne me fais donc guère d'espoir au niveau européen sur cette thématique précise. Si les choses venaient à changer, je continuerai volontiers à participer aux débats et à représenter mes citoyens en la matière. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – The substance 5-(2-aminopropyl)indole appears to be a stimulant substance that may also have hallucinogenic effects. It is commercially available on the internet and from «head shops», marketed as a «research chemical». A total of 24 fatalities have been registered in four Member States from April to August 2012 in relation to it. The available scientific evidence provides sufficient grounds for subjecting 5-(2-aminopropyl)indole to control measures across the European Union. I therefore voted in favour of this report. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Podržala sam izvješće kojim se tvar 5-(2-aminopropil) indol podvrgava mjerama nadzora, budući da je znanstveno istraživanje Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama utvrdilo da je ova tvar psihotična supstanca koja utječe na središnji živčani sustav, baš kao i ilegalne droge. Naime, utvrđeno je da može izazvati halucinacije, promjene u razmišljanju, ponašanju, opažanju, svijesti i raspoloženju, te na ta način predstavlja legalnu alternativu ilegalnim drogama poput kokaina ili ecstasyja. S obzirom na štetna djelovanja koja može izazvati ova tvar, držim da se njezino širenje mora spriječiti kako ne bi došlo do pogrešnog označavanja ove tvari, te na taj način zaobilaženja zakona o zaštiti potrošača. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o osnutku izvedbenega sklepa Sveta o uvedbi nadzornih ukrepov za 5-(2-aminopropil)indol sem podprla, saj menim, da potrebujemo boljšo izmenjavo podatkov, učinkovite ocene tveganj ter strožji nadzor nad novimi psihoaktivnimi snovmi, ki se pojavljajo na črnem trgu. Le tako smo lahko na dobri poti za preprečevanje uporabe drog med državljani EU. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del consejo puesto que se impone la urgencia de prohibir en todos los Estados miembros una sustancia cuyo riesgo para la salud pública es evidente. Sólo entre abril y agosto de 2012, se identificaron 24 muertes asociadas al consumo de 5-(2-aminopropyl)indol. La sustancia no tiene ningún uso médico ni de otro tipo conocido. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – Ce rapport vise la soumission de nouvelles substances psychotropes à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cette substance a déjà causé des dizaines de morts. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires et sociaux, mais les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cela permettrait d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires, et à la protection du public contre les risques liés à la consommation de ces substances. J'ai donc voté POUR l'adoption de ce texte. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del consejo, puesto que las sustancias incluidas en el informe representan un riesgo evidente para la salud pública y su libre circulación no presenta ningún beneficio. Ernest Urtasun (Verts/ALE),
in writing. – I voted in favour as I agree that the synthetic drugs mentioned in the report should be subjected to control measures. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – En esta decisión se habla de nuevas sustancias que han provocado un gran número de muertes y toxicidad. La propuesta pretende asegurar la continuidad de las medidas de control en los estados miembros relativas a estas nuevas sustancias por lo que considero necesario votar a favor de esta decisión. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a la sustancia conocida como 5-(2-aminopropil) indol. Según un informe científico de evaluación de riesgos esta sustancia puede provocar taquicardia, hipertermia, midriasis, agitaciones y temblores. A parte de esto, tampoco tiene ningún valor médico conocido. Con esta decisión también se facilita que los Estados miembros intercambien información relativa a estas nuevas sustancias psicoactivas y sus daños potenciales para la salud en el marco de la UE. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – A substância 5-(2-aminopropil)indole é um derivado sintético de indole substituído na parte fenilo do sistema de anel indole. Parece ser uma substância estimulante, que pode também ter efeitos alucinogénios. A substância 5-(2-aminopropil)indole foi encontrada principalmente na forma de pó, mas também na forma de comprimidos e de cápsulas. Foi também detetada em amostras de um produto vendido semelhante a comprimidos de êxtase e é comercializada na Internet. A informação e os dados existentes sugerem que a toxicidade aguda de 5-(2-aminopropil)indole pode provocar efeitos adversos em seres humanos, tais como taquicardia, hipertermia, agitação e tremor. Os efeitos físicos específicos de 5-(2-aminopropil)indole em humanos são difíceis de determinar, porque não existem estudos publicados que avaliem a sua toxicidade aguda e crónica, os seus efeitos psicológicos e comportamentais, ou o potencial de dependência, havendo, por isso, pouca informação e dados limitados disponíveis. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Der Bericht führt zu Kontrollmaßnahmen/Forschung der Substanz/Droge 5-(2-Aminopropyl)indol und ist daher zu unterstützen. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Bei der Entschließung des EU-Parlaments zum Entwurf eines Durchführungsbeschlusses des Rates über Kontrollmaßnahmen für 5-(2-Aminopropyl)indol habe ich mich enthalten. Ich sehe keine Notwendigkeit, Kontrollmaßnahmen für psychoaktive Substanzen auf europäischer Ebene zu beschließen. Ganz zu Recht haben daher bestimmte Mitgliedstaaten Ausnahmeregelungen vereinbart. Das Subsidiaritätsprinzip wird durch eine europäische Regelung dieser Fragen eklatant verletzt. 8.4.   Υπαγωγή των ουσιών 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV και της μεθοξεταμίνης σε μέτρα ελέγχου (A8-0264/2015 - Teresa Jiménez-Becerril Barrio) Written explanations of vote William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – There were four reports on the subject of drugs today. UKIP notes two things; firstly, that the UK has an opt-out in this area. Secondly, we note that the UK Government already has very sensible laws and controls in place in the fields of drugs and public health. Therefore, we chose to abstain. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a las substancias conocidas como 25I NBOMe, AH-7921, MDPV y metoxetamina. Estas sustancias se están vendiendo ilegalmente como drogas o substitutivos de otras drogas más conocidas sin que los y las consumidoras sean debidamente informadas del riesgo que conlleva para su salud, pues han sido asociadas con varias muertes en diversos Estados miembros. Numerosos Estados miembros ya han tomado medidas de control sobre esta sustancia. Con esta decisión también se facilita que estos intercambien información relativa a estas nuevas sustancias psicoactivas y sus daños potenciales para la salud en el marco de la UE. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I supported placing these substances under control measures as considerable research conducted by the EMCDDA shows clearly that these chemical substances merit control. They have been directly responsible for a number of deaths and intoxications across the European Union and are legally marketed as substitutes for either research chemicals or illegal substances. It is essential that they are controlled in an EU context to prevent them gaining a foothold in the market (illicit or legal) and to prevent distributors preying on legislative discrepancies between Member States. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Les substances psychotropes sont extrêmement dangereuses pour la vie humaine. Elles sont la cause de nombreuses déchéances et peuvent à terme entraîner la mort de leurs consommateurs dépendants. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour mieux évaluer les effets nocifs de ces substances. Toutefois, nous possédons suffisamment d'éléments pour les soumettre à des mesures de contrôle. Ainsi ce rapport vise à établir des règles pour sévèrement encadrer l'usage du 25I-NBOMe, du AH-7921, de la MDPV et de la méthoxétamine dans l'ensemble de l'Union européenne et à développer des mesures de coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires. S'agissant en l'occurrence d'un problème qui nécessite la coopération de tous les États membres, je pense que c'est un texte utile qui facilitera la répression des trafics concernés. J'ai donc voté en faveur de ce texte. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I am on record as supporting a ban on so-called legal highs in the United Kingdom. Nevertheless, there are two problems here. Firstly, it is inappropriate for this matter to be dealt with at European level. Drug policy should always remain firmly within the domain of the Member States. For example, Portugal and the Netherlands have a much more liberal stance than many in the UK would be happy to adopt. That is a matter for the national governments, and this resolution is in effect a backdoor means of handing power to the European Union. Secondly, individual substance bans are an ineffective tool: changing from one substance to another of similar chemical composition is too easy. Overarching legislation, rather than individually referencing chemicals, is what is needed. So, although I support the general principle, I felt that I must abstain on these votes. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car il a comme objectif de favoriser l'échange d'informations, l'évaluation des risques et le contrôle de nouvelles substances psychoactives qui menacent la santé des Européens. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balavau už šį siūlymą, kurio tikslas – paraginti valstybes nares tam tikroms psichotropinėms medžiagoms taikyti kontrolės priemones ir baudžiamąsias sankcijas, kaip numatyta pagal 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvenciją. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – Oui, il faut soumettre cette nouvelle substance psychotrope à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Pour ce faire, il faudra améliorer la coopération transfrontalière entre les services répressifs et les organismes de protection de nos concitoyens respectifs. Voilà pourquoi j'ai voté en faveur de cette sage décision. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – Conformément à la législation européenne relative à l'échange d'informations, à l'évaluation et au contrôle des nouvelles substances psychoactives, le Conseil propose de contrôler, sur l'ensemble du territoire de l'Union, cette substance chimique psychoactive. La présence et la fabrication illicites de cette substance est attestée dans plusieurs États Membres et plusieurs décès dus à celle-ci ont été constatés au sein de l'Union. J'ai voté en faveur de ce rapport qui propose de suivre la proposition du Conseil. Dominique Bilde (ENF),
par écrit. – Le 25I-NBOMe est un puissant dérivé synthétique, un hallucinogène sérotonergique classique, qui a été soumis à des mesures de contrôle au niveau de l'Union depuis 2003. On a dénombré 4 décès liés au 25I-NBOMe dans trois États membres et 32 intoxications. L'AH-7921 est un analgésique à la structure atypique qui peut être facilement confondu avec la doxylamine, un antihistaminique aux propriétés sédatives et hypnotiques. Entre 2012 et septembre 2013, on a dénombré, dans trois États membres, 15 décès et dans un État 6 intoxications. La MDPV est un dérivé synthétique à cycle substitué de la cathinone et fait l'objet de mesures de contrôle en vertu de la convention des Nations unies de 1971 sur les substances psychotropes. Entre septembre 2009 et août 2013, on a dénombré, dans huit États membres et en Norvège, 108 décès et 525 intoxications. La méthoxétamine est une substance analogue à la kétamine et à la phéncyclidine, substance sous contrôle international. 20 décès liés à la méthoxétamine ont été signalés par six États membres et aussi 20 cas d'intoxication signalés par cinq États membres. Compte tenu des risques, cette proposition doit inviter les États membres à soumettre cela à des contrôles et j'ai donc voté pour. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Ho votato a favore del progetto di decisione di esecuzione del Consiglio che sottopone a misure di controllo le sostanze 4-iodo-2,5-dimetossi-N-(2-metossibenzil)fenetilammina (25I-NBOMe), 3,4-dicloro-N-[(1-(dimetilammino)cicloesil)metil]benzamide (AH-7921), 3,4-metilendiossipirovalerone (MDPV) e 2-(etilamino)-2-(3-metossifenil)cicloesanone (metossietamina). Ritengo che per combattere la proliferazione in Europa delle droghe sintetiche, sia necessario aumentare i controlli sulle sostanze, anche nuove, utilizzabili per la sintetizzazione delle sostanze psicoptrope. José Blanco López (S&D),
por escrito. – En tres Estados miembros se han registrado cuatro muertes asociadas con la 25I-NBOMe, con la notificación de treinta y dos casos de intoxicación no mortal. Si la disponibilidad y consumo de esta nueva sustancia psicotrópica llegaran a aumentar, las consecuencias para la salud individual y pública podrían ser importantes. No se dispone de datos de la prevalencia del consumo de esta sustancia, pero la escasa información con que se cuenta sugiere que puede consumirse en una variada gama de ambientes, como el hogar, bares, locales nocturnos y festivales de música. La 25I-NBOMe se comercializa abiertamente y se vende por internet como «sustancia química para la investigación», y la información obtenida de las incautaciones, muestras recogidas, sitios web de los consumidores y minoristas de internet sugiere que se vende como medicamento en sí, y que también se comercializa como sustituto «lícito» del LSD. El OEDT ha detectado a más de quince minoristas de Internet que venden esta sustancia y que pueden tener su sede en la Unión y en China. Considero que las pruebas y la información disponibles son motivo suficiente para someterla a medidas de control en toda la Unión, por lo que he votado a favor de esta decisión. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriuo Europos Parlamentas pritaria Tarybos projektui dėl kontrolės priemonių taikymo psichoaktyvioms medžiagoms 4-jod-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilaminui (25I-NBOMe), 3,4-dichlor-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamidui (AH-7921), 3,4-metilendioksipirovaleronui (MDPV) ir 2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanonui (metoksetaminui). Europos Parlamentas su Taryba pagal bendrą 2005 m. sprendimą yra sutarę keistis informacija apie naujas psichoaktyvias medžiagas, apie jų rizikos įvertinimus ir numatyti kontrolės priemones. Psichoaktyvių medžiagų kūrimas yra ypatingai pavojingas žmogaus sveikatai ir aplinkai, todėl būtini skubūs valstybių narių veiksmai. Bendrame sprendime dėl keitimosi informacija apie naujas psichoaktyvias medžiagas, jų rizikos įvertinimo ir kontrolės atkreipiamas dėmesys į informaciją apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas, kuri turi būti perduota pagal nustatytą farmakologinio budrumo sistemą. Šis sprendimas taip pat numato rizikos, susijusios su šiomis naujomis psichoaktyviomis medžiagomis, įvertinimą siekiant leisti narkotikų ir psichotropinių medžiagų kontrolės priemones, taikomas valstybėse narėse, taikyti ir naujoms psichoaktyvioms medžiagoms. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – Kiemelt fontosságúnak tartom, hogy a jogi szabályozás lépést tartson azzal a hihetetlenül gyors fejlődéssel, amely során újabb és újabb drogok kerülnek kifejlesztésre, s amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak, kihasználva a törvényhozás lassúsága miatt keletkező jogi kiskapukat. Szinte naponta szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de gyakran még nem minősülnek illegálisnak. Véleményem szerint megfelelő jogi eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők előállítása és terjesztése ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők időben megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. A fentiek miatt a magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Tudi pri četrtem paketu nevarnih kemijskih substanc ni bilo vloženih amandmajev. Tako smo v Parlamentu praktično enoglasno podprli te rešitve za celovit pristop vseh držav članic do ravnanja s človeku do zdaj malo znanimi, a izredno nevarnimi spojinami. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam ovaj izvještaj i zabranu jer je 5-2-aminopropil indol prema službenoj statistici od kolovoza 2012. izazvao 24 smrtna slučaja u EU-u. Mladi su ciljana skupina konzumenata i kao takvi trpe najviše štete od konzumacije. Diljem Europe su registrirani smrtni slučajevi, a nedavno je usred konzumacije u Hrvatskoj umro tinejdžer. Neki od spojeva koji su na tržištu su izrazito jaki i mogu izazvati posljedice poput povišenog tlaka, paranoje, psihoze, mučnine, napadaja i u nekim slučajevima, smrti. Najteže posljedice se događaju jer se aktivna tvar tijekom miješanja i sušenja nepravilno rasporedi po proizvodu. Uslijed toga, neka pakiranja su višestruko jača i štetnija od uobičajenog. Zajedničko tržište i ukidanje granica su Europi donijeli višestruke koristi, no u ovom slučaju ta sloboda ima negativne nuspojave. Države članice se ne mogu same uhvatiti u koštac s problemom «legalnih droga» jer ne mogu pratiti brzinu kojom se pojavljuju novi spojevi. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I supported placing these substances under control measures as considerable research conducted by the EMCDDA shows clearly that these chemical substances merit control. They have been directly responsible for a number of deaths and intoxications across the European Union and are legally marketed as substitutes for either research chemicals or illegal substances. It is essential that they are controlled in an EU context to prevent them gaining a foothold in the market (illicit or legal) and to prevent distributors preying on legislative discrepancies between Member States. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché sono convinta che, considerando tutti gli elementi in nostro possesso (i casi di decesso, la limitata utilità terapeutica, ecc.) riguardo a 25I-NBOMe, AH-7921, 3MDPV e metossietamina, possa essere utile sottoporli a misure di controllo in tutto il territorio dell'Unione. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Ce rapport vise à soumettre le 25I-NBOMe, l'AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine, substances psychotropes, à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Ces substances ont déjà causé une dizaine de morts laissant penser qu'elles présentent un danger suffisamment important pour que leur utilisation soit mieux encadrée. Il paraît évident que des études complémentaires doivent être menées pour mieux connaître les risques sanitaires que les individus encourent après avoir absorbé ces substances. Il est indispensable que ces contrôles soient introduits au niveau européen pour ne pas entraver la coopération transfrontalière entre les différents services nationaux. C'est la raison pour laquelle je me suis prononcé en faveur de ce texte. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto positivo. Queste quattro relazioni disciplinano il controllo di sostanze nuove o ad oggi usate come parti chimiche per droghe o nuove sostanze simili. Si chiede l'approvazione del Parlamento di maggiori controlli per queste sostanze. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore dell'istituzione di misure di controllo sulle sostanze 25I-NBOMe (un potente derivato sintetico di un allucinogeno serotoninergico classico), AH-7921 (un analgesico oppioide sintetico), 3MDPV (un derivato sintetico del catinone) e metossietamina (sostanza chimicamente simile alla ketamina e alla fenciclidina). Queste sostanze non presentano alcuna proprietà terapeutica per uso umano o veterinario. In considerazione dei rischi sanitari che comportano, il commercio di queste sostanze all'interno dell'Unione deve essere sottoposto a misure di controllo al fine di garantire la tutela della salute delle persone ed evitare conseguenze negative per la sanità pubblica. In considerazione di questi motivi ho votato a favore del testo. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which will subject the aforementioned drugs to control measures There have been over 100 deaths associated with these drugs. Currently they are sold on the internet as «research chemicals» and then re-sold as drugs. The lack of medical value or use of these substances, coupled with the dangers they pose to those who ingest them, are reason enough to subject these newly detected substances to control measures. James Carver (EFDD),
in writing. – There were four reports on the subject of drugs today. UKIP notes two things; firstly, that the UK has an opt-out in this area. Secondly, we note that the UK Government already has very sensible laws and controls in place in the fields of drugs and public health. Therefore, I chose to abstain. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this vote because new substances such as this one can be linked to a large number of deaths and toxicity within the Member States. These substance need to be studied more closely in order to fully understand their implications. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Il comitato scientifico dell'Osservatorio europeo delle droghe e delle tossicodipendenze (OEDT) ha valutato i rischi delle nuove sostanze psicoattive 4-iodo-2,5-dimetossi-N-(2-metossibenzil) fenetilammina (25I-NBOMe), 3,4-dicloro-N-[(1-(dimetilammino)cicloesil)metil]benzamide (AH-7921), 3,4-metilendiossipirovalerone (MDPV) e 2-(etilamino)-2-(3-metossifenil) cicloesanone (metossietamina). Sulla base di tale relazione, la Commissione invita gli Stati membri a sottoporre tali nuove sostanze a misure di controllo in tutta l'Unione. Ritenendo la lotta alla droga una questione fondamentale, ho espresso voto favorevole. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – Le rapport en question vise à instaurer le contrôle des nouvelles substances psychotropes dont la consommation a déjà causé des dizaines de morts à des mesures de contrôle dans toute l'UE. Les travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires et sociaux, mais il apparait clairement que les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour soumettre ces substances à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. J'ai donc voté pour ce rapport. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Έχοντας υπόψη το σχέδιο του Συμβουλίου και την έκθεση της Επιτροπής Πολιτικών Ελευθεριών, Δικαιοσύνης και Εσωτερικών Υποθέσεων στηρίζουμε το Σχέδιο του Συμβουλίου. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della decisione del Consiglio di sottoporre a misure di controllo le sostanze 25I-NBOMe, AH-7921, 3MDPV e metossietamina. Durante il dibattito, la Commissione europea e il Consiglio hanno sottolineato la pericolosità di queste sostanze e la necessità di sottoporle a misure di controllo, visto anche il numero di morti ed intossicazioni da queste provocato. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore del progetto poiché concordo pienamente sulla decisione del Consiglio di sottoporre a misure di controllo le sostanze 251-NBOMe, AH-7921, MDPV e metossietamina e ritengo siano farmaci pericolosi e dannosi per chi ne usufruisce. Inoltre la sostanza 251-NBOMe risulta avere effetti simili all'LSD e le altre sostanze, sulla segnalazione di casi presentati al pronto soccorso in seguito ad intossicazione, possono presentare effetti collaterali come: tachicardia, ipertensione, agitazione, aggressività, convulsioni, iperpiressia, elevato numero di globuli bianchi e danni renali acuti. In conclusione ritengo che apportare misure aggiuntive per questi farmaci sia doveroso e di vitale importanza, soprattutto per il ruolo che l'Unione europea ricopre nei confronti dei propri cittadini nella tutela della loro salute. David Coburn (EFDD),
in writing. – There were four reports on the subject of drugs today. UKIP notes two things; firstly, that the UK has an opt-out in this area. Secondly, we note that the UK Government already has very sensible laws and controls in place in the fields of drugs and public health. Therefore, we chose to abstain. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – De acordo com a Decisão 2005/387/JAI do Conselho relativa ao intercâmbio de informações, à avaliação de riscos e ao controlo de novas substâncias psicoativas, os perigos inerentes a novas drogas obrigam a uma intervenção rápida e concertada dos Estados a nível europeu. Quando detetada uma nova substância, o Estado-Membro deverá comunicar este facto à Europol e ao Observatório Europeu da Droga e da Toxicodependência, que tratarão de avaliar também o seu risco para a saúde pública, assim como a criminalidade associada. Findo o processo, podem solicitar aos Estados-Membros medidas de controlo ou de proibição. Apesar de o envolvimento do Parlamento ser desnecessário — dado o conteúdo exclusivamente técnico desta decisão —, o Parlamento tem de ser consultado e tem de emitir a sua opinião. As três drogas foram detetadas numa grande parte dos Estados-Membros e o grau de controlo varia entre legislações e outras medidas. No total, provocaram já cerca de 200 mortes e centenas de intoxicações não mortais. É de particular perigosidade a 25I-NBOMe, vendida como uma versão legal de LSD. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Concordo pienamente con la necessità di intensificare i controlli relativi alle sostanze stupefacenti in oggetto in quanto, secondo i dati presentati dalla Commissione europea e dal Consiglio europeo, risultano essere causa dell'elevato numero di morti e di intossicazioni registrati in Europa. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – A risk assessment report was submitted to the Commission detailing the increasing mortality rate and overall health detriments associated with the substance stated. I voted in favour of the proposal in question which aims to protect EU citizens from health and social risks by requesting Member States to legislate in relation to the substance in question to further avoid fatalities, within their own drug-abuse legislative framework. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – In conformità con la decisione 2005/387/GAI del Consiglio relativa allo scambio di informazioni, valutazione dei rischi e controllo delle nuove sostanze psicoattive, il comitato scientifico dell'Osservatorio europeo delle droghe e delle tossicodipendenze (OEDT) ha valutato i rischi di nuove sostanze psicoattive. Sulla base di tale relazione, la Commissione invita gli Stati membri a sottoporre tali nuove sostanze a misure di controllo in tutta l'Unione, quindi non posso che esprimermi con voto favorevole. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a las substancias conocidas como 25I NBOMe, AH-7921, MDPV y metoxetamina. Estas sustancias se están vendiendo ilegalmente como drogas o substitutivos de otras drogas más conocidas sin que los y las consumidoras sean debidamente informadas del riesgo que conlleva para su salud, pues han sido asociadas con varias muertes en diversos Estados miembros. Numerosos Estados miembros ya han tomado medidas de control sobre esta sustancia. Con esta decisión también se facilita que estos intercambien información relativa a estas nuevas sustancias psicoactivas y sus daños potenciales para la salud en el marco de la UE. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of this proposal which invites Member States to subject 251-NBOMe, AH-7921, MDPV and methoxetamine to control measures across the EU. There were fatalities registered with all these psychoactive substances. For example, MDPV, which has been present on the Union drug market since November 2008, is allegedly responsible for the death of 108 persons in eight Member States and Norway between September 2009 and August 2013. Furthermore, 525 intoxication cases which were non-fatal were associated with MDPV. AH-7921 is responsible for 15 fatalities; 251-NBOMe has been responsible for four deaths; and methoxetamine was responsible for 20 deaths. For these reasons I strongly support and voted in favour of this proposal. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Consider că proiectul de decizie privind supunerea substanțelor 4-iodo-2,5-dimetoxi-N-(2-metoxibenzil)fenetilamină (25I-NBOMe), 3,4-dicloro-N-[[1-(dimetilamino)ciclohexil]metil]benzamidă (AH-7921), 3,4-metilendioxipirovaleronă (MDPV) și 2-(3-metoxifenil)-2-(etilamino)ciclohexanonă (metoxetamină) unor măsuri de control este unul binevenit. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose l'exécution de la décision soumettant le 251-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine à des mesures de contrôle au sein des États membres. Ces nouvelles substances présentent en effet un danger, ayant provoqué un nombre important de décès et d'intoxications. Considérant que ce rapport participe à une meilleure protection des citoyens européens, j'ai voté en faveur. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – J'ai voté en faveur de ce texte. Il est préférable que le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine soient soumis à des mesures de contrôle dans tous les États membres de l'Union, car ces substances peuvent avoir des effets nocifs chez l'homme. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – Le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV sont des substances psychoactives qui endommagent le système nerveux central et altèrent les fonctions mentales. Actuellement légales et en vente sur l'internet, elles se substituent aux drogues «traditionnelles» et se répandent sur le marché intérieur. Dorénavant, ces substances ne devront être utilisées qu'à des fins de recherche et de développement scientifique. Elles feront aussi l'objet d'une restriction permanente et seront soumises aux dispositions de droit pénal de l'Union, ce qui va dans le sens de l'application du principe européen de précaution. Gérard Deprez (ALDE),
par écrit. – J'ai soutenu ce rapport parce qu'il est indispensable d'adapter la politique européenne de lutte contre les substances psychoactives. Beaucoup de substances considérées jusqu'ici comme légales se répandent dans la société européenne, notamment grâce à l'internet. Or, ce sont de véritables drogues qui représentent un réel danger pour les citoyens européens, tant pour la santé individuelle que pour la santé publique. Les quatre drogues de synthèse concernées par cette décision d'exécution sont à l'origine de symptômes comme: hallucinations, paranoïa, anxiété, psychoses, tachycardie, hypertension, etc. Elles ont été détectées dans plus de vingt États membres et ont déjà provoqué plus de 147 décès et plus de 572 cas d'intoxication. Une législation européenne de contrôle de ces drogues psychoactives est indispensable pour une meilleure coordination transfrontalière dans la lutte contre la drogue. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Κάθε νέα ψυχοτρόπα ουσία πρέπει να υπόκειται σε έλεγχο, αξιολόγηση κινδύνου και τα αποτελέσματα των ελέγχων να διαχέονται ως πληροφορίες μεταξύ των κρατών μελών. Norbert Erdős (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy lépést tartsunk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak, kihasználva a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – Votei favoravelmente, porque para combater o tráfico de drogas sintéticas é essencial o intercâmbio de informação, a avaliação de riscos e o controlo de novas substâncias psicoativas, nomeadamente da 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV e metoxetamina. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette délibération parce qu'elle va dans le sens d'un meilleur contrôle de ces substances. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I abstained on this vote because I feel we are continuing down a failed road and that what is proposed is a denial of reality. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto favorevolmente per avere maggiori controlli per le sostanze in oggetto. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Υπερψηφίζω την έκθεση A8-0264/2015, διότι κάθε νέα ψυχοτρόπα ουσία πρέπει να υπόκειται σε έλεγχο, αξιολόγηση κινδύνου και τα αποτελέσματα των ελέγχων να διαχέονται ως πληροφορίες μεταξύ των κρατών μελών. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – According to European Union legislation on information exchange, assessment and control of new psychoactive substances, the Council proposes to control, throughout the whole territory of the European Union, this psychoactive substance. The presence and illicit manufacture of the substance is confirmed in several Member States and several deaths caused by it have been recognised within the European Union. The report supports the Council's proposal. I therefore voted in favour of the report. Kinga Gál (PPE),
in writing. – I am in favour of all these implementing decisions in order to ensure the continuity of control measures across Member States on the new substances. It is vitally important to keep up to date with the new drugs being constantly developed by drug traffickers and criminal organisations. We must stop the distribution of psychoactive substances which change constantly in order to take advantage of legislative gaps. As we witness day by day, these new drugs are not only extremely toxic and have caused large numbers of deaths, but are often not even recognised as illegal. We must enable our law enforcement authorities to counter such criminal activity, providing them with the necessary instruments to fight back the spreading of these new substances. At the same time we must make sure that schools are supported in education and prevention activities. Special attention must be given also to help the young victims and their families. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe für den Bericht gestimmt, da ich einheitliche, angemessene, technisch anwendbare Regelungen in diesem Zusammenhang für sehr wichtig halte. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich unterstütze die Einführung von Kontrollmaßnahmen für 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV und Methoxetamin. Die Zahl der Vergiftungen und Todesfälle, die durch diese gefährlichen Drogen verursacht warden, ist enorm. Wir müssen Maßnahmen ergreifen, um die Verbreitung solcher psychoaktiven Substanzen zu verhindern. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of this proposal which aims to invite the Member States to subject 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV and methoxetamine to control measures across the European Union, given the health risks connected to these substances. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
por escrito. – El Comité científico del Observatorio Europeo de las Drogas y las Toxicomanías (OEDT) ha dictaminado que las sustancias psicotrópicas 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV y metoxetamina presentan riesgos para la salud. Apoyo, por tanto, someter estas sustancias psicotrópicas a medidas de control. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del Consejo, puesto que las sustancias incluidas en el informe representan un riesgo evidente para la salud pública y su libre circulación no presenta ningún beneficio. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group I voted in favour of this report as it concerns substances which pose a risk to public safety. The substances known as 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV and methoxetamine have been linked to a number of deaths across the EU and I agree that they should be subject to control measures and criminal sanctions at EU level. Marian Harkin (ALDE),
in writing. – I voted with the ALDE Group in favour of subjecting 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV and methoxetamine to control measures. A risk assessment carried out by the Scientific Committee of the Lisbon-based European Monitoring Centre on Drugs and Drug Addiction (EMCDDA) showed that these four substances do not provide any concrete medical benefits. These new substances are currently being used as alternatives to illicit drugs and have already been linked to numerous fatalities and intoxications across the EU. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report to ensure that these new substances continue to be controlled across all Member States. The two institutions have recognised the new substances as dangerous, having provoked a large number of deaths due to toxicity. I support the rapporteur's views expressing the dangerousness of these new substances and the necessity for strict controls to be put in place. György Hölvényi (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új kábítószereket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy képben legyünk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosítva használják ki a jogi kiskapukat. Nap, mint nap szembesülünk az újabb és újabb anyagokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de legtöbbször még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan fel tudjanak lépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – Je soutiens les décisions d'exécution qui visent à instaurer des mesures de contrôle aux frontières de l'Union européenne sur certaines substances psychoactives. Actuellement, ces substances, dont la commercialisation est favorisée par l'internet, se répandent de manière préoccupante en Europe. Leur usage étant peu maîtrisé et leurs effets méconnus, les autorités nationales de plusieurs États membres ont recensé plusieurs cas de décès et d'accidents directs ou indirects liés à la consommation de ces substances. C'est pourquoi je partage l'analyse consistant à prévoir un encadrement strict de ces substances et à en limiter au maximum la vente et l'utilisation sur le territoire de l'Union européenne. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del consejo, puesto que las sustancias incluidas en el informe representan un riesgo evidente para la salud pública y su libre circulación no presenta ningún beneficio. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za nacrt zakonodavne rezolucije Europskog parlamenta o nacrtu provedbene odluke Vijeća o podvrgavanju tvari 4-jodo-2,5-dimetooksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamin (251-NBOMe), 3,4-dikloro-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamid (AH-7921), 3,4-metilendioksipirovaleron (MDPV) i 2-(3-metoksinefil)-2-(etilamino)cikloheksanon (metoksetamin) kontrolnim mjerama zbog toga što akutna i kronična toksičnost navedenih tvari može znatno štetiti ljudskom organizmu. S druge strane, psihološke posljedice i mogućnost ovisnosti dodatno ih čine opasnim, bez obzira na ograničenost dostupnih podataka. Povrh toga, veća dostupnost i uporaba takvih tvari mogle bi imati ozbiljne posljedice na pojedince i javno zdravstvo. Stoga, snažno podržavam podvrgavanje tvari 251-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamina kontrolnim mjerama radi sigurnosti svih građana Europske unije. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Les substances psychotropes ont déjà causé la mort de plusieurs personnes. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour définir les risques sanitaires et sociaux. Ce rapport vise à soumettre le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine à des mesures de contrôle dans l'ensemble de l'Union européenne et à développer des mesures de coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires. Ce rapport prévoit également une meilleure protection du public face aux risques causés par la consommation de ces substances. J'ai donc voté POUR. Diane James (EFDD),
in writing. – I abstained from voting on subjecting 251-NBOMe, AH-7921,MDPV and methoxetamine to control measures as there are still debates on legal highs within recreational drugs. These are not the competencies of the EU and should be decided at nation-state level. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de ma collègue Teresa Jiménez-Becerril Barrio sur la décision de continuer les contrôles préconisés par la Commission et le Conseil sur le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine dans les États membres du fait de la toxicité de ces substances ayant parfois conduit à des décès. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport car le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine n'ont pas d'usage médical reconnu et font probablement courir un risque pour la santé humaine. Notre manque de connaissances scientifiques sur ces produits nécessite donc des mesures de contrôle et des recherches supplémentaires. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Die vorgeschlagenen Maßnahmen sind angemessen und fallen in die Unionskompetenz, nicht zuletzt, weil Kontrollmaßnahmen einheitlich gestaltet werden sollen, um den Binnenmarkt funktionieren zu lassen. Deshalb stimme ich dafür. Afzal Khan (S&D),
in writing. – There have been a large number of fatalities registered across the EU associated with the four new psychoactive substances. The available evidence and information and the result of the health risks that they pose recommend that these substances should be subjected to control measures across the European Union. I therefore voted in favour of the report. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy lépést tartsunk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak, kihasználva a jogi kiskapukat. Nap, mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – La decisione del Consiglio dell'Unione europea del 25 settembre 2014 sottopone a misure di controllo le sostanze 25I-NBOMe, AH-7921, 3MDPV e metossietamina, in considerazione dei rischi per la salute e della mancanza di proprietà o usi terapeutici di tali sostanze. L'elevato grado di allerta per la registrazione in Europa di decessi, seguiti all'assunzione delle suddette sostanze mi portano a votare favorevolmente, in quanto è necessario assicurare la continuità delle misure di controllo. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour la résolution sur le projet de décision d'exécution du Conseil soumettant le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine à des mesures de contrôle. On a dénombré, dans trois États membres, quatre décès liés au 25I-NBOMe. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour définir les risques sanitaires et sociaux de ces substances psychotropes, mais les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cela permettrait d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires, et à la protection du public contre les risques liés à la consommation de ces substances. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce texte car il protège les peuples européens, grâce à une coopération policière transfrontalière, contre ces nouvelles substances psychotropes. Javi López (S&D),
por escrito. – Se trata de una consulta al Parlamento Europeo, sobre decisiones del Consejo relativas a la inclusión por parte de los Estados miembros de medidas de control específicas sobre sustancias que han sido consideradas psicotrópicas y tóxicas. Tras constatarse varias decenas de muertes en distintos Estados miembros por alguna de estas sustancias (algunas de ellas fármacos convencionales), se ha decidido someter a medidas específicas de evaluación de riesgos y de control, por lo cual he votado a favor. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Dvadeset i dvije države članice te Norveška prijavile su otkrivanje 25I-NBOMe, a zabilježene su četiri smrti od posljedica djelovanja ove tvari. Učinci AH-7921, samostalno ili u kombinaciji s drugim tvarima, uzrokovali su 15 smrtnih slučajeva u tri države članice. MDVP ima učinke slične kokainu i metamfetaminu. Zabilježeno je 108 smrtnih slučajeva, a u dvadeset i pet država članica MDVP se kontrolira putem nacionalnog zakonodavstva dok pet članica koristi druge mjere. Metoksetamin koristi se kao zamjena za ketamin i uzrok je 21. smrtnog slučaja. Podržala sam Izvješće zastupnice Terese Jiménez-Becerril Barrio koje govori o podvrgavanju tvari 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV-a i metoksetamina kontrolnim mjerama. Andrejs Mamikins (S&D),
rakstiski. – 25I-NBOMe ir spēcīga psihodēliska substance, kas, kaut gan nelielās dozās var palīdzēt domāšanas procesa stimulācijā vai uzlabot garastāvokli, pārāk lielās dozās var novest pie cilvēka nāves. AH-7921 ir opiāts, kuru, kā tika atklāts dažus gadus atpakaļ, kādu laiku Japānā pielietoja sintētiska hašiša ražošanā. Piemēram, Brazīlijā un Izraēlā šī substance, kura tomēr nekad un nekur pasaulē netika komerciāli pārdota, ir aizliegta. Substance ir pazīstama kā daļējs (~80%) morfīna aizstājējs. MDPV (metilēndioksipirovalerons) ir psihoaktīva izklaidējoša narkotika. Ir zināmi gadījumi, kad tās pielietošana noveda pie spēcīgām psiholoģiskām, kā arī fiziskām traumām. Uzmanību un eiforiju stimulējoša substance. Dažās valstīs ir aizliegta, citās – kontrolēta. Pārdozēšana var novest pie nāves. Metoksetamīns – disociācijas narkotika, kas pazīstama kā divreiz–trīsreiz spēcīgāks ketamīna analogs. Substance zināma kā speciāli izstrādāta pārdošanai t. s. pelēkajā tirgū. Piemēram, Šveicē un Krievijā tā ir aizliegta. Kopumā, ņemot vērā šajā ziņojumā skatīto substanču sarakstu un to specifiku, ir tikai divi varianti, kā principā rīkoties – kontrolēšana vai aizliegšana, ne mazāk. Nobalsoju par. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με το σχέδιο εκτελεστικής απόφασης του Συμβουλίου για την υπαγωγή των ουσιών: 4-ιωδο-2,5-διμεθοξυ-Ν-(2-μεθοξυβενζυλο)φαιναιθυλαμίνη (25I-NBOMe), 3,4-διχλωρο-N- [[1-(διμεθυλαμινο)κυκλοεξυλο]μεθυλο]βενζαμίδιο (AH-7921), 3,4-μεθυλενοδιοξυπυροβαλερόνη (MDPV) και 2-(3-μεθοξυφαινυλο)-2-(αιθυλαμινο)κυκλοεξανόνη (μεθοξεταμίνη) σε μέτρα ελέγχου, διότι η εν λόγω έκθεση ενισχύει τις εξουσίες του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου αφού ζητά να κληθεί εκ νέου να γνωμοδοτήσει το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο σε περίπτωση που το Συμβούλιο προτίθεται να επιφέρει σημαντικές τροποποιήσεις στο κείμενο. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette demande de mesures de contrôle. Comme pour les substances précédentes, le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine ont déjà causé des dizaines de morts. C'est pour cela que nous souhaitons imposer des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cela permettra de protéger le public des risques liés à ces substances. David Martin (S&D),
in writing. – I welcome this report implementing the decision on subjecting the following to control measures: 4-iodo-2,5-dimethoxy—N-(2-methoxybenzyl)phenethylamine (25I-NBOMe), 3,4-dichloro—N-[[1-(dimethylamino)cyclohexyl]methyl]benzamide (AH-7921), 3,4-methylenedioxypyrovalerone (MDPV) and 2-(3-methoxyphenyl)-2—(ethylamino)cyclohexanone (methoxetamine). Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Considero opportuno introdurre misure di controllo in tutta l'Unione europea sulle sostanze 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV e metossietamina. Tali sostanze comportano gravi danni alla salute dei cittadini e molte di queste possono essere assunte inconsapevolmente, senza usi terapeutici, e possono essere prodotte senza l'uso di attrezzature sofisticate. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – Ho sostenuto con voto favorevole il progetto di decisione del Consiglio che mira a sottoporre a misure di controllo le sostanze 4-iodo-2,5-dimetossi-N-(2-metossibenzil)fenetilammina (25I-NBOMe), 3,4-dicloro-N-[(1-(dimetilammino)cicloesil)metil]benzamide (AH-7921), 3,4-metilendiossipirovalerone (MDPV) e 2-(etilamino)-2-(3-metossifenil)cicloesanone (metossietamina). Si tratta, infatti, di sostanze psicoattive la cui potenzialità dannosa è oggetto di comprovati studi svolti dalla Commissione e dal Consiglio europeo. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Der Bericht führt zu Kontrollmaßnahmen/Forschung der Substanzen/Drogen 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV und Methoxetamin. Daher ist dieser Bericht zu unterstützen. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – De nouvelles substances psychoactives de synthèse font leur apparition. La méthoxétamine, connue également sous les noms de MXE ou 3-MeO-2-Oxo-PCE, est un dérivé de la kétamine qui contient également des caractéristiques structurelles de l'éticyclidine et du 3-MeO-PCP. Cette substance est contrôlée en France depuis 2013. Le rapport qui nous est soumis valide la proposition du Conseil de soumettre cette substance à des mesures de contrôle dans toute l'Union. Je vote Pour. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Les substances psychotropes ont déjà causé des morts. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour définir les risques sanitaires et sociaux. Ce rapport vise à soumettre le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine à des mesures de contrôle dans l'ensemble de l'Union européenne et à développer des mesures de coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires. Il vise également la protection du public face aux risques causés par la consommation de ces substances. J'ai voté POUR. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – O projeto de resolução legislativa do Parlamento Europeu sobre o projeto de decisão de execução do Conselho que sujeita as substâncias 251-NBOMe, AH-7921, MDPV e metoxetamina a medidas de controlo insere-se na necessidade de controlo e avaliação dos riscos de novas substâncias psicoativas, motivo pelo qual apresentei o meu voto favorável. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I voted to support the consultation to combat the abuse and trafficking of drugs, including the risk assessment of new psychoactive substances. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – L'évaluation du Comité scientifique de l'Observation européen de drogues et des toxicomanies a jugé quatre substances (25I-NBOMe, l'AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine) comme nécessitant des mesures de contrôles dans toute l'Union. Des recherches supplémentaires semblent nécessaires pour déterminer concrètement les risques sanitaires et sociaux de ces quatre substances. Toutefois, en raison des récents décès signalés et donc par mesure de précaution, nous avons prié les États membres de, conformément à leurs législations nationales, les contrôler et appliquer des sanctions pénales. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Podporujem návrh podrobiť predmetné látky presnejším kontrolným opatreniam. Ide o látky, ktoré nie sú stanovené ani uznané ako liečivá a na liečebné využitie. Látka 25I-NBOMe je silný syntetický derivát látky 2,5-dimetoxy-4-jódofenetylamín (2C-I), klasického serotonergického halucinogénu, ktorý bol podrobený hodnoteniu rizika a kontrolným opatreniam a bol predmetom trestných sankcií na úrovni Únie od roku 2003 podľa rozhodnutia Rady. Látka AH-7921 je štrukturálne atypické syntetické opioidné analgetikum. Látka MDPV je kruhovo substituovaný syntetický derivát katinónu, chemicky príbuzný pyrovalerónu, pričom obidve tieto látky podliehajú kontrole podľa Dohovoru Organizácie Spojených národov o psychotropných látkach z roku 1971. Metoxetamín je arylcyklohexylamínová látka, ktorá je chemicky podobná ketamínu a medzinárodne kontrolovanej látke fencyklidín (PCP). Rovnako ako ketamín a PCP má aj metoxetamín disociačné vlastnosti. Látky by mali byť v dôsledku zdravotných rizík, ktoré predstavujú, podrobené kontrolným opatreniam v celej Únii. Ak by sa tieto psychoaktívne látky stali dostupnými, mohli by byť dôsledky pre zdravie jednotlivcov a verejnosti značné. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report, which aims to invite the Member States to subject 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV and methoxetamine to control measures across the European Union, which is extremely important. The substance 25I-NBOMe is openly marketed and sold on the internet as a «research chemical» and information obtained from seizures, collected samples, user websites and internet retailers suggests that it is being sold as a drug in its own right and also marketed as a «legal» replacement for LSD. MDPV is similar to that for cocaine and methamphetamine, albeit more potent and longer lasting. Acute toxicity can provoke adverse effects on humans. It is widely available from internet suppliers and retailers, «head shops» and street-level dealers. Methoxetamine is a substance which is chemically similar to ketamine and the internationally-controlled substance phencyclidine (PCP). The available evidence and information and the result of the health risks that it poses recommend that these substances should be subjected to control measures across the European Union. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – Nyolc, viszonylag újnak mondható pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedés alá vonásáról kíván határozatot hozni a Tanács. Valamennyi jelen van az Európai Unió tagországaiban, forgalmazásuk interneten is zajlik, valamennyivel összefüggésben regisztráltak haláleseteket is. A LIBE, az EP illetékes bizottsága jelentéseiben a határozattervezeteket csaknem egyhangúlag támogatta. Tekintettel bizonyított veszélyességükre, ellenőrzésüket magam is támogatom. Bernard Monot (ENF),
par écrit. – Quatre rapports sont proposés à cette session pour soumettre de nouvelles substances psychotropes à des mesures de contrôle dans toute l'UE. Les produits visés sont la 4-méthylamphétamine, le 5-(2-aminopropyl)indole, le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine, et le 4,4'-DMAR et le MT-45. Chacune de ces substances aurait déjà causé des dizaines de morts. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires exacts, mais les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Le but de ces décisions est d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires, et de permettre de manière conservatoire la protection du public face aux risques liés à la consommation de ces substances. Il convient donc de soutenir ces initiatives. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – As novas substâncias psicoativas, como a substância 4-iodo-2,5-dimetoxi-N-(2-metoxibenzil)fenetilamina (25I-NBOMe), a substância 3,4-dicloro-N-[[1-(dimetilamino)ciclo-hexil]metil]benzamida (AH-7921), a substância 3,4-metilenodioxipirovalerona (MDPV) e a substância 2-(3-metoxifenil)-2-(etilamino)ciclo-hexanona (metoxetamina), deverão ser sujeitas a medidas de controlo em todos os Estados-Membros da União Europeia e às sanções penais previstas nas respetivas legislações, por força das obrigações assumidas no âmbito da Convenção das Nações Unidas de 1971 sobre as substâncias psicotrópicas. De acordo com as informações disponíveis nos relatórios de avaliação de riscos, a elevada toxicidade destas substâncias pode prejudicar gravemente a saúde das pessoas. Além disso, os riscos são agravados pelo facto de, segundo informações recebidas, determinadas pessoas consumirem estas substâncias inadvertidamente em associação com outras substâncias psicoativas ou em sua substituição. Considero que a proliferação de novas substâncias psicoativas, nefastas para a saúde das pessoas, deverá ser encarada como um problema de saúde pública e é imperioso o seu combate. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce texte vise à soumettre le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine, à des mesures de contrôles. Comme pour les deux rapports précédents, j'ai voté pour. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report which supports efforts to collectively tackle the sale of legal highs which have caused a number of death and fatalities in the UK and across Europe. Moreover, the information available suggests that some of the psychoactive substances such as 4-methylamphetamine are produced and distributed by the same organised crime groups that are involved in the manufacture and trafficking of amphetamine. Trafficking occurs across borders and it is essential that Member States work together to disrupt the EU's trafficking networks. Alessandra Mussolini (PPE),
per iscritto. – L'applicazione delle decisioni sulle sostanze 25I-NBOMe, AH-7921, 3MDPV e metossietamina vorrebbe assicurare la continuità e l'estensione delle misure di controllo attraverso gli Stati membri sulle nuove sostanze. Durante il dibattito la Commissione e il Consiglio hanno sottolineato che le nuove sostanze hanno provocato un grande numero di morti e intossicazioni. Poiché la relazione appoggia la posizione delle due istituzioni sulla pericolosità di queste nuove sostanze e la necessità dei controlli, ho deciso di sostenerla favorevolmente. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I voted for this report that will regulate control measures for the following drug substances: 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV and methoxetamine. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – In diesem Bericht werden Kontrollmaßnahmen für 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV und Methoxetamin gefordert. Diesen Bericht unterstütze ich ebenso. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – J'ai approuvé ce rapport de soutien au texte du Conseil invitant les États membres à soumettre les contrôles relatifs aux substances Dimethoxy et Phenethylamine à l'autorité de l'Union Européenne. Les États membres sont aussi invités à échanger leurs connaissances concernant les risques et les analyses relatives à ces substances. Le contrôle de ces drogues de consommation doit être généralisé et harmonisé pour éviter tout risque de prolifération. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Kontrollimeetmete kehtestamine on vajalik, et vältida aine väärkasutamist. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Ringrazio il relatore per il lavoro svolto ed esprimo il mio voto positivo. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Glasoval sem za uvedbo nadzornih ukrepov za 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV in metoksetamin, saj so substance po ugotovitvah Evropske komisije izzvale več smrti in zastrupitev. Potrebno je vzpostaviti ustrezen nadzor nad temi substancami in ga izvajati v vseh državah članicah, da ne pride do nepotrebnega ogrožanja zdravja državljanov. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Zbog zdravstvenih rizika koje predstavljaju tvari 25I-NBOM, AH-7921, MDPV i metoksetamini, što je i dokumentirano prilikom otkrivanja nekoliko smrtnih slučajeva, zbog činjenice da ih korisnici nesvjesno mogu konzumirati, zbog nedostatka medicinske kontrole ili kontrole uporabe, cilj ovog prijedloga je pozvati sve države članice da podvrgnu 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i methoxetamine kontrolnim mjerama u cijeloj Europskoj uniji. Zbog svih prethodno navedenih razloga, slažem se s odlukom da se provedu dodatne kontrole i ograniči upotreba navedenih supstanci koje su se pokazale opasnima i toksičnima kako bi se spriječile negativne posljedice koje one imaju. Podvrgavanjem ovih po život opasnih tvari kontrolnim mjerama čuvamo zdravlje i živote svih građana Europske unije, što nam mora biti primarni cilj. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce texte vise à soumettre le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine, à des mesures de contrôles. Comme dans le cas des deux rapports précédents, j'ai voté pour. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Do sada su zabilježena 4 smrtna slučaja povezana s korištenjem 25I-NBOMe, a samo 6 država članica kontrolira korištenje ove tvari na nacionalnoj razini i još 7 država članica koje za to koriste druge pravne okvire. 15 smrtnih slučajeva je povezano s korištenjem AH-7921 supstance. Čak 108 smrtnih slučajeva je povezano s MDPV-om, a 20 s metoksetaminom. Zbog svega navedenog, slažem se s prijedlogom o podvrgavanju tvari 4-jodo-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil) fenetilamina (25I-NBOMe), 3,4-dikloro-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamida (AH-7921), 3,4-metilendioksipirovalerona (MDPV) i 2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino) cikloheksanona (metoksetamin) kontrolnim mjerama na europskoj razini čime bi se spriječila njihova rasprostranjenost i fatalne posljedice koje imaju na ljudsko zdravlje. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Slažem se s izvješćem kolegice Terese Jimenez-Becerril Barrio o podvrgavanju tvari 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV-a i metoksetamina kontrolnim mjerama. Svrha odluke je osigurati provođenje kontrolnih mjera nad navedenim novim supstancama u državama članicama Europske Unije. Znanstveni odbor Europskog centra za nadzor droga i ovisnosti o drogama proveo je analizu rizika psihoaktivnih tvari, te podnio izvješće o procjeni rizika Komisiji i Vijeću. Kroz raspravu u Europskoj Komisiji i Europskom Vijeću zaključeno je da su nove psihoaktivne supstance izazvale niz trovanja i smrti. Navedene supstance utječu na zdravlje ljude, a rizik je povećan činjenicom da ih neki korisnici konzumiraju nesvjesno zajedno ili umjesto drugih stimulativnih tvari. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – La decisione del Consiglio relativa a uno scambio rapido di informazioni, alla valutazione dei rischi e al controllo dei nuovi stupefacenti e delle nuove droghe sintetiche stabilisce una nuova procedura in tre fasi. In base a questa procedura una nuova sostanza psicoattiva può essere sottoposta a misure di controllo nell'Unione europea. Sono favorevole all'approvazione di questa relazione, la quale si pone l'obiettivo di sottoporre alle più stringenti misure di controllo, previste dall'UE, le sostanze 251-NBOMe, AH-7921, 3MDPV e metossietamina. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Suite à la publication d'un rapport s'inquiétant des possibles risques représentés par les substances psychoactives 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV et méthoxétamine, le Parlement européen a soutenu la position du Conseil souhaitant renforçant les mesures de contrôle concernant les substances susmentionnées et je m'en félicite. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – Sendo certo que a avaliação dos riscos destas substâncias para a saúde e para a sociedade (25I-NBOMe – alucinogénio; AH-7921 – opiáceo analgésico; MDVP – psicotrópico; metoxetamina – anestésico/narcótico) ainda carece de alguma demonstração científica, já há suficiente fundamento para estabelecer medidas de controlo na UE. Todas estas substâncias estão relacionadas com várias mortes e com o crime organizado. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – En tres Estados miembros se han registrado cuatro muertes asociadas con la 25I-NBOMe, con la notificación de treinta y dos casos de intoxicación no mortal. Si la disponibilidad y consumo de esta nueva sustancia psicotrópica llegaran a aumentar, las consecuencias para la salud individual y pública podrían ser importantes. No se dispone de datos de la prevalencia del consumo de esta sustancia, pero la escasa información con que se cuenta sugiere que puede consumirse en una variada gama de ambientes, como el hogar, bares, locales nocturnos y festivales de música. La 25I-NBOMe se comercializa abiertamente y se vende por internet como «sustancia química para la investigación», y la información obtenida de las incautaciones, muestras recogidas, sitios web de los consumidores y minoristas de internet sugiere que se vende como medicamento en sí, y que también se comercializa como sustituto «lícito» del LSD. El OEDT ha detectado a más de quince minoristas de Internet que venden esta sustancia y que pueden tener su sede en la Unión y en China. Considero que las pruebas y la información disponibles son motivo suficiente para someterla a medidas de control en toda la Unión, por lo que he votado a favor de esta decisión. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport qui porte sur le projet de décision d'exécution du Conseil soumettant le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine à des mesures de contrôle et qui demande au Conseil de consulter à nouveau le Parlement européen s'il entendait modifier de manière substantielle le texte que nous avons approuvé. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – Após análise pelo Comité Científico do Observatório Europeu da Droga e da Toxicodependência, verificou-se que as substâncias 25i-NBOme, AH-7921, MDPV e Metoxetamina têm efeitos alucinogénios, tendo provocado intoxicações e mortes em diversos Estados-Membros pela sua elevada toxicidade. Dado o facto de estas substâncias serem vendidas na Internet e apresentarem graves riscos para a Saúde, é fundamental que os Estados-Membros as submetam a medidas de controlo em toda a União, e, por esse motivo, votei a favor desta proposta de resolução legislativa, que aprova o projeto de decisão de execução do Conselho. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della decisione del Consiglio di sottoporre a misure di controllo sostanze ritenute nocive e pericolose per la salute dell'uomo come: 251-NBOMe, AH-7921, 3MDPV e metossietamina. L'Unione europea ha da sempre a cuore la salute dei suoi cittadini ed è giusto che il Parlamento europeo esprima la sua opinione in merito. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del consejo, puesto que las sustancias incluidas en el informe representan un riesgo evidente para la salud pública y su libre circulación no presenta ningún beneficio. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a las substancias conocidas como 25I NBOMe, AH-7921, MDPV y metoxetamina. Estas sustancias se están vendiendo ilegalmente como drogas o substitutivos de otras drogas más conocidas sin que los y las consumidoras sean debidamente informadas del riesgo que conlleva para su salud, pues han sido asociadas con varias muertes en diversos Estados miembros. Numerosos Estados miembros ya han tomado medidas de control sobre esta sustancia. Con esta decisión también se facilita que estos intercambien información relativa a estas nuevas sustancias psicoactivas y sus daños potenciales para la salud en el marco de la UE. Remo Sernagiotto (ECR),
per iscritto. – Ho deciso di votare a favore del progetto di decisione di esecuzione del Consiglio che sottopone a misure di controllo sostanze quali: -metil-5-(4-metilfenil)-4,5-diidroossazol-2-amina(4,4'-DMAR) e 1-cicloesil-4-(1,2-difeniletil)-piperazina (MT-45). Sono sostanze psicotiche, naturali o sintetiche, che influiscono sul sistema nervoso e provocano effetti stimolanti o depressivi, proprio come le droghe illecite. La procedura votata oggi prevede il divieto di fabbricare e commercializzare queste sostanze, prevedendo inoltre sanzioni penali in tutta Europa. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I abstained on this report as I believe this is not an EU competency but instead should be done by nation-state governments. Siôn Simon (S&D),
in writing. – Considering the casualties to these substances, I do not believe that it is right that I would not do what I can, with the legislative responsibility that my constituents have given me. These substances should be brought under control measures to have a chance of protecting European citizens from the harmful and damaging effects of these substances. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Látky uvedené v názve uznesenia môžu spôsobovať napr. halucinácie, zmeny v myslení, správaní, vedomí či náladách. Z tohto dôvodu súhlasím s ich kontrolou v rámci EÚ. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće zato jer 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamin nemaju dokazanu ili priznatu uporabu u humanoj ili veterinarskoj medicini. 25I-NBOMe jest snažan sintetički derivat tvari 2C-I, klasični serotonergijski halucinogen koji je bio podvrgnut procjeni rizika, kontrolnim mjerama i kaznenim sankcijama na razini EU-a. Ne postoji puno dostupnih podataka o uporabi tvari 25I-NBOMe, ali ograničenim podacima koji postoje ukazuje se na to da se može konzumirati na različitim mjestima. AH-7921 strukturno je atipični sintetički opioidni analgetik koji je među internetskim dobavljačima, potrošačkim web-mjestima i medijima poznat kao «doxylam». Nema podataka o učestalosti konzumiranja tvari AH-7921, međutim raspoloživim podacima upućuje se na to da nije u širokoj uporabi i da se koristi kod kuće. MDPV jest prstenasti supstituirani sintetički derivat katinona, kemijski povezan s pirovaleronom, a obje tvari podliježu kontroli prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima. Na potrošačkim web-mjestima vidljivo je da se njegovom akutnom toksičnosti mogu izazvati štetni učinci na ljude, a s obzirom da je u četiri države članice otkriven i u biološkim uzorcima koji su ispitani u vezi sa smrtnošću u prometnim nesrećama uzrokovanim vožnjom pod utjecajem droga, tu tvar definitivno treba početi regulirati i kontrolirati nacionalnim i europskim legislativama. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I voted in favour of this proposal to subject 251-NBOMe, AH-7921, MDPV and methoxetamine to control measures across the European Union. At least three Member States have recorded fatalities as a result of consumption of each of these substances and so intervention is necessary. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Podržavam uvođenje nadzornih mjera za 25I-NBOMe, AH-792, MDPV i metoksetamin. 25I-NBOMe je otkriven u 23 države članice te su zabilježena četiri smrtna slučaja povezana s tom tvari. Na ilegalnom tržištu prodaje se kao LSD. AH-7921 je sintetički analgetik i otkriven je u osam država članica te je zabilježeno 15 smrtnih slučajeva povezanih s tom tvari. Prodaje se putem interneta. MDPV je sintetički derivat koji podliježe kontroli prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima. Zabilježeno je 108 smrtnih slučajeva u osam država članica. Široko je dostupan među internetskim dobavljačima i na ulici. Metoksetamin je u šest država članica uzrokovao oko 20 smrtnih slučajeva. Ovo su poražavajući podaci. Potrebno je ove tvari podvrgnuti kontrolnim mjerama i kaznenim sankcijama kako je to predviđeno Konvencijom Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971. Podržavam ovu inicijativu jer se moramo boriti protiv štetnih sintetičkih tvari koje uzrokuju teška oboljenja i smrtne slučajeve u Europskoj uniji. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Κάθε νέα ψυχοτρόπα ουσία πρέπει να υπόκειται σε έλεγχο, αξιολόγηση κινδύνου και τα αποτελέσματα των ελέγχων να διαχέονται ως πληροφορίες μεταξύ των κρατών μελών. József Szájer (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy felhívjuk a figyelmet az újabb és újabb drogokra, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak, kihasználva a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur du texte de mon collègue. Je constate toutefois qu'en matière de produits pouvant devenir des drogues, il est déjà difficile de trouver une cohérence et une ouverture d'esprit au sein de la politique nationale. je ne me fais donc guère d'espoir au niveau européen sur cette thématique précise. Si les choses venaient à changer, je continuerai volontiers à participer aux débats et à représenter mes citoyens en la matière. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I endorsed this report seeking to put potentially dangerous new psychoactive substances under control. The substance 25I-NBOMe is a classical serotonergic hallucinogen, which has been subject to control measures and criminal sanctions at EU level from 2003. AH-7921 is a structurally atypical synthetic opioid analgesic commonly known as 'doxylam'. It can be easily confused with «doxylamine», an anti-histaminic medicine with sedative-hypnotic properties, which could lead to unintentional overdoses. MDPV is a ring-substituted synthetic derivative of cathinone chemically related to pyrovalerone, which are both subject to control under the 1971 United Nations Convention on Psychotropic Substances. One hundred and eight fatalities were registered in eight Member States and Norway between September 2009 and August 2013 relating to it. Methoxetamine is a substance which is chemically similar to ketamine and the internationally-controlled substance phencyclidine (PCP). Twenty deaths associated with methoxetamine have been reported by six Member States. The risk assessment recommended by the Council concluded that these substances should be put under control to minimise the health and social risk they cause. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Glasovala sam za podvrgavanje 4-jodo-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamina (25I-NBOMe), 3,4-dikloro-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamida (AH-7921), 3,4-metilendioksipirovalerona (MDPV) i 2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino) cikloheksanona (metoksetamin) kontrolnim mjerama budući da su istraživanja Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama pokazala kako ove tvari nemaju priznatu uporabu u humanoj ili veterinarskoj medicini, a imaju halucinogene učinke i izazivaju teški oblik agitacije, konfuzije intenzivnih zvučnih i vizualnih halucinacija, agresiju, nasilje i samoozljeđivanje. Osim toga, navedene tvari predstavljaju zdravstvene rizike s obzirom da su otkrivene u obdukcijskim uzorcima više smrtnih slučajeva te su navedene među uzrocima smrti. Naime, postoji određeni rizik da korisnici mogu nove psihoaktivne tvari poput ovih nesvjesno konzumirati, što može dovesti do kobnih posljedica. Iz tih razloga držim da Europska unija treba regulirati i spriječiti daljnje raspačavanje i uporabu navedenih tvari. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o o osnutku izvedbenega sklepa Sveta o uvedbi nadzornih ukrepov za 4-jodo-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamin (25I-NBOMe), 3,4-dikloro-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamid (AH-7921), 3,4-metilendioksipirovaleron (MDPV) in 2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanon (metoksetamin) sem podprla, saj menim, da potrebujemo boljšo izmenjavo podatkov, učinkovite ocene tveganj ter strožji nadzor glede novih psihoaktivnih snovi, ki se pojavljajo na črnem trgu. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del consejo, puesto que las sustancias incluidas en el informe representan un riesgo evidente para la salud pública y su libre circulación no presenta ningún beneficio. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – Ce rapport vise la soumission de nouvelles substances psychotropes à des mesures de contrôle dans toute l'UE. Cette substance a déjà causé des dizaines de morts. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires et sociaux, mais les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cela permettrait d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires, et à la protection du public des risques liés à la consommation de ces substances. J'ai donc voté POUR l'adoption de ce texte. Ernest Urtasun (Verts/ALE),
in writing. – I voted in favour as I agree that the synthetic drugs mentioned in the report should be subjected to control measures. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – En esta decisión se habla de nuevas sustancias que han provocado un gran número de muertes y toxicidad. La propuesta pretende asegurar la continuidad de las medidas de control en los estados miembros relativas a estas nuevas sustancias por lo que considero necesario votar a favor de esta decisión. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a las substancias conocidas como 25I NBOMe, AH-7921, MDPV y metoxetamina. Estas sustancias se están vendiendo ilegalmente como drogas o substitutivos de otras drogas más conocidas sin que los y las consumidoras sean debidamente informadas del riesgo que conlleva para su salud, pues han sido asociadas con varias muertes en diversos Estados miembros. Numerosos Estados miembros ya han tomado medidas de control sobre esta sustancia. Con esta decisión también se facilita que estos intercambien información relativa a estas nuevas sustancias psicoactivas y sus daños potenciales para la salud en el marco de la UE. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – As substâncias 25I-NBOMe, AH—7921, MDPV e metoxetamina não foram objeto de apreciação a nível das Nações Unidas no momento em que a avaliação do risco foi solicitada na União, mas foram avaliadas, em junho de 2014, pelo Comité de Peritos em Toxicodependência da Organização Mundial da Saúde. Houve quatro mortes associadas à substância 25I-NBOMe, registadas em três Estados-Membros. A toxicidade grave associada à sua utilização tem sido relatada em quatro Estados-Membros. Se esta nova substância psicoativa se tornar amplamente disponível e utilizada, as implicações para a saúde individual e pública podem ser significativas. A substância AH-7921 é um analgésico opiáceo sintético, estruturalmente atípico, vulgarmente conhecido pelos fornecedores na Internet como 'doxylam'. Pode ser facilmente confundida com a doxilamina, um medicamento anti—histamínico com propriedades sedativo-hipnóticas, o que poderia levar a overdoses acidentais. A informação sobre a toxicidade aguda e crónica associada à MDPV, bem como sobre os seus efeitos psicológicos e comportamentais, e sobre o potencial de dependência, não é devidamente conhecida em toda a União. As informações dos estudos publicados, confirmadas por casos clínicos, sugerem que o perfil psicofarmacológico observado para a MDPV seja semelhante ao da cocaína e da metanfetamina, embora de forma mais potente e mais duradoura. Além disso, a substância MDPV é dez vezes mais potente na sua capacidade para induzir a ativação locomotora, a taquicardia e a hipertensão. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Der Bericht führt zu Kontrollmaßnahmen/Forschung der Substanzen/Drogen 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV und Methoxetamin. Daher ist dieser Bericht zu unterstützen. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Bei der Entschließung des EU-Parlaments zum Entwurf eines Durchführungsbeschlusses des Rates über Kontrollmaßnahmen für 4-Iod-2,5-dimethoxy-N-(2-methoxybenzyl)phenethylamin (25I-NBOMe), 3,4-Dichloro-N-[[1-(dimethylamino)cyclohexyl]methyl]benzamid (AH-7921), 3,4-Methylendioxypyrovaleron (MDPV) und 2-(3-Methoxyphenyl)-2-(ethylamino)cyclohexanon (Methoxetamin) habe ich mich enthalten. Ich sehe keine Notwendigkeit, Kontrollmaßnahmen für psychoaktive Substanzen auf europäischer Ebene zu beschließen. Ganz zu Recht haben daher bestimmte Mitgliedstaaten Ausnahmeregelungen vereinbart. Das Subsidiaritätsprinzip wird durch eine europäische Regelung dieser Fragen eklatant verletzt. 8.5.   Υπαγωγή των ουσιών 4,4'-DMAR και MT-45 σε μέτρα ελέγχου (A8-0262/2015 - Michał Boni) Written explanations of vote William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – There were four reports on the subject of drugs today. UKIP notes two things; firstly, that the UK has an opt-out in this area. Secondly, we note that the UK Government already has very sensible laws and controls in place in the fields of drugs and public health. Therefore, we chose to abstain. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a las sustancias conocidas como 4,4'-DMAR y MT-45. Ambas sustancias se están vendiendo ilegalmente como substitutivos de otras drogas más conocidas sin que los y las consumidoras sean debidamente informadas del riesgo que conlleva para su salud, pues han sido asociadas con varias muertes en diversos Estados miembros. Ocho Estados miembros ya han tomado medidas de control sobre esta sustancia. Con esta decisión también se facilita que estos intercambien información relativa a estas nuevas sustancias psicoactivas y sus daños potenciales para la salud en el marco de la UE. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I supported placing these substances under control measures as considerable research conducted by the EMCDDA shows clearly that these chemical substances merit control. They have been directly responsible for a number of deaths and intoxications across the European Union and are legally marketed as substitutes for either research chemicals or illegal substances. It is essential that they are controlled in an EU context to prevent them gaining a foothold in the market (illicit or legal) and to prevent distributors preying on legislative discrepancies between Member States. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Les substances psychotropes sont extrêmement dangereuses pour la vie humaine. Elles sont la cause de nombreuses déchéances et peuvent à terme entraîner la mort de leurs consommateurs dépendants. Des travaux de recherches supplémentaires sont nécessaires pour mieux évaluer les effets nocifs de ces substances. Toutefois, nous possédons suffisamment d'éléments pour les soumettre à des mesures de contrôle. Ainsi ce rapport vise à établir des règles pour sévèrement encadrer l'usage du 4,4'-DMAR et du MT-45 dans l'ensemble de l'Union européenne et à développer des mesures de coopérations transfrontalières entre services répressifs et judiciaires. S'agissant en l'occurrence d'un problème qui nécessite la coopération de tous les États membres, je pense que c'est un texte utile qui facilitera la répression des trafics concernés. J'ai donc voté en faveur de ce texte. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I am on record as supporting a ban on so-called «legal highs» in the UK. Nevertheless, there are two problems here. Firstly, it is inappropriate for this matter to be dealt with at EU level. Drug policy should always remain firmly within the domain of the Member States. For example, Portugal and the Netherlands have a much more liberal stance than many in the United Kingdom would be happy to adopt. That is a matter for the national governments and this resolution is in effect a backdoor means of handing power to the European Union. Secondly, individual substance bans are an ineffective tool; changing from one substance to another of similar chemical composition is too easy. Overarching legislation, rather than individually referencing chemicals, is what is needed. So although I support the general principle, I felt that I must abstain on these votes. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car il a comme objectif de favoriser l'échange d'informations, l'évaluation des risques et le contrôle de nouvelles substances psychoactives qui menacent la santé des Européens. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balavau už šį siūlymą, kurio tikslas – paraginti valstybes nares tam tikroms psichotropinėms medžiagoms taikyti kontrolės priemones ir baudžiamąsias sankcijas, kaip numatyta pagal 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvenciją. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – Oui, il faut soumettre cette nouvelle substance psychotrope à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Pour ce faire, il faudra améliorer la coopération transfrontalière entre les services répressifs et judiciaires ainsi que les organismes de protection du public. Voilà pourquoi j'ai voté pour. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – Conformément à la législation européenne relative à l'échange d'informations, à l'évaluation et au contrôle des nouvelles substances psychoactives, le Conseil propose de contrôler, sur l'ensemble du territoire de l'Union, cette substance chimique psychoactive. La présence et la fabrication illicites de cette substance sont attestées dans plusieurs États Membres et plusieurs décès dus à celle-ci ont été constatés au sein de l'Union. J'ai voté en faveur de ce rapport qui propose de suivre la proposition du Conseil. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Ce rapport vise à soumettre le 4,4'-DMAR et le MT-45 à des mesures de contrôle du fait de leur nocivité avérée. Comme pour les trois rapports précédents, les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne afin d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires et de protéger le public des risques liés à la consommation de ces substances. J'ai donc voté en faveur. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Ho inteso sostenere con il mio voto la relazione Boni, perché ritengo che l'aumento dei controlli sulle sostanze che possono essere impiegate per la sintesi delle droghe sintetiche in Europa sia fondamentale per la lotta alla proliferazione. José Blanco López (S&D),
por escrito. – Entre junio de 2013 y junio de 2014, se registraron 31 fallecimientos relacionados con el 4,4'-DMAR en tres Estados miembros, 28 fallecimientos relacionados con la presencia de MT-45 en muestras biológicas. El informe de evaluación del riesgo revela que existen pocas pruebas científicas disponibles sobre el 4,4'-DMAR y señala que se requiere más investigación para determinar los riesgos sanitarios y sociales que plantea. En cuanto a la información disponible sobre el MT-45, esta sugiere que es consumida principalmente en privado, sea por consumidores dispuestos a probar una nueva sustancia, sea por consumidores dependientes de opiáceos que no tienen acceso a la heroína u otros opiáceos. Las pruebas y la información disponibles en la actualidad son motivo suficiente para someter el 4,4'-DMAR y el MT-45 a medidas de control en toda la Unión. Como consecuencia de los riesgos para la salud que su consumo plantea, como atestigua su detección en varios fallecimientos, su posible consumo inadvertido y la ausencia de valor médico de estas sustancias, el 4,4'-DMAR y el MT-45 deben someterse a medidas de control. Por estos motivos, he votado favorablemente esta decisión. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriuo Europos Parlamentas pritaria Tarybos projektui dėl kontrolės priemonių taikymo psichoaktyvioms medžiagoms dėl Tarybos įgyvendinimo sprendimo dėl kontrolės priemonių taikymo 4-metil-5-(4-metilfenil)-4,5-dihidrooksazol-2-aminui (4,4'-DMAR) ir 1-cikloheksil-4-(1,2-difeniletil)piperazinui (MT-45). Europos Parlamentas ragina Tarybą dar kartą konsultuotis su Parlamentu, jei ji ketina iš esmės keisti Parlamento patvirtintą tekstą. Europos Parlamentas su Taryba pagal bendrą 2005 m. sprendimą yra sutarę keistis informacija apie naujas psichoaktyvias medžiagas, apie jų rizikos įvertinimus ir numatyti kontrolės priemones. Psichoaktyvių medžiagų kūrimas yra ypatingai pavojingas žmogaus sveikatai ir aplinkai, todėl būtini skubūs valstybių narių veiksmai. Bendrame sprendime dėl keitimosi informacija apie naujas psichoaktyvias medžiagas, jų rizikos įvertinimo ir kontrolės atkreipiamas dėmesys į informaciją apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas, kuri turi būti perduota pagal nustatytą farmakologinio budrumo sistemą. Šis sprendimas taip pat numato rizikos, susijusios su šiomis naujomis psichoaktyviomis medžiagomis, įvertinimą siekiant leisti narkotikų ir psichotropinių medžiagų kontrolės priemones, taikomas valstybėse narėse, taikyti ir naujoms psichoaktyvioms medžiagoms. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – Kiemelt fontosságúnak tartom, hogy a jogi szabályozás lépést tartson azzal a hihetetlenül gyors fejlődéssel, amely során olyan újabb és újabb drogok kerülnek kifejlesztésre, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak, kihasználva a törvényhozás lassúsága miatt keletkező jogi kiskapukat. Szinte naponta szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de gyakran még nem minősülnek illegálisnak. Véleményem szerint megfelelő jogi eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők előállítása és terjesztése ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők időben megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. A fentiek miatt a magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Potem sta tu še 4,4'-DMAR in MT-45 in tudi na tem mestu Evropska komisija pričakuje nadaljevanje omejitvenih ukrepov za celotno področje EU in za vse države članice, zato smo v poslanski skupini EPP to tudi podprli. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam ovaj izvještaj i zabranu jer je zloupotreba ovih tvari prijetnja javnom zdravlju u EU-u. Mladi su ciljana skupina konzumenata i kao takvi trpe najviše štete od konzumacije. Diljem Europe su registrirani smrtni slučajevi, a nedavno je usred konzumacije u Hrvatskoj umro tinejdžer. Neki od spojeva koji su na tržištu su izrazito jaki i mogu izazvati posljedice poput povišenog tlaka, paranoje, psihoze, mučnine, napadaja i u nekim slučajevima, smrti. Najteže posljedice se događaju jer se aktivna tvar tijekom miješanja i sušenja nepravilno rasporedi po proizvodu. Uslijed toga, neka pakiranja su višestruko jača i štetnija od uobičajenog. Zajedničko tržište i ukidanje granica su Europi donijeli višestruke koristi, no u ovom slučaju ta sloboda ima negativne nuspojave. Države članice se ne mogu same uhvatiti u koštac s problemom «legalnih droga» jer ne mogu pratiti brzinu kojom se pojavljuju novi spojevi. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I supported placing these substances under control measures as considerable research conducted by the EMCDDA shows clearly that these chemical substances merit control. They have been directly responsible for a number of deaths and intoxications across the European Union and are legally marketed as substitutes for either research chemicals or illegal substances. It is essential that they are controlled in an EU context to prevent them gaining a foothold in the market (illicit or legal) and to prevent distributors preying on legislative discrepancies between Member States. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché sono convinta che, considerando tutti gli elementi in nostro possesso (i casi di decesso, la limitata utilità terapeutica, ecc.) riguardo a 4,4'-DMAR e MT-45, possa essere utile sottoporli a misure di controllo in tutto il territorio dell'Unione. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Ce rapport vise à soumettre le 4,4'-DMAR et le MT-45, substances psychotropes, à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Ces substances ont déjà causé une dizaine de morts laissant penser qu'elles présentent un danger suffisamment important pour que leur utilisation soit mieux encadrée. Il paraît évident que des études complémentaires doivent être menées pour mieux connaître les risques sanitaires que les individus encourent après avoir absorbé ces substances. Il est indispensable que ces contrôles soient introduits au niveau européen pour ne pas entraver la coopération transfrontalière entre les différents services nationaux. C'est la raison pour laquelle je me suis prononcé en faveur de ce texte. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto positivo. Queste quattro relazioni disciplinano il controllo di sostanze nuove o ad oggi usate come parti chimiche per droghe o nuove sostanze simili. Si chiede l'approvazione del Parlamento di maggiori controlli per queste sostanze. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore dell'istituzione di misure di controllo sulle sostanze descritte nella relazione (4,4'-DMAR e MT-45) poiché non presentano alcuna proprietà terapeutica per uso umano o veterinario e nessun altro elemento indica che siano usate ad altri fini. La sostanza 4,4'-DMAR è un derivato di due stimolanti sintetici già sottoposti a misure di controllo, ed è apparsa sul mercato delle nuove sostanze psicoattive come «sostanza chimica utilizzata per la ricerca» prima al dettaglio su Internet, poi reperibile anche in strada, spesso spacciata per ecstasy o anfetamina. Fortunatamente, sembra che il suo uso non sarebbe diffuso. La sostanza MT-45 è presente sul mercato degli stupefacenti dall'ottobre 2013 ed è connotata da una tossicità acuta di gran lunga superiore a quella della morfina. In considerazione dei rischi sanitari che comportano, il commercio di queste sostanze all'interno dell'Unione deve essere sottoposto a misure di controllo e di conseguenza ho votato a favore del testo. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which will subject 4,4'-DMAR and MT-45 to control measures. The high toxicity of these drugs and their link to high numbers of fatal and non-fatal intoxications mean that control measures are necessary to get avoid future tragedies. New psychoactive substances emerge on the market all the time and can be extremely harmful to consumers. James Carver (EFDD),
in writing. – There were four reports on the subject of drugs today. UKIP notes two things; firstly, that the UK has an opt-out in this area. Secondly, we note that the UK Government already has very sensible laws and controls in place in the fields of drugs and public health. Therefore, I chose to abstain. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this vote because these chemicals are new and we currently do not know the ramifications down the road that they may have for the citizens of Europe. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Il comitato scientifico dell'Osservatorio europeo delle droghe e delle tossicodipendenze (OEDT) ha valutato i rischi delle nuove sostanze psicoattive 4-metil-5-(4-metilfenil)-4,5-diidroossazol-2-amina(4,4'-DMAR) e 1-cicloesil-4-(1,2-difeniletil)-piperazina (MT-45). Sulla base di tale relazione, la Commissione invita gli Stati membri a sottoporre tali nuove sostanze a misure di controllo in tutta l'Unione. Ritenendo la lotta alla droga una questione fondamentale, ho espresso voto favorevole. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – Le rapport en question vise à instaurer le contrôle des nouvelles substances psychotropes dont la consommation a déjà causé des dizaines de morts à des mesures de contrôle dans toute l'UE. Les travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires et sociaux, mais il apparait clairement que les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour soumettre ces substances à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. J'ai donc voté pour ce rapport. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Έχοντας υπόψη το σχέδιο του Συμβουλίου και την απόφαση του Συμβουλίου της 10ης Μαΐου σχετικά με την ανταλλαγή πληροφοριών, την αξιολόγηση κινδύνων και τον έλεγχο νέων ψυχοτρόπων ουσιών, υπερψηφίζω το σχέδιο του Συμβουλίου Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della decisione del Consiglio di sottoporre a misure di controllo le sostanze 4,4'-DMAR e MT-45. Durante il dibattito, la Commissione europea e il Consiglio hanno sottolineato la pericolosità di queste sostanze e la necessità di sottoporle a misure di controllo, visto anche il numero di morti ed intossicazioni da queste provocato. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della risoluzione poiché concordo pienamente sulla decisione del Consiglio di sottoporre a misure di controllo le sostanze 4,4'-DMAR e MT-45 in quanto medicinali che hanno causato numerose morti e intossicazioni. Inoltre è dimostrato che l'MT-45 ha circa l'80% della potenza della morfina e una forma oppioide. È stato usato anche come conduttore da cui è stata sviluppata una grande famiglia di farmaci oppioidi potenti e l'uso ripetuto di MT-45 è stato associato a perdita di udito e coscienza. Infine il 4,4'-DMAR è un farmaco psicostimolante ed empatogeno rilevato nei Paesi Bassi nel dicembre 2012 che ha causato in Ungheria, Paesi Bassi e Irlanda del Nord numerose vittime. L'Unione europea deve salvaguardare la salute dei propri cittadini, quindi nuove e più dettagliate analisi su questi farmaci sono più che lecite. David Coburn (EFDD),
in writing. – There were four reports on the subject of drugs today. UKIP notes two things; firstly, that the UK has an opt-out in this area. Secondly, we note that the UK Government already has very sensible laws and controls in place in the fields of drugs and public health. Therefore, we chose to abstain. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – De acordo com a Decisão 2005/387/JAI do Conselho relativa ao intercâmbio de informações, à avaliação de riscos e ao controlo de novas substâncias psicoativas, os perigos inerentes a novas drogas obrigam a uma intervenção rápida e concertada dos Estados a nível europeu. Quando detetada uma nova substância, o Estado-Membro deverá comunicar este facto à Europol e ao Observatório Europeu da Droga e da Toxicodependência, que tratarão de avaliar também o seu risco para a saúde pública, assim como a criminalidade associada. Findo o processo, podem solicitar aos Estados-Membros medidas de controlo ou de proibição. Apesar de o envolvimento do Parlamento ser desnecessário — dado o conteúdo exclusivamente técnico desta decisão —, o Parlamento tem de ser consultado e tem de emitir a sua opinião. As duas drogas provocaram já várias mortes. A 4,4'-DMAR é já vendida na rua, muitas vezes como sendo ecstasy ou anfetaminas. São conhecidas 31 mortes no período de um ano. Em relação à MT-45, foram detetadas 28 mortes num período pouco superior a seis meses e o seu nível de toxicidade é várias vezes superior ao da morfina. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore del progetto di decisione del Consiglio che propone di sottoporre a maggiori misure di controllo quattro sostanze stupefacenti che arrecano gravi danni alla salute di chi ne fa uso. Sulla base delle informazioni rese disponibili dalla Commissione europea e dal Consiglio è stata condotta un'analisi di valutazione dei rischi da cui è emerso che la tossicità delle sostanze in questione è tale che il loro consumo può nuocere gravemente alla salute delle persone. Inoltre, i rischi sono aggravati dal fatto che, stando alle informazioni trasmesse, alcune persone assumerebbero a volte a loro insaputa tali sostanze in associazione o in alternativa ad altre sostanze psicoattive. Pertanto credo che sia di grande importanza incrementare il controllo nel commercio e nella distribuzione di tali sostanze. A tale proposito ricordo che la presente proposta di decisione del Consiglio intende esortare gli Stati membri a sottoporre le sostanze 4,4'-DMAR e MT-45 a misure di controllo e ad applicare le sanzioni penali previste dalle rispettive legislazioni, conformemente agli obblighi previsti dalla convenzione delle Nazioni Unite sulle sostanze psicotrope del 1971. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – A risk assessment report was submitted to the Commission detailing the increasing mortality rate and overall health detriments associated with the substance stated. I voted in favour of the proposal in question which aims to protect EU citizens from health and social risks by requesting Member States legislate in relation to the substance in question to further avoid fatalities, within their own drug-abuse legislative framework. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – In conformità con la decisione 2005/387/GAI del Consiglio relativa allo scambio di informazioni, valutazione dei rischi e controllo delle nuove sostanze psicoattive, il comitato scientifico dell'Osservatorio europeo delle droghe e delle tossicodipendenze (OEDT) ha valutato i rischi delle nuove sostanze psicoattive (MT-45). Sulla base di tale relazione, la Commissione invita gli Stati membri a sottoporre tali nuove sostanze a misure di controllo in tutta l'Unione. Per ragioni ovvie mi esprimo con voto favorevole. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a las sustancias conocidas como 4,4'-DMAR y MT-45. Ambas sustancias se están vendiendo ilegalmente como substitutivos de otras drogas más conocidas sin que los y las consumidoras sean debidamente informadas del riesgo que conlleva para su salud, pues han sido asociadas con varias muertes en diversos Estados miembros. Ocho Estados miembros ya han tomado medidas de control sobre esta sustancia. Con esta decisión también se facilita que estos intercambien información relativa a estas nuevas sustancias psicoactivas y sus daños potenciales para la salud en el marco de la UE. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of this proposal which aims to subject 4,4'-DMAR and MT-45 to control measures across the EU. 4,4'-DMAR consists of two synthetic stimulants detected in nine Member States. Furthermore there have been 31 deaths associated with this substance registered in three Member States. On the other hand, MT-45 is one of a series of analgesics. A total of 28 fatalities were recorded by one Member State. Based on the evidence and information currently available I agree that these substances should be subjected to control measures. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Consider că schimbul de informații, evaluarea riscurilor și controlul noilor substanțe psihoactive 44-metil-5-(4-metilfenil)-4,5-dihidrooxazol-2-amină (4,4'-DMAR) și 1-ciclohexil-4-(1,2-difeniletil)piperazină (MT-45) este unul binevenit. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose l'exécution de la décision soumettant le 4,4'-DMAR et le MT-45 à des mesures de contrôle au sein des États membres. Ces nouvelles substances présentent en effet un danger, ayant provoqué un nombre important de décès et d'intoxications. Considérant que ce rapport participe à une meilleure protection des citoyens européens, je me suis prononcé en faveur du rapport. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – Le 4,4'-DMAR et le MT-45 sont des substances psychoactives qui endommagent le système nerveux central et altèrent les fonctions mentales. Actuellement légales et en vente sur internet, elles se substituent aux drogues «traditionnelles» et se répandent sur le marché intérieur. Dorénavant, ces substances ne devront être utilisées qu'à des fins de recherche et de développement scientifique. Elles feront aussi l'objet d'une restriction permanente et seront soumises aux dispositions de droit pénal de l'Union, ce qui va dans le sens de l'application du principe européen de précaution. Gérard Deprez (ALDE),
par écrit. – J'ai soutenu ce rapport parce qu'il est indispensable d'adapter la politique européenne de lutte contre les substances psychoactives. Le 4,4'-DMAR est un dérivé de stimulant synthétique. Sa présence a été constatée à partir de décembre 2012 dans neuf États membres. 31 décès liés à cette substance ont été enregistrés entre juin 2013 et juin 2014. Le MT-45 est un analgésique et se trouve sur le marché depuis octobre 2013. Il est surtout vendu sur internet. Entre novembre 2013 et juillet 2014, 28 décès ont été constatés dans un État membre et selon des études, sa toxicité est puissante et supérieure à celle de la morphine. Une législation européenne de contrôle de ces drogues psychoactives est indispensable pour une meilleure coordination transfrontalière dans la lutte contre la drogue. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Κάθε νέα ψυχοτρόπα ουσία πρέπει να υπόκειται σε έλεγχο, αξιολόγηση κινδύνου και τα αποτελέσματα των ελέγχων να διαχέονται ως πληροφορίες μεταξύ των κρατών μελών. Norbert Erdős (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy lépést tartsunk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak, kihasználva a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – Votei favoravelmente, porque para combater o tráfico de drogas sintéticas é essencial o intercâmbio de informação, a avaliação de riscos e o controlo de novas substâncias psicoativas, nomeadamente da 4,4' D-Mar e MT 45. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette délibération parce qu'elle va dans le sens d'un meilleur contrôle de ces substances. Raffaele Fitto (ECR),
per iscritto. – Considerando la rilevanza e l'urgenza della questione in termini di salute e sicurezza pubblica, ho espresso il mio voto a favore dei quattro atti legislativi, in modo da poter evitare e prevenire la diffusione in Europa delle sostanze nocive elencate. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I abstained on this vote because I feel we are continuing down a failed road and that what is proposed is a denial of reality. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto favorevolmente per avere maggiori controlli per le sostanze in oggetto. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Υπερψηφίζω την υπαγωγή των ουσιών 4,4'-DMAR και MT-45 σε μέτρα ελέγχου. Θεωρώ πως κάθε νέα ψυχοτρόπα ουσία πρέπει να υπόκειται σε έλεγχο και αξιολόγηση κινδύνου και τα αποτελέσματα των ελέγχων να διαχέονται ως πληροφορίες μεταξύ των κρατών μελών. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – According to European Union legislation on information exchange, assessment and control of new psychoactive substances, the Council proposes to control, throughout the whole territory of the European Union, this psychoactive substance. The presence and illicit manufacture of the substance is confirmed in several Member States and several deaths caused by it have been recognised within the European Union. The report supports the Council's proposal. I therefore voted in favour of the report. Kinga Gál (PPE),
in writing. – I am in favour of all these implementing decisions in order to ensure the continuity of control measures across Member States on the new substances. It is vitally important to keep up to date with the new drugs being constantly developed by drug traffickers and criminal organisations. We must stop the distribution of psychoactive substances which change constantly in order to take advantage of legislative gaps. As we witness day by day, these new drugs are not only extremely toxic and have caused large numbers of deaths, but are often not even recognised as illegal. We must enable our law enforcement authorities to counter such criminal activity, providing them with the necessary instruments to fight back the spreading of these new substances. At the same time we must make sure that schools are supported in education and prevention activities. Special attention must be given also to help the young victims and their families. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe für den Bericht gestimmt, da ich einheitliche, angemessene, technisch anwendbare Regelungen in diesem Zusammenhang für sehr wichtig halte. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich unterstütze die Einführung von Kontrollmaßnahmen für 4,4'-DMAR und MT-45. Die Zahl der Vergiftungen und Todesfälle, die durch diese gefährlichen Drogen verursacht warden, ist enorm. Wir müssen Maßnahmen ergreifen, um die Verbreitung solcher psychoaktiven Substanzen zu verhindern. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of this proposal, which aims to invite the Member States to subject 4,4'-DMAR and MT-45 to control measures across the European Union, given the health risks connected to these substances. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
por escrito. – El Comité científico del Observatorio Europeo de las Drogas y las Toxicomanías (OEDT) ha dictaminado que las sustancias psicotrópicas 4,4'-DMAR y MT-45 presentan riesgos para la salud. Apoyo, por tanto, someter estas sustancias psicotrópicas a medidas de control. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del Consejo. La 4-methlamphetamine tiene una toxicidad superior a la de la anfetamina y supone por lo tanto un riesgo evidente para la salud pública. Además, dado que la sustancia no tiene aplicaciones médicas conocidas o legítimas de otro tipo, su libre circulación no presenta ningún beneficio evidente para la sociedad en su conjunto. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group I voted in favour of this report as it concerns substances which are a threat to public safety. The substances 4,4'-DMAR and MT-45 are synthetic stimulants which have been linked to a number of deaths in the EU. They have been mis-sold on the illicit market as ecstasy and amphetamines. Given the risk to health involved, I support measures for these substances to be controlled at EU level. Marian Harkin (ALDE),
in writing. – I voted in favour of subjecting 4,4'-DMAR and MT-45 to control measures. Since October 2013 MT-45, a synthetic opioid, has been detected in three Member States. A total of 28 deaths associated with MT-45 have been reported in one Member State, within a period of nine months, as well as 18 non-fatal intoxications. According to the information available from the risk assessment reports, the toxicity of these substances is such that it can cause severe harms to the health of individuals. Moreover, the risks are heightened by the fact that these substances are reported, in some cases, to have been consumed unknowingly by certain users together with or instead of other psychoactive substances. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report in order to ensure the continuity of control measures across Member States on the new substances. Both the Commission and the European Council have highlighted that the new substances have provoked a large amount of toxicity and therefore a large number of deaths. I support the stance of the Commission and the European Council regarding the danger surrounding these new substances and I therefore also believe in a strict necessity of control. György Hölvényi (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új kábítószereket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy képben legyünk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatos módosításával kihasználják a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb anyagokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de legtöbbször még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – Je soutiens les décisions d'exécution qui visent à instaurer des mesures de contrôle aux frontières de l'Union européenne sur certaines substances psychoactives. Actuellement, ces substances, dont la commercialisation est favorisée par l'internet, se répandent de manière préoccupante en Europe. Leur usage étant peu maîtrisé et leurs effets méconnus, les autorités nationales de plusieurs États membres ont recensé plusieurs cas de décès et d'accidents directs ou indirects liés à la consommation de ces substances. C'est pourquoi je partage l'analyse consistant à prévoir un encadrement strict de ces substances et à en limiter au maximum la vente et l'utilisation sur le territoire de l'Union européenne. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del consejo. La 4-methlamphetamine tiene una toxicidad superior a la de la anfetamina y supone por lo tanto un riesgo evidente para la salud pública. Además, dado que la sustancia no tiene aplicaciones médicas conocidas o legítimas de otro tipo, su libre circulación no presenta ningún beneficio evidente para la sociedad en su conjunto. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za nacrt zakonodavne rezolucije Europskog parlamenta o nacrtu provedbene odluke Vijeća o podvrgavanju tvari 4-metil-5-(4-metilfenil)-4,5-dihidrooksazol-2-amin (4,4'-DMAR) i 1-cikloheksil-4-(1,2-difeniletin)piperazin (MT-45) kontrolnim mjerama zbog toga što nije utvrđena ni dokazana ljudska ili veterinarska medicinska korist ovih dviju tvari unutar Europske unije. Međutim, ustanovljeni smrtni slučajevi koji su povezani s konzumacijom tvari 4,4'-DMAR i MT-45 ukazuju na to da su potrebna daljnja istraživanja kako bi se sa sigurnošću utvrdile njihove zdravstvene i socijalne prijetnje. Stoga, snažno podržavam podvrgavanju tvari 4,4'-DMAR i MT-45 kontrolnim mjerama radi sigurnosti svih građana Europske unije. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Les substances psychotropes ont déjà causé la mort de plusieurs personnes. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour définir les risques sanitaires et sociaux. Ce rapport vise à soumettre le 4,4'-DMAR et le MT-45 à des mesures de contrôle dans l'ensemble de l'Union européenne et à développer des mesures de coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires. Ce rapport prévoit également une meilleure protection du public face aux risques causés par la consommation de ces substances. J'ai donc voté POUR. Diane James (EFDD),
in writing. – I abstained from voting on subjecting 4,4'-DMAR and MT-45 to control measures as there are still debates on legal highs within recreational drugs. These are not the competencies of the EU and should be decided at nation-state level. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de mon collègue Michał Boni sur la décision de continuer les contrôles préconisés par la Commission et le Conseil sur le 4,4'-DMAR et le MT-45 dans les États membres du fait de la toxicité de cette substance ayant parfois conduit à des décès. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car le 4,4'-DMAR et le MT-45 sont des produits présents sur le marché des drogues et auraient été la cause de plusieurs décès. Des travaux supplémentaires sont donc nécessaires pour établir les risques sanitaires que posent de tels produits. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Die vorgeschlagenen Maßnahmen sind angemessen und fallen in die Unionskompetenz, nicht zuletzt, weil Kontrollmaßnahmen einheitlich gestaltet werden sollen, um den Binnenmarkt funktionieren zu lassen. Deshalb stimme ich dafür. Afzal Khan (S&D),
in writing. – There have been 31 deaths associated with this substance registered in three Member States. However, the evidence and information currently available and the results of the health risks that they pose recommend that it should be subjected to control measures. I therefore voted in favour of the report. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy lépést tartsunk az újabb és újabb drogokkal, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak, kihasználva a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – La sostanza psicoattiva MT-45 è un oppioide sintetico a struttura unica mentre la sostanza 4,4'-DMAR è un derivato dell'aminorex e del 4-metilaminorex (4-MAR), due stimolanti sintetici sottoposti a misure di controllo ai sensi della convenzione delle Nazioni Unite sulle sostanze psicotrope del 1971. Entrambi sono presenti sul mercato degli stupefacenti dell'Unione europea ed è stato dimostrato che sono state la causa o la concausa, insieme ad altre sostanze, di svariati casi di decesso. È necessario garantire il monitoraggio ed efficienti misure di controllo e per queste ragioni esprimo dunque il mio voto favorevole sulla relazione. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour la résolution sur le projet de décision d'exécution du Conseil soumettant le 4-méthyl-5-(4-méthylphényl)-4,5-dihydrooxazol-2-amine (4,4'-DMAR) et le 1-cyclohexyl- 4- (1,2-diphényléthyl) pipérazine (MT-45) à des mesures de contrôle. Entre juin 2013 et juin 2014, 31 décès liés au 4,4'-DMAR ont déjà été enregistrés dans trois États membres, dans lesquels le 4,4'-DMAR seul ou en association avec une ou plusieurs autres substances a été découvert dans les échantillons post mortem. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour définir les risques sanitaires et sociaux de ces substances psychotropes, mais les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cela permettrait d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires, et à la protection du public contre les risques liés à la consommation de ces substances. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce texte car il protège les peuples européens, grâce à une coopération policière transfrontalière, contre ces nouvelles substances psychotropes. Javi López (S&D),
por escrito. – Se trata de una consulta al Parlamento Europeo sobre decisiones del Consejo relativas a la inclusión por parte de los Estados miembros de medidas de control específicas sobre sustancias que han sido consideradas psicotrópicas y tóxicas. Tras constatarse varias decenas de muertes en distintos Estados miembros por alguna de estas sustancias (algunas de ellas fármacos convencionales), se ha decidido someter a medidas específicas de evaluación de riesgos y de control, por lo cual he votado a favor. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Podržala sam Izvješće zastupnika Michała Bonia koje ističe važnosti istraživanja djelovanja tvari 4,4'-DMAR i MT-45 na zdravlje, uvođenje kontrolnih mjera za spomenutu tvar i suzbijanja zlouporabe droga koja predstavlja veliki problem, osobito mladih osoba u državama članicama. MT-45 prisutna je na tržištu Unije od studenog 2013. i od tada je prijavljeno 28 smrtnih slučajeva povezano s ovom tvari. 4,4-DMAR je dostupan na tržištu droga u Europskoj uniji barem od prosinca 2012. Prodaje se samostalno, ali i na ilegalnom tržištu ecstasya i amfetamina. S ovom tvari povezuje se 31 smrtni slučaj. Tri države članice kontroliraju 4,4-DMAR unutar nacionalnog zakonodavstva, a pet država članica koriste i druge mjere. Zbog ove statistike Izvješće poziva na daljnja istraživanja i dodatne kontrolne mjere za spomenute tvari. Andrejs Mamikins (S&D),
rakstiski. – 4,4'-DMAR (4,4'-dimetilaminorekss) – psihostimulējoša narkotika, entaktogēns, tātad «dizainera narkotika». Daži desmiti cilvēku nomira šīs substances pielietošanas rezultātā 2013.-2014. gadā (Īrijā, Ungārijā, Lielbritānijā). MT-45 (arī zināms kā IC-6) – opioīdu sāpes remdinošs līdzeklis. Ir zināmi dzirdes zaudējuma un bezsamaņas gadījumi šīs substances lietošanas dēļ. Ņemot vērā jau augstāk teikto vien, nobalsoju par šo ziņojumu, jo nedrīkst atstāt šādas substances bez legālas kontroles. Nobalsoju par. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με το σχέδιο εκτελεστικής απόφασης του Συμβουλίου για την υπαγωγή της 4-μεθυλο-5-(4-μεθυλοφαινυλο)-4,5-διυδροοξαζολ-2-αμίνης (4,4'- DMAR) και της 1-κυκλοεξυλο-4-(1,2-διφαινυλαιθυλο)πιπεραζίνης (MT-45) σε μέτρα ελέγχου, διότι η εν λόγω έκθεση ενισχύει τις εξουσίες του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου αφού ζητά να κληθεί εκ νέου να γνωμοδοτήσει το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο σε περίπτωση που το Συμβούλιο προτίθεται να επιφέρει σημαντικές τροποποιήσεις στο κείμενο. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette demande de mesures de contrôle. Comme pour les substances précédentes, le 4,4'-DMAR et le MT-45 ont déjà causé des dizaines de morts. C'est pour cela que nous souhaitons imposer des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cela permettra de protéger le public des risques liés à ces substances. David Martin (S&D),
in writing. – I voted for this report implementing the decision on subjecting 4-methyl-5-(4-methylphenyl)-4,5-dihydrooxazol-2-amine (4,4'-DMAR) and 1-cyclohexyl-4-(1,2-diphenylethyl)piperazine (MT-45) to control measures. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – La relazione sul progetto di decisione di esecuzione del Consiglio che sottopone a misure di controllo le sostanze 4,4'-DMAR e MT-45 mi trova favorevole. Considero, infatti, opportuno introdurre misure di controllo nell'Unione europea su tali sostanze, studiare i rischi sanitari e sociali che comportano ed evitare così ostacoli all'applicazione della legge e alla cooperazione giudiziaria a livello transfrontaliero e proteggere i cittadini europei dai rischi che tali sostanze potrebbero comportare. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio consenso nei confronti di questa relazione, poiché condivido pienamente la necessità di garantire l'efficienza di sistemi di sorveglianza e di controllo, all'interno degli Stati membri, nei confronti delle sostanze oggetto di interesse di questo documento. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho deciso di votare a favore dell'istituzione di misure di controllo sulle sostanze descritte nella relazione (4,4'-DMAR e MT-45) poiché rappresentano elementi potenzialmente pericolosi in quanto possono essere impiegate per lo sviluppo di stupefacenti. La sostanza 4,4'-DMAR è un derivato di due stimolanti sintetici, ed è comparsa sul mercato online tra le cosiddette «droghe legali»; rapidamente ha cominciato ad essere spacciata per strada, affiancando altre sostanze pericolose come ecstasy o anfetamine. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Der Bericht führt zu Kontrollmaßnahmen/Forschung der Substanzen/ Drogen 4,4'-DMAR und MT-45 und ist daher zu unterstützen. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – De nouvelles substances psychoactives de synthèse font leur apparition. Le MT-45 est un opioïde de synthèse découvert dans les années 70 et réapparu récemment sur le marché des nouvelles drogues de synthèse. Le rapport qui nous est soumis valide la proposition du Conseil de soumettre cette substance à des mesures de contrôle dans toute l'Union. En raison des risques qu'elle présente pour la santé, comme démontré par sa découverte dans plusieurs cas de décès, je vote POUR. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Les substances psychotropes ont déjà causé des morts. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour définir les risques sanitaires et sociaux. Ce rapport vise à soumettre le 4,4'-DMAR et le MT-45 à des mesures de contrôle dans l'ensemble de l'Union européenne et à développer des mesures de coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires. Il vise également la protection du public face aux risques causés par la consommation de ces substances. J'ai voté POUR. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – O projeto de resolução legislativa do Parlamento Europeu sobre o projeto de decisão de execução do Conselho que sujeita as substâncias 4,4`-DMAR e MT-45 a medidas de controlo insere-se na necessidade de controlo e avaliação dos riscos de novas substâncias psicoativas, motivo pelo qual apresentei o meu voto favorável. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I voted to support the consultation to combat the abuse and trafficking of drugs, including the risk assessment of new psychoactive substances. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – Je salue l'approbation par le Parlement européen du projet de décision d'exécution du Conseil relatif au 4,4'-DMAR et le MT-45. Par cette décision d'exécution, le Conseil entend inviter les États membres à soumettre ces substances aux contrôles et sanctions prévus dans leurs lois nationales. Après évaluation des risques que ces substances représentent en matière sanitaire, la Commission avait estimé que celles-ci devaient être soumises à des contrôles dans toute l'Union européenne. En matière de lutte contre la consommation de substances psychotropes, la plus-value d'une action concertée au niveau européen ne fait aucun doute. Lorsqu'une substance représente un risque pour la santé publique, il est essentiel que celle-ci fasse l'objet d'un contrôle et d'une surveillance sur tout le territoire de l'Union. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Súhlasím s podrobením predmetnej látky kontrolným opatreniam. V oboch prípadoch ide o rozšírenú látku predávanú ako drogu najmä v Európe a USA. Nová psychoaktívna látka 4,4'-DMAR má zrejme psychostimulačné vlastnosti. 4,4'-DMAR je látka štrukturálne príbuzná dvom látkam uvedeným v Dohovore Organizácie Spojených národov z roku 1971 o psychotropných látkach (4-metylaminorex a aminorex). Látka 4,4'-DMAR je dostupná na trhu s drogami v Európskej únii najmenej od decembra 2012. Nová psychoaktívna látka MT-45 je syntetický opiát s jedinečnou štruktúrou, ktorý bol pre svoje analgetické vlastnosti predmetom skúmania v 70. rokoch minulého storočia. Látka MT-45 je dostupná na trhu s drogami v Európskej únii od októbra 2013. Som jednoznačne presvedčený, že existujú dôvody na podrobenie látok 4,4'-DMAR a MT-45 prísnym kontrolným opatreniam v celej Únii. Hlavným z nich je, že toxicita týchto látok je taká vysoká, že môže závažným spôsobom poškodiť zdravie jednotlivcov a viesť až k smrti. Európske monitorovacie centrum pre drogy zaznamenáva hlásenia úmrtí spôsobené užitím týchto nebezpečných látok. Riziká sú navyše umocnené skutočnosťou, že v niektorých nahlásených prípadoch boli tieto látky niektorými užívateľmi užité bez ich vedomia často spolu s inými psychoaktívnymi látkami. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report, which aims to invite the Member States to subject 4,4'-DMAR and MT-45 to control measures across the European Union, which is extremely important. The substances 4,4'-DMAR and MT-45 are two synthetic stimulants controlled under the 1971 United Nations Convention on Psychotropic Substances. They emerged on the new psychoactive substances market sold by internet retailers, and are now available on the street market. There are several studies on animals indicating that the acute toxicity of MT-45 is several times higher than that of morphine. The substance appears to be mostly used in the home environment either by users willing to try a new substance or by opioid dependent users with no access to heroin or any other opioid. The risk assessment reports reveal that there is limited scientific evidence available on 4,4'-DMAR and MT-45 and they pointed out that further research would be needed to determine the health and social risks that they pose. However, the evidence and information currently available and the results of the health risks that they pose recommend that they should be subjected to control measures. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – Nyolc, viszonylag újnak mondható pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedés alá vonásáról kíván határozatot hozni a Tanács. Valamennyi jelen van az Európai Unió tagországaiban, forgalmazásuk interneten is zajlik, valamennyivel összefüggésben regisztráltak haláleseteket is. A LIBE, az EP illetékes bizottsága jelentéseiben a határozattervezeteket csaknem egyhangúlag támogatta. Tekintettel bizonyított veszélyességükre, ellenőrzésüket magam is támogatom. Bernard Monot (ENF),
par écrit. – Quatre rapports sont proposés à cette session pour soumettre de nouvelles substances psychotropes à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Les produits visés sont la 4-méthylamphétamine, le 5-(2-aminopropyl)indole, le 25I-NBOMe, le AH-7921, la MDPV et la méthoxétamine, et le 4,4'-DMAR et le MT-45. Chacune de ces substances aurait déjà causé des dizaines de morts. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires exacts, mais les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Le but de ces décisions est d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires, et de permettre de manière conservatoire la protection du public face aux risques liés à la consommation de ces substances. Il convient donc de soutenir ces initiatives. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – Defendo que a 4-metil-5-(4-metilfenil)-4,5-di-hidrooxazol-2-amina (4,4'-DMAR) e a 1- ciclo-hexil-4-(1,2-difeniletil)piperazina (MT-45), nova substância psicoativa, devem ser sujeitas a medidas de controlo em todos os Estados-Membros da União Europeia e às sanções penais previstas nas respetivas legislações, por força das obrigações assumidas no âmbito da Convenção das Nações Unidas de 1971 sobre as substâncias psicotrópicas. De acordo com as informações disponíveis nos relatórios de avaliação de riscos, a elevada toxicidade destas substâncias pode prejudicar gravemente a saúde das pessoas. Além disso, os riscos são agravados pelo facto de, segundo informações recebidas, determinadas pessoas consumirem estas substâncias inadvertidamente em associação com outras substâncias psicoativas ou em sua substituição. Considero que a proliferação de novas substâncias psicoativas, nefastas para a saúde das pessoas, deverá ser encarada como um problema de saúde pública e é imperioso o seu combate. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce rapport vise à soumettre le 4,4'-DMAR et le MT-45 à des mesures de contrôle du fait de leur nocivité avérée. J'ai voté pour ce texte, comme pour les trois rapports précédents. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report which supports efforts to collectively tackle the sale of legal highs which have caused a number of death and fatalities in the UK and across Europe. Moreover, the information available suggests that some of the psychoactive substances such as 4-methylamphetamine are produced and distributed by the same organised crime groups that are involved in the manufacture and trafficking of amphetamine. Trafficking occurs across borders and it is essential that Member States work together to disrupt the EU's trafficking networks. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I voted for this report that will regulate control measures for the following drug substances: 4,4'-DMAR and MT-45. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – In diesem Bericht werden Kontrollmaßnahmen für 4,4'-DMAR und MT-45 gefordert. Auch diesen Bericht unterstütze ich, und ich spreche mich für ihn aus. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – J'ai soutenu ce rapport qui approuve le texte du Conseil visant à transférer à l'Union européenne les compétences en matière de contrôles relatifs à la substance Méphédrone (nom complet 4-méthylméthcathinone abrégé 4-MMC). Ce nouveau produit de synthèse aux effets psychoactifs ayant des effets nocifs sur la santé, il est important que le contrôle soit renforcé par une généralisation et une harmonisation de son étude au niveau européen. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Kontrollimeetmete kehtestamine on vajalik, et vältida aine väärkasutamist. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Visto il lavoro svolto dal relatore e ringraziandolo, voto positivamente. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Glasoval sem za uvedbo nadzornih ukrepov za za 4,4'-DMAR in MT-45, saj sta substanci po ugotovitvah Evropske komisije izzvali več smrti in zastrupitev. Potrebno je vzpostaviti ustrezen nadzor nad tema substancama in ga izvajati v vseh državah članicah, da ne pride do nepotrebnega ogrožanja zdravja državljanov. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Trenutačno dostupni dokazi i informacije kojima raspolažemo pružaju nam dovoljno osnova za prigovor na psihoaktivne tvari 4,4-DMAR i MT-45 te poduzimanje koraka za pojačavanje kontrolnih mjera u cijeloj Europskoj uniji kada su u pitanju ove tvari. Zbog zdravstvenih rizika koje navedene supstance predstavljaju, akutne toksičnosti na koju su ukazala testiranja, te dokumentiranih nekoliko smrtnih slučajeva koji su posljedica konzumiranja upravo ovih tvari, kao i nedostatka njihove medicinske vrijednosti, podržavam ovo izvješće i podržavam provedbe kontrolnih mjera za psihoaktivne tvari 4,4-DMAR i MT-45. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce rapport vise à soumettre le 4,4'-DMAR et le MT-45 à des mesures de contrôle du fait de leur nocivité avérée. J'ai voté pour ce texte, comme pour les trois rapports précédents. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Između studenog 2013. i srpnja 2014. godine zabilježen je 31 smrtni slučaj povezan s korištenjem tvari 4,4'-DMAR. Posebno zabrinjava što je ova tvar često predmet krijumčarenja kriminalnih skupina. Između studenog 2013. i srpnja 2014. godine zabilježeno je 28 smrtnih slučajeva povezanih s korištenjem tvari MT-45 prijavljenih u samo jednoj od država članica EU-a, djelomično kao rezultat nedovoljne kontrole na nacionalnoj i europskoj razini. Zbog svega navedenog podržavam suglasnost Parlamenta s prijedlogom Vijeća kojim se tvari 4-metil-5-(4-metilfenil)-4,5-dihidrooksazol-2-amin (4,4'-DMAR) i 1-cikloheksil-4-(1,2-difeniletil) piperazin (MT-45) podvrgavaju kontrolnim mjerama na europskoj razini čime bi se spriječila njihova rasprostranjenost i fatalne posljedice koje imaju na ljudsko zdravlje. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Slažem se s nacrtom izvješća kolege Michala Bonija o podvrgavanju tvari 4,4'-DMAR i MT-45 kontrolnim mjerama. Nakon što je odlukom Vijeća zatražena procjena rizika uporabe, proizvodnje i trgovanja navedenim psihoaktivnim tvarima, Znanstveni odbor za praćenje droga i ovisnosti o drogama proveo je istraživanje, te podnio izvješće o procjeni rizika Europskoj Komisiji i Vijeću. Iako su znanstveni dokazi o sveobuhvatnim rizicima djelovanja navedenih tvari trenutačno ograničeni, zaključeno je da postoji osnova za podvrgavanje tih tvari kontrolnim mjerama u državama članicama Europske Unije. Smatra se da navedene supstance, zbog toksičnosti, mogu izazvati teške štetne posljedice po zdravlje ljudi, te je tijekom rasprave u Komisiji i Vijeću zaključeno da su izazvale niz trovanja i smrti. Uz to, rizici su dodatno povećani jer su zabilježeni slučajevi gdje su korisnici uzimali navedene tvari s drugim psihoaktivnim tvarima ili umjesto njih. Zbog toga je potrebna provedba kontrolnih mjera, kao i kaznene sankcije koje su propisane. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – La decisione 2005/387/GAI del Consiglio stabilisce che una nuova sostanza psicoattiva può essere sottoposta a misure di controllo nell'Unione europea. Alla luce di ciò, sono favorevole a dare l'opportunità agli Stati membri di sottoporre le sostanze 4,4' - DMAR e MT - 45 a una più attenta valutazione dei danni da esse provocati sulla salute umana. Inoltre ritengo auspicabile realizzare un quadro completo delle sanzioni penali eventualmente previste dalle rispettive legislazioni nazionali. Franck Proust (PPE),
par écrit. – L'Union joue un rôle crucial dans l'harmonisation des substances autorisées au sein de son territoire. Les législations successives autorisant ou interdisant inversement la circulation de certaines substances chimiques jugées dangereuses a pour but de protéger la santé des citoyens européens. En cas de risque sanitaire, l'Union peut renforcer les mesures de contrôle ou interdire la circulation et la vente d'une substance spécifique. Dans ce contexte, face aux risques potentiels du 4,4'-DMAR et du MT-45, le Parlement européen a soutenu la position du Conseil pour soumettre ces deux substances à des mesures de contrôle et je m'en félicite. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – Sendo certo que a avaliação dos riscos destas substâncias para a saúde e para a sociedade (4,4'-DMAR – estimulante sintético; MT-45 – analgésico) ainda carece de alguma demonstração científica, já há suficiente fundamento para estabelecer medidas de controlo na UE. Todas estas substâncias estão relacionadas com várias mortes e com o crime organizado. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – Entre junio de 2013 y junio de 2014, se registraron 31 fallecimientos relacionados con el 4,4'-DMAR en tres Estados miembros, 28 fallecimientos relacionados con la presencia de MT-45 en muestras biológicas El informe de evaluación del riesgo revela que existen pocas pruebas científicas disponibles sobre el 4,4'-DMAR y señala que se requiere más investigación para determinar los riesgos sanitarios y sociales que plantea. En cuanto a la información disponible sobre el MT-45, esta sugiere que es consumida principalmente en privado, sea por consumidores dispuestos a probar una nueva sustancia, sea por consumidores dependientes de opiáceos que no tienen acceso a la heroína u otros opiáceos. Las pruebas y la información disponibles en la actualidad son motivo suficiente para someter el 4,4'-DMAR y el MT-45 a medidas de control en toda la Unión. Como consecuencia de los riesgos para la salud que su consumo plantea, como atestigua su detección en varios fallecimientos, su posible consumo inadvertido y la ausencia de valor médico de estas sustancias, el 4,4'-DMAR y el MT-45 deben someterse a medidas de control. Por estos motivos, he votado favorablemente esta decisión. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport qui porte sur le projet de décision d'exécution du Conseil soumettant le 4-méthyl-5-(4-méthylphényl)-4,5-dihydrooxazol-2-amine (4,4'-DMAR) et le 1-cyclohexyl- 4- (1,2-diphényléthyl)pipérazine (MT-45) à des mesures de contrôle et qui demande au Conseil de consulter à nouveau le Parlement européen s'il entendait modifier de manière substantielle le texte que nous avons approuvé. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – Votei a favor do relatório sobre o projeto de decisão do Conselho que sujeita as substâncias 4,4'-DMAR e MT-45 a medidas de controlo. Tais substâncias foram consideradas estimulantes sintéticos, estando a ser consumidas como uma substância por si só e a ser vendidas no mercado ilícito como ecstasy e anfetaminas. Foram já registados 31 óbitos associados ao 4,4'-DMAR, em três Estados-Membros, e 28 mortes relacionadas com o MT-45. Por estas razões, reputa-se absolutamente fundamental sujeitar ambas as substâncias a medidas de controlo em toda a União. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della decisione del Consiglio di sottoporre a misure di controllo le sostanze 4,4'-DMAR e MT-45 perché ritenute pericolose per la salute umana. Dal dibattito tra la Commissione e il Consiglio è emerso che queste sostanze hanno provocato un gran numero di morti e intossicazioni. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del consejo. La 4-methlamphetamine tiene una toxicidad superior a la de la anfetamina y supone por lo tanto un riesgo evidente para la salud pública. Además, dado que la sustancia no tiene aplicaciones médicas conocidas o legítimas de otro tipo, su libre circulación no presenta ningún beneficio evidente para la sociedad en su conjunto. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a las sustancias conocidas como 4,4'-DMAR y MT-45. Ambas sustancias se están vendiendo ilegalmente como substitutivos de otras drogas más conocidas sin que los y las consumidoras sean debidamente informadas del riesgo que conlleva para su salud, pues han sido asociadas con varias muertes en diversos Estados miembros. Ocho Estados miembros ya han tomado medidas de control sobre esta sustancia. Con esta decisión también se facilita que estos intercambien información relativa a estas nuevas sustancias psicoactivas y sus daños potenciales para la salud en el marco de la UE. Remo Sernagiotto (ECR),
per iscritto. – Ho deciso di votare a favore del progetto di decisione di esecuzione del Consiglio che sottopone a misure di controllo sostanze quali 4,4'-DMAR e MT-45. Si tratta di sostanze psicotiche, naturali o sintetiche, che influiscono sul sistema nervoso e provocano effetti stimolanti o depressivi, proprio come le droghe illecite. La procedura votata oggi prevede il divieto di fabbricare e commercializzare queste sostanze, prevedendo inoltre sanzioni penali in tutta Europa. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I abstained on this report as I believe this is not an EU competency but instead should be done by nation-state governments. Siôn Simon (S&D),
in writing. – As these substances have become better understood and the harmful effects from human consumption have become better known it is important that these two substances be subjected to control measures across the Union. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Tieto nové psychotické látky nemajú žiaden medicínsky uznávaný benefit. Naopak spôsobujú rôzne zmeny v myslení, správaní či halucinácie, preto je nutné ich kontrolovať v EÚ ako celku, nielen v niektorých členských krajinách. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće zato što je tvar 4,4'-DMAR sintetički supstituirani derivat oksazolina, a ta tvar se pojavila na tržištu psihoaktivnih tvari kao istraživačka kemikalija koju prodaju internetski prodavači te je dostupna i na ulicama, gdje se pojavljuje kao nova i još neregulirana te nedovoljno istražena droga. Prodaje se i koristi kao samostalna tvar ili u obliku ecstasyja ili amfetamina. Tvar 4,4'-DMAR nije navedena na popisu tvari koje treba kontrolirati, ona u okviru sustava Ujedinjenih naroda nije bila pod razmatranjem, trenutačno nije pod razmatranjem niti se razmatranje planira. Ne postoji utvrđena ili priznata upotreba tvari 4,4'-DMAR u humanoj ili veterinarskoj medicini u Uniji, gdje se tvar MT-45, prisutna na tržištu kao droga, prodaje kao istraživačka kemikalija te uglavnom putem interneta. Ne postoje zasad dokazi o sudjelovanju organiziranog kriminala u proizvodnji, distribuciji, trgovanju i opskrbi, ali budući da se radi o novoj vrsti droge, tvar MT-45 koja nije navedena na popisu tvari koje treba kontrolirati, treba početi regulirati. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Podržavam uvođenje nadzornih mjera za 4,4'-DMAR i MT-45. Nova psihoaktivna tvar 4,4'-DMAR posjeduje psihostimulativna svojstva i dostupna je na tržištu droga u EU barem od prosinca 2012., te je otkrivena u devet država članica. Nadalje, u tri države članice zabilježen je 31 smrtni slučaj i jedno trovanje bez smrtnih posljedica. Informacije o smrtnim slučajevima ukazuju na to da su korisnici nesvjesno uzeli tvar 4,4'-DMAR u potrazi za drugim stimulansima. Nova psihoaktivna tvar MT-45 je u jednoj državi članici uzrokovala 28 smrtnih slučajeva, kao i 18 trovanja bez smrtnih posljedica. Premda su u ovoj fazi dokazi o rizicima koje uzrokuju ove tvari ograničeni, Komisija smatra da postoji osnova za podvrgavanje tih tvari kontrolnim mjerama diljem Unije. Glavni je razlog da toksičnost tih tvari može uzrokovati teške štetne posljedice po zdravlje ljudi, tim više što su korisnici često nesvjesni prirode supstance koju konzumiraju, misleći da je riječ o nečem drugom. Podržavam stajalište Komisije jer smatram da je ove tvari potrebno podvrgnuti kontrolnim mjerama i kaznenim sankcijama kako je to predviđeno Konvencijom Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Κάθε νέα ψυχοτρόπα ουσία πρέπει να υπόκειται σε έλεγχο, αξιολόγηση κινδύνου και τα αποτελέσματα των ελέγχων να διαχέονται ως πληροφορίες μεταξύ των κρατών μελών. József Szájer (PPE),
írásban. – A magyar néppárti delegáció tagjaként támogattam a jelentést azzal a céllal, hogy fennmaradjanak az ellenőrző intézkedések az új drogösszetevőket illetően. Kiemelt fontosságú, hogy felhívjuk a figyelmet az újabb és újabb drogokra, amelyeket a drogkereskedők és bűnügyi hálózatok dobnak piacra. Meg kell állítanunk a pszichoaktív összetevők terjesztését, amelyek folyamatosan módosulnak, kihasználva a jogi kiskapukat. Nap mint nap szembesülünk az újabb és újabb drogokkal, amelyek mérgezőek, sok esetben halált okoznak, de sokszor még nem minősülnek illegálisnak. Megfelelő eszközöket kell biztosítanunk a tagállami hatóságoknak, hogy hatékonyan tudjanak fellépni ezen új drogösszetevők ellen. Ugyanakkor mindent meg kell tennünk azért, hogy az iskolai tanárok és a szülők megfelelő felvilágosítást kapjanak, hogy megelőzzük az újabb tragédiákat. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur du texte de mon collègue. Je constate toutefois qu'en matière de produits pouvant devenir des drogues, il est déjà difficile de trouver une cohérence et une ouverture d'esprit au sein de la politique nationale. je ne me fais donc guère d'espoir au niveau européen sur cette thématique précise. Si les choses venaient à changer, je continuerai volontiers à participer aux débats et à représenter mes citoyens en la matière. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this report which supports subjecting 4,4'-DMAR and MT-45 to control measures across the EU. The substances 4,4'-DMAR and MT-45 are new psychoactive substances. While more research is needed, available evidence suggests they pose health and social risk. The substance 4,4'-DMAR emerged on the new psychoactive substances market in 2012 as a «research chemical» sold by internet retailers, and it is now available on the street market. There have been 31 deaths associated with 4,4'-DMAR registered in three Member States, between June 2013 and June 2014. MT-45 was invented in the early 1970s. A total of 28 fatalities due to MT-45 occurring between November 2013 and July 2014 have been reported by one Member State. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Podržala sam izvješće o mjerama nadzora za tvari 4-metil-5-(4-metilfenil)-4,5-dihidrooksazol-2-amin (4,4'-DMAR) i 1-cikloheksil-4-(1,2-difeniletil) piperazin (MT-45), s obzirom na rizike koje je procijenio Znanstveni odbor Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama. Prema tim rezultatima, navedene tvari su nove psihoaktivne tvari koje su od 2013. godine postale dostupne na tržištu droga, te su u tri države članice Europske unije u godinu dana zabilježeni brojni smrtni slučajevi povezani s tim tvarima, te trovanja bez smrtnih slučajeva. Držim da su to dovoljni dokazi o rizicima uporabe ovih tvari, a dodatne informacije o njihovoj štetnosti donosi podatak da je nekoliko istraživanja na životinjama pokazalo kako je akutna toksičnost tvari MT-45 nekoliko puta veća od toksičnosti morfija. Iako ove tvari nisu u raširenoj uporabi, uglavnom ih koriste ovisnici koji nemaju pristup heroinu, te je zbog toga očigledno da se već na samom početku mora regulirati njihova uporaba i spriječiti daljnje širenje. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o osnutku izvedbenega sklepa Sveta o uvedbi nadzornih ukrepov za 4-metil-5-(4-metilfenil)-4,5-dihidrooksazol-2-amin (4,4'-DMAR) in 1-cikloheksil-4-(1,2-difeniletil)piperazin (MT-45) sem podprla, saj menim, da potrebujemo boljšo izmenjavo podatkov, učinkovite ocene tveganj ter strožji nadzor nad novimi psihoaktivnimi snovmi, ki se pojavljajo na črnem trgu. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del consejo. La 4-methlamphetamine tiene una toxicidad superior a la de la anfetamina y supone por lo tanto un riesgo evidente para la salud pública. Además, dado que la sustancia no tiene aplicaciones médicas conocidas o legítimas de otro tipo, su libre circulación no presenta ningún beneficio evidente para la sociedad en su conjunto. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – Ce rapport vise la soumission de nouvelles substances psychotropes à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Ces substances ont déjà causé des dizaines de morts. Des travaux de recherche supplémentaires sont nécessaires pour en définir les risques sanitaires et sociaux, mais les éléments disponibles fournissent des motifs suffisants pour les soumettre à des mesures de contrôle dans toute l'Union européenne. Cela permettrait d'éviter l'apparition d'obstacles à la coopération transfrontalière entre services répressifs et judiciaires, et à la protection du public face aux risques liés à la consommation de ces substances. J'ai donc voté POUR l'adoption de ce texte. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor proyecto del consejo. La 4-methlamphetamine tiene una toxicidad superior a la de la anfetamina y supone por lo tanto un riesgo evidente para la salud pública. Además, dado que la sustancia no tiene aplicaciones médicas conocidas o legítimas de otro tipo, su libre circulación no presenta ningún beneficio evidente para la sociedad en su conjunto. Ernest Urtasun (Verts/ALE),
in writing. – I voted in favour as I agree that the synthetic drugs mentioned in the report should be subjected to control measures. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – En esta decisión se habla de nuevas sustancias que han provocado un gran número de muertes y toxicidad. La propuesta pretende asegurar la continuidad de las medidas de control en los estados miembros relativas a estas nuevas sustancias por lo que considero necesario votar a favor de esta decisión. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de de la Decisión del Consejo que insta a los Estados miembros a someter a medidas de control a las sustancias conocidas como 4,4'-DMAR y MT-45. Ambas sustancias se están vendiendo ilegalmente como substitutivos de otras drogas más conocidas sin que los y las consumidoras sean debidamente informadas del riesgo que conlleva para su salud, pues han sido asociadas con varias muertes en diversos Estados miembros. Ocho Estados miembros ya han tomado medidas de control sobre esta sustancia. Con esta decisión también se facilita que estos intercambien información relativa a estas nuevas sustancias psicoactivas y sus daños potenciales para la salud en el marco de la UE. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – A substância 4,4'-DMAR emergiu no novo mercado de substâncias psicoativas como uma «substância química experimental» vendida na Internet, e está agora disponível nos mercados de rua. A 4,4'-DMAR está a ser vendida e consumida como uma substância por si só, mas também tem sido incorretamente vendida no mercado ilícito como ecstasy e anfetamina. Ocorreram 28 mortes entre novembro de 2013 e julho de 2014 num Estado-Membro, na maioria dos casos sendo detetada, em amostras biológicas, a presença de MT-45. Dezoito intoxicações não fatais foram igualmente relatadas pelo mesmo Estado-Membro. As características clínicas foram identificadas como sendo semelhantes às da intoxicação causada por opiáceos. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Der Bericht führt zu Kontrollmaßnahmen/Forschung der Substanzen/Drogen 4,4'-DMAR und MT-45 und ist daher zu unterstützen. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Bei der Entschließung des EU-Parlaments zum Entwurf eines Durchführungsbeschlusses des Rates über Kontrollmaßnahmen für 4-Methyl-5-(4-methylphenyl)-4,5-dihydrooxazol-2-amin (4,4'-DMAR) und 1-Cyclohexyl-4-(1,2-diphenylethyl)piperazin (MT-45) habe ich mich enthalten. Ich sehe keine Notwendigkeit, Kontrollmaßnahmen für psychoaktive Substanzen auf europäischer Ebene zu beschließen. Ganz zu Recht haben daher bestimmte Mitgliedstaaten Ausnahmeregelungen vereinbart. Das Subsidiaritätsprinzip wird durch eine europäische Regelung dieser Fragen eklatant verletzt. Damiano Zoffoli (S&D),
per iscritto. – Mi rallegro del voto odierno sulla necessità di sottoporre a misure di controllo le sostanze 4,4'-DMAR e MT-45. Il rinvenimento di queste sostanze in numerose fatalità impone il bisogno di una più profonda ricerca sui rischi sanitari che queste sostanze pongono, vista anche la loro già ampia diffusione sia sul mercato di Internet sia sulla strada. Presa questa decisione, è necessario ora che gli Stati membri prendano le misure necessarie, in accordo con le loro leggi nazionali, per sottoporre queste sostanze psicoattive a misure di controllo. 8.6.   Κινητοποίηση του Ταμείου Αλληλεγγύης της ΕΕ: Καταστροφές στη Βουλγαρία και στην Ελλάδα το 2015 (A8-0253/2015 - Andrey Novakov) Written explanations of vote William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – We voted against this due to the fact that the EU is looking to mobilise EUR 16 274 765 for Bulgaria and Greece due to flooding that took place early in 2015. Public sector and infrastructure damage is at the centre of attention relating to the claim, while private sector damage is left to the insurance companies to deal with. There have been no reports made available relating to assessment or loss adjusters from both nations. We do not know what criteria has been met to make this claim or if the validity or reliability of this claim has been stretched and challenged by the EU. It is obvious that the existing infrastructure was not prepared to handle flooding and this opportunity could contribute towards development of the infrastructure in certain places. However it is a small amount in comparison to what Bulgaria has claimed in terms of financial damage, which is estimated at EUR 239 million and as for Greece it is estimated at nearly EUR 400 million. UKIP voted against. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – El presente informe apoya destinar nuevos fondos a regiones afectadas por las inundaciones (Grecia) y un invierno anormalmente duro (Bulgaria); regiones que se encuentran, además, entre las más pobres de la UE. He votado a favor porque es necesario que la UE contribuya a paliar situaciones como ésta. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this resolution as it calls for increased efforts and funding to assist areas of Greece and Bulgaria that were adversely impacted by severe climatic conditions in early 2015. Due to these situations the governments of these countries applied to the European Solidarity Fund. EUR 16 274 765 will be mobilised under the European Solidarity Fund to cover the cost of recovery operations in both countries, as both cases match the European Solidarity Fund's criteria. Bulgaria was adversely affected by severe winter weather which included heavy rainfall, snow, floods and landslides. Immense damage was done to public infrastructure, communication and transport networks, enterprise and residential areas, not to mention the agricultural sector and forests. In Greece there was a similar situation with major flooding and consequently significant damage to infrastructure, especially water supplies and sewage systems, public buildings, residential areas and businesses. The impact on Greek agriculture saw the destruction of farming infrastructure, warehouses and crops. The report garnered the support of 95 % of MEPs without any amendments or objections being made. The aid will reimburse expenses incurred in recovery and reinforcement works after the natural disasters. Νίκος Ανδρουλάκης (S&D),
γραπτώς. – Χαιρετίζω την υιοθέτηση της έκθεσης σχετικά με την κινητοποίηση του Ταμείου Αλληλεγγύης της Ευρωπαϊκής Ένωσης όσον αφορά τις καταστροφές που υπέστησαν οι κάτοικοι του Έβρου και της Κεντρικής Μακεδονίας τον περασμένο Φεβρουάριο. Με την έκθεση αυτή εγκρίνεται η παροχή οικονομικής βοήθειας ύψους 9,9 εκατομμυρίων ευρών που θα διατεθούν για την αποκατάσταση των δημοσίων κτιρίων, ιδιωτικών κατοικιών, επιχειρήσεων, γεωργικών εκμεταλλεύσεων και χώρων πολιτιστικής κληρονομιάς που είχαν πληγεί. Λίγες μέρες μετά τις καταστροφικές πλημμύρες, είχα καταθέσει γραπτή ερώτηση προς την Ευρωπαϊκή Επιτροπή επικεντρώνοντας το ενδιαφέρον κυρίως στην βελτίωση των υποδομών στην περιοχή του Έβρου, ώστε την επόμενη χρονιά να μπορέσουμε να αποφύγουμε την υπερχείλιση του ποταμού που προκάλεσε πολύ σημαντικά προβλήματα την περασμένη χρονιά. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Ce rapport vise à mobiliser 16,3 millions d'euros du Fonds européen de solidarité suite aux intempéries qui ont touché la Bulgarie et la Grèce. Étant favorable au fait de venir en aide aux populations sinistrées, j'ai voté pour cette proposition. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – The principle of subsidiarity dictates that decisions should be taken at the closest possible level to the citizen – in this case at regional or national level. Therefore, these matters should not be funded by the European Union. Administration costs mean that the whole is, in fact, less than the sum of its parts and the amounts of money requested are too small for there to be any macroeconomic justification. It is absurd that the arbiters of whether this funding should, or should not, be given are Members of the European Parliament with no detailed knowledge of the situation. This project may well be of benefit to the people of Bulgaria and Greece, but I am not best placed to judge. The EU Solidarity Fund should be scrapped, which would give money back to the Member States to decide for themselves about the appropriateness of such funding. Consequently, I had no option but to vote against – even though this may be a worthwhile project. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette délibération nécessaire au vu des catastrophes qui ont touché cette région de l'Union européenne. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą, kuriuo Komisija raginama mobilizuoti ESSF lėšas (16 274 765 eurų) siekiant suteikti finansinę paramą, susijusią su nelaime Bulgarijoje (atšiaurios žiemos sąlygos lėmė nelaimę, kuri pagal ESSF priskiriama «didelėms gaivalinėms nelaimėms»), taip pat su dviem nelaimėmis Graikijoje (potvyniais Evro regione ir Vidurio Graikijoje, kurie pagal ESSF priskiriami «regioninėms nelaimėms»), įvykusiomis 2015 m. pradžioje. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – La mobilisation du Fonds européen de solidarité m'a paru pleinement justifiée pour venir en aide aux Bulgares et aux Grecs au lendemain des graves intempéries qu'ils ont subies ces derniers mois. Que représentent ces 16,3 millions d'euros par rapport aux gigantesques gaspillages auxquels nous a habitués l'Union européenne par ailleurs? J'ai donc voté en faveur de ce rapport. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – La Bulgarie et la Grèce ont introduit une demande d'aide au titre du Fonds de solidarité de l'UE après avoir été touchées début 2015 par de graves inondations non seulement causant d'importants dégâts aux infrastructures publiques, aux entreprises et aux habitations et biens privés mais aussi provoquant des dommages dans le secteur agricole. Au vu de l'ampleur des dommages, la proposition de décision relative à la mobilisation du Fonds de solidarité de l'Union européenne doit aider la Grèce et la Bulgarie au lendemain des importantes catastrophes naturelles régionales qui ont frappé leur territoire. Par conséquent, j'ai approuvé cette décision. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de este informe relativo a la movilización del Fondo de Solidaridad de la UE en apoyo a las peticiones de Bulgaria y Grecia debido a las grandes inundaciones sufridas en ambos países. En el caso de Bulgaria, afectó a la mayor parte del sureste a finales de enero y comienzo de febrero de 2015. En el de Grecia, a Evros y regiones central y occidental en febrero de 2015. Esta ayuda permitirá llevar a cabo operaciones urgentes de primera necesidad y de recuperación. Ambos casos fueron clasificados como «catástrofes regionales» y, por lo tanto, necesitan de esta aportación para llevar a cabo las operaciones indicadas. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Fin janvier et début février 2015, la Bulgarie a connu, sur la majeure partie de son territoire, des pluies torrentielles, des chutes de neige, des inondations et des glissements de terrain, qui ont causé des dégâts considérables aux infrastructures publiques, aux entreprises et aux habitations et biens privés, et qui ont frappé de plein fouet le secteur agricole. Début février 2015, la Grèce a été touchée par des inondations de grande ampleur qui se sont produites dans une vaste zone autour des fleuves Evros et Ardas, en Macédoine orientale et en Thrace, entraînant la destruction d'infrastructures de base, de bâtiments publics, d'habitations privées, d'entreprises et provoquant des dommages dans le secteur agricole. Sur la base des demandes d'intervention présentées par la Bulgarie et la Grèce, l'aide du Fonds, qui repose sur l'estimation des montants totaux des dommages causés, est la suivante: les dommages directs en Bulgarie sont estimés à 243,305 millions EUR et ceux en Grèce à 395,878 millions EUR. Le Fonds propose une aide respectivement: pour la Bulgarie de 6 377 815 EUR et pour la Grèce de 9 896 950 EUR, soit au total: 16 274 765 EUR. J'ai donc voté pour. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Nei primi mesi del 2015 la Bulgaria e la Grecia sono state colpite da forti inondazioni classificate come gravi catastrofi naturali. Con questo voto si stanzieranno 16 milioni di euro da destinarsi alla ricostruzione e al sostegno delle popolazioni colpite. José Blanco López (S&D),
por escrito. – La Comisión propone movilizar el FSUE para conceder ayuda financiera en relación con una catástrofe natural en Bulgaria (duras condiciones climatológicas invernales y clasificada como «catástrofe natural grave» de acuerdo con el FSUE) y dos en Grecia (inundaciones en Evros y en Grecia Central, ambas clasificadas como «catástrofes regionales» de acuerdo con el FSUE). Todas ellas de principios de 2015. Apoyo la aprobación de la propuesta de Decisión de la Comisión porque en ambos casos cumplen los criterios del FSUE por la naturaleza de las catástrofes, su enorme alcance y su profundo impacto en las comunidades y economías locales; y porque los daños han afectado profundamente a las regiones, no solo a la infraestructura pública, sino también a propiedades privadas, empresas, terrenos agrícolas y bosques. En el marco del presupuesto general de la UE para el ejercicio 2015, se movilizará el FSUE por un importe de 16 274 765 euros en créditos de compromiso y de pago. Tras deducir los anticipos abonados equivalentes al 10 % (637 782 euros para Bulgaria y 989 695 euros para Grecia), la cantidad pendiente es de 14 647 288 euros (5 740 033 euros para Bulgaria y 8 907 255 euros para Grecia). Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriame Europos Parlamentas pritaria Komisijos pasiūlymui mobilizuoti Europos Sąjungos solidarumo fondo (ESSF) lėšas ir suteikti finansinę paramą Bulgarijai, nes atšiaurios žiemos sąlygos lėmė nelaimę, kuri pagal ESSF priskiriama «didelėms gaivalinėms nelaimėms». Parlamentas taip pat pritaria siūlymui suteikti finansinę paramą Graikijai, įvykus dviem nelaimėms – potvyniais Evro regione ir Vidurio Graikijoje, kurie pagal ESSF priskiriami «regioninėms nelaimėms». 2015 m. sausio mėn. pabaigoje ir vasario mėn. pradžioje didelė dalis Bulgarijos nukentėjo nuo gausių kritulių, sniego, potvynių ir nuošliaužų, didžiausią žalą patyrė šalies pietryčių regionas. Šie reiškiniai padarė didelės žalos viešajai infrastruktūrai. 2015 m. vasario mėn. pradžioje potvyniai Rytų Makedonijoje ir Trakijoje lėmė didelę žalą pagrindinei infrastruktūrai, viešiesiems pastatams, privatiems namams, įmonėms ir Graikijos žemės ūkiui, buvo sunaikinta žemės ūkio infrastruktūra, sandėliai ir pasėliai. Vandens tiekimo ir kanalizacijos infrastruktūra pažeista 17 gyvenviečių. Tuo pačiu metu didelės Vidurio ir Vakarų Graikijos teritorijos nukentėjo nuo kitų potvynių, padariusių dar didesnę žalą, dėl kurios sutriko elektros energijos tiekimas, izoliuota ne viena kalnų gyvenvietė ir sunaikinti kai kurie Graikijos kultūros paveldo objektai. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – Egyetértek a Bizottság javaslatával, hogy a 2013. december 2-i intézményközi megállapodás 11. pontja alapján az Európai Unió Szolidaritási Alapja (EUSZA) nyújtson pénzügyi támogatást a 2015 elején Bulgáriában (az EUSZA szerint «jelentős természeti katasztrófának» minősített, kivételesen kemény téli időjárási viszonyok miatt) bekövetkezett katasztrófa és a Görögországban szintén 2015 elején (az EUSZA szerint «regionális katasztrófának» minősített, a közép-görögországi Evroszban) bekövetkezett áradások miatti két katasztrófa kapcsán. A Bizottság az Európai Unió Szolidaritási Alapjának létrehozásáról szóló rendelettel összhangban elvégezte mind a három kérelem alapos vizsgálatát. Az Európai Unió összesen 16 274 765 eurót folyósít Bulgáriának és Görögországnak a károk enyhítésére. A fentiek alapján a magyar néppárti delegáció tagjaként az Európai Néppárttal összhangban támogattam a javaslat elfogadását. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Kot že tolikokrat letos gre moja podpora sprostitvi posebnih sredstev solidarnostnega sklada, tokrat za Bolgarijo, ki so je močno prizadele nenavadno ostre zimske razmere, in Grčijo, katere pokrajina Evros se je soočila s katastrofalnimi poplavami. Za odpravo teh posledic smo tako namenili cca.16 milijonov evrov. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće o financijskoj pomoći Grčkoj i Bugarskoj, koje su pogođene teškim zimskim uvjetima, te poplavama u 2015. godini. Ovo je prijedlog je u skladu s dosadašnjom praksom, a cjelokupni iznos će se financirati kroz preraspodjelu dostupnih sredstava za napredak iz Općeg proračuna Europske unije za financijsku godinu 2015. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this resolution as it calls for increased efforts and funding to assist areas of Greece and Bulgaria that were adversely impacted by severe climatic conditions in early 2015. Due to these situations the governments of these countries applied to the European Solidarity Fund. EUR 16 274 765 will be mobilised within the framework of the European Solidarity Fund to cover the cost of recovery operations in both countries as both cases match the European Solidarity Fund's criteria. Bulgaria was adversely affected by severe winter weather which included heavy rainfall, snow, floods and landslides. Immense damage was done to public infrastructure, communication and transport networks, enterprise and residential areas, not to mention to the agricultural sector and forests. In Greece there was a similar situation with major flooding and consequently significant damage to infrastructure, especially water supplies and sewage systems, public buildings, residential areas and businesses. The impact on Greek agriculture saw the destruction of farming infrastructure, warehouses and crops. The report garnered the support of 95 % of MEPs without any amendments or objections being made. The aid will reimburse expenses incurred on recovery and reinforcement works after the natural disasters. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché credo che sia fondamentale che l'Unione dia prova della sua solidarietà, soprattutto nei confronti di quei paesi e quelle regioni che sono stati colpiti da gravi catastrofi naturali. È nostro dovere, pertanto, aiutare i cittadini e i governi greco e bulgaro che hanno subito gli enormi danni causati dalle alluvioni che li hanno colpiti all'inizio dell'anno. Renata Briano (S&D),
per iscritto. – Tra gennaio e febbraio 2015 alcune regioni della Grecia e della Bulgaria sono state colpite da forti piogge, nevicate, inondazioni e frane. Questi eventi hanno causato ingenti danni alle infrastrutture pubbliche (scuole, dighe, reti di telecomunicazione e strade), alle abitazioni e alle attività private (centinaia di edifici sono stati allagati), oltre ai danni al settore agricolo e alle foreste derivanti dai depositi di fango, dagli smottamenti e dalle frane. L'eccezionalità e la gravità della situazione hanno reso necessario l'impiego del Fondo di solidarietà dell'Unione europea, di cui è stato versato un anticipo pari al 10% dell'importo previsto. Il Parlamento deve approvare la mobilitazione del Fondo per l'assegnazione degli importi previsti dalla Commissione come contributo emergenziale alle regioni colpite, nel minor tempo possibile, poiché la celerità della risposta istituzionale ad un intervento alluvionale è fondamentale per la ripresa delle attività economiche e del normale svolgimento delle attività quotidiane dei cittadini. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Au début du mois de février, la Grèce et la Bulgarie ont été confrontées à de violentes inondations qui ont provoqué d'importants dégâts matériels. Les autorités bulgares ont estimé le coût de ces intempéries à 243 millions d'euros, soit plus de 0,6 % du RNB, qui est le seuil de déclenchement des fonds issus du FSUE. Selon Athènes, les préjudices causés par ces inondations s'élèvent à 396 millions d'euros, soit 4,78 % du PIB moyen pondéré des cinq régions sinistrées, excédant ainsi le seuil de déclenchement fixé à 1,5 % du PIB régional. Pour ces deux catastrophes naturelles, la Commission a déjà avancé 10 % de la contribution financière prévue. En déduisant ces avances, le solde à payer est de 14,6 millions d'euros. La Commission propose de puiser dans les 50 millions d'euros provisionnés dans le budget 2015, notamment pour les paiements d'avance et pour les crédits d'engagement. Concernant la Grèce et la Bulgarie, le déclenchement du FSUE respecte les seuils qui avaient été fixés au préalable. Je n'ai aucune objection à ce qu'une partie des provisions du budget 2015 soit utilisée pour payer le solde des contributions. J'ai donc voté pour ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Începutul anului 2015 a reprezentat pentru Bulgaria și Grecia o perioadă extrem de grea. Atât zăpada, cât și inundațiile au condus la daune directe totale de 243 305 milioane de euro în cazul Bulgariei și 395 878 milioane de euro în cazul Greciei. Evenimentele petrecute în aceste două țări sunt considerate a fi o catastrofă naturală majoră. În ceea ce privește Bulgaria, regiunea de sud-est a fost cel mai grav afectată, peste 300 de clădiri fiind inundate doar într-un singur oraș. De asemenea, volumul inundațiilor fiind foarte mare, multe terenuri agricole și pășuni au fost inundate. Cât privește Grecia, sectorul agricol a fost cel mai afectat. Au fost inundate aproximativ 17 500 ha de teren, iar infrastructuri agricole, depozite și culturi au fost distruse. 150 km de drumuri au fost deteriorate sau distruse, iar infrastructuri de alimentare cu apă și canalizare au fost deteriorate în 17 așezări. Impactul profund pe care aceste catastrofe l-au avut asupra celor două țări, precum și gradul ridicat al daunelor m-au determinat să votez în favoarea alocării a 16 274 765 EUR pentru cele două țări și, implicit, în favoarea raportului cu privire la mobilizarea Fondului de Solidaritate în cazul Bulgariei și al Greciei. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto a favore della mobilitazione del fondo di solidarietà europea per Bulgaria e Grecia per un ammontare complessivo di circa 16 milioni di euro. Per la Bulgaria si tratta di inondazioni e forti nevicate avvenute nel febbraio 2015 e l'evento è stato classificato come catastrofe naturale grave. Per la Grecia si parla, invece, di inondazioni avvenute nello stesso periodo nella regione centrale, occidentale e in quella di Evros. L'ammontare di 16 milioni circa è così ripartito: 6,4 per la Bulgaria e 9,9 per la Grecia. Tutto lascia presupporre che la procedura sia stata seguita correttamente e, conformemente a quanto fatto per catastrofi che hanno interessato i nostri territori, la delegazione della Lega Nord esprime il suo voto positivo. Cristian-Silviu Bușoi (PPE),
în scris. – Susțin mobilizarea, în temeiul punctului 11 din Acordul interinstituțional privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară din 2 decembrie 2013 (dintre PE, Consiliu și Comisie), a Fondului de solidaritate al UE pentru acordarea de asistență financiară pentru catastrofele produse în Bulgaria (condițiile aspre de iarnă au declanșat o catastrofă clasificată drept «catastrofă naturală majoră» în cadrul FSUE) și în Grecia (pentru două catastrofe, respectiv inundațiile din Evros și din regiunea centrală a Greciei, clasificate drept «catastrofe regionale» în cadrul FSUE), care au avut loc la începutul anului 2015. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della relazione sulla proposta di decisione del Parlamento europeo e del Consiglio concernente la mobilitazione del Fondo di solidarietà dell'Unione europea per concedere assistenza finanziaria in relazione alle catastrofi avvenute in Bulgaria e Grecia nei primi mesi del 2015. Vaste zone nella regione sud-orientale della Bulgaria sono state colpite da forti piogge, nevicate, inondazioni e frane, che hanno messo in ginocchio il settore agricolo e silvicolo del paese. Nello stesso periodo, inondazioni diffuse nella parte settentrionale della Grecia hanno travolto edifici pubblici, imprese e abitazioni private, distruggendo aziende agricole, magazzini e colture e danneggiando duramente le infrastrutture idriche e fognarie in diverse zone del paese. Parallelamente, molte zone della Grecia centrale e occidentale hanno subito un'altra serie di inondazioni che hanno causato danni ancora maggiori, arrivando anche a distruggere una parte del patrimonio culturale greco. Ritengo che di fronte a queste catastrofi l'Unione europea debba dimostrare solidarietà verso gli Stati membri colpiti. Ho quindi votato a favore della mobilitazione del Fondo di solidarietà dell'Unione europea (FSUE) per erogare gli aiuti a Bulgaria e Grecia. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of the resolution, and against the amendments. The purpose of this resolution is to make available exceptional measures to enable Greece to use already available EU structural funds. Tighter financing conditions, as well as economic uncertainties in recent months, have disrupted investment programs and the ability of the Greek authorities to fully utilise the available EU funds. The Greek economy is in urgent need of a cash injection, as funds for public investment to revive the economy are lacking. This means that Greece is less able to co-finance this policy, and many projects may not be completed. Also, if Greece does not use the funds still available under the 2007 – 2013 period before the end of 2015, these funds will be lost, and Greece will miss out on about 2 billion euros. I voted against the amendments as a positive vote, would mean that the resolution may go for a second reading and postpone the decision, which would risk losing part of these important appropriations for Greece. James Carver (EFDD),
in writing. – UKIP are voting against this due to the fact that the EU is looking to mobilise EUR 16,274,765 for Bulgaria and Greece due to flooding that took place early in 2015. Public sector and infrastructure damage is at the centre of attention relating to the claim. Whereas, private sector damage is left to the insurance companies to deal with. There have been no reports made available relating to assessment or loss adjusters from both nations. We do not know what criteria has been met to make this claim or if the validity or reliability of this claim has been stretched and challenged by the EU. It is obvious that the existing infrastructure was not prepared to handle flooding and this opportunity could contribute towards the development of the infrastructure in certain places, however it is a small amount in comparison to what Bulgaria has claimed in terms of financial damage, which is estimated at EUR 239 million and as for Greece it is estimated at nearly EUR 400 million. Hence, I voted against. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour because there needs to be a fund for citizens in these countries that offer a fast and rapid response in order to help them recover from disasters. The fund has been accessed by Greece for flooding and Bulgaria for severe winter conditions. The budget will not be amended instead the remaining 50 Million euros will be used as advancements for this fund. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Si tratta della richiesta di mobilitazione del Fondo di solidarietà per aiutare le zone della Bulgaria e della Grecia duramente colpite dagli eventi atmosferici di inizio 2015. Le stesse sono state infatti colpite da forti piogge, nevicate, inondazioni e frane, che hanno causato danni stimati in circa 250 milioni di euro in Bulgaria, e circa 400 milioni di euro in Grecia. Ho sicuramente votato a favore della mobilitazione del fondo, in modo che l'Unione possa andare in soccorso delle popolazioni colpite. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Πολύ ορθά η Επιτροπή, συνεπικουρούμενη από το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο, προτείνει την κινητοποίηση του Ταμείου Αλληλεγγύης της Ευρωπαϊκής Ένωσης με στόχο την παροχή χρηματοδοτικής βοήθειας για την αντιμετώπιση της καταστροφής στη Βουλγαρία από αντίξοες χειμερινές συνθήκες που προκάλεσαν καταστροφή η οποία χαρακτηρίζεται ως μείζονα καταστροφή. Επίσης, ορθά, κατά τον ίδιο τρόπο, εντάσσονται σε αυτό το πλαίσιο και δύο καταστροφές στην Ελλάδα, δηλαδή οι πλημμύρες στον Έβρο και την Κεντρική Ελλάδα, οι οποίες χαρακτηρίζονται ως περιφερειακές καταστροφές και συνέβησαν στις αρχές του 2015. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della mobilitazione del Fondo di solidarietà dell'Unione europea per la Grecia e la Bulgaria. Il Fondo consente all'UE di agire rapidamente e in modo efficace a situazioni di emergenza dimostrando così la propria solidarietà a popolazioni colpite da catastrofi naturali. La Bulgaria ha presentato domanda a causa dei danni provocati da condizioni invernali avverse, mentre la Grecia ha presentato due domande in relazione a violente inondazioni che hanno colpito alcune sue regioni particolarmente svantaggiate. La Bulgaria ha stimato i danni in circa 243 milioni di euro e riceverà un aiuto complessivo di 6 377 815 euro, mentre la Grecia, che ha subito danni per 395 milioni di euro, riceverà un aiuto complessivo pari a 9 896 950 euro. Il Fondo, complessivamente, mobiliterà 16 274 765 euro. Dopo la detrazione degli acconti già versati del 10 per cento, il saldo da pagare è di 14 647 288 euro. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione poiché ritengo che, in conformità con gli obiettivi dell'Unione europea, sia lecito mobilitare il Fondo di solidarietà dell'Unione europea e concedere assistenza finanziaria alla Grecia per le inondazioni nella regione di Evros e altre regioni occidentali, e alla Bulgaria per le condizioni invernali avverse. Inoltre questi eventi hanno causato, riguardo al caso bulgaro, danni considerevoli alle infrastrutture pubbliche, come ad esempio dighe, reti di comunicazione e strade, e alle imprese, abitazioni e attività private. Le autorità Bulgare, in aggiunta, hanno stimato danni complessivi diretti in 243,305 milioni di euro. Infine concordo pienamente per lo stanziamento di fondi alla causa Greca, poiché le inondazioni hanno causato danni alle infrastrutture fondamentali, alle imprese, all'agricoltura greca, distruggendo le infrastrutture agricole, i magazzini e le colture. David Coburn (EFDD),
in writing. – We are voting against this due to the fact that the EU is looking to mobilise EUR 16,274,765 for Bulgaria and Greece due to flooding that took place early in 2015. Public sector and infrastructure damage is at the centre of attention relating to the claim. Whereas, private sector damage is left to the insurance companies to deal with. There have been no reports made available relating to assessment or loss adjusters from both nations. We do not know what criteria has been met to make this claim or if the validity or reliability of this claim has been stretched and challenged by the EU. It is obvious that the existing infrastructure was not prepared to handle flooding and this opportunity could contribute towards the development of the infrastructure in certain places, however it is a small amount in comparison to what Bulgaria has claimed in terms of financial damage, which is estimated at EUR 239 million and as for Greece it is estimated at nearly EUR 400 million. UKIP voted against. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – O Fundo de Solidariedade da União Europeia tem por objetivo garantir um auxílio rápido, eficaz e flexível à população de um Estado-Membro, bem como aos países que estejam a negociar a respetiva adesão, em caso de catástrofe natural de grandes proporções. Este fundo complementa os fundos públicos dos Estados-Membros em situações de emergência, nomeadamente na recuperação urgente das infraestruturas, no alojamento temporário e nos serviços de emergência destinados a satisfazer as necessidades imediatas da população, bem como na limpeza das áreas afetadas pela catástrofe. No ano de 2015, a Bulgária foi afetada por condições invernais rigorosas que causaram uma «catástrofe natural de grandes proporções» - e a Grécia afetada por duas catástrofes - inundações na bacia do rio Evros e nas regiões centrais da Grécia - consideradas «catástrofes regionais». Na sequência das catástrofes, os países em questão solicitaram a assistência do Fundo de Solidariedade da União Europeia. Assim, apoiei o presente relatório referente à mobilização de 16.274,765 euros em dotações de autorização e de pagamento, a título do Fundo de Solidariedade da União Europeia, com o intuito de minorar a dor, o sofrimento e as perdas das pessoas afetadas pelas referidas catástrofes. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Accolgo con favore la proposta della Commissione per la mobilitazione del Fondo di solidarietà dell'Unione europea in risposta alle domande di assistenza presentate da Bulgaria e Grecia in seguito ai disastri naturali avvenuti nei primi mesi del 2015. È necessario intervenire in maniera rapida, efficace e flessibile nelle situazioni che rientrano nella categoria di «catastrofe naturale grave» perché le regioni colpite hanno subito gravissimi danni nel settore agricolo, nelle infrastrutture e nei collegamenti. Inoltre, le calamità naturali hanno prodotto un impatto drammatico sulle economie locali, sulle comunità e sull'ambiente. Pertanto, ho espresso il mio consenso alla relazione dell'onorevole Novakov, considerando anche che i due Stati colpiti rientrano nella categoria di regioni meno sviluppate per le quali sono previsti Fondi strutturali e d'investimento europei. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – This proposal to use of the EU Solidarity Fund (EUSF) showcases the solidarity and cooperation that is possible within Europe and within the policies of the European Union. The EUSF is an annual fund dedicated to potential emergencies and natural disasters in member states. Given that two natural disasters have already occurred in the EU since the start of the calendar year, the Parliament fully supports the allocation of financial support to aid Bulgaria (due to severe and frigid winter months) and Greece (heavy flooding in the Evros and central/western regions). Moments like these are opportunities to put aside our political differences and come together to aid fellow Europeans in need. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – Si tratta della richiesta di mobilitazione del Fondo di solidarietà dell'Unione europea (FSUE) con riferimento a due situazioni catastrofiche che hanno avuto luogo a inizio 2015 in Bulgaria e Grecia. Alla fine di gennaio e all'inizio di febbraio, vaste zone della Bulgaria, soprattutto la regione sudorientale, sono state colpite da forti piogge, nevicate, inondazioni e frane, che hanno causato danni stimati in circa 250 milioni di euro. Le autorità greche hanno stimato danni per circa 400 milioni di euro. La relazione si propone di destinare circa 10 milioni di euro alla Grecia e 6 alla Bulgaria, per cercare di aiutare queste aree così fortemente colpite da gravosi fenomeni naturali. Voto a favore poiché si tratta di uno strumento finanziario speciale che dovrebbe dimostrare la solidarietà dell'Unione europea, benché le regole, le modalità e le tempistiche di utilizzo del Fondo non risultino ottimali in quanto esso è utilizzabile fino ad un massimo di 500 milioni di euro l'anno. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – El presente informe apoya destinar nuevos fondos a regiones afectadas por las inundaciones (Grecia) y un invierno anormalmente duro (Bulgaria); regiones que se encuentran, además, entre las más pobres de la UE. He votado a favor porque es necesario que la UE contribuya a paliar situaciones como ésta. Pál Csáky (PPE),
írásban. – A Bizottság javasolja, hogy a 2013. december 2-i intézményközi megállapodás alapján az Európai Unió Szolidaritási Alapja nyújtson pénzügyi támogatást a 2015 elején Bulgáriában bekövetkezett katasztrófa és a Görögországban szintén 2015 elején bekövetkezett áradások miatti két katasztrófa kapcsán. Bulgária jelentős részét heves esőzések, havazás, áradások és földcsuszamlások érték 2015. január végén és elején. Ezek az események jelentős károkat okoztak a közcélú infrastruktúrákban, vállalkozásokban, magántulajdonokban is, illetve a mezőgazdaságnak és erdőgazdaságnak is. A bolgár hatóságok a katasztrófa által okozott közvetlen károkat összesen 243,305 millió euróra becsülik. Görögországban 2015. február eleji súlyos áradások károkat okoztak az alapvető infrastruktúrákban, a középületekben, lakóházakban, a vállalkozásokban és a görög mezőgazdaságban. A görög hatóságok becslése szerint az áradások által okozott, teljes közvetlen kár 395,878 millió euró. Az Európai Unió összesen 16 274 765 eurót folyósít Bulgáriának és Görögországnak a károk enyhítésére. Mivel a két kérelem eleget tesz az Európai Unió Szolidaritási Alapja kritériumainak, és mivel a kár nem csupán a közcélú infrastruktúrákat (vízellátás, szennyvíz, villamos energia), hanem az adott régiókat alapjaiban érintette, ideértve a magántulajdont, a vállalkozásokat, a mezőgazdasági földterületeket és az erdőket, ezért az Európai Néppárttal összhangban támogattam a javaslat elfogadását. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report which concerns the mobilisation of the EU Solidarity Fund in relation to a disaster in Bulgaria and two disasters in Greece which occurred in early 2015. The full amount of the mobilisation will be financed through the reallocation of the available appropriations for advances in the general budget of the EU for the financial year of 2015. I voted in favour of this report since I agree with helping Member States which are hit by natural disasters that have devastating effects. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Consider că cele două state membre îndeplinesc condițiile de acordare a ajutorului pus la dispoziție de Fondul de solidaritate și cred că fondul trebuie mobilizat pentru a oferi o contribuție financiară și ajutor regiunilor din Bulgaria și Grecia care au fost serios afectate de daune în anul 2015. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose de mobiliser, pour la deuxième fois cette année, le Fonds de solidarité de l'Union européenne à la suite des catastrophes intervenues en Bulgarie (intempéries hivernales exceptionnelles) et en Grèce (inondations à Evros et dans les régions du centre et de l'ouest). Muni d'une enveloppe annuelle de 500 millions d'euros maximum, ce fonds de solidarité permet à l'UE de répondre de manière rapide, efficace et flexible à de telles situations d'urgence. L'enveloppe actuelle prévoit de mobiliser 6,4 millions d'euros pour la Bulgarie et 9,9 millions d'euros pour la Grèce. Dans un esprit de solidarité vis-à-vis des populations touchées par des désastres, j'ai voté pour le rapport. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – J'ai soutenu ce texte sur la mobilisation du Fonds de solidarité de l'Union européenne pour aider la Grèce et la Bulgarie. Ces deux pays ont subi des catastrophes naturelles au cours de l'année 2015. Il est important d'aider financièrement leurs populations pour qu'elles puissent remettre leur économie sur pied au plus vite. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto. – Tra la fine di gennaio e l'inizio di febbraio 2015, vaste zone della Bulgaria sono state colpite da forti piogge, nevicate, inondazioni e frane. Questi eventi hanno danneggiato infrastrutture pubbliche e private e causato danni al settore agricolo. In Grecia, nello stesso periodo, inondazioni diffuse hanno danneggiato imprese, edifici, infrastrutture e isolato temporaneamente alcuni insediamenti montani. Per questi motivi ho accolto favorevolmente la proposta della Commissione europea di mobilitare il Fondo di solidarietà che concederà assistenza finanziaria a Bulgaria e Grecia, paesi colpiti da questi violenti fenomeni naturali. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – À la suite des inondations survenues en Bulgarie et en Grèce l'hiver dernier, la Commission a reçu de ces États des demandes d'assistance financière au titre du Fonds de solidarité de l'Union européenne. Ces pays se verront octroyer une aide de 16 274 765 euros et pourront ainsi reconstruire leurs infrastructures plus rapidement et ne pas en faire peser la charge sur les économies déjà fragiles. À noter que ce fonds participe à la rationalisation des dépenses de l'Union car il réaffecte des fonds initialement prévus, et non utilisés, pour les programmes de développement rural. Angélique Delahaye (PPE),
par écrit. – La Commission européenne a proposé de mobiliser le fonds de solidarité de l'UE à la suite des catastrophes survenues en Bulgarie (conditions hivernales rigoureuses ayant entraîné une «catastrophe naturelle majeure» au sens du FSUE) ainsi que de deux catastrophes ayant touché la Grèce (inondations dans la région de l'Evros et en Grèce centrale) au début de l'année 2015. J'ai donc voté pour le rapport NOVAKOV portant sur la mobilisation de ce fonds à la suite des différentes catastrophes. Il est à mon sens essentiel et vital d'aider financièrement nos pays membres touchés par de telles catastrophes. Grâce au vote de cette résolution, l'UE va débloquer 6,3 millions d'euros pour la Bulgarie et 9,8 millions d'euros pour la Grèce. Cette mobilisation ne nécessite pas d'amendement au budget 2015 dans la mesure où la Commission propose de puiser dans une enveloppe mobilisée au moment de l'adoption du budget 2015, spécifiquement prévue pour les avances. Gérard Deprez (ALDE),
par écrit. – J'ai appuyé la demande faite au Fonds de solidarité de l'UE de rembourser une partie des coûts payés par la Bulgarie et la Grèce pour réparer les dommages causés par les difficiles conditions hivernales qui ont prévalu dans le sud-est de la Bulgarie et dans le centre, l'est et l'ouest de la Grèce en janvier et février 2015. Ces conditions climatiques exceptionnelles ont eu de dramatiques conséquences. En Grèce, les inondations ont détruit des bâtiments publics, des maisons privées, des entreprises, des zones agricoles et des sites de patrimoine culturel dans les régions du centre et d'Evros. Le sud-est de la Bulgarie a quant à lui été touché par de fortes pluies, des inondations et des glissements de terrain qui ont endommagé des digues, des réseaux de communication et routiers ainsi que des bâtiments publics et privés. La Bulgarie recevra une aide de l'UE de 6,3 millions d'euros et les deux régions grecques recevront un montant total de 9,9 millions d'euros. J'espère que ces aides permettront aux autorités locales de prendre les mesures nécessaires pour limiter les risques que de telles catastrophes ne se reproduisent et qu'elles aideront les populations locales à se reconstruire. Mireille D'Ornano (ENF),
par écrit. – Deux catastrophes naturelles ont touché la Bulgarie et la Grèce, début 2015. Respectivement d'ampleur nationale et régionale, elles n'en demeurent pas moins un sévère coup porté au développement économique de ces deux pays, déjà en difficulté. L'hiver particulièrement rude qu'a subi la Bulgarie a causé de nombreux dégâts aux infrastructures publiques, aux constructions des particuliers et aux exploitations agricoles. Les deux inondations en Thrace et dans l'est de la région de la Macédoine grecque ont, elles aussi, particulièrement atteint l'activité économique de ces régions, à hauteur de 0,62 % du PIB annuel national pour la Bulgarie et de 4,78 % du PIB annuel des régions concernées pour la Grèce. Soutenant la coopération européenne et la solidarité quand elle n'est pas synonyme de tutelle pour les États mais dans une logique de solidarité humanitaire, j'ai voté en faveur de ce rapport recevant les demandes d'aide de la Grèce et de la Bulgarie. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Приветствам доклада за мобилизиране на средства от фонд «Солидарност» на Европейския съюз за подпомагане на България и Гърция, които понесоха огромни щети вследствие на наводненията в началото на годината. Този фонд бе създаден през 2002 г. именно с цел да предоставя финансова помощ на държави, засегнати от големи природни бедствия. По мое мнение този механизъм обаче е неработещ и компенсациите, които се отпускат от него, са крайно недостатъчни. Дори се получава една крайна несправедливост – държави, които не са членки на Съюза, получават в пъти повече от държави членки. Такъв е примерът със Сърбия. Още в началото на годината отправих писмен въпрос до Комисията, в който питах дали Комисията възнамерява да предложи промени в нормативната рамка относно ЕФ «Солидарност» за по-справедливо изчисление и разпределение на компенсациите. Комисията обаче счита, че Фондът като цяло функционира добре, справедлив е и помага на засегнатите държави да преодолеят финансовата тежест, причинена им от бедствия. Въпреки че помощта ще бъде предоставена почти година след бедствието и покрива само част от щетите, понесени от държавата, Комисията не възнамерява в близко бъдеще да предлага допълнително преразглеждане на инструмента. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Η ΕΕ οφείλει να είναι ευέλικτη, όταν συντρέχουν λόγοι αποζημίωσης χωρών που επλήγησαν από φυσικές καταστροφές. Norbert Erdős (PPE),
írásban. – A Bizottság javasolja, hogy a 2013. december 2-i intézményközi megállapodás 11. pontja alapján az Európai Unió Szolidaritási Alapja (EUSZA) nyújtson pénzügyi támogatást a 2015 elején Bulgáriában (az EUSZA szerint «jelentős természeti katasztrófának» minősített, kivételesen kemény téli időjárási viszonyok miatt) bekövetkezett katasztrófa és a Görögországban szintén 2015 elején (az EUSZA szerint «regionális katasztrófának» minősített, a közép-görögországi Evroszban) bekövetkezett áradások miatti két katasztrófa kapcsán. A Bizottság az Európai Unió Szolidaritási Alapjának létrehozásáról szóló, a 2014. május 15-i 661/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított 2012/2002/EK tanácsi rendelettel és különösen annak 2., 3. és 4. cikkével összhangban elvégezte mind a három kérelem alapos vizsgálatát. Az Európai Unió összesen 16 274 765 eurót folyósít Bulgáriának és Görögországnak a károk enyhítésére. A fentiek alapján a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – O Fundo de Solidariedade da União Europeia (o «Fundo») visa permitir à União responder de forma rápida, eficiente e flexível a situações de emergência e manifestar a sua solidariedade para com a população das regiões afetadas por catástrofes, sendo que a intervenção do Fundo não deve exceder o montante máximo anual de 500 milhões euros. A Bulgária apresentou um pedido de mobilização do Fundo, na sequência de condições invernais rigorosas. A Grécia apresentou dois pedidos de mobilização do Fundo, na sequência de inundações. Concordo, por isso que deve ser mobilizado o fundo no montante de €16 274 765 para satisfazer os pedidos apresentados pela Bulgária e pela Grécia. Raffaele Fitto (ECR),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della mobilitazione del Fondo di solidarietà dell'UE per Bulgaria e Grecia. Infatti la suddetta proposta non comporterà alcuna modifica del bilancio 2015, poiché sarà finanziata integralmente mediante la ridistribuzione di stanziamenti già disponibili; inoltre ritengo necessario approvare e sostenere i principi e gli obiettivi del FSUE. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour as I believe it is a good use of EU funds. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – Vítam návrh Európskej komisie udeliť finančnú pomoc v súvislosti s katastrofou v Bulharsku a Grécku. Na konci januára a začiatkom februára 2015 zasiahli veľkú časť Bulharska prívalové dažde, sneženie, záplavy a zosuvy pôdy, pričom najvážnejšie bola zasiahnutá jeho juhovýchodná časť. Tieto udalosti spôsobili značné škody na verejnej infraštruktúre, ako sú hrádze, komunikačné siete a cesty, ako aj v podnikoch, na súkromných obydliach a spôsobili škody v odvetví poľnohospodárstva a lesníctva. Rozsiahle záplavy vo východnom Macedónsku a Trácii začiatkom februára 2015 spôsobili škody na základnej infraštruktúre, verejných budovách, domoch, podnikoch a v gréckom poľnohospodárstve, kde bola zničená poľnohospodárska infraštruktúra, sklady a plodiny. V 17 obciach bola poškodená vodovodná a kanalizačná infraštruktúra. V rovnakom období zasiahlo niekoľko povodní aj veľkú časť stredného a západného Grécka, kde spôsobili ešte väčšie škody, čo viedlo k výpadkom elektriny, izolácii niekoľkých horských usadlostí a zničeniu niektorých gréckych kultúrnych pamiatok. Keďže žiadosti oboch krajín spĺňajú kritéria Fondu solidarity Európskej únie a tieto prírodné katastrofy mali vážny dosah na hospodárstvo a regióny oboch krajín, nevidím dôvod nato, aby bola týmto krajinám predmetná pomoc z FSEÚ odmietnutá. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto favorevole alla mobilitazone del Fondo di solidarietà europea per Bulgaria e Grecia per un ammontare complessivo di circa 16 milioni di euro per i disastri causati dalle alluvioni. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Η ψήφος μου είναι θετική όσον αφορά την κινητοποίηση του Ταμείου Αλληλεγγύης της ΕΕ: Καταστροφές στη Βουλγαρία και στην Ελλάδα το 2015. Η ΕΕ οφείλει να είναι ευέλικτη, όταν συντρέχουν λόγοι αποζημίωσης χωρών που επλήγησαν από φυσικές καταστροφές. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – In early 2015, Bulgaria and Greece have been affected by severe floods that caused significant damage to public infrastructure, businesses, homes, private property and to the agricultural sector as well. Considering the fact that they have been submitting an application to the EU Solidarity Fund, and the fact that the applications meet the conditions for awarding aid from the Fund, I endorsed the mobilization of EUR 16 274 765 in commitment and payment appropriations by the EU Solidarity Fund. Kinga Gál (PPE),
írásban. – A Bizottság javasolja, hogy a 2013. december 2-i intézményközi megállapodás 11. pontja alapján az Európai Unió Szolidaritási Alapja (EUSZA) nyújtson pénzügyi támogatást a 2015 elején Bulgáriában (az EUSZA szerint «jelentős természeti katasztrófának» minősített, kivételesen kemény téli időjárási viszonyok miatt) bekövetkezett katasztrófa és a Görögországban szintén 2015 elején (az EUSZA szerint «regionális katasztrófának» minősített, a közép-görögországi Evroszban) bekövetkezett áradások miatti két katasztrófa kapcsán. A Bizottság az Európai Unió Szolidaritási Alapjának létrehozásáról szóló, a 2014. május 15-i 661/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított 2012/2002/EK tanácsi rendelettel és különösen annak 2., 3. és 4. cikkével összhangban elvégezte mind a három kérelem alapos vizsgálatát. Az Európai Unió összesen 16 274 765 eurót folyósít Bulgáriának és Görögországnak a károk enyhítésére. A fentiek alapján a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor de la movilización del Fondo de Solidaridad de la Unión Europea para ayudar a paliar las consecuencias de las catástrofes acaecidas en Bulgaria y Grecia en 2015, al cumplir ambos casos los criterios del Fondo de Solidaridad europeo. La solidaridad es uno de los principales fundamentos de la UE, por lo que, ante situaciones como las vividas en Bulgaria y Grecia, debemos poner todos los medios a nuestro alcance para superar estas complicadas situaciones. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe für den «Bericht über die Inanspruchnahme des Solidaritätsfonds der EU: Katastrophen in Bulgarien und Griechenland 2015» gestimmt, da für mich die europäische Solidarität in Krisenfällen ein Kernelement unserer Europäischen Union ist. Das gilt für die Katastrophen in Bulgarien und Griechenland – das gilt aber auch aktuell in der Flüchtlingspolitik. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich habe der Inanspruchnahme des Solidaritätsfonds durch Bulgarien und Griechenland zugestimmt. Die durch Naturkatastrophen und schlechte Witterungsbedingungen geschädigten Länder benötigen die europäische Solidarität der anderen Mitgliedstaaten. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report, which concerns the mobilisation of the EU Solidarity Fund (set up to respond to major natural disasters and express European solidarity) to provide assistance to Bulgaria (severe winter conditions) and Greece (flooding in Evros and Central Greece). Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
par écrit. – Les importantes intempéries qui ont touché la Grèce et la Bulgarie en début d'année 2015 ont causé de considérables dégâts matériels dans les infrastructures publiques ou encore dans le secteur agricole, au point d'être reconnues comme catastrophes naturelles. Ces importants dommages justifient la mobilisation du Fonds de solidarité de l'Union européenne. C'est la raison pour laquelle je soutiens aujourd'hui ce rapport qui permettra de déployer plus de 16 millions d'euros pour venir en aide à ces deux États membres pour répondre à cette situation d'urgence. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este acto legislativo, mediante el cual se van a liberar Fondos Estructurales y de Inversión Europeos para las catástrofes de Grecia y Bulgaria, modificando las provisiones en materia de catástrofes en estos dos puntos de la geografía. Entendemos aún así que el fondo no se hace cargo del total de las necesidades que ambos espacios necesitan satisfacer. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group I voted in favour of this report as it concerns the European Union Solidarity Fund, which is emergency financial aid which can be used by Member States following disasters in their countries to help to rebuild basic infrastructure, fund emergency services, fund temporary accommodation and assist with clean-up operations. It does not entail the use of additional appropriations and instead the full amount for the fund will be financed through the reallocation of the available appropriations for advances in the general budget of the European Union for the financial year 2015. András Gyürk (PPE),
írásban. – A Bizottság javasolja, hogy a 2013. december 2-i intézményközi megállapodás 11. pontja alapján az Európai Unió Szolidaritási Alapja (EUSZA) nyújtson pénzügyi támogatást a 2015 elején Bulgáriában (az EUSZA szerint «jelentős természeti katasztrófának» minősített, kivételesen kemény téli időjárási viszonyok miatt) bekövetkezett katasztrófa és a Görögországban, a közép-görögországi Evroszban 2015 elején (az EUSZA szerint «regionális katasztrófának» minősített) bekövetkezett áradások miatti vészhelyzetek kapcsán. A Bizottság az Európai Unió Szolidaritási Alapjának létrehozásáról szóló, a 2014. május 15-i 661/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított 2012/2002/EK tanácsi rendelettel és különösen annak 2., 3. és 4. cikkével összhangban elvégezte mind a három kérelem alapos vizsgálatát. Az Európai Unió összesen 16 274 765 eurót folyósít Bulgáriának és Görögországnak a károk enyhítésére. A fentiek alapján a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Marian Harkin (ALDE),
in writing. – I supported this report to mobilise the EU Solidarity Fund in response to disasters in Bulgaria and Greece which occurred earlier this year. The fund allows the EU to assist when emergency situations and disasters strike Member States or their regions and to show solidarity with citizens affected. Across Bulgaria severe winter weather conditions damaged public infrastructure as well as private homes and businesses at a cost of €243,305 million which qualifies as a 'major natural disaster' and I welcome that the Commission paid a 10% advance which was used by the Bulgarian authorities for urgent response. Two separate severe flooding incidents in the Thrace and central and western Greece also damaged infrastructure, public buildings, private homes & businesses, impacted farming infrastructure, warehouses and crops and resulted in power failures, the isolation of some mountainous settlements and the destruction of some of Greece's cultural heritage assets. Combined the two events had an estimated cost of €395,878 million and qualified for the fund under the regional disaster criteria. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report in order to grant financial assistance to Greece and Bulgaria following the natural disasters both Member States suffered in early 2015. In reference to Bulgaria, severe winter conditions such as heavy rainfall, snow and landslides caused an estimated EUR 243 305 million in damages according to Bulgarian authorities. These events caused considerable damage to public infrastructure, such as dykes, communication networks and roads, as well as businesses, private homes and assets (over 300 buildings in the city of Burgas alone were flooded), and harm to the agricultural sector and forests. In respect to Greece widespread flooding in Eastern Macedonia and Thrace in early February 2015 caused damage to essential infrastructure, public buildings, private homes, businesses and in Greek agriculture, destroying farming infrastructure, warehouses and crops. Water supplies and sewage infrastructure were damaged in 17 settlements. In parallel, major parts of central and western Greece were hit by another series of floods causing even greater damage, resulting in power failures, the isolation of a number of mountainous settlements and the destruction of some of Greece's cultural heritage assets. Hans-Olaf Henkel (ECR),
schriftlich. – Der Kommissionsvorschlag vom 17. Juli 2015 sieht Erleichterungen für Griechenland bei Finanzierung von Projekten aus den fünf europäischen Struktur- und Investitionsfonds vor. Die kritischen Punkte des Kommissionsvorschlags umfassen die Kontrolle über die zweckmäßige Verwendung von Mitteln, die Haushaltsneutralität, die fehlende Verwaltungskapazität griechischer Behörden zur Umsetzung von Programmen sowie die Gleichbehandlung mit anderen EU-Staaten. Ich lehne den Kommissionsvorschlag ab, da weder das am Euro-Gipfel vom 12. Juli 2015 beschlossene dritte Hilfspaket von 86 Milliarden Euro noch dieses zusätzliche Maßnahmenpaket die richtige Medizin für Griechenland sind. Vielmehr muss man der Wahrheit ins Gesicht sehen: Griechenland ist komplett wettbewerbsunfähig. Zwar hat ein Schuldenschnitt bei ökonomisch korrekter Rechnungslegung bereits stattgefunden, doch kann Griechenland erst gesunden, wenn es aus der Währungsunion austritt. Nur ein solcher Schritt ist die Voraussetzung für internationale Wettbewerbsfähigkeit. Beim Übergangsprozess kann die EU helfen und so ihre Solidarität zeigen. Im Übrigen bin ich der Meinung, dass der Einheitseuro abgeschafft werden muss. Er führt zu Zwist und Zwietracht in Europa. György Hölvényi (PPE),
írásban. – A Bizottság javasolja, hogy a 2013. december 2-i intézményközi megállapodás 11. pontja alapján az Európai Unió Szolidaritási Alapja (EUSZA) nyújtson pénzügyi támogatást a 2015 elején Bulgáriában (az EUSZA szerint «jelentős természeti katasztrófának» minősített, kivételesen kemény téli időjárási viszonyok miatt) bekövetkezett katasztrófa és a Görögországban szintén 2015 elején (az EUSZA szerint «regionális katasztrófának» minősített, a közép-görögországi Evroszban) bekövetkezett áradások miatti két katasztrófa kapcsán. A Bizottság az Európai Unió Szolidaritási Alapjának létrehozásáról szóló, a 2014. május 15-i 661/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított 2012/2002/EK tanácsi rendelettel és különösen annak 2., 3. és 4. cikkével összhangban elvégezte mind a három kérelem alapos vizsgálatát. Az Európai Unió összesen 16 274 765 eurót folyósít Bulgáriának és Görögországnak a károk enyhítésére. A fentiek alapján a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – Le Fonds de solidarité de l'Union européenne (FSUE) a été mis en place dans le but de faire face aux grandes catastrophes naturelles et d'exprimer la solidarité de l'UE à l'égard des régions sinistrées. Je me réjouis que l'Union européenne ait mobilisé le fonds de solidarité en faveur de la Bulgarie et de la Grèce, frappée par des inondations dans la région de l'Evros et au centre du pays au début de l'année 2015. Nous ne parlons pas suffisamment de ce fonds qui est pourtant l'expression très concrète de la solidarité européenne. C'est regrettable, car cela aiderait les populations à prendre conscience de leur appartenance à un même espace de solidarité au-delà des frontières nationales. Je souhaite, à cette occasion, que l'État français demande à bénéficier de ce fonds pour venir en aide aux citoyens et aux collectivités locales qui ont été frappés par de graves intempéries au début du mois d'octobre sur la Côte d'Azur. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este acto legislativo, mediante el cual se van a liberar Fondos Estructurales y de Inversión Europeos para las catástrofes de Grecia y Bulgaria, modificando las provisiones en materia de catástrofes en estos dos puntos de la geografía. Entendemos aún así que el fondo no se hace cargo del total de las necesidades que ambos espacios necesitan satisfacer. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report. The European Union Solidarity Fund enables the Union to respond in a rapid and efficient manner to emergency situations and to show solidarity with the population of regions faced by disasters. This report concerns the mobilisation of the EU Solidarity Fund for a total amount of EUR 16 274 765 in commitment and payment appropriations. This financial assistance relates to a disaster in Bulgaria, which had to face severe winter conditions and two disasters in Greece, flooding in Evros and Central Greece that occurred in early 2015. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasao sam za Izvješće o prijedlogu odluke Europskog parlamenta i Vijeća o mobilizaciji Fonda solidarnosti Europske unije u skladu s točkom 11. Međuinstitucijskog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju jer smatram da treba ekspresno reagirati i doći do adekvatnog rješenja za pogođene regije Grčke i Bugarske, čijim građanima treba učinkovita pomoć i solidarnost. Bugarska je podnijela zahtjev za mobilizaciju Fonda zbog teških zimskih uvjeta koji su ugrozili javnu infrastrukturu, komunikacijske mreže i ceste, poslovne zgrade i domove, poljoprivredni sektor i šume. S druge strane u Grčkoj su poplave nanijele štetu i izolirale brojna planinska naselja, te uništile neka od dobara kulturne baštine. U 17 je naselja oštećena kanalizacija, a velike štete nastale su i u poljoprivredi, na farmama, javnim i poslovnim zgradama, te privatnim domovima. Stoga podržavam financijsku potporu koja se pruža ovim zemljama kroz mobilizaciju Fonda solidarnosti EU-a. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Le Fonds de solidarité de l'UE vise à permettre à l'Union de répondre de façon rapide, efficace et souple à des situations d'urgence et d'exprimer sa solidarité à l'égard de la population de régions touchées par des catastrophes. La Bulgarie a présenté une demande d'intervention du Fonds après avoir subi des conditions hivernales rigoureuses. De son côté, la Grèce a présenté deux demandes d'intervention du Fonds après avoir connu des inondations. Il convient par conséquent de mobiliser le Fonds en vue d'octroyer une contribution à ces deux pays sinistrés. Après examen, je considère que ces demandes remplissent les critères d'admissibilité fixés par le règlement relatif au Fonds. Voilà pourquoi j'ai voté pour ce texte. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de mon collègue Andrey Novakov portant sur la mobilisation du fonds de solidarité de l'Union européenne à la suite des catastrophes en Bulgarie et en Grèce en 2015. Ce Fonds va permettre de débloquer 6,3 millions d'euros pour la Bulgarie, pour contribuer à la réparation des dégâts occasionnés par des conditions hivernales exceptionnelles, et 9,8 millions d'euros pour la Grèce, victime d'inondations dans la région de l'Evros et en Grèce centrale. Je me réjouis du vote positif du Parlement européen car le Fonds de solidarité de l'Union européenne est essentiel pour faire face aux catastrophes naturelles et exprime la solidarité de l'Union à l'égard des régions sinistrées. Face au drame humain et aux dégâts matériels provoqués par les inondations meurtrières d'octobre dans le sud de la France, la délégation française du PPE a demandé au Premier ministre de solliciter ce fonds pour les régions françaises sinistrées. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car la Bulgarie et la Grèce ont subi des conditions météorologiques exceptionnelles durant l'hiver 2014/2015, causant de très forts dégâts. Il était donc nécessaire de mobiliser le Fonds de solidarité de l'Union européenne afin de les aider. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I voted in favour of mobilisation of the fund, as I strongly support giving assistance to regions affected by major natural disasters. Bernd Kölmel (ECR),
schriftlich. – Der Bericht beinhaltet einen Vorschlag für einen Beschluss des Europäischen Parlaments und des Rates über die Inanspruchnahme des Solidaritätsfonds der Europäischen Union gemäß Nummer 11 der Interinstitutionellen Vereinbarung vom 2. Dezember 2013 zwischen dem Europäischen Parlament, dem Rat und der Kommission über die Haushaltsdisziplin, die Zusammenarbeit im Haushaltsbereich und die wirtschaftliche Haushaltsführung. Konkret geht es um Katastrophen in Bulgarien und Griechenland im Jahre 2015. Der Fonds soll es der Europäischen Union ermöglichen, in Notfällen rasch, wirksam und flexibel zu reagieren und sich mit der Bevölkerung in den von Katastrophen betroffenen Regionen solidarisch zu zeigen. Bulgarien hat wegen strenger winterlicher Witterungsverhältnisse einen Antrag, Griechenland wegen Überschwemmungen zwei Anträge auf Inanspruchnahme des Fonds gestellt. Alle Anträge erfüllen die Voraussetzungen für die Gewährung von Hilfe. Der Fonds sollte folglich in Anspruch genommen werden, um einen Finanzbeitrag in Höhe von insgesamt 16 274 765 EUR für die von Bulgarien und Griechenland eingereichten Anträge bereitzustellen. Damit bis zur Inanspruchnahme des Fonds möglichst wenig Zeit vergeht, sollte dieser Beschluss ab dem Zeitpunkt seines Erlasses gelten. In diesem Sinne habe ich diesem Bericht zugestimmt. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – A Bizottság javasolja, hogy a 2013. december 2-i intézményközi megállapodás 11. pontja alapján az Európai Unió Szolidaritási Alapja (EUSZA) nyújtson pénzügyi támogatást a 2015 elején Bulgáriában (az EUSZA szerint «jelentős természeti katasztrófának» minősített, kivételesen kemény téli időjárási viszonyok miatt) bekövetkezett katasztrófa és a Görögországban szintén 2015 elején (az EUSZA szerint «regionális katasztrófának» minősített, a közép-görögországi Evroszban) bekövetkezett áradások miatti két katasztrófa kapcsán. A Bizottság az Európai Unió Szolidaritási Alapjának létrehozásáról szóló, a 2014. május 15-i 661/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított 2012/2002/EK tanácsi rendelettel és különösen annak 2., 3. és 4. cikkével összhangban elvégezte mind a három kérelem alapos vizsgálatát. Az Európai Unió összesen 16 274 765 eurót folyósít Bulgáriának és Görögországnak a károk enyhítésére. A fentiek alapján a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Stelios Kouloglou (GUE/NGL),
in writing
. – Bulgaria and Greece were struck by natural disasters in 2015, severe winter conditions and floods in Evros and Central Greece. Greece and Bulgaria have requested that European Union Solidarity Fund is applied. Both cases fulfil the criteria for the mobilisation of the European Fund. I voted in favour of the report. Béla Kovács (NI),
írásban
. – Természeti katasztrófák, áradások több százmillió eurós nagyságrendű károkat okoztak Bulgáriában és Görögországban. Az EU Szolidaritási Alapja terhére a jelentés 6,4 millió eurót Bulgária és 9,9 millió eurót Görögország számára javasolt jóváhagyni. Lényegében ezek szimbolikus összegek, mégis valami segítséget jelentenek a két periféria-országnak, így természetesen támogattam az odaítélésüket. Sajnálatos, egyben elgondolkodtató más költségvetési tételekkel összevetve, hogy az alap teljes éves összege csak 500 millió euró. Alexander Graf Lambsdorff (ALDE),
schriftlich. – Wir unterstützen zwar das Grundanliegen des Kommissionsvorschlags, Investitionsmittel für Griechenland zu mobilisieren. Allerdings birgt die Absenkung des Ko-Finanzierungsanteils von 5 % auf 0 % die Gefahr, falsche Anreize zu setzen, die letztlich zu Fehlinvestitionen führen. Dies lehnen wir ab und haben uns deswegen bei der Endabstimmung enthalten. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour la résolution sur la mobilisation du Fonds de solidarité de l'Union européenne à la suite des catastrophes en Bulgarie et en Grèce en 2015. En janvier et en février 2015, la Bulgarie a connu, sur la majeure partie de son territoire, des pluies torrentielles, des chutes de neige, des inondations et des glissements de terrain. Ceux-ci ont causé des dégâts considérables aux infrastructures publiques, telles que les digues, les réseaux de communication et les routes, aux entreprises ainsi qu'aux habitations et biens privés, et ont provoqué des dommages dans le secteur agricole et les forêts. Début février, la Grèce a été touchée par des inondations de grande ampleur en Macédoine orientale et en Thrace, causant des dégâts comparables à ceux en Bulgarie. Il s'agit dans les deux cas d'une catastrophe naturelle, ce qui justifie la mobilisation du Fonds de solidarité à hauteur de 16,3 millions d'euros. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Le catastrofi avvenute rispettivamente in Bulgaria e Grecia hanno causato gravissimi danni alle infrastrutture pubbliche, reti di comunicazione, strade, nonché alle imprese, alle abitazioni e alle attività private. L'emergenza impone un intervento tempestivo e, tenuto conto che le domande soddisfano le condizioni per la concessione del sostegno del Fondo previste dal regolamento (CE) n. 2012/2002, ho deciso di dare parere positivo a tale relazione. In un contesto di crisi economica quale quello che stiamo attraversando, abbiamo più volte sottolineato l'importanza e l'efficacia di uno strumento qual è il Fondo di solidarietà, capace di fornire sostegno in caso di catastrofi e tragedie. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce texte car il aide les victimes d'intempéries en Bulgarie et en Grèce à hauteur de 16,3 millions d'euros. Javi López (S&D),
por escrito. – La Comisión propone movilizar el Fondo de Solidaridad de la Unión Europea para conceder ayuda financiera en relación con catástrofes naturales en Bulgaria y Grecia durante 2015. Estoy de acuerdo con la propuesta de decisión porque se cumple con los criterios del Fondo de Solidaridad europeo así como por la necesidad de la ayuda por el alcance y su profundo impacto en las regiones afectadas. Bernd Lucke (ECR),
schriftlich. – Der Bericht beinhaltet einen Vorschlag für einen Beschluss des Europäischen Parlaments und des Rates über die Inanspruchnahme des Solidaritätsfonds der Europäischen Union gemäß Nummer 11 der Interinstitutionellen Vereinbarung vom 2. Dezember 2013 zwischen dem Europäischen Parlament, dem Rat und der Kommission über die Haushaltsdisziplin, die Zusammenarbeit im Haushaltsbereich und die wirtschaftliche Haushaltsführung. Konkret geht es um Katastrophen in Bulgarien und Griechenland im Jahre 2015. Der Fonds soll es der Europäischen Union ermöglichen, in Notfällen rasch, wirksam und flexibel zu reagieren und sich mit der Bevölkerung in den von Katastrophen betroffenen Regionen solidarisch zu zeigen. Bulgarien hat wegen strenger winterlicher Witterungsverhältnisse einen Antrag, Griechenland wegen Überschwemmungen zwei Anträge auf Inanspruchnahme des Fonds gestellt. Alle Anträge erfüllen die Voraussetzungen für die Gewährung von Hilfe. Der Fonds sollte folglich in Anspruch genommen werden, um einen Finanzbeitrag in Höhe von insgesamt 16 274 765 EUR für die von Bulgarien und Griechenland eingereichten Anträge bereitzustellen. Damit bis zur Inanspruchnahme des Fonds möglichst wenig Zeit vergeht, sollte dieser Beschluss ab dem Zeitpunkt seines Erlasses gelten. In diesem Sinne habe ich diesem Bericht zugestimmt. Petr Mach (EFDD),
písemně. – Hlasoval jsem proti tomuto vydávání peněz daňových poplatníků. Evropská unie nemá sloužit jako pojišťovna. Pokud chtějí členské státy Bulharsku a Řecku pomoci, má to být jejich dobrovolná činnost. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Podržala sam zahtjev za mobilizacijom Fonda solidarnosti EU-a za pomoć Bugarskoj i Grčkoj budući je svrha Fonda omogućiti brze, učinkovite i fleksibilne reakcije u katastrofalnim situacijama te tako iskazati solidarnost sa stanovništvom regija koje su pogođene nepogodama. Bugarska je podnijela zahtjev za mobilizacijom Fonda zbog teških zimskih uvjeta, a Grčka je podnijela dva zahtjeva zbog poplava, u ukupnom iznosu od 16,2 milijuna eura. Bugarske regije pogođene su kišama, poplavama, snijegom i klizištima što je prouzročilo znatne štete posebice na javnoj infrastrukturi, privatnoj imovini i u poljoprivrednom sektoru. Šteta se procjenjuje na 243,3 milijuna eura. Velike poplave u istočnoj Makedoniji i Trakiji nanijele su veliku štetu u poljoprivredi na skladištima i usjevima, javnim zgradama, privatnim kućama i poslovnim prostorima u Grčkoj. Šteta je procijenjena na 395,8 milijuna eura. Andrejs Mamikins (S&D),
kirjalikult. – Kreeka ja Bulgaaria paluvad raha Euroopa Liidu Solidaarsusfondist, et korvata üleujutustest tekitatud kahjud. Fond loodi ekstra abimeetmena piirkondadele, mis said kannatada peale suuri üleujutusi aastal 2002. Fondi maht on 500 miljonit eurot aastas. Selle reeglistik näeb ette teatud läve: kui kahjum on selle läve ületanud, võib pöörduda fondist finantsabi saamiseks. Vladimír Maňka (S&D),
písomne. – Juhovýchodnú časť Bulharska postihli na začiatku roka 2015 prívalové dažde, sneženie, záplavy a zosuvy pôdy, ktoré spôsobili závažné škody na infraštruktúre, verejnom a súkromnom majetku, a zvlášť sa dotkli poľnohospodárstva a lesníctva. Odhadované škody sú takmer 250 miliónov EUR. Z rovnakých meteorologických dôvodov došlo ku škodám aj v Grécku, kde boli zničené aj niektoré kultúrne pamiatky. Najviac však bola postihnutá oblasť dopravy. Núdzové opatrenia si vyžiadali 308,445 milióna EUR. Postihnuté regióny v Bulharsku a Grécku patria v rámci európskych štrukturálnych a investičných fondov do kategórie menej rozvinutých regiónov. Obe krajiny splnili podmienky poskytnutia pomoci z Fondu solidarity EÚ, preto sa podľa pravidiel tohto fondu na odstránenie škôd poskytuje Grécku a Bulharsku celková pomoc vo výške 16 274 765 EUR. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με την πρόταση απόφασης του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά την κινητοποίηση του Ταμείου Αλληλεγγύης της Ευρωπαϊκής Ένωσης, σύμφωνα με το σημείο 11 της διοργανικής συμφωνίας της 2ας Δεκεμβρίου 2013, μεταξύ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου, του Συμβουλίου και της Επιτροπής για τη δημοσιονομική πειθαρχία, τη συνεργασία σε δημοσιονομικά θέματα και τη χρηστή δημοσιονομική διαχείριση (καταστροφές στη Βουλγαρία και στην Ελλάδα το 2015), διότι οι εκτεταμένες πλημμύρες στην περιφέρεια της Ανατολικής Μακεδονίας και Θράκης και στις περιφέρειες Ηπείρου, Δυτικής Ελλάδας, Στερεάς Ελλάδας και Θεσσαλίας προκάλεσαν τεράστιες ζημίες σε βασικές υποδομές, ιδιωτικές κατοικίες, δημόσια κτίρια, επιχειρήσεις και στην ελληνική γεωργία, καταστρέφοντας γεωργικές υποδομές, αποθήκες και καλλιέργειες. Επίσης, οι εν λόγω καταστροφικές πλημμύρες είχαν σαν αποτέλεσμα διακοπές ηλεκτροδότησης, την απομόνωση ορισμένων ορεινών οικισμών και την καταστροφή ορισμένων από τα μνημεία της πολιτιστικής κληρονομιάς της Ελλάδας. Για τους λόγους αυτούς και σε συνδυασμό με την αφαίμαξη των συμπολιτών μου από τα μνημόνια των κυβερνήσεων ΠΑΣΟΚ, ΝΔ, ΣΥΡΙΖΑ-ΑΝΕΛ είναι επιβεβλημένη η άμεση και χωρίς καμία καθυστέρηση καταβολή των ως άνω κονδυλίων για την αποκατάσταση των παραπάνω ζημιών που προκλήθηκαν από τις πλημμύρες. David Martin (S&D),
in writing. – I welcome this decision to mobilise the European Union Solidarity Fund (EUSF) to grant financial assistance relating to a disaster in Bulgaria (severe winter conditions causing a disaster classified under the EUSF as a «major natural disaster») and two disasters in Greece (flooding in Evros and Central Greece, classified under the EUSF as «regional disasters») that occurred in early 2015. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione presentata dall'onorevole Novakov sulla proposta di decisione concernente la mobilitazione del fondo di solidarietà dell'Unione europea a sostegno della Bulgaria e della Grecia. Ritengo sia responsabilità di questo Parlamento e delle Istituzioni europee rispondere alle calamità naturali ed esprimere la solidarietà europea alle regioni e ai paesi colpiti da gravi catastrofi, data la loro ampia portata e il loro profondo impatto sulle comunità e sulle economie locali. La Commissione propone di concedere assistenza finanziaria a favore della Bulgaria e della Grecia in seguito a forti piogge, inondazioni, frane naturali verificatesi nei primi mesi del 2015. Gli aiuti in questione, circa 6 377 815 euro alla Bulgaria e circa 9 896 950 euro alla Grecia, intendono coprire in parte i costi degli interventi di emergenza e di risanamento, ed in parte a contribuire al ripristino delle infrastrutture pubbliche, forniture idriche e di energia elettrica, e a fronteggiare i danni alle imprese e aziende agricole per consentire al territorio di ripartire. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – La Commissione europea ha proposto di mobilitare il Fondo di solidarietà dell'Unione europea a beneficio della Bulgaria e della Grecia, entrambe colpite da catastrofi naturali nel corso del 2015. Forte dell'idea che l'Unione europea abbia il dovere di sostenere i propri Stati membri nel momento del bisogno, ho deciso di sostenere la proposta con un voto favorevole. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della relazione sulla proposta di decisione del Parlamento europeo e del Consiglio concernente la mobilitazione del Fondo di solidarietà dell'Unione europea per concedere assistenza finanziaria in relazione alle catastrofi avvenute in Bulgaria e Grecia nei primi mesi del 2015. Il Fondo di solidarietà dell'Unione europea è stato istituito proprio in vista di questo genere di eventi: vaste zone nella regione sud-orientale della Bulgaria sono state colpite da forti piogge, nevicate, inondazioni e frane; mentre inondazioni diffuse hanno piegato le aziende della Grecia centrale. Ritengo che la mobilitazione del Fondo di solidarietà dell'Unione europea (FSUE) al fine di erogare 16 milioni di euro di aiuti a Bulgaria e Grecia rappresenti, oltre che una dimostrazione delle capacità delle istituzioni dell'UE, anche un gesto di fraternità tra gli Stati membri. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Bulgarien hat wegen strengen Winterverhältnissen den Antrag auf Inanspruchnahme gestellt, wie auch Griechenland, das wegen starken Überschwemmungen zwei Anträge gestellt hat. Der Solidaritätsfonds hat die Aufgabe, in Notfällen rasch, wirksam und flexibel zu reagieren und sich mit der Bevölkerung der betroffenen Regionen solidarisch zu zeigen. Daher stimme ich diesem Bericht zu. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I voted in favour of the mobilisation of funds that will help Bulgaria and Greece react in a flexibly and effectively when faced with unforeseen disasters. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Le Fonds de solidarité de l'Union européenne (FSUE) a été mis en place pour faire face aux grandes catastrophes naturelles qui se multiplient en Europe et exprimer la solidarité de l'UE à l'égard des régions sinistrées. Le rapport prévoit ici d'autoriser la dépense de 16,3 millions d'euros à la suite des dégâts provoqués par des inondations en Grèce et en Bulgarie en début d'année 2015. Après déduction du montant déjà versé au titre de l'avance de 10 %, le solde restant à payer s'élève à 14,6 millions d'euros. Le Fonds de solidarité 2015 étant budgété pour 50 millions, aucun amendement au budget 2015 n'est nécessaire. Je vote donc pour. Je déplore cependant l'absence de volonté de prévenir les causes de ces «catastrophes» qui sont beaucoup moins naturelles qu'elles en ont l'air. Leur recrudescence, comme on l'a vu à Nice récemment, démontre l'urgence de la planification écologique alors que la libéralisation européenne sauvage laisse les États démunis face aux dérèglements climatiques. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I voted in support of distribution of funds to Bulgaria and Greece after regional disasters in January and February of 2015. These funds will aid Bulgaria after severe winter conditions and Greece after extensive regional flooding. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Vítam návrh rozhodnutia o mobilizácii Fondu solidarity EÚ a vyčlenenie pomoci Bulharsku a Grécku v súvislosti s prírodnými katastrofami, ktoré ich postihli v roku 2015. Je to naplnením zmyslu Fondu solidarity Európskej únie, ktorý vznikol, aby bolo možné postihnutým regiónom v rámci Európy pomôcť v prípade veľkých prírodných katastrof. Podporujem tento návrh, ako cestu, aby Únia vyjadrila solidaritu s obyvateľmi svojich členských štátov, ktorých katastrofa zasiahla. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I have voted in favour of the report that concerns the mobilisation of the EU Solidarity Fund. It is very important to respond to major natural disasters and express European solidarity for a total amount of EUR 16.274,765 in commitment and payment appropriations. This financial assistance relates to a disaster in Bulgaria due to a severe winter conditions and two disasters in Greece (flooding in Evros and Central Greece) that occurred in early 2015. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – Bulgária a hideg téli időjárás, Görögország pedig az árvíz miatt nyújtott be kérelmet az Alap igénybevételére, összesen 16 274 765 euró összegben. A Bizottság megállapította, hogy a kérelmek eleget tesznek az Alap igénybevételéhez szükséges, a 2012/2002/EK rendeletben megállapított követelményeknek. Az előterjesztést ezért támogattam. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – O FSUE visa dar uma resposta rápida, eficiente e flexível a situações de emergência e manifestar a sua solidariedade para com a população das regiões afetadas por catástrofes. Foi solicitada a mobilização do FSUE para conceder assistência financeira, na sequência de uma catástrofe ocorrida na Bulgária (condições invernais rigorosas que causaram uma «catástrofe natural de grandes proporções» na aceção do FSUE) e de duas catástrofes ocorridas na Grécia (inundações na bacia do rio Evros e nas regiões centrais da Grécia, consideradas «catástrofes regionais» na aceção do FSUE). Estas intempéries causaram danos consideráveis às infraestruturas públicas, nomeadamente a diques, redes de comunicação e estradas, bem como a empresas, habitações e bens particulares (mais de 300 edifícios em Burgas foram inundados), tendo prejudicado os setores agrícola e silvícola na Bulgária e tendo provocado, na Grécia, danos em infraestruturas essenciais, edifícios públicos, habitações privadas, empresas, bem como no setor agrícola, destruindo infraestruturas agrícolas, armazéns e culturas. Apoio a aprovação deste relatório, uma vez que cumpre os requisitos. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce vote concerne la mobilisation du fonds européen de solidarité pour un total de 16,3 millions d'euros pour apporter une assistance financière à la suite des désastres naturels qui se sont produits en Bulgarie et en Grèce. En effet, ces deux pays ont connu de graves intempéries conduisant à des dommages considérables pour les infrastructures publiques et privées. J'ai voté en faveur de ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report which will assist Greece and Bulgaria in rebuilding basic infrastructure, fund emergency services, temporary accommodation, clean-up operations or counter immediate health risks. Elisabeth Morin-Chartier (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport NOVAKOV sur la mobilisation du Fonds de solidarité de l'Union européenne pour les catastrophes de 2015 en Bulgarie et en Grèce. La Commission européenne a proposé de mobiliser le fonds de solidarité de l'UE à la suite d'une catastrophe survenue en Bulgarie (conditions hivernales rigoureuses ayant entraîné une «catastrophe naturelle majeure») ainsi que de deux catastrophes ayant touché la Grèce (inondations dans la région de l'Evros et en Grèce centrale) au début de l'année 2015. L'Union européenne doit rester un exemple de solidarité, notamment entre ses pays membres. Les catastrophes naturelles sont des événements que nous ne pouvons pas toujours anticiper et chaque région européenne peut être amenée à être durement touchée un jour. Alessandra Mussolini (PPE),
per iscritto. – La Commissione propone di mobilitare il FSUE per concedere assistenza finanziaria in relazione ad una catastrofe avvenuta in Bulgaria e due catastrofi in Grecia che si sono verificate nei primi mesi del 2015. Dopo la detrazione degli acconti già versati del 10% (637.782 EUR per la Bulgaria e 989.695 EUR per la Grecia), il saldo da pagare è di 14.647.288 EUR (5.740.033 EUR dei quali per la Bulgaria e 8.907.255 EUR per la Grecia). Siccome tali stanziamenti aiuteranno i due paesi a riparare i danni alle infrastrutture pubbliche e private, alle abitazioni private, alle imprese, all'agricoltura, all'ambiente e al patrimonio culturale, ho deciso di sostenere favorevolmente la relazione. József Nagy (PPE),
írásban. – Az Európai Uniós Szolidaritási Alap pontosan annak érdekében jött létre, hogy olyan katasztrófák, mint az év eleji görögországi Evros régióban történt áradások vagy a Bulgáriában előállt téli heves esőzések, havazások és földcsuszamlások esetén megfelelő segítséget nyújtson. Az Alap célja, hogy az Unió gyorsan, flexibilisen és hatékonyan válaszolhasson ezekre a katasztrófákra. Mindhárom téren még van mit javítanunk az alap mozgósításában, így most végre üdvözlöm ezt a jelentést. Az Európai Unió a szolidaritáson alapul, ez az egyik legfontosabb alapértéke és ennek szellemében kell a tagállamoknak cselekedniük. Mint ismeretes, kétszer ad, aki gyorsan ad. A történtek gyors fellépést követelnek, ennek érdekében azonnali hatállyal igénybe kell vennünk a szolidaritási alapot, hogy a katasztrófát szenvedő tagállamoknak mihamarabb segíthessünk. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I have voted for this report that will mobilise the European Union Solidarity Fund (EUSF) to grant financial assistance relating to a disaster in Bulgaria (severe winter conditions causing a major natural disaster) and two disasters in Greece (flooding in Evros and Central Greece) that occurred in early 2015. Момчил Неков (S&D),
в писмена форма
. – Приветствам отпускането на близо 6,4 млн. евро помощ от Фонд «Солидарност» на ЕС за преодоляване на щетите, нанесени от тежките бедствия в началото на годината в България. Засилените дъждове през януари и февруари причиниха наводнения и свлачища, които повредиха местната инфраструктура и редица частни домове в югоизточната част на страната. За мое огромно съжаление, в рамките на последната година и половина това е поредното опустошително бедствие, което сполетя моята държава и това е третото поред заявление за помощ от Фонда. Да, сумата, която ще получим, е малка в сравнение с размерa на щетите, но пък ще помогне за възстановяване на публичната инфраструктура. А какво ще се случи с хората, чиито домове са разрушени? Фонд «Солидарност» не възстановява щети по частната собственост, но ние имаме моралното задължение да помогнем на пострадалите граждани и да предприемем необходимите мерки, за да можем да предотвратим бедствия от подобен мащаб в бъдеще. Смятам, че това е единствено възможно чрез превенция. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing
. – I voted in favour of this resolution as it calls for increased efforts and funding to assist areas of Greece and Bulgaria that were adversely impacted by severe climatic conditions in early 2015. Due to these situations the governments of these countries applied to the European Solidarity Fund. EUR 16 274 765 will be mobilised within the framework of the European Solidarity Fund to cover the cost of recovery operations in both countries as both cases match the European Solidarity Fund's criteria. Bulgaria was adversely affected by severe winter weather which included heavy rainfall, snow, floods and landslides. Immense damage was done to public infrastructure, communication and transport networks, enterprise and residential areas, not to mention to the agricultural sector and forests. In Greece there was a similar situation with major flooding and consequently significant damage to infrastructure, especially water supplies and sewage systems, public buildings, residential areas and businesses. The impact on Greek agriculture saw the destruction of farming infrastructure, warehouses and crops. The report garnered the support of 95% of MEPs without any amendments or objections being made. The aid will reimburse expenses incurred on recovery and reinforcement works after the natural disasters. Andrey Novakov (PPE),
in writing
. – In the early 2015, severe winter conditions caused natural disaster classified as «major» in Bulgaria and another serious one (classified as «regional») in Greece. The calamities resulted in high-cost damages for the less developed South-East region in Bulgaria, and Evros and Central regions in Greece. Considerable damage occurred to public infrastructure, such as dykes, communication networks and roads, as well as businesses, private homes and immovable assets. The total estimated support from the European Solidarity Fund was calculated to EUR 16.3 million. In fact, the mobilisation would not require an amendment to the 2015 budget, but will provide crucial help for the affected and vulnerable communities. The two cases match the European Solidarity Fund's criteria. The nature of the disasters and their vast extent profoundly impacted on the local communities and economies. Damage has affected the regions thoroughly - not only public infrastructure (water supplies, sewage and electricity infrastructure) but also private property, businesses, agricultural land and forests. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Aufgrund der fehlenden Liquidität leidet beispielsweise auch die regionale Entwicklung unter einem Engpass. Nun sollen zusätzliche Vorschussleistungen im Rahmen der EMFF und in bestimmten Bereichen die vollständige Finanzierung bestimmter Programme durch die EU sichergestellt werden. In der Summe handelt es sich um 4 Mrd. Euro. Da die gesamte europäische Wirtschaft unter dieser Entwicklung leidet, habe ich für die Maßnahme gestimmt. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – J'ai voté en faveur de ce rapport demandant la mobilisation du Fond de solidarité de l'Union européenne (FSUE) pour venir en aide à la Bulgarie et à la Grèce. Le FSUE a été créé afin d'aider les États membres et les régions à faire face à des catastrophes naturelles majeures ou régionales. En début d'année 2015, la Bulgarie et la Grèce ont subi des inondations destructrices ayant entrainé des dégâts estimés respectivement à 243 et 396 millions d'euros. Les destructions d'infrastructures publiques, de réseaux de communication ou encore de digues sont autant d'éléments qui justifient la nécessité de recours au FSUE. Le rapport propose donc de valider le versement de 6,4 millions d'euros pour la Bulgarie et de 9,9 millions d'euros pour la Grèce, dans le but de les aider à surmonter ces ravages (soit un total de 16,3 millions d'euros). Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Bulgaaria ja Kreeka on nii majanduslikel kui ka looduslikel mõjutustel keerulises olukorras. Oluline on abistada riikide taristu, äriühingute ja eraomandi taastamist. Bulgaaria valmistub karmideks talvetingimusteks ja Kreeka võitleb Evrose jõe ning riigi kesk- ja lääneosa üleujutustega, mistõttu on tuleviku kindlustamiseks fondi rahastus oluline. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Pritariu pateiktam pasiūlymui. Pažymėtina, kad Bulgarija dėl atšiaurių žiemos sąlygų bei Graikija dėl potvynių patyrė itin didelių sunkumų. Abi šalys patyrė visapusiškų nuostolių. Dėl nelaimių pobūdžio ir jų plataus masto itin didelė žala padaryta ne tik viešajai infrastruktūrai, bet ir vietos bendruomenėms, ekonomikai šalies ir privačiam turtui, įmonėms, žemės ūkio paskirties žemei ir miškams. Todėl ES finansinė parama yra būtina siekiant pašalinti stichinių nelaimių padarinius. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Visti i dati sui danni creati dalle catastrofi naturali in Grecia e Bulgaria, ritengo necessario e opportuno l'importo totale dell'aiuto proposto. Per questo motivo, ho deciso di dare il mio voto positivo. Eva Paunova (PPE),
in writing
. – The severe natural disasters in Bulgaria necessitated an urgency response and thus the support of the European Solidarity Fund. I would like to congratulate my colleague Andery Novakov on the report, which successfully reflects the situation and calls for the mobilisation of the EUSF for a total amount of EUR 16.3 million, of which EUR 6.4 million for Bulgaria, in order to grant the very much needed financial assistance. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Hude zimske razmere in poplave v centralnem in zahodnem delu Grčije kličejo po posredovanju Evropske zveze. Podprl sem uporabo solidarnostnega sklada za Bolgarijo in Grčijo, saj menim, da se mora Evropska zveza na take nesreče odzvati hitro, učinkovito in fleksibilno ter pokazati solidarnost s prebivalci prizadetih regij. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Podržala sam odluku o mobilizaciji Fonda solidarnosti Europske unije za pomoć katastrofama pogođenima Bugarskoj i Grčkoj jer se ispunjavaju kriteriji utvrđeni za pružanje pomoći zemljama pogođenim prirodnim katastrofama. Zemlje članice imaju pravo na mobilizaciju određene svote novaca iz europskih fondova kako bi se zbrinula nacionalna gospodarstva krizama pogođenih zemalja, omogućilo ponovno uspostavljanje normalnog funkcioniranja tržišta rada i kako bi se pogođene zemlje ponovno uključile u trgovinske tokove Europske unije. Šteta uzrokovana prirodnim katastrofama koje su pogodile Bugarsku procjenjuje se na 243,305 milijuna eura te se tretira kao velika prirodna katastrofa, dok se ona koja je pogodila Grčku kategorizira kao katastrofa jedne regije. U obje je zemlje prirodnim katastrofama oštećena javna infrastruktura, poslovni objekti, a s time su u pitanje dovedena i radna mjesta. Na temelju trenutno dostupnih informacija, količina novaca koja je osigurana za Bugarsku i Grčku, smatra se dovoljnom za slučajeve novih mogućih prijava za pomoć iz Fondova za preostali dio godine, stoga podržavam odluku o mobilizaciji europskog Fonda solidarnosti za pomoć ovim dvjema zemljama. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce vote concerne la mobilisation du Fonds de solidarité de l'Union européenne pour un total de 16,3 millions d'euros. Il s'agit d'apporter une assistance financière après les désastres naturels qui se sont produits en Bulgarie et en Grèce. En effet, ces deux pays ont connu de graves intempéries conduisant à des dommages considérables pour les infrastructures publiques et privées. J'ai voté en faveur de ce texte. Tonino Picula (S&D),
napisan. – S obzirom na silovit odjek i destruktivne posljedice regionalnih prirodnih katastrofa koje su u siječnju i veljači 2015. godine pogodile Grčku i Bugarsku, podržavam prijedlog odluke Europskog Parlamenta i Vijeća o subvencioniranju oporavka tih dviju država sredstvima Fonda solidarnosti Europske unije. Snažne poplave u središnjoj Grčkoj te razorni zimski uvjeti u Bugarskoj doveli su do ozbiljnog oštećenja i uništenja pojedinih dijelova infrastrukture, komunikacijskih mreža i cesta, šuma, javnih ustanova, privatnih domova i poslovnih poduzeća. Radi se o katastrofama koje su izvršile dramatičan utjecaj na lokalne zajednice i ekonomiju, te za koje je Komisija utvrdila da doista odgovaraju kriterijima za financiranje iz Fonda solidarnosti. Bugarska i Grčka su, usto, države koje već godinama bilježe negativne trendove u ekonomskom rastu i općem razvoju, te im ostale države članice ne bi smjele dopustiti da se same suočavaju s posljedicama ovih nepredviđenih situacija. Naposljetku, Fond solidarnosti značajno je pomogao i Hrvatskoj u oporavku jednog dijela zemlje od teških poplava koje su je poharale u svibnju 2014. godine. Solidarnost je jedna od temeljnih vrednota Europske unije, a prirodne katastrofe jedna od najozbiljnijih nesreća koje jednu državu mogu snaći, stoga je jedino ispravno osigurati da teret oporavka snosimo svi zajedno. Miroslav Poche (S&D),
in writing. – I am glad that the Parliament had voted to mobilize the EU Solidarity fund in order to cope with the disasters in Bulgaria and Greece. Early this year, Bulgaria was hit with heavy snow and rain causing floods and landslides. These events caused major damage private homes and businesses, as well as public infrastructure. In Greece, widespread flooding in the central and western regions. These floods have damaged water supplies and agriculture in addition to public and private structures. These incidents have been qualified as a «major national disaster» and as a «regional disaster» according to the Regulation, and I have relieved that these regions can finally get the aid that they need to recover and rebuild. I would like to remind at this moment how helpful was the EU Solidarity fund in the Czech Republic after the huge floods in 2013. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – L'Unione europea ha istituito il Fondo di solidarietà dell'Unione europea (FSUE) per rispondere alle grandi calamità naturali ed esprimere in questo modo la propria solidarietà alle regioni colpite all'interno dell'UE. Questo fondo permette, per il periodo 2014-2020, di mobilitare una somma massimale annua pari a 500 milioni di EUR. Sono favorevole allo stanziamento di una parte di tale somma (6.377.815,00 EUR) a favore della Bulgaria la quale è stata duramente colpita, tra gennaio e febbraio 2015, da forti piogge, nevicate, inondazioni e frane che hanno causato danni considerevoli alle infrastrutture pubbliche. Sono altresì favorevole allo stanziamento di una parte del FSUE, (pari a 9.896.950,00 EUR) in favore della Grecia, anch'essa colpita da due inondazioni: la prima all'inizio di febbraio 2015 nella Macedonia Orientale e in Tracia, la quale ha causato enormi danni alle infrastrutture fondamentali, agli edifici pubblici, alle abitazioni private, alle imprese e all'agricoltura; la seconda, ancor più grave, ha colpito la Grecia centrale e occidentale provocando l'interruzione di corrente elettrica e la distruzione di una parte del patrimonio culturale presente in questa regione. Auspico che tali somme possa rappresentare un aiuto concreto per le popolazioni di questi Stati. Stanislav Polčák (PPE),
písemně. – Podpořil jsem zprávu o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie pro Řecko a Bulharsko. Obě tyto země čelily v lednu a únoru vážným přírodním katastrofám a domnívám se proto, že finanční pomoc ze strany Evropské unie je potřebná. Více než šest milionů EUR pro Bulharsko a bezmála deset milionů EUR pro Řecko dle mého názoru jistě pomůže postiženým zemím, aby se mohly co nejdříve a co nejlépe zotavit ze zničujících přírodních událostí. Pokládám za zásadní, aby Evropská unie přispěla těmto zemím. Ničivé povodně postihly i Českou republiku v posledních dvaceti letech hned několikrát a jsem si vědom, jak podstatná je co nejrychlejší finanční pomoc na obnovu např. infrastruktury. Věřím proto, že finance z Fondu solidarity Evropské unie budou efektivně využity na pomoc lidem v obou zemích. Tomasz Piotr Poręba (ECR),
na piśmie. – Fundusz Solidarności UE (FSUE) został utworzony w 2002 r., aby zapewnić pomoc finansową kwalifikującym się państwom dotkniętym klęskami żywiołowymi o wielkiej skali lub nadzwyczajnymi klęskami o skali regionalnej. Komisja proponuje uruchomienie FSUE w celu udzielenia pomocy finansowej w następstwie ostrej zimy w Bułgarii, która spowodowała katastrofę sklasyfikowaną jako «poważna klęska żywiołowa», oraz dwóch przypadków powodzi w Grecji sklasyfikowanych zgodnie z kryteriami FSUE jako «klęski o zasięgu regionalnym». Poparłem oba wnioski, jako że oba przypadki spełniają wymagania FSUE oraz wywierają silny wpływ na lokalne społeczności i gospodarki. Moja grupa popiera zasadę i założenia FSUE i dlatego poparłem rezolucję dotyczącą uruchomienia funduszu. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Début 2015, la Bulgarie a été frappée par un hiver très rude et la Grèce a subi de fortes inondations dans la région de l'Evros et en Grèce centrale. Ces conditions climatiques exceptionnelles ont fortement affecté ces pays et ont provoqué plusieurs dégâts. Dans ce contexte, les pays ont souhaité mobiliser le Fonds de solidarité de l'Union européenne afin d'aider les autorités locales et régionales à réparer les dommages provoqués. La Commission a proposé d'attribuer 6,3 millions d'euros à la Bulgarie et 9,8 millions d'euros à la Grèce. Le Parlement européen a approuvé cette demande de mobilisation. J'ai voté en faveur de ce rapport et j'estime qu'il est important d'utiliser ce fonds solidaire dans de telles circonstances J'espère que nous pourrons aussi bénéficier de ce fonds pour les catastrophes meurtrières qui se sont produites dans le Sud de la France ces dernières semaines. Laurențiu Rebega (ENF),
în scris. – Am votat în favoarea acordării asistenței financiare, prin intermediul Fondului de solidaritate al Uniunii Europene (FSUE), pentru cei afectați de catastrofele din Bulgaria și Grecia care au avut loc la începutul acestui an, întrucât aceste două țări au suferit importante daune materiale din cauza condițiilor meteorologice. Mă bucur că mai mult de 600 de europarlamentari europeni și-au manifestat solidaritatea față de persoanele afectate. Numeroasele daune suferite de infrastructurile publice din aceste două state, ca cele care au afectat digurile și rețelele de comunicații și rutiere, în special, daunele majore din regiunile rurale, cum ar fi cele suferite de mari suprafețe agricole și de pădure sau de infrastructura agricolă, cum sunt depozitele și silozurile, vor putea fi remediate mult mai ușor. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – Trata-se de um relatório sobre a proposta de mobilização do Fundo de Solidariedade da União com vista à assistência financeira na sequência de uma catástrofe ocorrida na Bulgária (condições invernais rigorosas) e de duas catástrofes ocorridas na Grécia (inundações na bacia do rio Evros e nas regiões centrais da Grécia). O montante total da ajuda proposta foi de €16 274 765 (10% já foram adiantados). Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – La Comisión propone movilizar el FSUE para conceder ayuda financiera en relación con una catástrofe natural en Bulgaria (duras condiciones climatológicas invernales y clasificada como «catástrofe natural grave» de acuerdo con el FSUE) y dos en Grecia (inundaciones en Evros y en Grecia Central, ambas clasificadas como «catástrofes regionales» de acuerdo con el FSUE). Todas ellas de principios de 2015. Apoyo la aprobación de la propuesta de Decisión de la Comisión por que en ambos casos cumplen los criterios del FSUE por la naturaleza de las catástrofes, su enorme alcance y su profundo impacto en las comunidades y economías locales; y porque los daños han afectado profundamente a las regiones, no solo a la infraestructura pública sino también a propiedades privadas, empresas, terrenos agrícolas y bosques. En el marco del presupuesto general de la UE para el ejercicio 2015, se movilizará el FSUE por un importe de 16.274.765€ en créditos de compromiso y de pago. Tras deducir los anticipos abonados equivalentes al 10% (637.782€ para Bulgaria y 989.695€ para Grecia), la cantidad pendiente es de 14.647.288€ (5.740.033€ para Bulgaria y 8.907.255€ para Grecia). Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport. Le Fonds de solidarité de l'UE viendra rembourser une partie des coûts payés par la Bulgarie et la Grèce pour réparer les dommages causés par des conditions hivernales difficiles dans le sud-est de la Bulgarie et dans le centre, l'est et l'ouest de la Grèce en janvier et février 2015. En Grèce, les inondations ont détruit des bâtiments publics, des maisons privées, des entreprises, des zones agricoles et des sites de patrimoine culturel dans les régions du centre et d'Evros. Le sud-est de la Bulgarie a été touché par de fortes pluies, des inondations et des glissements de terrain qui ont endommagé des digues, des réseaux de communication et routiers ainsi que des bâtiments publics et privés. La Bulgarie devrait recevoir une aide de l'UE de 6,3 millions d'euros et les deux régions grecques recevront un montant total de 9,9 millions d'euros. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – O presente relatório diz respeito a uma proposta de decisão do Parlamento Europeu e do Conselho relativa à mobilização do Fundo de Solidariedade da União Europeia, num montante total de 16,3 milhões de euros (em dotações de autorizações e de pagamentos) — 6,4 milhões de euros para a Bulgária e 9,9 milhões de euros para a Grécia —, como resposta financeira às devastadoras catástrofes naturais ocorridas nesses Estados-Membros, no início de 2015. Da análise ao relatório, verificam-se cumpridos os critérios de mobilização do FSUE e, estando ciente da natureza das catástrofes, da sua envergadura e do impacto profundo que estas tragédias tiveram junto das comunidades locais, votei a favor desta mobilização. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della mobilitazione del fondo di solidarietà dell'Unione europea per la Grecia e la Bulgaria. L'Unione europea esprime solidarietà nei confronti delle popolazioni colpite da catastrofi naturali, elargendo fondi finanziari. La Commissione ha già proposto a favore della Bulgaria, un anticipo di 637.782 EUR, pari al 10% del contributo previsto dal Fondo, in linea con l'articolo 4 bis, paragrafo 2, del regolamento. L'importo è stato già utilizzato dal governo bulgaro per il recupero urgente delle infrastrutture dei trasporti, il drenaggio e le infrastrutture di sicurezza e preventive. La Commissione ha elargito a favore della Grecia un importo pari a 989.695 EUR, pari al 10% del contributo finanziario previsto dal FSUE. Dopo la detrazione degli acconti già versati del 10% e dopo l'approvazione del PE il saldo da pagare è di 14.647.288 EUR. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este acto legislativo, mediante el cual se van a liberar Fondos Estructurales y de Inversión Europeos para las catástrofes de Grecia y Bulgaria, modificando las provisiones en materia de catástrofes en estos dos puntos de la geografía. Entendemos aún así que el fondo no se hace cargo del total de las necesidades que ambos espacios necesitan satisfacer Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – El presente informe apoya destinar nuevos fondos a regiones afectadas por las inundaciones (Grecia) y un invierno anormalmente duro (Bulgaria); regiones que se encuentran, además, entre las más pobres de la UE. He votado a favor porque es necesario que la UE contribuya a paliar situaciones como ésta. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – While I understand that this is for aid, which could be used to help victims, the British public are already more than generous with donating funds to charitable causes when natural disasters occur. I do not believe foreign aid to be within the remit of the EU, so I voted against this proposal. Siôn Simon (S&D),
in writing. – The European Union's Solidarity Fund is an emergency financial aid following disasters in Member States or candidate countries. Both Bulgaria and Greece have submitted applications to mobilise the Fund: Bulgaria for severe winter conditions and Greece has submitted two applications for flooding. I voted in favour of this reasonable request and I am delighted to see that many others joined me in this show of solidarity. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Solidarita patrí medzi hodnoty, na ktorých Európska únia stojí. Žiadosti Bulharska a Grécka o poskytnutie prostriedkov z Fondu solidarity EÚ z dôvodu veľkých prívalových dažďov, sneženia, záplav a následných zosuvov pôdy v Bulharsku a záplav v povodí rieky Evros a v strednej a západnej časti Grécka boli považované za oprávnené. Z tohto dôvodu som hlasoval za mobilizáciu Fondu solidarity v prípade predmetných katastrof. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Bugarsku i Grčku su početkom 2015. godine pogodile prirodne katastrofe. Velike kiše, poplave i klizišta uništile su javnu, privatnu i poljoprivrednu infrastrukturu. Bugarske vlasti procjenjuju ukupnu izravnu štetu uzrokovanu katastrofom na 243,305 milijuna eura, dok Grčka procjenjuje štetu na 395,878 milijuna eura. Komisija je predložila mobilizaciju Fonda solidarnosti Europske unije (EUSF) te odobrenje financijske pomoći za katastrofu u Bugarskoj pod kategorijom «velike prirodne katastrofe» i dvije katastrofe u Grčkoj koje su definirane kao «regionalne katastrofe». Fond solidarnosti Europske unije ima za cilj omogućiti državama članicama brzu, učinkovitu i fleksibilnu financijsku pomoć u slučaju hitne situacije te pokazati solidarnost sa stanovnicima regije koju je pogodila katastrofa. Na plenarnoj sjednici podržao sam prijedlog Komisije putem kojeg će se mobilizirati Fond solidarnosti Europske unije (EUSF) i odobriti financijska pomoć koja se odnosi na katastrofu u Bugarskoj i Grčkoj. Ovim državama članicama nužna su sredstva za obnavljanje infrastrukture u lokalnoj i regionalnoj zajednici. Monika Smolková (S&D),
písomne. – Bulharsko a Grécko zasiahli začiatkom roka 2015 závažné prírodné katastrofy. V juhovýchodnom Bulharsku boli záplavami a zosuvmi pôdy zasiahnuté rozsiahle oblasti, ktoré poškodili verejnú infraštruktúru, pričom len v meste Burgas bolo zaplavených viac ako 300 budov. Povodne potrápili aj stredné, západné Grécko a okolie rieky Evros, kde spôsobili škody na verejných budovách, ako aj v poľnohospodárstve, keďže boli zaplavené sklady s plodinami. Fond solidarity EÚ nám slúži práve na takéto nepredvídateľné udalosti, preto podporujem jeho využitie na pomoc bulharským a gréckym občanom, aby sa zmiernili dosahy, ktoré na nich tieto katastrofy mali. Miestne orgány budú potrebovať finančné prostriedky na základné núdzové operácie, aby obnovili dopravnú sieť, kanalizáciu, bezpečnostnú a preventívnu infraštruktúru. Komisia navrhuje pomoc vo výške 16 mil. EUR, čo zodpovedá rozsiahlosti týchto katastrof. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Namen Solidarnostnega sklada EU je omogočiti Uniji, da se hitro, učinkovito in prožno odziva na izredne razmere ter izkaže svojo solidarnost prebivalcem območij, ki so jih prizadele nesreče. Tako je Bolgarija vložila vlogo za uporabo Solidarnostnega sklada v zvezi s hudimi zimskimi razmerami (v začetku februarja 2015 so jo zajeli močno deževje, sneženje, poplave in zemeljski plazovi), Grčija pa dve vlogi za uporabo sklada v zvezi s poplavami (v začetku februarja 2015 so širše območje vzhodne Makedonije in Trakije prizadele močne poplave, istočasno pa je nov val poplav zajel tudi večje dele osrednje in zahodne Grčije). Za zagotovitev finančnega prispevka bi se iz sklada uporabila sredstva v višini 16.274.765 EUR. Komisija je nato ocenila, da vloge izpolnjujejo pogoje za dodelitev pomoči iz sklada, kot to določa Uredba (ES) št. 2012/2002. Oba primera izpolnjujeta merila Solidarnostnega sklada EU: narava samih nesreč, njihov izjemen vpliv na lokalno prebivalstvo in gospodarstvo, škoda v regijah, ki ni bila omejena zgolj na javno infrastrukturo, ampak je prizadela tudi zasebno lastnino, poslovne enote, kmetijska zemljišča in gozdove. Zato sem poročilo podprl. Renato Soru (S&D),
per iscritto. – Ho votato oggi a favore della risoluzione sulla mobilitazione del Fondo di solidarietà dell'Unione europea come aiuto alla ricostruzione in seguito alle catastrofi naturali che nel 2015 hanno colpito Bulgaria e Grecia. Come, purtroppo, già avvenuto in passato in molti Stati membri, lo stanziamento del Fondo di solidarietà servirà a coprire in parte i costi sostenuti dalla Bulgaria e dalla Grecia per riparare i gravi danni causati in seguito alle inondazioni, forti piogge e altri fenomeni meteorologici estremi, che hanno colpito i due paesi del sud-est europeo all'inizio di quest'anno. Essi riceveranno quindi un aiuto di 6.3 milioni e 9.9 milioni di euro rispettivamente, per far fronte ai costi delle operazioni di emergenza e di soccorso e a far fronte in parte a quelli di bonifica nelle regioni disastrate, in particolare il risanamento delle infrastrutture di trasporto e di comunicazione colpite. Joachim Starbatty (ECR),
schriftlich. – Der Bericht beinhaltet einen Vorschlag für einen Beschluss des Europäischen Parlaments und des Rates über die Inanspruchnahme des Solidaritätsfonds der Europäischen Union gemäß Nummer 11 der Interinstitutionellen Vereinbarung vom 2. Dezember 2013 zwischen dem Europäischen Parlament, dem Rat und der Kommission über die Haushaltsdisziplin, die Zusammenarbeit im Haushaltsbereich und die wirtschaftliche Haushaltsführung. Konkret geht es um Katastrophen in Bulgarien und Griechenland im Jahre 2015. Der Fonds soll es der Europäischen Union ermöglichen, in Notfällen rasch, wirksam und flexibel zu reagieren und sich mit der Bevölkerung in den von Katastrophen betroffenen Regionen solidarisch zu zeigen. Bulgarien hat wegen strenger winterlicher Witterungsverhältnisse einen Antrag, Griechenland wegen Überschwemmungen zwei Anträge auf Inanspruchnahme des Fonds gestellt. Alle Anträge erfüllen die Voraussetzungen für die Gewährung von Hilfe. Der Fonds sollte folglich in Anspruch genommen werden, um einen Finanzbeitrag in Höhe von insgesamt 16 274 765 EUR für die von Bulgarien und Griechenland eingereichten Anträge bereitzustellen. Damit bis zur Inanspruchnahme des Fonds möglichst wenig Zeit vergeht, sollte dieser Beschluss ab dem Zeitpunkt seines Erlasses gelten. In diesem Sinne habe ich diesem Bericht zugestimmt. Ivan Štefanec (PPE),
písomne
. – Solidarita sa v Európskej únii prejavuje v ťažkých situáciách, ktoré boli spôsobené živelnými katastrofami. Podporujem preto využitie fondu na takéto aktivity. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće jer je u duhu demokracije, demokršćanskih načela i ljudskosti da se pomogne ljudima, a shodno tome i Bugarskoj te Grčkoj koje su nedavno doživjele tri prirodne katastrofe na svom podneblju. S obzirom da je Fond za solidarnost osnovan i ima funkciju upravo za ovakve probleme, evidentno je da ga treba mobilizirati budući da se radi o situacijama koje su opisane u svrsi ovoga Fonda. Ovo je eklatantan primjer hitnih situacija i prilika da se pokaže solidarnost s drugim državama članicama pa stoga treba mobilizirati Fond čija je svrha pomaganje stanovništvu iz regija pogođenih katastrofama. Kako je Komisija ocijenila da zahtjevi Grčke i Bugarske zadovoljavaju kriterije i uvjete za dodjelu pomoći, nema drugih ozbiljnijih prepreka da se ta potpora ne aktivira. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I voted in favour of Bulgaria's application to mobilise the Fund (concerning severe winter conditions) and both of Greece's applications to mobilise the Fund (concerning floods). This aid can be used by Bulgaria and Greece to rebuild their respective basic infrastructure, fund emergency services, provide temporary accommodation, fund clean-up operations and counter immediate health risks. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Podržavam ovu inicijativu čiji je cilj pomoći državama članicama koje trpe teške posljedice prirodnih katastrofa. Fond solidarnosti Europske unije na učinkovit način pokazuje solidarnost i pomaže pogođenim područjima Europske unije i lokalnom stanovništvu u nevolji. Početkom 2015. Bugarska se suočila s teškim zimskim uvjetima, dok su Grčka i istočna Hrvatska sredinom 2014. godine, pretrpjele goleme štete od poplava. Europska komisija zaključila je kako su zahtjevi Bugarske i Grčke za mobilizaciju Fonda solidarnosti Europske unije opravdani, stoga podupirem ovo izvješće. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Vzhľadom na škody, ktoré napáchali prírodné katastrofy v Bulharsku a Grécku, som návrh na mobilizáciu zdrojov z Fondu solidarity podporil. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o uporabi sredstev Solidarnostnega sklada EU za nesreče v Bolgariji in Grčiji leta 2015. Bolgarijo je prizadelo močno deževje, sneženje in poplave, medtem ko so Grčijo prizadele velike poplave. Solidarnostni sklad Evropske unije je bil ustanovljen z namenom hitrega ter učinkovitega odziva na izredne razmere v državah članicah. Evropska unija je bila zgrajena na temeljih solidarnosti, zato podpiram vsako solidarnost z območji v državah članicah, ki so bile zaradi takšnih ali drugačnih razlogov prizadete. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Η ΕΕ οφείλει να είναι ευέλικτη, όταν συντρέχουν λόγοι αποζημίωσης χωρών που επλήγησαν από φυσικές καταστροφές. József Szájer (PPE),
írásban. – A Bizottság javasolja, hogy a 2013. december 2-i intézményközi megállapodás 11. pontja alapján az Európai Unió Szolidaritási Alapja (EUSZA) nyújtson pénzügyi támogatást a 2015 elején Bulgáriában (az EUSZA szerint «jelentős természeti katasztrófának» minősített, kivételesen kemény téli időjárási viszonyok miatt) bekövetkezett katasztrófa és a Görögországban szintén 2015 elején (az EUSZA szerint «regionális katasztrófának» minősített, a közép-görögországi Evroszban) bekövetkezett áradások miatti két katasztrófa kapcsán. A Bizottság az Európai Unió Szolidaritási Alapjának létrehozásáról szóló, a 2014. május 15-i 661/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított 2012/2002/EK tanácsi rendelettel és különösen annak 2., 3. és 4. cikkével összhangban elvégezte mind a három kérelem alapos vizsgálatát. Az Európai Unió összesen 16 274 765 eurót folyósít Bulgáriának és Görögországnak a károk enyhítésére. A fentiek alapján a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Dario Tamburrano (EFDD),
per iscritto. – Ho votato a favore del rapporto Novakov per la mobilitazione del Fondo di solidarietà dell'UE (FSUE) a favore di Bulgaria e Grecia colpite da pesanti fenomeni naturali all'inizio del 2015. Alcune vaste zone della Bulgaria erano state colpite da forti piogge, nevicate, inondazioni e frane subendo danni di circa 250 milioni di euro. Mentre le inondazioni in Macedonia orientale e in Tracia avevano causato danni per circa 400 milioni di euro. Grazie a questa relazione attraverso il FSUE 10 milioni di euro saranno destinati a questi due paesi. In questo modo si potranno aiutare quelle aree colpite duramente, già dalla crisi economica come la Grecia, dai fenomeni naturali. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Fondul de Solidaritate al Uniunii ne permite să venim în sprijinul statelor membre ale căror populații se confruntă cu catastrofe la nivel local și regional. Din păcate, atât Bulgaria, cât și Grecia au fost nevoite să înainteze cereri de mobilizare a acestui fond ca urmare a condițiilor aspre de iarnă, în cazul Bulgariei, și a inundațiilor, în cazul Greciei. La începutul acestui an, zone întinse din Bulgaria au avut de suferit de pe urma ploilor abundente, a zăpezii, a inundațiilor și a alunecărilor de teren, regiunea de sud-est fiind cea mai afectată. În cazul Greciei, inundațiile de amploare din regiunile Macedonia de Est și Tracia au adus daune infrastructurii esențiale și clădirilor publice și au distrus infrastructura agricolă, depozite și culturi. Au fost afectate sursele de alimentare cu apă și infrastructura de canalizare din 17 localități. Am votat în favoarea acordării acestei asistențe financiare. Natura catastrofelor și amploarea acestora au avut un impact profund asupra comunităților și economiilor locale și mă bucur că avem la dispoziție un instrument prin care să arătăm solidaritate la nivelul întregii Uniuni. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette mobilisation du Fonds de solidarité de l'Union européenne. En effet, c'est aussi le rôle de l'Europe de venir en aide à des pays mais surtout à des citoyens qui ont vécu le pire et de pouvoir leur donner les outils nécessaires de reconstruire leur vie et leur avenir. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I voted in favour of providing financial assistance to Bulgaria and Greece, which were severely hit by natural disasters in 2015. Major parts of Bulgaria suffered from heavy rainfall, snow, floods and landslides in January and February 2015. Greece was affected by wide-spread flooding in the Evros and the central and western regions in February 2015. These disasters caused considerable damage to public infrastructure, businesses, private homes and agriculture. Thanks to the mobilisation of the Fund, Bulgaria and Greece receive in total EUR 6 377 815 and EUR 9 896 950 in aid respectively, including already contributed advance payments. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Podržala sam zahtjev za mobilizaciju Fonda solidarnosti Europske unije u slučaju Grčke i Bugarske, koje su pogođene velikim prirodnim nepogodama, odnosno izvanrednim regionalnim katastrofama kako bi im se pružila adekvatna financijska pomoć. Budući da i sama dolazim iz države koja je prošle godine pogođena poplavama a ove godine požarima, itekako sam svjesna koliko prirodne nepogode mogu nepovoljno utjecati na dostojanstven život ljudi. Kao i u Hrvatskoj, i u Bugarskoj i Grčkoj prirodne su katastrofe uzrokovale smanjenje kvalitete života u lokalnim zajednicama te su izrazito nepovoljne za gospodarstva koja su i bez toga u nepovoljnom položaju. S obzirom da je ovo prikladan način pokazivanja solidarnosti i podrške ugroženim građanima tih država, smatram da je ova mobilizacija itekako potrebna njihovim građanima za pomoć pri obnavljanju infrastrukture i normalizaciji života u pogođenim područjima. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o predlogu sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o uporabi sredstev Solidarnostnega sklada Evropske unije v skladu s točko 11 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (nesreče v Bolgariji in Grčiji v letu 2015) sem podprla, saj je namen solidarnostnega sklada omogočiti Uniji, da se hitro, učinkovito in prožno odziva na izredne razmere in izkaže svojo solidarnost s prebivalstvom območij, ki so jih prizadele nesreče. To se je na žalost zgodilo tudi v primeru Grčije in Bolgarije. S to odločitvijo smo poslanci, potem ko se odšteje že izplačano predplačilo v višini 10 %, državama namenili še 14.647.288 EUR, od tega 5.740.033 EUR za Bolgarijo in 8.907.255 EUR za Grčijo. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este acto legislativo, mediante el cual se van a liberar Fondos Estructurales y de Inversión Europeos para las catástrofes de Grecia y Bulgaria, modificando las provisiones en materia de catástrofes en estos dos puntos de la geografía. Entendemos aún así que el fondo no se hace cargo del total de las necesidades que ambos espacios necesitan satisfacer. István Ujhelyi (S&D),
írásban. – Az EU szolidaritási alapjának felhasználása a bolgár és görög természeti katasztrófák okozta károk helyreállításának érdekében. A jelentést támogattam. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este acto legislativo, mediante el cual se van a liberar Fondos Estructurales y de Inversión Europeos para las catástrofes de Grecia y Bulgaria, modificando las provisiones en materia de catástrofes en estos dos puntos de la geografía. Entendemos aún así que el fondo no se hace cargo del total de las necesidades que ambos espacios necesitan satisfacer. Ernest Urtasun (Verts/ALE),
in writing. – Vote in favour as this is a useful use of the EU solidarity fund (EUSF) to address two natural disasters. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this report on the mobilisation of the EU Solidarity Fund concerning the disasters in Bulgaria and Greece. The report deals with the mobilisation of the European Union Solidarity Fund to support the recovery after the natural disasters that occurred in these two countries. This fund aims to give aid in the event of a major natural disaster with serious repercussions on living conditions, the natural environment or the economy and is designed to provide fast, effective and flexible emergency financial aid. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – Hablamos de un fondo de la Unión Europea para poder actuar de un modo rápido, eficaz y flexible a situaciones de emergencia. Con esta acción 6.4 millones de euros serán usados como asistencia financiera para responder a los desastres causados por el fuerte frío y las nevadas que sufrió Bulgaria a principios de 2015. Asimismo se destinarán 9.9 millones de euros como asistencia financiera para las inundaciones sufridas por Grecia. Por todo ello creo conveniente votar a favor de estas medidas. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – El presente informe apoya destinar nuevos fondos a regiones afectadas por las inundaciones (Grecia) y un invierno anormalmente duro (Bulgaria); regiones que se encuentran, además, entre las más pobres de la UE. He votado a favor porque es necesario que la UE contribuya a paliar situaciones como ésta. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – No final de janeiro e no início de fevereiro de 2015, vastas regiões da Bulgária foram atingidas por intensa pluviosidade, neve, inundações e deslizamentos de terras, tendo a região do sudeste sido a mais afetada. Estes fenómenos causaram danos consideráveis. No início de fevereiro de 2015, as regiões da Macedónia Oriental e da Trácia foram atingidas por inundações generalizadas, que causaram danos em infraestruturas essenciais, edifícios públicos, habitações privadas, empresas, bem como no sector agrícola da Grécia, destruindo infraestruturas agrícolas, armazéns e culturas. No mesmo período, vastas áreas das regiões centrais e ocidentais da Grécia foram afetadas por outra série de inundações, que causaram danos ainda mais elevados, resultando em cortes de energia elétrica, isolamento de várias povoações montanhosas e destruição de alguns bens do património cultural grego. A Comissão propõe a mobilização do Fundo de Solidariedade da União Europeia (FSUE) para conceder assistência financeira. Concordamos com esta mobilização, não deixando, no entanto, de referir que as políticas setoriais da União Europeia – como é o caso, por exemplo, da PAC – contribuem para um aumento da exposição ao risco de ocorrência de catástrofes de certas regiões. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Bulgarien hat wegen strengen Winterverhältnissen den Antrag auf Inanspruchnahme gestellt, wie auch Griechenland, das wegen starken Überschwemmungen zwei Anträge gestellt hat. Der Solidaritätsfonds hat die Aufgabe, in Notfällen rasch, wirksam und flexibel zu reagieren und sich mit der Bevölkerung der betroffenen Regionen solidarisch zu zeigen. Daher stimme ich diesem Bericht zu. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Der Auszahlung von Geldern aus dem Solidaritätsfonds der Europäischen Union (EUSF) an Griechenland und Bulgarien stimme ich zu. Naturkatastrophen treten zufällig auf. Der EUSF wurde geschaffen, um im Falle von großen Naturkatastrophen im europäischen Rahmen solidarische Hilfe leisten zu können. Er ist damit eines der wenigen Instrumente, die sinnvoll auf einer übernationalen Ebene angesiedelt sind. Damit genehmigt die EU 16,2 Millionen Euro, um Hilfen wegen der Naturkatastrophen in Griechenland und Bulgarien im Winter 2015 zu leisten. In Griechenland waren fünf Regionen von schweren Überschwemmungen betroffen, während in Bulgarien der strenge Winter erheblichen Schaden verursacht hat. Die Gelder – 9,9 Mio. EUR für Griechenland und 6,3 Mio. EUR für Bulgarien – sollen einen Teil der Kosten für Nothilfe- und Wiederaufbaumaßnahmen nach diesen Naturkatastrophen decken. Die Mittel werden vor allem in die Wiederherstellung lebenswichtiger Infrastrukturen und Dienste sowie die Erstattung von Kosten für Not- und Rettungseinsätze fließen und einen Teil der Kosten für Aufräumarbeiten in den betroffenen Regionen abdecken. Josef Weidenholzer (S&D),
schriftlich. – Die Finanz- und Wirtschaftskrise hat verheerende Folgen für die Menschen in Griechenland, es fehlt an allen Ecken und Enden. In der momentanen Situation ist es dem griechischen Staat nicht möglich, den Europäischen Struktur- und Investitionsfonds mitzufinanzieren, und er ist daher auf Solidarität angewiesen. Durch die von der Kommission vorgeschlagene Vorfinanzierung der aktuellen Finanzperiode wird es Griechenland möglich sein, wichtige, bereits begonnene öffentliche Projekte zu Ende zu bringen. Aufgrund der Situation in Griechenland sehe ich in einem vereinfachten und beschleunigten Hilfsverfahren eine absolute Notwendigkeit, und deshalb habe ich den Vorschlag der Kommission unterstützt. Iuliu Winkler (PPE),
în scris. – Am votat raportul privind mobilizarea a peste 16 milioane de euro din Fondul de solidaritate al UE în cazul catastrofelor produse în Bulgaria și Grecia în 2015. Comisia Europeană a propus mobilizarea Fondului pentru acordarea de asistență financiară Bulgariei, care a fost afectată de o catastrofă naturală majoră provocată de condițiile de iarnă de la sfârșitul lunii ianuarie. La fel și în cazul Greciei, unde inundațiile de la începutul anului, care au avut loc în Evros și în regiunea centrală a acestei țări, au fost clasificate drept «catastrofe regionale». Obiectivul Fondului de solidaritate al UE este acela de a permite Uniunii să răspundă rapid, eficient și cu flexibilitate situațiilor de urgență și să-și exprime solidaritatea față de populația din regiunile afectate de catastrofe. Θεόδωρος Ζαγοράκης (PPE),
γραπτώς. – Υπερψήφισα την έκθεση του κ. Novakov για την κινητοποίηση του Ταμείου Αλληλεγγύης της ΕΕ: Καταστροφές στη Βουλγαρία και στην Ελλάδα το 2015. Οι εκτεταμένες πλημμύρες στην περιφέρεια της Ανατολικής Μακεδονίας και Θράκης, αλλά και στην κεντρική Ελλάδα προκάλεσαν τεράστιες ζημίες σε βασικές υποδομές, ιδιωτικές κατοικίες, δημόσια κτίρια, επιχειρήσεις καθώς και στην ελληνική γεωργία. Παράλληλα, μεγάλα τμήματα της κεντρικής και δυτικής Ελλάδας επλήγησαν επίσης από πλημμύρες που προκάλεσαν ακόμη μεγαλύτερες ζημιές, με αποτέλεσμα την καταστροφή ορισμένων σημαντικών μνημείων πολιτιστικής κληρονομιάς της Ελλάδας. Η απόφαση για την κινητοποίηση του Ταμείου Αλληλεγγύης είναι κάτι παραπάνω από ορθή. Marco Zanni (EFDD),
per iscritto. – Ho votato favorevolmente alla richiesta di mobilitazione del Fondo di solidarietà dell'Unione europea (FSUE) con riferimento a due situazioni catastrofiche che hanno avuto luogo a inizio 2015 in Bulgaria e Grecia. Alla fine di gennaio e all'inizio di febbraio, vaste zone della Bulgaria, soprattutto la regione sud-orientale, sono state colpite da forti piogge, nevicate, inondazioni e frane, causando danni stimati in circa 250 milioni di euro. Inondazioni diffuse nella Macedonia orientale e in Tracia all'inizio di febbraio 2015 hanno invece causato, secondo le autorità greche, danni per circa 400 milioni di euro. Con questa relazione si propone di destinare circa 10 milioni di euro alla Grecia e 6 alla Bulgaria, per cercare di aiutare, in qualche modo, queste aree così fortemente colpite da gravosi fenomeni naturali. Va sottolineato che il Fondo di solidarietà dell'Unione europea, nonostante le regole, le modalità e le tempistiche non sempre ottimali, rimane un supporto utile, che mostra appunto la «solidarietà» dell'Unione europea sostenendo finanziariamente uno Stato membro, un paese in via di adesione o una regione colpita da gravi catastrofi naturali. Jana Žitňanská (ECR),
písomne. – Správu o pomoci dvom členským štátom, Bulharsku a Grécku, zvládnuť následky prírodných katastrof, ktoré ich postihli začiatkom tohto roku, som podporila. Obe tieto krajiny postihli ťažké prívalové dažde, záplavy a zosuvy pôdy, ktoré spôsobili veľké škody na verejnom, ako aj súkromnom majetku. Podľa môjho názoru je potrebné pomáhať štátom, ktoré sa v dôsledku takýchto nepredvídateľných udalostí dostali do nezávideniahodnej situácie, a preto som uvítala možnosť podporiť správu o finančnom príspevku týmto štátom z Fondu solidarity Európskej únie. Fond je výrazom spolupatričnosti medzi členskými štátmi ako jednej z významných hodnôt, ktoré Európska únia vyznáva. 8.7.   Πιθανή επέκταση της ενωσιακής προστασίας της γεωγραφικής ένδειξης σε μη γεωργικά προϊόντα (A8-0259/2015 - Virginie Rozière) Oral explanations of vote Sergio Gutiérrez Prieto (S&D). – Señora Presidenta, el Parlamento Europeo ha pedido hoy una legislación fuerte a la Comisión Europea para proteger las marcas comerciales, especialmente las artesanas. La denominación de productos como los cuchillos de Albacete o la cerámica de Talavera de la Reina necesita de la Comisión Europea, de su iniciativa legislativa, precisamente para no desaparecer. Son miles de empleos y miles de habitantes los que necesitan de la acción legislativa de la Comisión Europea, precisamente para que se mantengan la población rural, los puestos de trabajo y la producción. El «made in» está bloqueado en el Consejo y otro de los instrumentos de protección que tenemos en el ámbito europeo son las indicaciones geográficas protegidas también para productos no agrícolas. Pido a la Comisión Europea que tome en serio el mensaje —casi unánime— enviado hoy por el Parlamento Europeo y que proteja estos productos, que proteja a los ciudadanos, que proteja a los pequeños empresarios, que proteja a los artesanos, y que los proteja precisamente de una competencia desleal que viene de otras partes del planeta y que les da justamente donde más duele: en la calidad de sus productos y, también, en su producción artesanal y local. Michaela Šojdrová (PPE). – Paní předsedající, také bych chtěla vysvětlit, proč jsem hlasovala pro zprávu paní Rozièrové o rozšíření unijní ochrany zeměpisných označení na nezemědělské produkty. Myslím, že je to důležitá zpráva a úkol pro Evropskou komisi, která by měla připravit legislativní postup ochrany zeměpisných označení nezemědělských výrobků. Ukazuje se, že je to užitečné a je to také velmi potřebné, aby tradiční řemesla, tradiční produkty byly chráněny. Považuji za velmi důležité, že součástí tohoto usnesení je také podpora předávání a rozvoje tradičního know-how a s tím spojených dovedností, které neodmyslitelně patří k učňovské přípravě, k odbornému vzdělávání. Evropský parlament také zdůrazňuje význam investic do vzdělávací a odborné přípravy a vybízí členské státy, aby využívaly finanční podpory. Catherine Stihler (S&D). – Madam President, I would like to congratulate Virginie Rozière on a fantastic result, and 608 votes in this Parliament have backed the principle of extending geographical indication to non-food products. I represent Scotland in this Parliament and it is absolutely important for some of our most peripheral areas in the European Union that products like Harris tweed and Scottish tartan have this extension of protection. We live in a more globalised world where there are more challenges in terms of property rights and ownership. I think that we all can be very grateful to Virginie Rozière's report for what we have done today as a Parliament, but also to the fact that the majority – the vast majority of people in this Chamber – backed the extension of geographical indication to non-agricultural products. The challenge now is: what will the Commission come forward with and what will the Council support? So now the pressure is on the Commission and the Member States to take forward what we have done today. Neena Gill (S&D). – Madam President, the creation of an EU-wide system of protection of geographical indications has already proved its vital importance for many of our agricultural products. Now it is vital that we extend it to include authentic local products. The fact is that we have a fragmented situation where some Member States offer no protection, while others have widely differing definitions. This will mean there is a clear and strong legal framework for protecting our local producers, and that is why today I voted in favour of the extension of the geographical indications to non-agricultural products. My region of the West Midlands houses world-renowned china products, like Wedgewood, Steelite, Royal Worcester and Spode in Stoke-on-Trent. I call on the Commission to take strong measures to make sure that authentic products from the Potteries can no longer be priced out of the market by cheap knock-offs. They are a crucial part of my region's heritage, and I urge the Commission to ensure they receive proper protection. Krisztina Morvai (NI). – Igennel szavaztam, s hogy miért, arra hadd idézzem a hasonló témájú nemzeti jogszabályunk preambulumának egyik gondolatát: «az összetartozás, az egység és a nemzeti tudat erősítése érdekében nemzetünk értékeit össze kell gyűjteni». Sajátos módon, ahogy egyre több gyalázkodást kap Magyarország, egyre több turistánk van. Ezt köszönjük szépen, hívjuk és várjuk az európai és Európán túli embereket, tekintsék meg számtalan hungaricumunkat. Ezt is fölsorolja ugye a jogszabály kiegészítője, mint például a hévízi tó és tradicionális hévízi gyógyászat, a matyó illetve a kalocsai népművészet, a Puszta vagy a Puskás Ferenc életmű, és mostanában a legfontosabb a Hunyadi János életműve, illetve a nándorfehérvári diadal, amikor is Hunyadi a közép-európai erők élén megvédte Magyarországot és Európát a tömeges idegen inváziótól. Az ő emlékére szól a déli harang. Igor Šoltes (Verts/ALE). – Sam sem torej mnenja, da so geografske označbe za nekmetijske proizvode uporabne in dobre predvsem z vidika transparentnosti proizvodov. Poleg tega seveda pomagajo potrošnikom pri lažji izbiri izdelkov in doprinesejo tudi k njihovi informiranosti o izdelku. Na tem mestu pa želim poudariti, da geografska označba nujno ne zagotavlja sledljivosti izdelka, ampak zgolj prispeva k lažji sledljivosti. Da pa bomo res zagotovili sledljivost, so potrebni še dodatni prijemi. Tu predvsem apliciram na zakonodajo o varnosti izdelkov in pa nadzoru trga. Želim tudi vzpostaviti pomembno točko, ki je ključna za skupino Zelenih. To je, da poročilo ne opredeljuje dovolj podrobno razširitev intelektualne lastnine na nove izdelke. Potrebno pa bi bilo narediti tudi ocene učinka, kako bi enotna EU vpeljava geografskih označb na nekmetijske izdelke vplivala na stroške podjetja, države in pa potrošnike. In ker menim, da je poročilo na določenih točkah nekoliko pomanjkljivo, sem se pri glasovanju o poročilu vzdržal. Jiří Pospíšil (PPE). – Paní předsedající, já jsem jako absolutní většina mých kolegů také podpořil tuto zprávu. Jsem přesvědčen, že ve chvíli, kdy zde existuje na unijní úrovni ochrana zeměpisného označení zemědělských produktů a tato současná úprava je kvalitní, efektivní, je logické rozšířit tuto unijní úpravu také na nezemědělské produkty. Pouze tím sjednotíme režim, který už pro určitý typ produktů existuje. Je zcela jasné, že je mnohem efektivnější chránit specifika našich výrobků na jedné evropské úrovni, nikoliv mít 28 partikulárních, roztříštěných samostatných úprav, z nichž je každá samozřejmě právně trochu odlišná. Je důležité, že tato úprava nepřináší žádnou zátěž pro podnikatele, jedná se o dobrovolnou věc. Bude tedy na výrobci, zda tuto ochranu využije či nikoliv, stát ani Evropská unie mu zde nic nevnucuje. To je, myslím, velmi důležité a je třeba na to podnikatele upozornit. Ivana Maletić (PPE). – Gospođo predsjednice, podržala sam danas inicijativu za proširenje zaštite oznake zemljopisnog podrijetla Europske unije na nepoljoprivredne proizvode. Nepoljoprivredni proizvodi su, kao i poljoprivredni, nositelji gospodarskog rasta i razvoja i ovo je jedan inovativan pristup tradiciji i posebnostima pojedinih regija. To je još jedan od načina promocije europskih vrijednosti za koje se moramo zalagati. Isto tako, u cilju je otvaranja novih radnih mjesta, poticanja srednjih i malih poduzetnika i obrtnika, sve ono što nam je neophodno u ruralnim krajevima, ali i u svim ostalim dijelovima Europske unije. U Hrvatskoj imamo puno toga za ponuditi i pokazati Europi i svijetu. Kao što su poljoprivredni proizvodi prepoznati kao posebni i visoke vrijednosti i kvalitete poput neretvanskih mandarina, baranjskog kulena, ličkog krumpira, krčkog maslinovog ulja, ogulinskog kiselog kupusa tako se, i od nepoljoprivrednih proizvoda, ponosimo čipkarstvom, drvenim igračkama iz Hrvatskog zagorja... (Predsjednica je prekinula govornicu.) Seán Kelly (PPE). – A Uachtaráin, vótáil mé i bhfabhar na tuarascála seo, agus ar ndóigh bhí mé ag freastal ar an díospóireacht aréir. Bhí sé soiléir go raibh an chuid is mó de na Feisirí i bhfabhar na moltaí. Chonaiceamar é seo sa vóta: sé chéad is a hocht as sé chéad nócha ceathair ag vótáil i bhfabhar. Gan dabht ar bith, tá sé le feiceáil gur chabhraigh na tásca geografacha (GIanna) go mór le táirgí talmhaíochta agus cén fáth nach gcabhródh siad le táirgí nach táirgí talmhaíochta iad? Tugann sé aitheantas dóibh; tugann sé seans dóibh margaíocht a dhéanamh, agus dar ndóigh níos mó earraí a dhíol. Sa tslí sin beidh siad in ann níos mó jabanna a chruthú agus saibhreas a chothú. Mar a dúirt an rapóirtéir, tá súil agam anois go ndéanfaidh an Coimisiún gach iarracht na moltaí seo a chur i bhfeidhm comh luath agus is féidir leis. Tiziana Beghin (EFDD). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, abbiamo appena approvato la relazione di iniziativa con cui chiediamo che gli Stati e l'Unione introducano un'indicazione d'origine anche per i prodotti non agricoli, così come esistono indicazioni geografiche protette che proteggono i formaggi, le carni e i prodotti della terra, noi vorremmo tutelare i prodotti non agricoli d'eccellenza che produciamo e lavoriamo in Europa e in Italia, prodotti come il marmo di Carrara, il vetro di Murano, l'ardesia, la ceramica e molto altro ancora. Se un sistema del genere sarà introdotto aiuterà a combattere la contraffazione e a promuovere il made in Europa e nel mondo. C'è solo un rammarico, la relazione chiede che l'introduzione nella lista delle indicazioni geografiche protette sia fatta a pagamento. Noi esigiamo invece che l'iscrizione sia gratuita. Tuttavia, vista l'importanza del tema, abbiamo votato a favore della relazione qui in plenaria. Andrejs Mamikins (S&D). – Eiropas Savienības ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzības iespējamā attiecināšana uz nelauksaimniecības produktiem ir ļoti svarīga un nepieciešama. Es atbalstu to. Tā palīdz patērētāju informēšanas līmeņa uzlabošanā un tādējādi sniedz viņiem iespēju efektīvāk orientēties tirgū pārdotajās precēs. Šādas sistēmas paplašināšana un efektīva realizēšana dotu cilvēkiem augstāku pārliecību par produkta kvalitāti, kā arī ražotājam darbotos kā apliecinājums un aizsardzības līdzeklis, jo arī ražotāji faktiski ir patērētāji. Faktiski tradicionālo kultūru ražošanas saglabāšana var palīdzēt apturēt iedzīvotāju skaita samazināšanos lauku apvidos un šo apvidu degradāciju, un jauniešu aizplūšanu no laukiem. Piemēram, manas valsts gadījumā, Latvijas gadījumā, šādas tendences ir īpaši ļoti spēcīgas gan valsts reģionu starpā nabadzīgākajā Latgales novadā, gan arī pārējos reģionos. Stanislav Polčák (PPE). – Paní předsedající, i já jsem podpořil tento návrh, který zde byl předkládán paní kolegyní, s tím, že podle mého názoru není podstatné se úplně přesvědčovat o důležitosti této ochrany na unijní úrovni, ta je skutečně nesporná. Nejde pouze o řemesla, ale jde obecně o místní výrobu, o její chránění před nekalou soutěží a i o ochranu spotřebitele. To tady, myslím, ještě nezaznělo, to je otázka informovanosti konkrétních koncových konzumentů právě této místní výroby. Ale to, co zde ještě vůbec nezaznělo, je otázka podpory prosazování této ochrany na mezinárodní úrovni. Pokud si pouze Evropská unie bude uvědomovat hodnotu těchto tradičních řemesel a této výroby a bude ji chránit, tak to bude poměrně málo. My potřebujeme zajistit i mezinárodní úroveň ochrany, a proto podporuju obnovení jednání o mezinárodní obchodní dohodě TRIPS o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví. To je, myslím si, zcela klíčové pro Evropskou unii. Stefano Maullu (PPE). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, considero straordinariamente importante questo provvedimento che abbiamo votato oggi. Mi auguro che la Commissione agisca con tempestività e tenacia per definire un provvedimento ancora più organico. Credo che si tratti di qualcosa che lega in particolare la storia italiana, una storia secolare, alla manifattura europea e quindi la tutela con l'indicazione geografica va a rendere ancora più competitive le nostre piccole e medie imprese che si trovano a fronteggiare un mercato sempre più globale che deve avere la certezza della qualità, quella che le imprese italiane legano ai loro prodotti. Written explanations of vote William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – This own-initiative report proposes that the European Commission brings forward a legislative proposal to create a system of Geographical Indication Protection for non-agricultural products similar to the system already extant for agricultural products such as wine and cheese. The UK Independence Party voted against this proposal because as a matter of principle it is against the EU having the power to legislate so as to make laws binding on the United Kingdom. Furthermore this proposal is likely to produce a significant regulatory burden on producers, create a large and expensive bureaucracy to service the system. In addition it is wholly unclear how this ill-thought out proposal will interact with existing bodies of law such as Copyright, Trade Marks, Patents and other protection for intellectual property. Isabella Adinolfi (EFDD),
per iscritto. – La possibile estensione della protezione delle indicazioni geografiche tipiche dell'Unione europea ai prodotti non agricoli è un grande passo per la tutela dei prodotti tradizionali europei di alta qualità. La tutela nasce dall'esigenza di preservare prodotti che sono il frutto di conoscenze e tecniche tradizionali, nonché elementi caratterizzanti di intere regioni europee. Prodotti di eccellenza sono continuamente vittime di contraffazioni e frodi. Al fine di arginare questi fenomeni, che vanno a scapito sia dei consumatori che dei produttori, ritengo necessario creare una indicazione geografica protetta, anche per i prodotti non agricoli, così da poter fornire un'adeguata tutela ad entrambe le parti. Occorre un'armonizzazione europea poiché alcuni Stati non offrono una protezione specifica mentre in altri sono ravvisabili definizioni e procedure. In Italia ad esempio non esiste una tutela in tal senso. A questo proposito credo che una procedura armonizzata debba essere completamente gratuita senza aggiungere alcun onere alle imprese. Ci siamo battuti in tal senso e continueremo a vigilare. Per questi motivi il mio voto è stato positivo. Clara Eugenia Aguilera García (S&D),
por escrito. – He votado a favor del Informe Rozière porque la extensión del sistema de indicaciones geográficas protegidas a los productos no agrícolas tendría abundantes repercusiones positivas tanto para el conjunto de la UE como para España. Supondría en primer lugar crear una garantía de calidad que protegería tipos de producción artesanal y tradicional cruciales para la economía de ciertas regiones respecto de las copias ilegítimas que merman su valor añadido. Afianzaría la sostenibilidad económica de miles de PYMES y aseguraría el mantenimiento de los correspondientes puestos de trabajo. Además, proporcionaría al consumidor una garantía adicional de la calidad y trazabilidad de los productos que consumen. España es prueba del éxito del actual sistema de indicaciones geográficas protegidas para productos agro alimentarios; por ello, considero que su ampliación a los productos no alimentarios generará beneficios similares a nivel europeo en materia de sostenibilidad de las PYMES dedicadas a estos productos, empleo y protección de los consumidores. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – Creo que el sistema de indicaciones geográficas para productos agrícolas se ha revelado como un mecanismo positivo para proteger a los y las pequeñas productoras locales en determinadas naciones y Estados actualmente pertenecientes a la UE. Por eso creo que es positivo extender este sistema a otro tipo de productos distintos de los agrícolas teniendo en cuenta la experiencia y las lecciones aprendidas durante este tiempo con los productos agrícolas. Louis Aliot (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour le rapport concernant l'éventuelle extension de la protection des indications géographiques de l'Union européenne aux produits non agricoles. En effet, ce rapport vise à étendre la protection des indications géographiques aux produits non agricoles. Cette proposition permet une protection du «Made in France», et donc des producteurs français. Par ce processus, le consommateur est également avantagé en bénéficiant de garanties en matière de qualité des produits. C'est une avancée pour les producteurs français, même si nous regrettons une définition assez vague des IGP non agricoles et du processus d'enregistrement. Νίκος Ανδρουλάκης (S&D),
γραπτώς. – Η Ευρωπαϊκή Ένωση, και η Ελλάδα συγκεκριμένα, έχει μία αρκετά σημαντική παραγωγή εκτός των γεωργικών προϊόντων η οποία πρέπει να προστατευθεί με ένα ενιαίο σύστημα προστασίας γεωγραφικής προέλευσης. Για το λόγο αυτό ψήφισα υπέρ της έκθεσης της Επιτροπής Νομικών Υποθέσεων σχετικά με την πιθανή επέκταση της ενωσιακής προστασίας της γεωγραφικής ένδειξης σε μη γεωργικά προϊόντα. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Ce rapport a pour objectif d'étendre la protection des indications géographiques de l'Union européenne à des produits non agricoles, dont certains produits français. Par l'intermédiaire d'une indication géographique protégée, le producteur peut ainsi faire reconnaitre un savoir-faire et proposer des produits de qualité aux consommateurs. En France, des entreprises prévoient une augmentation importante de la demande de produits dans certains secteurs grâce à cet indicatif. Comme il s'agit ici de protéger le «fabriqué en France», j'ai voté en faveur de ce texte. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I remain to be convinced that the extension of geographical indication protection would be positive for the economy. It has various potential drawbacks: 1. It provides barriers for entry of new businesses into a market; 2. It narrows competition and therefore consumer choice; 3. It fixes capital within a narrow geographical area. In addition to the above, such decisions should be taken at national level not at EU level. I therefore voted against. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette délibération qui soutient le développement économique local, stimule le tourisme, renforce la confiance des consommateurs et aide à préserver le patrimoine culturel et le savoir-faire traditionnel. Inés Ayala Sender (S&D),
por escrito. – He votado a favor del Informe Rozière porque la extensión del sistema de indicaciones geográficas protegidas a los productos no agrícolas tendría abundantes repercusiones positivas tanto para el conjunto de la UE como para España. Supondría en primer lugar crear una garantía de calidad que protegería tipos de producción artesanal y tradicional cruciales para la economía de ciertas regiones respecto de las copias ilegítimas que merman su valor añadido. Afianzaría la sostenibilidad económica de miles de PYMES y aseguraría el mantenimiento de los correspondientes puestos de trabajo. Además, proporcionaría al consumidor una garantía adicional de la calidad y trazabilidad de los productos que consumen. España es prueba del éxito del actual sistema de indicaciones geográficas protegidas para productos agro alimentarios; por ello, considero que su ampliación a los productos no alimentarios generará beneficios similares a nivel europeo en materia de sostenibilidad de las PYMES dedicadas a estos productos, empleo y protección de los consumidores. Guillaume Balas (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur de l'initiative de Virginie Rozière qui constitue une réponse à l'absence de protection des produits manufacturés en Europe. À ce jour, les législations nationales trop disparates en la matière ne permettent pas de protéger les savoir-faire de nos produits industriels et artisanaux. Cette démarche établie un lien clair entre le produit d'une part, et la zone géographique d'autre part, à travers un système d'enregistrement reconnu au niveau européen. Cela permettra de valoriser notre patrimoine tout en apportant une contribution à la croissance en Europe. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą, kurio tikslas – geografinės nuorodos apsaugą taikyti ir ne žemės ūkio produktams. Geografinė nuoroda žymi, jog prekės reputacija, kokybė ar kita savybė susijusi su konkrečia vietove. Šiuo metu ji skirta tik žemės ūkio produktams, ja naudojasi apie 3 tūkst. žemės ūkio produktų. Pritariu, kad būtina išnaudoti ir ne žemės ūkio produktų išskirtinumo ir kokybės apsaugos ekonominį potencialą, išsaugoti su jais susijusią praktinę patirtį ir darbo vietas bei prisidėti prie kovos su klastojimu. Todėl pritariu šiuo tikslu siūlomoms atitinkamoms ES taisyklėms. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – On nous taxe souvent d'«euroscepticisme» quand on ne nous reproche pas carrément d'être «anti-européens», mais nous n'hésitons pas à soutenir les – trop rares – projets qui nous paraissent aller dans le bon sens. C'est le cas pour ce rapport sur l'éventuelle extension de la protection des indications géographiques de l'Union européenne aux produits non agricoles. J'ai donc voté pour, bien qu'il ne s'agisse là que d'une ébauche et que de nombreux points restent flous ou clairement insatisfaisants à ce stade. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – Si les produits agricoles d'une origine géographique particulière qui possèdent des qualités déterminées ou qui sont fabriqués selon des méthodes traditionnelles peuvent faire l'objet d'une protection unitaire des indications géographiques au niveau de l'Union il n'en va pas de même pour les produits non agricoles. La rapporteur, dont j'ai approuvé le rapport, soutient l'instauration au niveau européen d'un instrument de protection unique des indications des produits non agricoles. Ceci déboucherait sur des retombées économiques positives pour les producteurs locaux ou régionaux, générerait des emplois dans des régions moins favorisées et donnerait des indications claires aux consommateurs sur l'origine et les méthodes de fabrication des produits. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor del informe sobre la possible ampliación de la protección de las indicaciones geográficas de la Unión a productos no agrícolas, que implica la petición de dar denominación de origen a los productos artesanos de la Unión. Esta resolución permitirá incrementar la protección de los productos artesanos locales por medio de la ampliación del sistema de indicaciones geográficas del que ya gozan ciertos artículos agrícolas de calidad de la Unión. Esto permitirá dar más apoyo al desarrollo de la economía local, impulsar el turismo, reforzar la confianza de los consumidores y ayudar a preservar el patrimonio cultural y tradicional. Dominique Bilde (ENF),
par écrit. – Ce rapport sur l'éventuelle extension de la protection des indications géographiques de l'Union européenne aux produits non agricoles doit permettre de mieux protéger des produits non agricoles, notamment au moment où le nombre de contrefaçons augmente. Cela profitera à des produits français comme les couteaux de Laguiole, la dentelle de Calais, les parapluies d'Aurillac ou la tapisserie d'Aubusson. L'IGP est un nom ou symbole qui fait référence à l'origine géographique d'un produit et à un savoir-faire traditionnel. Cela garantit aux consommateurs une offre de qualité et permet aussi aux producteurs de faire valoir leurs produits. Cette extension doit ainsi permettre de mieux protéger encore le «fabriqué en France», d'autant que l'on s'attend à une augmentation possible de la demande internationale (jusqu'à 25 %!) dans certains secteurs, comme le textile, bénéficiant de la protection des indications géographiques pour les produits non agricoles. J'ai donc voté pour ce rapport. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Ho sostenuto con il mio voto la relazione Rozière che sollecita la Commissione a predisporre una proposta che estenda il sistema delle certificazioni di qualità ai prodotti artigianali e tradizionali UE non di derivazione agricola. Ritengo che una normativa di questo tipo permetterebbe alle eccellenze dei nostri territori di avere un'ulteriore tutela sul mercato, anche se bisognerà monitorare attentamente i lavori della Commissione per evitare disordinate sovrapposizioni con il regime esistente in agricoltura delineato e assicurare una reale efficacia di questa normativa. José Blanco López (S&D),
por escrito. – He votado a favor del Informe Rozière porque la extensión del sistema de indicaciones geográficas protegidas a los productos no agrícolas tendría abundantes repercusiones positivas tanto para el conjunto de la UE como para España. Supondría en primer lugar crear una garantía de calidad que protegería tipos de producción artesanal y tradicional cruciales para la economía de ciertas regiones respecto de las copias ilegítimas que merman su valor añadido. Afianzaría la sostenibilidad económica de miles de PYMES y aseguraría el mantenimiento de los correspondientes puestos de trabajo. Además, proporcionaría al consumidor una garantía adicional de la calidad y trazabilidad de los productos que consumen. España es prueba del éxito del actual sistema de indicaciones geográficas protegidas para productos agroalimentarios; por ello, considero que su ampliación a los productos no alimentarios generará beneficios similares a nivel europeo en materia de sostenibilidad de las PYMES dedicadas a estos productos, empleo y protección de los consumidores. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriame Europos Parlamentas mano, kad reikėtų sukurti Europos Sąjungos lygmens apsaugos priemonę, kuri būtų platesnio užmojo strategijos, skirtos aukštos kokybės ES produktams remti ir pagrįstos tvirtesniu ES institucijų įsipareigojimu gamybos ir amatų sektorius laikyti ekonomikos augimo ir bendros rinkos kūrimo užbaigimo varomąja jėga, dalimi ir tokiu būdu būtų didinama vietos pramonės gaminių ir amatininkų dirbinių vertė, remiamas vietos ekonomikos vystymasis ir darbo vietų kūrimas atitinkamose vietovėse, skatinamas turizmas ir sustiprintas vartotojų pasitikėjimas. Europos Parlamentas palankiai vertina Komisijos iniciatyvą surengti konsultacijas su suinteresuotaisiais subjektais siekiant nustatyti galimybę Europos Sąjungos geografinės nuorodos apsaugą taikyti ir ne žemės ūkio produktams, taip pat palankiai vertina 2014 m. spalio mėn. užbaigtų konsultacijų rezultatus ir aiškiai pritaria ES ne žemės ūkio produktų geografinėmis nuorodomis pagrįstos apsaugos sistemai. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – A földrajzi árujelzők az áruk eredetmegjelölésére szolgálnak, feltüntetve azt az országot, régiót, megyét, helységet, gyártót, termelőt, amelyhez az áru a legjobban köthető. Jelenleg európai szinten az eredetvédelem kizárólag a feltételeknek megfelelő mezőgazdasági termékekre terjed ki, melyek hagyományos eljárással készülnek és kiváló minőséget képviselnek. Jelenleg ezen termékek védelme tagállamonként változó, némely tagállamban más tagországok termékeit a védelem nem illeti meg. A témában végzett kutatások és az érintett felekkel történő egyeztetést követően ez a saját kezdeményezésű jelentés azt kéri a Bizottságtól, hogy álljon elő jogalkotási javaslattal azon termékekre vonatkozóan is, melyek nem esnek a mezőgazdasági termékek körébe, és amelyek hagyományos módon történő előállításuknak köszönhetően az európai kulturális örökség részét képezik. Szavazatommal támogattam a jelentés elfogadását, mert egy ilyen szabályozás jelentősen javítaná nemcsak a tagállamok, de Európa nemzetközi versenyképességét is. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – V EPP smo podprli možnost razširitve zaščite geografskih označb Evropske unije, ki je sedaj omejena le na kmetijske proizvode, na nekmetijske proizvode. Tradicionalni izdelki, ki so narejeni po tradicionalnih metodah in posebnih lokalnih tehnikah, so kot taki del ne samo nacionalne, temveč tudi skupne evropske kulturne dediščine. Kot take jih moramo ohranjati, saj konec koncev povečujejo tudi turistično atraktivnost posameznih podeželskih krajev. Prepričan sem, da bomo tako spodbujali razvoj odmaknjenih področij in zagotavljali ohranitev starih navad in običajev. David Borrelli (EFDD),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa relazione di iniziativa perché i benefici di un'estensione della protezione delle indicazioni geografiche anche ai prodotti non agricoli sono indubbi per le PMI e per gli artigiani italiani, nonché per i consumatori tutti. La relazione evidenzia giustamente che i prodotti tradizionali europei di alta qualità sono il frutto di conoscenze e tecniche tradizionali e rappresentano un patrimonio culturale dell'UE e un elemento essenziale da preservare nella vita economica e sociale di numerose regioni europee. Tuttavia, nutro dei dubbi sulla parte in cui si prevede la possibilità di richiedere ai produttori il versamento di un contributo per la registrazione del proprio prodotto, anche se è specificato che tale contributo dovrebbe essere una tantum, equo rispetto ai costi sostenuti e applicato in modo omogeneo in tutta l'Unione europea. A mio avviso la registrazione dovrebbe essere gratuita. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Koliko vrijedi europska vještina, tradicija i znanje? Ako se radi u malom obrtu i na manje količine, skupa je. I vrlo lako nestane pod navalom krivotvorina iz trećih zemalja. Primjerice, europski proizvođači tekstila se žale da oko 40 posto prihoda moraju trošiti na sudske sporove s krivotvoriteljima umjesto u povećanje proizvodnje, a mnoge tvornice su se odavno ugasile. Oznaka porijekla nosi puno prednosti koje primjerice oznaka zaštićeni znak nema. Iznad svega to je prepoznatljivost kod potrošača. Potrošači vole kupovati proizvode s oznakom izvornosti jer znaju da su kupili kvalitetno i autentično. A ne kad dođu kući, okrenu preplaćeni proizvod pa piše «proizvedeno u Kini». Mali obrtnici i siromašne regije bi imale najviše koristi od ovakve oznake. Četiri milijuna novih poslova! Pravni temelj je već postavljen oznakom za poljoprivredne proizvode, a nova direktiva o autorskim pravima je već prva stanica na kojoj možemo odmah početi graditi uspješnu priču. Kada mi netko sa skepsom govori o ovoj temi ja ga jednostavno upitam gdje bi europska poljoprivreda bila da ne postoje oznake porijekla za primjerice vina, ili određene voćne ili mesne proizvode? Ne smijemo se bojati zaštiti što je naše i tražiti trgovačke partnere da to poštuju! Marie-Christine Boutonnet (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour le rapport étendant la protection des indications géographiques aux produits non agricoles comme les couteaux de Laguiole, la dentelle de Calais, etc. Elle permet au producteur de faire valoir ses produits et offre au consommateur des garanties en matière de qualité. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché sono convinta che l'estensione della protezione delle indicazioni geografiche dell'Unione europea anche ai prodotti non agricoli possa favorire l'innovazione nei processi di produzione tradizionali e la creazione di nuove start-up per i prodotti tradizionali e contribuire altresì alla sostenibilità dei posti di lavoro creati in aree scarsamente sviluppate, in particolare offrendo alle piccole imprese e alle microimprese, che sono responsabili per circa l'80% dei prodotti tipici prodotti a livello locale che potrebbero trovare tutela attraverso il sistema delle indicazioni geografiche, la possibilità di incrementare le vendite grazie a operazioni di marketing più efficaci nonché un incentivo a cooperare maggiormente, considerata la natura collettiva del sistema. Renata Briano (S&D),
per iscritto. – L'approvazione di questa importante relazione di iniziativa segna un passaggio importante per la tutela dei prodotti non agricoli e richiede un intervento della Commissione europea volto ad estendere a questi prodotti la normativa sulle indicazioni geografiche agricole. Gli Stati membri dell'UE sono infatti ricchi di prodotti non agricoli, basati su conoscenze tradizionali e metodi produttivi profondamente radicati nel patrimonio culturale e sociale di molte regioni geografiche. L'introduzione di un sistema armonizzato di tutela sarebbe necessaria per incoraggiare lo sviluppo dell'economia e della cultura europea, in particolare nelle regioni meno sviluppate. La protezione delle IG, infatti, sarebbe un motore di innovazione per tutelare la qualità elevata dei prodotti mantenendo la competitività e conservando i saperi radicati nelle generazioni. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Une indication géographique protégée ou IGP est un signe d'identification de la Communauté européenne qui fait référence, comme son nom l'indique, à l'origine géographique d'un produit quand il tire une partie de sa spécificité de cette origine. Créée en 1992, l'IGP permet au producteur de faire valoir ses produits et offre au consommateur des garanties en matière de qualité. Ce rapport préconise d'étendre cette protection aux produits non agricoles. Certaines entreprises dont le succès repose sur un savoir-faire particulier estiment que l'extension de cette protection va leur permettre de bénéficier d'une augmentation de 25 % de la demande internationale. Attaché à la promotion du «fabriqué en France» et des entrepreneurs français, je ne peux que me réjouir de cette avancée législative. Les consommateurs disposeront d'informations plus pointues et achèteront un produit en toute connaissance de cause. Cette extension permettra de combattre plus efficacement la contrefaçon. Nos entrepreneurs en seront d'autant plus récompensés. J'ai donc voté pour cette proposition. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Indicația geografică servește la identificarea unui produs originar dintr-o țară, regiune sau localitate, în cazurile în care o calitate, reputație sau alte caracteristici ale produsului sunt legate de originea sa geografică. Cu toate acestea, produsele neagricole nu beneficiază în prezent de o protecție unitară a indicației geografice la nivelul UE, dincolo de prevederile naționale. În momentul de față nu există norme la nivel european care să protejeze denumirile acestor produse industriale și artizanale. Având în vedere acest fapt, până în prezent, 15 state membre au creat mecanisme de protecție a indicațiilor geografice pentru produsele neagricole. Dar această protecție este redusă, indicațiile geografice (IG) fiind protejate fie prin stabilirea delictului de înșelăciune, fie prin dreptul mărcilor, fie prin dispoziții specifice IG. Am votat în favoarea raportului de inițiativă referitor la posibilitatea de a extinde protecția indicațiilor geografice ale Uniunii Europene la produsele neagricole, deoarece există nevoia urgentă de a crea un sistem unic de protecție a indicațiilor geografice la nivelul întregii Uniuni Europene, aceste produse făcând parte din patrimoniul cultural, social și economic al unui anumit loc și făcând dovada amplorii know-how-ului și a patrimoniului cultural european, reprezentând o istorie care beneficiază de cunoștințe specifice a anumitor zone europene. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto positivo. L'iniziativa sollecita la Commissione alla predisposizione di una proposta che estenda il «sistema» delle certificazioni di qualità ai prodotti artigianali e tradizionali UE NON AGRICOLI. Condivisibile per la maggior parte del testo, si esprime comunque la riserva che riguarda la possibilità che la Commissione crei una sovrapposizione disordinata con il regime esistente in agricoltura e delineato nella PAC (OMC, sviluppo rurale ecc.). Bisognerà porre grande attenzione sul tema della necessaria copertura di bilancio per l'applicazione e per i controlli, evitando drenaggio di risorse dagli importi riservati all'agricoltura e cercando, possibilmente, di ridefinire, anche per quel settore, le tutele offerte agli operatori e le garanzie per i consumatori. Soledad Cabezón Ruiz (S&D),
por escrito. – He votado a favor del Informe Rozière porque la extensión del sistema de indicaciones geográficas protegidas a los productos no agrícolas tendría abundantes repercusiones positivas tanto para el conjunto de la UE como para España. Supondría en primer lugar crear una garantía de calidad que protegería tipos de producción artesanal y tradicional cruciales para la economía de ciertas regiones respecto de las copias ilegítimas que merman su valor añadido. Afianzaría la sostenibilidad económica de miles de PYMES y aseguraría el mantenimiento de los correspondientes puestos de trabajo. Además, proporcionaría al consumidor una garantía adicional de la calidad y trazabilidad de los productos que consumen. España es prueba del éxito del actual sistema de indicaciones geográficas protegidas para productos agro alimentarios; por ello, considero que su ampliación a los productos no alimentarios generará beneficios similares a nivel europeo en materia de sostenibilidad de las PYMES dedicadas a estos productos, empleo y protección de los consumidores. Alain Cadec (PPE),
par écrit. – Les indications géographiques européennes pour les produits agricoles sont très importantes non seulement dans un souci de transparence, mais également pour le bon fonctionnement du marché unique. Ces indications sont garantes de qualité. Il semble donc tout à fait naturel de vouloir les étendre aux produits non agricoles. En effet, les secteurs de l'industrie et de l'artisanat regorgent de maitrises particulières qu'il serait bon de protéger et de signaler aux consommateurs. Nous devons être certains que les spécificités culturelles et le savoir-faire européen sont préservés. C'est également avec ce type de mesures que nous arriverons à perfectionner le fonctionnement du marché unique. L'extension des indications géographiques aux produits non agricoles sera bénéfique à la fois aux producteurs et aux consommateurs. J'ai voté en faveur de ce rapport. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della relazione sulla possibile estensione della protezione delle indicazioni geografiche dell'Unione europea ai prodotti non agricoli. I prodotti tradizionali europei di alta qualità sono frutto di conoscenze e tecniche tradizionali e rappresentano il patrimonio culturale dell'UE. Inoltre, essi generano attività che presentano un legame diretto con le realtà locali, in particolare nelle zone rurali, contribuendo ad accrescere l'attrattività complessiva di un territorio. Oggi però è sempre più forte il rischio di una graduale estinzione delle competenze e dei mestieri tradizionali. Di conseguenza, la protezione delle indicazioni geografiche (IG) dei prodotti non agricoli potrebbe rivelarsi un incentivo per salvaguardare il patrimonio culturale e il know-how tradizionale. Auspico quindi che, come indicato nella relazione approvata, la Commissione presenti senza indugio una proposta legislativa con l'obiettivo di istituire un sistema unico europeo di protezione delle indicazioni geografiche per prodotti non agricoli. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – The purpose of this file is to create a system of geographical indications for non-agricultural products, which are primarily issued from the rural areas. The main idea of the geographical identification is to create an EU wide label that would protect and underline and identify the special know-how and designate the quality, authenticity and characteristics of the product. It is argued that that such a system would foster growth, SME's growth, and maintain a link between the production and the territory it comes from as well as the itinerary of the productions. Several fields are identified, such as the relations between the EU and the third countries and it underlines the fact that a geographical identification system could protect the local producers vis a vis the international competition. Moreover, it should also be noted that fifteen member states already have this system and that it is judged as primarily positive. It was for these reasons that I voted in favour of this resolution. James Carver (EFDD),
in writing. – This own-initiative report proposes that the European Commission brings forward a legislative proposal to create a system of Geographical Indication Protection for non-agricultural products similar to the system already extant for agricultural products such as wine and cheese. The UK Independence Party voted against this proposal because as a matter of principle it is against the EU having the power to legislate so as to make laws binding on the United Kingdom. Furthermore this proposal is likely to produce a significant regulatory burden on producers, create a large and expensive bureaucracy to service the system. In addition it is wholly unclear how this ill-thought out proposal will interact with existing bodies of law such as Copyright, Trade Marks, Patents and other protection for intellectual property. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour because currently only agricultural products with a specific geographical indication (GI) and made in certain quantities are granted an EU wide protection. On the other hand, traditional European products must be preserved within communities as these products are directly linked to ways of life within these communities and preservers their identity which will benefit tourism, culture, employment and trade. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – La relazione considera che la produzione tradizionale europea va tutelata non solo ed unicamente in riferimento ai prodotti agricoli. La qualità derivante dalla conoscenza e dalle tecniche affinate nel tempo sono infatti un patrimonio da salvaguardare in ogni ambito e il Parlamento ha quindi accolto con favore l'iniziativa della Commissione volta a estendere la protezione delle indicazioni geografiche dell'UE anche ai prodotti non agricoli. Jean-Marie Cavada (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de Virginie Rozière sur l'extension de la protection des indications géographiques de l'Union européenne aux produits non agricoles. Il s'agit selon moi d'un très bon rapport, qui prend en compte tant la nécessité de préserver notre patrimoine européen, unique et varié, que le potentiel de croissance économique de nos territoires. L'approche adoptée par Mme Rozière me semble constructive, l'indication géographique n'étant pas vue comme une condition d'accès au marché mais comme la consécration d'un savoir-faire. Ces savoir-faire ancestraux n'échappent pas à la contrefaçon, qui s'est considérablement développée sur la sphère numérique ces dernières années. La réponse à ces risques d'usurpation ne peut être qu'européenne: un régime unique de protection doit être mis en place, la coexistence de protections juridiques nationales ne suffit plus. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – Le présent rapport vise à étendre la protection des indications géographiques protégées aux produits non agricoles. Une IGP est un nom ou un symbole qui fait référence à l'origine géographique d'un produit et à un savoir-faire traditionnel. Elle permet au producteur de faire valoir ses produits et offre au consommateur des garanties en matière de qualité. En France en particulier dans certains secteurs tels que le textile, les entreprises ont évalué une augmentation possible de 25 % de la demande internationale résultant d'une telle protection. J'ai donc voté pour ce rapport. Nessa Childers (S&D),
in writing. – As we stand today, agricultural products in the EU benefit from geographical indications, namely recognising the distinctive origin of a product where its qualities most likely derive from. This is essentially a means to protect unique regional and local heritage and we should take responsibility to protect these manufacturers from unfair competition. Today, the Parliament voted in favour of extending this regulation to non-agricultural products as well. The system is currently very fragmented, as only 15 Member States have this sort of legislation in place. The Commission should immediately engage in the process of coming up with a proposal to create a system for protection of artisanal arts and crafts. It is even more important to get this process underway as we must ensure that quality products and craft skills are not jeopardised in trade talks with third parties, as this would be the case with the Transatlantic Trade and Investment Partnership (TTIP). Caterina Chinnici (S&D),
per iscritto. – L'Unione europea vanta una ricca gamma di prodotti di qualità non agricoli, espressione delle diverse tipicità locali, spesso artigianali, e che costituiscono un immenso patrimonio culturale ed economico non solo per il paese di provenienza, ma per tutta l'Unione. L'indicazione geografica (IG), attualmente prevista soltanto per i prodotti di origine agricola, ha favorito ed accresciuto il posizionamento di tali prodotti nei mercati internazionali in quanto considerati dai consumatori sicuri e di qualità. La mancanza a livello europeo di un sistema armonizzato e coerente di protezione delle IG per i prodotti non agricoli ha compromesso fino ad oggi la capacità dell'UE di negoziare accordi commerciali con i paesi terzi che invece prevedono, nelle loro legislazioni, tutte le IG per i prodotti non agricoli. La possibilità di estendere le IG anche in Europa ai prodotti non agricoli, oltre a tutelare le nostre produzioni tradizionali rafforzerebbe la capacità negoziale dell'UE sia sul piano bilaterale sia sul piano multilaterale dell'OMC. Per questi motivi ho votato a favore della relazione e mi associo alla richiesta alla Commissione europea di valutare e presentare al più presto delle proposte legislative per una protezione unitaria delle IG europee per i prodotti non agricoli. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Είναι πολύ σημαντικό τα μη γεωργικά προϊόντα μιας συγκεκριμένης γεωγραφικής προέλευσης που έχουν συγκεκριμένα χαρακτηριστικά η παρασκευάζονται με βάση παραδοσιακές μεθόδους να μπορούν να τυγχάνουν ενιαίας προστασίας σε ενωσιακή κλίμακα μέσω γεωγραφικών ενδείξεων. Έτσι θα ήταν ιδιαίτερα σημαντικό για την Ευρωπαϊκή Ένωση να εγκρίνει νομοθεσία για τις μη γεωργικές γεωγραφικές ενδείξεις, προκειμένου να εκμεταλλευτεί πλήρως τις θετικές οικονομικές συνέπειες που θα είχε η προστασία της διακριτότητας και της ποιότητας των προϊόντων αυτών, να παράσχει στους καταναλωτές αξιόπιστη ενημέρωση για τον τόπο και για τη μέθοδο παραγωγής τους και να διαφυλάξει την τεχνογνωσία για τις θέσεις εργασίας που σχετίζονται με αυτά. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della relazione sulla possibile estensione della protezione delle indicazioni geografiche dell'Unione europea ai prodotti non agricoli. Le indicazioni geografiche possono avere un notevole potenziale economico e un'adeguata protezione può originare benefici importanti specialmente per le PMI e per le regioni dell'UE. L'Europa infatti possiede un vero e proprio patrimonio di competenze tradizionali e artigianali di altissimo livello. Tuttavia, a livello europeo, manca un sistema unitario per le indicazioni geografiche dei prodotti non agricoli. La relazione in esame accoglie favorevolmente la proposta della Commissione per una consultazione pubblica con le parti interessate e la invita a presentare una proposta legislativa in materia, ritiene necessario stabilire a livello UE uno strumento di protezione per il settore manifatturiero e artigianale, ritiene che tali misure dovranno essere accompagnate da misure d'informazione e comunicazione e sottolinea gli importanti benefici che l'estensione delle indicazioni geografiche dell'Unione europea ai prodotti non agricoli comporterà per consumatori, produttori e cittadini. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta dell'onorevole Virginie Rozière poiché ritengo l'estensione delle IG anche ai prodotti non agricoli, utile sotto molti punti di vista. Le indicazioni geografiche, infatti, contribuirebbero efficacemente a contrastare la contraffazione, l'uso fraudolento delle indicazioni d'origine e altre pratiche sleali che, oltre a ingannare il consumatore, sono dannose soprattutto per le imprese di nicchia che in varie parti d'Europa producono quei prodotti che rendono caratteristici e preziosi ciascuno degli Stati membri. Pongo l'accento sul fatto che l'utilizzo di tali specifiche per i prodotti non agricoli servirà anche a garantire all'acquirente di aver acquistato un prodotto con un know-how di alta qualità e questo renderebbe più forte ogni Stato dal punto di vista commerciale. Personalmente tengo a non soffocare le tradizioni tutelando al massimo queste peculiari caratteristiche differenti in ogni zona dell'UE ed è per questo motivo che mi sento di supportare la relatrice. David Coburn (EFDD),
in writing. – This own-initiative report proposes that the European Commission brings forward a legislative proposal to create a system of Geographical Indication Protection for non-agricultural products similar to the system already extant for agricultural products such as wine and cheese. The UK Independence Party voted against this proposal because as a matter of principle it is against the EU having the power to legislate so as to make laws binding on the United Kingdom. Furthermore this proposal is likely to produce a significant regulatory burden on producers, create a large and expensive bureaucracy to service the system. In addition it is wholly unclear how this ill-thought out proposal will interact with existing bodies of law such as Copyright, Trade Marks, Patents and other protection for intellectual property. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – Diversos produtos agrícolas (pela origem ou produção por métodos tradicionais) beneficiam de uma proteção das indicações geográficas na UE. É desejável que essa proteção seja alargada a produtos não agrícolas e tradicionais como o artesanato, os bordados e a cerâmica, que atualmente não dispõem de um sistema de proteção unitário, gozando de diferentes níveis de proteção nos Estados-Membros. Em Portugal será o caso, entre outros, dos tapetes de Arraiolos ou dos Lenços dos Namorados do Minho tão bem defendidos pelo deputado José Manuel Fernandes. Apoio totalmente o relatório da colega Roziére por considerar vital a proteção destes produtos tradicionais de qualidade baseados em saber-fazer e técnicas tradicionais que fazem parte do património cultural da UE e que geram atividades diretamente relacionadas com modos de vida locais, especialmente nas zonas rurais, ajudando a aumentar a atratividade dessas zonas, a preservar as identidades locais e promover a sua especificidade, com benefícios para o turismo, a cultura, o emprego e o comércio. Para além do potencial económico e da proteção dos respetivos postos de trabalho, sublinho os benefícios para os cidadãos e consumidores que ficam mais protegidos e aumentam a sua confiança nesses produtos. Convido a Comissão Europeia a apresentar rapidamente a proposta legislativa que crie este sistema. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa importante relazione di iniziativa. I prodotti alimentari già godono di protezione in merito alle indicazioni geografiche dal 1992. Con questo atto, il Parlamento chiede alla Commissione europea di estendere questa tutela anche ai prodotti non agricoli e ciò mi vede perfettamente d'accordo per una serie di ragioni. In prima luogo, perché in tal modo si supportano i prodotti tipici e, in secondo luogo, perché si incentiva l'occupazione locale: due buone ragioni per stimolare l'economia territoriale, soprattutto quella delle aree rurali. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – Geographic indications (GI) are an extremely valuable component to the European economy and fully deserve consideration for expansion. While such labels are protected and regulated by EU law, they are currently limited to wine, spirits, and foodstuffs. However, the European Commission has recently considered extending these indicators to non-agricultural/non-food products. This proposal calls upon the Commission to draft legislation that acts upon this idea, and I fully support this measure. Expanding geographic indicators of more products in the European economy has the potential to boost consumer awareness and confidence in small markets and strengthen local economies across the continent. This will also strengthen non-agricultural products which are identifiable with Malta such as glass blowing. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – La relazione riguarda la reazione del Parlamento alla pubblicazione, del libro verde della Commissione intitolato «Sfruttare al meglio il know-how tradizionale dell'Europa: una possibile estensione della protezione delle indicazioni geografiche dell'Unione europea ai prodotti non agricoli». Si tratterebbe di prodotti radicati nel patrimonio culturale e storico di particolari localitá geografiche, un elemento essenziale da preservare nella vita economica e sociale di numerose regioni europee. Attualmente a livello europeo, la protezione delle IG è prevista per i vini, le bevande alcoliche, i vini aromatizzati e i prodotti agricoli e alimentari. Non vi è alcuna armonizzazione invece per quello che riguarda la protezione delle IG per i prodotti non agricoli. La relazione esprime il favore del Parlamento a estendere la protezione delle indicazioni geografiche dell'UE anche ai prodotti non agricoli. In particolare chiede alla Commissione di realizzare un sistema di protezione unico a livello UE considerando che l'assenza di tale sistema determina un quadro europeo inadeguato e frammentato, dovuto a livelli di protezione diversi all'interno delle norme nazionali e locali. Mi astengo, in quanto i benefici risultano indubbi per PMI e artigiani nonché per i consumatori italiani, ed è inoltre prevista la possibilità di richiedere ai produttori il versamento di un contributo. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – Creo que el sistema de indicaciones geográficas para productos agrícolas se ha revelado como un mecanismo positivo para proteger a los y las pequeñas productoras locales en determinadas naciones y Estados actualmente pertenecientes a la UE. Por eso creo que es positivo extender este sistema a otro tipo de productos distintos de los agrícolas teniendo en cuenta la experiencia y las lecciones aprendidas durante este tiempo con los productos agrícolas. Pál Csáky (PPE),
írásban. – A földrajzi árujelzések európai uniós oltalmának nem mezőgazdasági termékekre való kiterjesztését kívánja a parlament jelentése. A témában készült bizottsági zöld könyv és az érintett felekkel történt konzultáció alapján a Parlament arra kéri az Európai Bizottságot, hogy készítsen jogalkotási javaslatot az uniós oltalom nem mezőgazdasági termékekre való kiterjesztéséről. A jelenlegi rendszerben a tagállamok különböző szabályokat alkalmaznak, ami az uniós belső piacra negatív hatással van. Az oltalom nem mezőgazdasági termékekre történő kibővítése a helyi és regionális termékek megfelelőbb védelmét, ezzel együtt pedig az ott élők jobb boldogulását segítheti. Többek között a turizmus, foglakoztatás és kultúra területén várható hozadéka a Parlament által kért uniós jogszabálynak. A jó minőségű, egyedi és tradicionális eljárásokkal készült európai termékek számára így biztosított lesz az európai védelem. Remélem, a közép-európai régiók, ezen belül a magyarlakta területek termékei is jelentős mértékben részesülnek majd európai oltalomban. Szavazatommal támogattam a jelentést. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report since it puts pressure on the Commission to present a proposal for a unified system of protection of geographical indications for non-agricultural products. I voted in favour to send an important signal to the Commission which on this point seems reluctant to make a proposal in the near future. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Deoarece indicațiile geografice au un potențial economic imens și o protecție adecvată a acestora poate aduce beneficii importante, în special IMM-urilor și regiunilor europene, consider că această protecție promovează și facilitează accesul la piața comună, dar și la piețele din afara Uniunii al produselor artizanale europene, care sunt fructul unor cunoștințe și competențe tradiționale, care contribuie la păstrarea unui know-how valoros, caracteristic unor întregi comunități sociale și locale și care reprezintă, de asemenea, o componentă semnificativă a patrimoniului istoric, cultural, economic și social european. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose d'étendre le régime de protection des indications géographiques aux produits non agricoles. À l'instar de leurs pendants agricoles, ces indications géographiques identifient un produit dont la qualité, la réputation ou les caractéristiques sont principalement attribuables à l'origine géographique. Utilisé actuellement seulement dans le domaine agricole, il convient de développer ce système pour les produits traditionnels européens basés sur un savoir-faire et des techniques authentiques. Ces produits constituent bien souvent un atout central pour l'attractivité de territoires européens et participent à leur dynamisme économique local. L'extension d'un tel régime d'identification géographique visera donc à protéger l'authenticité et la qualité des produits européens, à fournir des informations fiables aux consommateurs et à mieux lutter contre la contrefaçon. Convaincu que ces mesures participeront au renforcement de la compétitivité européenne, j'ai voté en faveur de ce rapport. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – J'ai voté en faveur de cette proposition législative afin de remédier à la fragmentation du marché intérieur, de valoriser les savoir-faire de nos territoires européens, de garantir l'authenticité et la qualité de nos produits européens ainsi que de renforcer la position de l'Union européenne sur les indications géographiques dans le cadre des négociations qu'elle mène avec ses partenaires commerciaux. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto. – Il 15 luglio 2015 la Commissione europea ha pubblicato un Libro verde lanciando una consultazione pubblica su un possibile intervento UE che estenda ai prodotti non agricoli la normativa sulle indicazioni geografiche già adottata per i prodotti agricoli. Attualmente non esiste una regolamentazione armonizzata per i prodotti non agricoli, a differenza di quanto accade per i prodotti agricoli e le bevande alcooliche. Il vantaggio generato da questo provvedimento sarebbe in primo luogo economico, in quanto faciliterebbe una distinzione dei prodotti facenti uso di tale tipo di etichettatura, rendendoli più attraenti da un punto di vista commerciale. L'introduzione di un sistema armonizzato di tutela favorirebbe anche lo sviluppo dell'economia e della cultura europea. La protezione incoraggerebbe inoltre l'innovazione per tutelare la qualità elevata dei prodotti, mantenendone la competitività. Per tali ragioni ho deciso di votare a favore di questa relazione. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – La reconnaissance et la protection des indications géographiques est essentielle à la préservation des productions artisanales et des savoir-faire en Europe. Ce système de protection, en place pour les indications géographiques agricoles en Europe, doit être étendu aux produits non agricoles, comme par exemple le couteau de Laguiole ou le verre de Murano. Cela contribuera à renforcer la compétitivité de très nombreuses entreprises européennes. Ce sont ainsi 4 millions d'emplois qui sont concernés en Europe, au sein de PME locales ou de structures artisanales. Cela contribuera également à mieux informer les consommateurs sur la qualité et l'origine des produits. Angélique Delahaye (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour le rapport ROZIÈRE relatif à une possible extension des indications géographiques protégées de l'Union européenne aux produits non agricoles. En effet, son application permettra de remédier à la fragmentation du marché intérieur tout en promouvant le savoir-faire de nos territoires européens. Les consommateurs pourront ainsi avoir des garanties sur l'authenticité, la qualité et la fiabilité des produits protégés. Enfin, en ayant voté pour ce rapport, je me félicite de renforcer la position de l'Union européenne sur les IG (indications géographiques) dans le cadre des négociations qu'elle mène sur le plan commercial. Andor Deli (PPE),
írásban. – A földrajzi árujelzők az áruk eredetmegjelölésére szolgálnak, feltüntetve azt az országot, régiót, megyét, helységet, gyártót, termelőt, amelyhez az áru a legjobban köthető. Jelenleg európai szinten az eredetvédelem kizárólag a feltételeknek megfelelő mezőgazdasági termékekre terjed ki, melyek tradicionális eljárással készülnek és kiváló minőséget képviselnek. Jelenleg ezen termékek védelme tagállamonként változó, némely tagállamban más tagországok termékeit a védelem nem illeti meg. A témában végzett kutatások és az érintett felekkel történő egyeztetést követően ez a saját kezdeményezésű jelentés azt kéri a Bizottságtól, hogy álljon elő jogalkotási javaslattal azon termékekre vonatkozóan is, melyek nem esnek a mezőgazdasági termékek körébe, és amelyek hagyományos módon történő előállításuknak köszönhetően az európai kulturális örökség részét képezik. Egy ilyen szabályozás jelentősen javítaná nemcsak a tagállamok, de Európa nemzetközi versenyképességét is. Gérard Deprez (ALDE),
par écrit. – Alors que les produits agricoles sont protégés à l'échelle européenne depuis 1992, aucune législation commune ne concernait jusqu'ici les produits industriels et artisanaux. Il était donc logique d'étendre à ces produits la protection des indications géographiques, qui symbolisent un savoir-faire traditionnel et une culture locale et dont on ne peut admettre l'usurpation par des entreprises concurrentes. C'est pourquoi j'ai soutenu la proposition visant à étendre la protection des indications géographiques aux produits non agricoles. Je suis convaincu que cette mesure est susceptible d'offrir de meilleures garanties aux consommateurs, d'aider les producteurs et de stimuler l'économie locale. En effet, ces nouvelles règles pourraient augmenter l'attractivité du produit pour le consommateur et permettre au producteur d'accroître la valeur ajoutée de ses produits. Parmi les 800 produits identifiés par la Commission européenne et qui pourraient être concernés figurent plusieurs produits belges comme les diamants d'Anvers, la dentelle de Binche ou la faïence de Mons. Mireille D'Ornano (ENF),
par écrit. – La mention de l'origine géographique des produits, qu'ils soient agricoles ou non, est une donnée essentielle. Elle doit être portée à l'attention du consommateur pour deux raisons. Tout d'abord, elle apporte une véritable valeur ajoutée issue de notre terroir reconnu dans le monde entier. Enfin, elle permet au consommateur de pouvoir différencier les imitations du produit original. En valorisant le savoir-faire sur l'étiquetage des produits non agricoles, cette proposition permet de ne pas voir notre artisanat (couteaux de Laguiole, dentelle de Calais, etc.) injustement mis en concurrence avec des produits de faible qualité et à moindre coûts. Le consommateur pourra ainsi choisir en connaissance de cause, ce qui pourrait faciliter la démarche d'achat français. Représentante des Français et des patriotes, je ne peux que soutenir cette initiative qui permet à nos artisans de se démarquer d'une concurrence toujours plus déloyale. C'est pourquoi j'ai voté pour cette proposition. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Подкрепих доклада на колегата Розиер относно евентуалното приобщаване на неселскостопанските продукти към защитата от страна на Европейския съюз на географските указания. На пазара на ЕС има изобилие от продукти, които са част от културното, социалното и икономическото наследство на дадено място или регион в ЕС и които са вкоренени в традиционните ноу-хау и производствени методи. По отношение на тяхната правна защита: неселскостопанските продукти са индустриални продукти и занаяти, които не разполагат с този вид правна защита, и поради тази причина съм съгласен с докладчика, че Европейската комисия следва да предложи инструмент за тяхната защита на европейско равнище. Norbert Erdős (PPE),
írásban. – Magyarország gazdaságában a mezőgazdaság és az élelmiszeripar különleges jelentőséggel bír. Ugyanez elmondható a fenti iparágakhoz szorosan kapcsolódó bortermelésről is, ám az ország az agrárterületen kívül számos egyéb, hagyományosan kiváló minőségű termékkel büszkélkedhet. Az olyan – nemzetközi színtéren is elismert – megjelölések, mint például a szegedi paprika, a gyulai kolbász, a makói hagyma, a tokaji bor vagy az egri bikavér nem csupán a származási országról kialakított kép színezéséhez járulnak hozzá, hanem – a termékek minőségi követelményeinek fenntartásán túl – a kollektív jogosultság formájában megjelenő oltalom révén komoly hozzáadott piaci értéket is jelentenek. A földrajzi árujelzők fogalmát általánosságban mindazoknak a megjelöléseknek a gyűjtőneveként alkalmazzuk, amelyeket a forgalomban a termékek földrajzi eredetének azonosítására használunk. Jelenleg európai szinten a földrajzi árujelzők által nyújtott az eredetvédelem kizárólag a feltételeknek megfelelő mezőgazdasági termékekre terjed ki. Ez a saját kezdeményezésű jelentés azt kéri az Európai Bizottságtól, hogy álljon elő jogalkotási javaslattal azon termékekre vonatkozóan is, melyek nem esnek a mezőgazdasági termékek körébe, és amelyek hagyományos módon történő előállításuknak köszönhetően az európai kulturális örökség részét képezik. Egy ilyen szabályozás jelentősen javítaná nem csak a tagállamok, de Európa nemzetközi versenyképességét is. Szavazatommal ezért támogattam a javaslatot. Rosa Estaràs Ferragut (PPE),
por escrito. – Con este este informe sobre la ampliación de las indicaciones geográficas en la UE, en el que he participado personalmente como ponente del Grupo PPE y el cual ha sido aprobado, se pretende que al igual que los productos agrícolas de un origen geográfico claramente delimitado y que se fabrican siguiendo métodos tradicionales pueden acogerse a la protección de la indicación geográfica en toda la UE, esta misma protección sea extensible a la categoría de productos no-agrícolas, estableciendo para ello normas aplicables en todo el mercado único europeo. En el marco del Mercado Único Europeo es necesario que las leyes nacionales en relación a este área se armonicen. Asimismo es necesario que las administraciones públicas protejan los productos tradicionales para luchar contra el fraude de estos productos, y también que se incorpore un régimen de gestión, inspección, infracción y sanción que controle las indicaciones geográficas en los productos comercializados en Europa. Este impulso a las indicaciones geográficas es clave porque puede reportar importantes beneficios para el consumidor y también para las empresas que producen estos productos no agrícolas y que en general son pymes. Eleonora Evi (EFDD),
per iscritto
. – Al libro verde della Commissione intitolato «Sfruttare al meglio il know-how tradizionale dell'Europa: una possibile estensione della protezione delle indicazioni geografiche dell'Unione europea ai prodotti non agricoli» fa seguito questa relazione di iniziativa. Allo stato attuale, a livello europeo, le indicazioni geografiche sono previste solo per i vini, per le bevande alcoliche e per i prodotti agricoli e alimentari. Esse rappresentano parte del patrimonio culturale dell'Unione e definiscono le tipicità delle regioni europee. La relazione esprime parere favorevole all'estensione dell'IG a prodotti non agricoli o alimentari e auspica la creazione di un sistema di protezione unico a livello UE per far fronte a distorsioni nel mercato unico create da un'eccessiva frammentazione delle norme a tutela dell'IG nei vari stati membri. Questo è di indubbio aiuto per le PMI, per gli artigiani e soprattutto per i consumatori, che dovrebbero essere messi in grado di effettuare una scelta sulla base di informazioni chiare e precise. Ho votato a favore. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – Considero que as tradições reforçam as nossas raízes e promovem o desenvolvimento. Portugal é riquíssimo no artesanato, nos bordados e na cerâmica. Estes produtos devem beneficiar de um sistema europeu de proteção das indicações geográficas. Desta forma, protegemos o método de produção, amarramos o produto ao local, preservamos os conhecimentos e os empregos e damos informação fidedigna ao consumidor. Esta legislação deve promover a inovação nos processos de produção tradicionais e a criação de novas empresas, tal como tem acontecido em Portugal e, sobretudo, no Minho, como provam os lenços de namorados de Vila Verde e a iniciativa Namorar Portugal. Note-se que as microempresas e as pequenas empresas são responsáveis por cerca de 80 % dos produtos locais típicos. Os bordados de Viana, os bordados de Guimarães e a Máscara de Vinhais são exemplos de produtos que podem beneficiar da legislação que defendo. Concordo, por isso, que as novas regras poderiam promover a inovação nos processos de produção tradicionais e a criação de novas empresas no setor dos produtos tradicionais, contribuindo também para a sustentabilidade dos postos de trabalho. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette délibération parce qu'elle va dans le sens d'une meilleure protection des appelations d'origine. Laura Ferrara (EFDD),
per iscritto. – Come Movimento 5 Stelle siamo favorevoli alla tutela delle indicazioni geografiche non agricole. Siamo convinti che si tratti di uno strumento indispensabile per valorizzare e proteggere le produzioni tipiche locali, l'artigianato, le piccole e medie imprese e i consumatori. L'Europa si è sempre caratterizzata per il fatto che ogni regione può vantare peculiari produzioni di eccellenza, non solo nel settore agricolo. Queste eccellenze non sono solamente importanti sotto il profilo culturale, ma hanno storicamente generato ricchezza e potranno, se bene tutelate, tornare ad essere, ancor più di prima, un'opportunità di sviluppo sostenibile per i nostri territori. Lo strumento che chiediamo venga introdotto nella legislazione dell'Unione europea potrebbe inoltre contribuire a porre un argine all'omologazione consumeristica imposta dalle grandi catene di distribuzione anche nei settori non alimentari. Per queste ragioni dichiaro di votare a favore della risoluzione sulla possibile estensione della protezione delle indicazioni geografiche dell'Unione europea ai prodotti non agricoli, auspicando che la Commissione raccolga l'istanza del Parlamento europeo e formuli in tempi brevi una proposta legislativa. Raffaele Fitto (ECR),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione a firma della collega Roziere, poiché ritengo necessario uno strumento di protezione e di valorizzazione dei prodotti UE di alta qualità, garantendo una maggiore sicurezza dei prodotti e, allo stesso tempo, una tutela più efficace verso i consumatori. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour because I believe geographical indication works well in the food sector and should be extended to other areas. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – Zemepisné označenia v obchodnej politike Európskej únie zohrávajú kľúčovú úlohu. Ak by Európska únia prijala právne predpisy o nepoľnohospodárskych zemepisných označeniach, mohlo by prísť k využitiu pozitívnych hospodárskych účinkov ochrany osobitého charakteru a kvality týchto výrobkov, mohlo by to zlepšiť informovanosť spotrebiteľov a podporiť inováciu v tradičných postupoch výroby a udržateľnosť pracovných miest, ktoré boli vytvorené v slabo rozvinutých oblastiach. Priemyselné a remeselné výrobky, ktoré sú späté s miestom svojho pôvodu alebo viazané na určitú oblasť, majú kľúčový význam pre hospodárstvo a spoločnosť v mnohých európskych regiónoch tým, že podporujú činnosti, ktoré nemožno premiestniť inam a sú priamo spojené s miestnym spôsobom života, najmä vo vidieckych oblastiach. Právne predpisy o nepoľnohospodárskych zemepisných označeniach by mohli účinne pomôcť v boji proti falšovaniu, podvodnému používaniu názvov zemepisného pôvodu a ďalším nekalým praktikám, ktoré sú zavádzajúce pre konečného spotrebiteľa a škodlivé najmä pre mikropodniky a malé a stredné podniky. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto favorevolmente all'iniziativa che sollecita la Commissione alla predisposizione di una proposta che estenda il sistema delle certificazioni di qualità ai prodotti artigianali e tradizionali UE non agricoli. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Υποστηρίζω, και ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με την πιθανή επέκταση της ενωσιακής προστασίας της γεωγραφικής ένδειξης σε μη γεωργικά προϊόντα. Oι γεωγραφικές ενδείξεις αποτελούν μια εγγύηση για τους καταναλωτές κυρίως για ποιότητα του προϊόντος και τον νόμιμο ανταγωνισμό στην αγορά. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – I believe it is very important for the Commission to come up with a Proposal for a unified system of geographical indication protection of non-agricultural products, proposing a system which would permit co-existence of already established rights but with the possibility of European-wide registration and uniform protection and guarantees. This system of protection by geographical indications would have very positive effects on traditional arts and crafts and would solve problems arising from the current fragmentation of legal protection. I strongly support the adoption of this report in this plenary session. Creation of a system of protection of non-agricultural products is very much needed in this sector. Kinga Gál (PPE),
írásban. – A földrajzi árujelzők az áruk eredetmegjelölésére szolgálnak, feltüntetve azt az országot, régiót, megyét, helységet, gyártót, termelőt, amelyhez az áru a legjobban köthető. Jelenleg európai szinten az eredetvédelem kizárólag a feltételeknek megfelelő mezőgazdasági termékekre terjed ki, melyek tradicionális eljárással készülnek, és kiváló minőséget képviselnek. Jelenleg ezen termékek védelme tagállamonként változó, némely tagállamban más tagországok termékeit a védelem nem illeti meg. A témában végzett kutatások és az érintett felekkel történő egyeztetést követően ez a saját kezdeményezésű jelentés azt kéri a Bizottságtól, hogy álljon elő jogalkotási javaslattal azon termékekre vonatkozóan is, melyek nem esnek a mezőgazdasági termékek körébe, és amelyek hagyományos módon történő előállításuknak köszönhetően az európai kulturális örökség részét képezik. Egy ilyen szabályozás jelentősen javítaná nemcsak a tagállamok, de Európa nemzetközi versenyképességét is. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor de un sistema de protección de la UE basado en indicaciones geográficas para los productos no agrícolas. Los productos no agrícolas son un elemento importante de nuestro patrimonio cultural y constituyen una parte esencial de la vida económica y social de muchas regiones de Europa. Hay que tener presente que la reputación de una indicación geográfica es un bien colectivo, intangible, que, si no se protege, puede ser utilizada libremente y sin restricciones, conllevando una disminución de valor y desembocando incluso en la pérdida del producto mismo. Del mismo modo, hay que tener presente que una legislación europea armonizada en este ámbito siempre será beneficiosa para la Unión Europea en las negociaciones comerciales internacionales. Iratxe García Pérez (S&D),
por escrito. – He votado a favor del Informe Rozière porque la extensión del sistema de indicaciones geográficas protegidas a los productos no agrícolas tendría abundantes repercusiones positivas tanto para el conjunto de la UE como para España. Supondría en primer lugar crear una garantía de calidad que protegería tipos de producción artesanal y tradicional cruciales para la economía de ciertas regiones respecto de las copias ilegítimas que merman su valor añadido, afianzaría la sostenibilidad económica de miles de PYMES y aseguraría el mantenimiento de los correspondientes puestos de trabajo. Además, proporcionaría al consumidor una garantía adicional de la calidad y trazabilidad de los productos que consumen. España es prueba del éxito del actual sistema de indicaciones geográficas protegidas para productos agro alimentarios; por ello, considero que su ampliación a los productos no alimentarios generará beneficios similares a nivel europeo en materia de sostenibilidad de las PYMES dedicadas a estos productos, empleo y protección de los consumidores. Eider Gardiazabal Rubial (S&D),
por escrito. – He votado a favor del Informe Rozière porque la extensión del sistema de indicaciones geográficas protegidas a los productos no agrícolas tendría abundantes repercusiones positivas tanto para el conjunto de la UE como para España. Supondría en primer lugar crear una garantía de calidad que protegería tipos de producción artesanal y tradicional cruciales para la economía de ciertas regiones respecto de las copias ilegítimas que merman su valor añadido. Afianzaría la sostenibilidad económica de miles de PYMES y aseguraría el mantenimiento de los correspondientes puestos de trabajo. Además, proporcionaría al consumidor una garantía adicional de la calidad y trazabilidad de los productos que consumen. España es prueba del éxito del actual sistema de indicaciones geográficas protegidas para productos agro alimentarios; por ello, considero que su ampliación a los productos no alimentarios generará beneficios similares a nivel europeo en materia de sostenibilidad de las PYMES dedicadas a estos productos, empleo y protección de los consumidores. Enrico Gasbarra (S&D),
per iscritto
. – Ho accolto con particolare favore il lancio della consultazione pubblica riguardo alla possibile estensione della normativa sulle indicazioni geografiche anche ai prodotti non agricoli. Il Libro verde, pubblicato dalla Commissione nel luglio 2015, evidenzia come sia alto e acceso l'interesse dei paesi membri affinché anche i prodotti non agricoli, ma frutto della tradizione, della cultura e dell'artigianato locali, possano godere di una speciale evidenza e regolamentazione che ne tuteli le loro peculiarità ed eccezionalità. È questa una splendida occasione per dimostrare come l'Europa possa essere fonte di promozione, garanzia e valorizzazione dei prodotti e dei territori locali, e come la forza dell'Unione risieda proprio nel rispetto e valorizzazione delle diversità e delle sue unicità per rilanciare lo sviluppo economico, richiamare curiosità e turismo internazionale e offrire sempre maggiori garanzie sia ai produttori che ai consumatori. Mi rallegro pertanto con la collega Roziere per l'ottimo lavoro di sintesi realizzato nella sua relazione. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione della collega Rozière sulla possibile estensione della protezione delle indicazioni geografiche dell'Unione europea ai prodotti non agricoli perché lo ritengo un voto utile per il sistema d'impresa e per l'economia del nostro paese. Il sistema di protezione delle indicazioni geografiche in agricoltura ha consentito la promozione di quelle produzioni più strettamente collegate ai territori, certificandone provenienza e qualità. Non vi è dubbio, infatti, che, come il marchio abbia consentito una formidabile promozione, anche turistica, dei luoghi di produzione, divenendo occasione di crescita di quella cultura del turismo che oggi è in grado di diventare formidabile attrattore di visitatori e viaggiatori. Ritengo quindi che le indicazioni geografiche siano non solo una garanzia di qualità e di provenienza nel mercato interno ma anche una leva importante per l'internazionalizzazione delle nostre produzioni. Il sistema delle piccole imprese dell'artigianato potrà cogliere ogni utile opportunità offerta da questa importante iniziativa del Parlamento europeo, utilizzando gli strumenti anche finanziari per la promozione all'estero delle sue produzioni di qualità. Inoltre ritengo che i risultati attesi vadano anche nella direzione di ampliare la platea dei lavoratori occupati nel settore: si tratta di un'ulteriore occasione per la crescita economica dei territori. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe für den Bericht über die mögliche Ausdehnung des Schutzes der geografischen Angaben der Europäischen Union auf nichtlandwirtschaftliche Erzeugnisse gestimmt, da sich die EU-Siegel im Bereich der Lebensmittel bewährt haben und gerade regionalen Mittelstand schützen. Auch aus meiner Heimatregion Mecklenburg-Vorpommern kenne ich viele Produkte jenseits der Lebensmittel, die diesen Schutz verdienen. Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (S&D),
na piśmie.
– Stworzenie unijnej ochrony w postaci oznaczeń geograficznych na produkty nierolne wydaje się być koniecznością, biorąc pod uwagę, że rękodzielnictwo i produkcja rzemieślnicza to także siły napędowe wzrostu gospodarczego Unii. Stanowiąc integralną część naszej tożsamości, są ważnym elementem dziedzictwa kulturowego poszczególnych państw członkowskich i gwarancją jakości tradycyjnych produktów. Rozszerzenie ochrony oznaczeń geograficznych będzie też mieć pozytywny wpływ zarówno na producentów, jak i na konsumentów, zwiększając ich zaufanie do produktów poprzez uwzględnienie informacji o jakości, pochodzeniu oraz metodach i warunkach ich produkcji. Wprowadzenie takich przepisów może pobudzić innowacyjność w tradycyjnych procesach produkcji, a także przyczyniać się do zagwarantowania miejsc pracy na słabo rozwiniętych obszarach dzięki zapewnianiu małym przedsiębiorstwom i mikroprzedsiębiorstwom możliwości zwiększenia sprzedaży za pomocą skuteczniejszej strategii marketingowej. Ponadto, wprowadzenie oznaczeń geograficznych przyczyni się do zwalczania rynku wyrobów podrobionych i nielegalnego wykorzystywania nazw oznaczenia geograficznego oraz innych niezgodnych z prawem praktyk, które wprowadzają w błąd konsumentów i są szkodliwe dla przedsiębiorców. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ein EU-weiter Schutz nichtlandwirtschaftlicher Herkunftsangaben bringt nicht nur den Unternehmen auf lokaler Ebene Vorteile. Er bietet auch den Verbrauchern angemessene Garantien, dass das Produkt tatsächlich vom angegebenen Herkunftsort stammt und bestimmte Qualitätsmerkmale aufweist. Schätzungen zufolge kann die internationale Nachfrage nach nichtlandwirtschaftlichen Erzeugnissen durch einen umfassenden Schutz der geografischen Herkunftsangaben um bis zu 25 % gesteigert werden. Wir müssen Produktfälschung und andere unfaire Praktiken bekämpfen. Ich habe daher am Dienstag für eine einheitliche europäische Gesetzgebung gestimmt. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
par écrit. – J'ai voté aujourd'hui en faveur de cette initiative qui invite la Commission européenne à mettre en œuvre un système européen de protection des savoir-faire locaux par la création d'indications géographiques pour les produits non agricoles. Une telle protection permettrait non seulement de faire reconnaître et de donner plus de visibilité à l'artisanat local en rappelant le lien entre production et territoire, mais aussi de protéger ces traditions contre les imitations et la contrefaçon. Le rapport rappelle aussi l'importance de préserver les compétences et savoir-faire traditionnels qui participent à l'attractivité des territoires et à leur rayonnement culturel. Sylvie Goddyn (ENF),
par écrit. – Ce rapport sur les indications géographiques protégées concerne les produits non agricoles, par exemple les couteaux Laguiole, la dentelle de Calais, etc. Ces indications valorisent un savoir-faire traditionnel et local, en offrant au consommateur des garanties sur le plan de la qualité. Actuellement, ces indications existent mais, comme l'indique le rapport, elles sont fragmentées: «certains États membres ne proposent aucune protection spécifique, d'autres ont institué différentes définitions, procédures et différents niveaux de protection [...]». Il convient donc de rester vigilant quant aux intentions réelles des promoteurs de ce rapport qui, lorsqu'ils évoquent le système actuel, l'accusent d'entraîner des distorsions et des entraves au «développement unifié du marché commun». D'autant que le rapport soumis au vote invite la Commission à présenter un système unique de protection de ces indications géographiques, accompagné d'un registre européen unique, ce qui pourrait, à terme, signifier l'impossibilité pour les États de créer de nouvelles indications géographiques non agricoles sans l'assentiment de l'Union européenne. Au final, nous jugerons l'arbre à ses fruits: soit la Commission développera ces indications géographiques pour protéger les emplois en Europe, soit elle sacrifiera aux exigences américaines, dans le cadre du traité transatlantique, et elle limitera cette protection. Bruno Gollnisch (NI),
par écrit. – J'ai voté pour le rapport de Mme Rozière. Il n'est pas parfait, mais son objectif est louable: défendre et promouvoir les produits et savoir-faire traditionnels et artisanaux, éviter les contrefaçons, les détournements de notoriété, les utilisations abusives, voire les confiscations d'appellation par le dépôt de marques, comme Laguiole, par exemple, et sa célèbre coutellerie en ont été victimes. Deux remarques cependant, puisque l'on parle de l'importance pour le consommateur d'être certain de l'origine des produits qu'il achète et du rôle que cette origine peut jouer dans ses choix. Dans le commerce international, la protection proposée par le rapport Rozière, similaire à celle dont bénéficient les produits alimentaires, est nécessaire, mais loin d'être suffisante. On ne compte plus les contentieux transatlantiques à ce sujet et les accords de libre-échange, à savoir l'AECG, avec le Canada, et le futur PTCI, avec les États-Unis, sont à ce titre extrêmement préoccupants. Deuxièmement, il est tout à fait regrettable que le marquage d'origine ne soit pas obligatoire sur tous les produits, notamment importés. La Commission a en effet retiré son projet législatif sous la pression de certains États comme l'Allemagne, qui veut continuer à prétendre produire des choses qu'elle ne fait qu'assembler, notamment les voitures, et à leur faire bénéficier faussement de sa réputation. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la posible extensión de la protección de las indicaciones geográficas de la Unión Europea a productos no agrícolas. Este tipo de indicación ha existido históricamente para los productos agrícolas, intentando así satisfacer la protección de productos de interés prioritario para los sectores primarios de los respectivos países. La extensión a otro tipo de productos es interesante, partiendo además de la experiencia ganada en productos agrícolas. Entendemos aún así que esto requiere de análisis pormenorizados de cada sector para el que pudieran crearse indicaciones geográficas. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the European Parliamentary Labour Party I voted in favour of this report as it will protect both industries producing authentic local goods and consumers. It will make it harder for factories to pass off cheap knock-offs in the place of much-loved originals. Great British products like traditional Cumberland Sausages and Beacon Fell traditional Lancashire cheese are already protected under a geographical protection scheme and this Report would seek to extend protection like this to non-agricultural products. This means Scottish tartan, West Midlands ceramics and Clipsham limestone would be able to apply for similar geographical protection which would then be recognised across the EU. Françoise Grossetête (PPE),
par écrit. – Le mardi 6 octobre, les députés européens ont adopté le rapport sur la possible extension des indications géographiques protégées (IGP) aux produits non agricoles. De nombreux produits européens et français pourraient être concernés par ce dispositif européen, par exemple le «citron de Menton» ou «le savon de Marseille». Une extension des indications géographiques aux produits non agricoles représenterait une véritable opportunité économique et culturelle en Europe, ainsi qu'une reconnaissance des savoir-faire de nos régions. L'emploi direct et indirect dans le secteur des indications géographiques non agricoles représente plus de 4 millions de postes en Europe et, en 2010, la valeur estimée des ventes pour les indications géographiques de l'Union européenne s'élevait à 54,3 milliards d'euros, dont 11,5 milliards d'euros de ventes à l'exportation. Il est donc plus que nécessaire de mettre en place au niveau européen une protection des indications géographiques qui permettrait non seulement de protéger nos entreprises de la contrefaçon et de la concurrence déloyale, mais également de pouvoir garantir aux consommateurs la préservation du savoir-faire traditionnel, la fabrication de produits de qualité et une meilleure protection de leur patrimoine culturel. Sylvie Guillaume (S&D),
par écrit. – À l'heure actuelle, il n'existe pas, à l'échelle de l'UE, de système de protection des indications géographiques pour les produits industriels et artisanaux. Les produits comme les couteaux de Laguiole, la tapisserie d'Aubusson ou bien encore la porcelaine de Limoges, pour ne citer que quelques exemples en France, ne sont pour l'instant protégés que dans la moitié des pays de l'UE. Il est donc urgent que l'UE se dote d'un véritable système de protection des savoir-faire. Ce système bénéficiera aussi bien aux consommateurs et fabricants qu'aux régions. C'est pourquoi je me suis prononcée en faveur du rapport de ma collègue Virginie Rozière. Ce rapport préconise notamment l'adoption d'un système unifié de protection des indications géographiques non agricoles, comprenant un système d'enregistrement reconnu au niveau européen. L'enjeu est simple: il s'agit non seulement de préserver et de valoriser le patrimoine européen, mais également d'apporter une contribution significative à l'emploi et à la croissance en Europe en empêchant la délocalisation de ces productions. C'est maintenant à la Commission européenne de se saisir de ce dossier et de proposer au plus vite une législation européenne qui permettra – enfin! – d'assurer la protection de produits qui présentent les caractéristiques d'un lieu ou d'une région. András Gyürk (PPE),
írásban. – A földrajzi árujelzők az áruk eredetmegjelölésére szolgálnak, feltüntetve azt az országot, régiót, megyét, helységet, gyártót, termelőt, amelyhez az áru a legjobban köthető. Jelenleg európai szinten az eredetvédelem kizárólag a feltételeknek megfelelő mezőgazdasági termékekre terjed ki, melyek tradicionális eljárással készülnek, és kiváló minőséget képviselnek. A témában végzett kutatások és az érintett felekkel történő egyeztetést követően ez a saját kezdeményezésű jelentés azt kéri a Bizottságtól, hogy álljon elő jogalkotási javaslattal azon termékekre vonatkozóan is, melyek nem esnek a mezőgazdasági termékek körébe, és amelyek hagyományos módon történő előállításuknak köszönhetően az európai kulturális örökség részét képezik. Egy ilyen szabályozás jelentősen javítaná nemcsak a tagállamok, de Európa nemzetközi versenyképességét is. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report because a single system would exploit the positive economic effects of protecting the distinctiveness and quality of such products, providing consumers with reliable information on their place and method of production and helping to combat counterfeiting. Furthermore, extending the scope of the geographical indications (GIs) protection system to cover non-agricultural products could help make the EU's position on GIs even stronger and more cogent both in bilateral trade negotiations and multilateral forums; the ultimate aim being to provide a high level of protection for all high-quality European products outside the EU. A geographical indication protection system would help European trade and make EU businesses become even more competitive on a global scale. György Hölvényi (PPE),
írásban. – A földrajzi árujelzők az áruk eredetmegjelölésére szolgálnak, feltüntetve azt az országot, régiót, megyét, helységet, gyártót, termelőt, amelyhez az áru a legjobban köthető. Európai szinten, jelenleg az eredetvédelem kizárólag azokra mezőgazdasági termékekre terjed ki, melyek tradicionális eljárással készülnek, és kiváló minőséget képviselnek. A hatályos szabályok szerint ezen termékek védelme tagállamonként eltérő. Az unió egyes országaiban más tagállamok termékeit a védelem nem illeti meg. A témában végzett kutatások és az érintett felekkel történő egyeztetést követően született ez a jelentés. A dokumentum azt kéri a Bizottságtól, hogy kezdeményezze azon termékek védelmét is, melyek nem esnek a mezőgazdasági termékek körébe, de hagyományos módon történő előállításuknak köszönhetően az európai kulturális örökség részét képezik. Egy ilyen szabályozás jelentősen javítaná nemcsak a tagállamok, de Európa nemzetközi versenyképességét is. Mary Honeyball (S&D),
in writing. – We all appreciate that when you buy a glass of Champagne, you expect it to come from that region. Agricultural products in the EU are given this protection yet this is not currently the case for non-agricultural products like Scottish tartan or Staffordshire pottery. I voted for this report, along with my Socialist colleagues, to send a strong message to the Commission that it should put forward legislation to correct this anomaly. This would be a real step forward for consumers, manufacturers and local regions. Crucially, it will help protect local jobs and could boost tourism. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose l'établissement d'un cadre juridique européen pour la protection des produits non agricoles afin de mieux reconnaître et valoriser la qualité et l'origine de ces produits. Il est vrai que l'absence de réglementation harmonisée au niveau de l'UE fragilise fortement les productions locales, qui se trouvent concurrencées par des produits d'imitation et de contrefaçon de piètre qualité. J'ai, dans ma région, des exemples très concrets de produits d'excellence menacés par la concurrence de produits contrefaits. Je pense en particulier aux couteaux Laguiole. D'après moi, la protection de nos traditions et savoir-faire locaux est un impératif européen, car cette culture d'excellence contribue au rayonnement de la culture française et européenne dans le monde. Aussi, je suis persuadé que labelliser les produits non agricoles comme nous le faisons déjà pour les productions agricoles permettra de préserver de nombreuses activités et de relancer l'économie locale dans nos régions. Ian Hudghton (Verts/ALE),
in writing. – The various pieces of EU legislation which protect geographical indications for food and drink have been a huge success story. Whilst the EU often tends towards harmonisation, geographical indications do the opposite and help protect Europe's cultural variety and diversity. The possibilities of extending GIs to non-agricultural products are exciting and I therefore voted in favour of this report. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la posible extensión de la protección de las indicaciones geográficas de la Unión Europea a productos no agrícolas. Este tipo de indicación ha existido históricamente para los productos agrícolas, intentando así satisfacer la protección de productos de interés prioritario para los sectores primarios de los respectivos países. La extensión a otro tipo de productos es interesante, partiendo además de la experiencia ganada en productos agrícolas. Entendemos aún así que esto requiere de análisis pormenorizados de cada sector para el que pudieran crearse indicaciones geográficas. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – This report aims to put pressure on the European Commission to come up with a proposal for a unified system of protection of geographical indications for non-agricultural products, based on the one already existing for agricultural products. The report proposes a system that would allow the co-existence of already established rights and offers the possibility of European registration and uniform protection and guarantees. I voted in favour of this report. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasao sam za Izvješće o mogućem proširenju zaštite oznake zemljopisnog podrijetla Europske unije na nepoljoprivredne proizvode, s obzirom da postoje brojni tradicionalni europski visokokvalitetni proizvodi temeljeni na tradicionalnom znanju i tehnikama, te predstavljaju dio kulturne baštine EU-a i dio gospodarskog i socijalnog života brojnih europskih regija. Takvi proizvodi su posebno u ruralnim područjima izravno povezani s lokalnim načinom života, te doprinose povećanju cjelokupne privlačnosti određenih područja, čuvaju lokalne identitete te promiču njihove posebnosti. Takva proizvodnja ima pozitivne učinke na turizam, kulturu i trgovinu. Podržavam inicijativu Komisije koja ide u smjeru da se ispita mogućnost za uvođenje instrumenta za zaštitu na europskoj razini kao dio šire strategije za promicanje visokokvalitetnih proizvoda EU-a. Kao u slučaju s poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima, novi bi sustav trebao predstavljati jamstvo autentičnosti i porijekla uz jasnu poveznicu s geografskim podrijetlom. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Ce rapport propose d'étendre la protection à des produits non agricoles, dont certains produits français. Par l'intermédiaire d'une indication géographique protégée, le producteur peut faire reconnaître un savoir-faire et proposer des produits de qualité aux consommateurs. En France, on estime que cette indication géographique entraînera une augmentation de la demande de produits dans certains secteurs. Comme il s'agit de protéger le «fabriqué en France», j'ai voté pour ce rapport. Petr Ježek (ALDE),
in writing. – Geographical indications (GIs) is a sign used to help consumer identify food products whose qualities or reputation are recognised as unique to their particular country, region or town of origin. This indication allows the Czech Republic to protect its well-known beers, wines and liqueurs, for example. The registered products then receive an EU high level of recognition and protection. Regional artisanal products however, are not covered by the European GI system. The manufacturers thus have to register them in each member states, and adapt to very different national registration procedures. I see the extension of the system to non-agricultural products as logical next step as it will protect manufacturers from unfair competition, boost local production while providing consumers with better information about the origin of the artisanal products they buy. For these reasons, I decided to vote in favour of this report. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de ma collègue Virginie Rozière sur la possible extension de la protection des indications géographiques de l'Union européenne aux produits non agricoles. Si aujourd'hui l'appellation «camembert» fait l'objet d'une protection juridique, les produits non alimentaires comme les couteaux Laguiole, par exemple, n'en bénéficient pas, ce qui permet à n'importe quelle entreprise de se servir de la réputation de qualité et de fiabilité de Laguiole pour produire des couteaux de qualité inférieure en les faisant passer pour des couteaux Laguiole. Le texte invite la Commission à adopter une proposition législative en vue de protéger les produits non agricoles, afin que les consommateurs européens puissent avoir la garantie de l'authenticité et de la qualité des produits protégés qu'ils achètent. L'extension de cette protection renforcera également la position de négociation de l'Union dans ses négociations commerciales avec les pays tiers. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport, car les produits traditionnels européens sont des éléments importants pour préserver la vie économique et sociale dans de nombreuses régions d'Europe. Indiquer la provenance géographique de ces produits permettra de soutenir l'économie locale, de protéger des savoir-faire de manière uniforme dans l'Union et de donner des indications fiables aux consommateurs quant au lieu et à la méthode de production. Jarosław Kalinowski (PPE),
na piśmie. – Komisja Prawna w Parlamencie Europejskim uznała, że powinniśmy wprowadzić przepisy regulujące umieszczanie oznaczeń geograficznych także na produktach nierolnych. W ramach takiego systemu konsumenci mieliby dostęp do informacji o pochodzeniu danego produktu, co pozwoliłoby łatwo go identyfikować i podjąć bardziej świadomą decyzję o jego zakupie. Powiązanie nabywanego produktu z konkretnym regionem ułatwiłoby ocenę jego jakości, standardów produkcji i pochodzenia jego składników bądź komponentów. Ponadto wspieranie lokalnych produktów prowadzi bezpośrednio do rozkwitu lokalnej gospodarki, zachowania tradycyjnych metod produkcji, ochrony kultury i rozwoju turystyki. Trzeba również zadbać o instrumenty regulujące kwestie praw autorskich, chroniące rynek przed podróbkami. Jeśli stworzymy odpowiednie ramy prawne dla takiego systemu, to pośrednio wesprzemy rozwój całych regionów, gdzie takie towary są produkowane, a nie zapominajmy, że bardzo często są to obszary wiejskie. Wspierając lokalną produkcję, nie tylko rolną, wesprzemy również lokalną społeczność. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Der Schutz von geografischen Angaben ist eine tragende Säule im Bereich der Qualitätsmerkmale europäischer Produkte. Einer Ausdehnung dieses Schutzes stehe ich daher positiv gegenüber und stimme für diesen Vorschlag. Krišjānis Kariņš (PPE),
rakstiski. – Eiropas Parlamenta plenārsesijā Strasbūrā es balsoju par rezolūciju par ES ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzības iespējamo attiecināšanu uz nelauksaimnieciskiem produktiem. Pagaidām ES līmenī vienota ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzības sistēma ir paredzēta tikai lauksaimniecības produktiem, kuru izgatavošanas pamatā ir tradicionālās receptes un zināšanas, bet ir daudz citu produktu, kuru izgatavošana ir balstīta uz specifiskām reģionālām zināšanām un tautas receptēm. Šī rezolūcija pieprasa Eiropas Savienībā izveidot vienotu sistēmu, kas uzrādītu ģeogrāfiskās izcelsmes vietu arī reģionālās un vietējās nozīmes produktiem, tādējādi gan saglabājot un popularizējot vietējās prasmes, gan veicinot tirdzniecību. Ģeogrāfiskās izcelsmes vieta būtu jānorāda uz produkta ar mērķi apliecināt tā kvalitāti un radīt saikni ar konkrētu teritoriju, kas arī varētu veicināt tūrismu. Šādas vienotas sistēmas izveidei varētu būt liels ekonomisks potenciāls, un svarīgi, lai pieteikšanās procedūra uz ES līmeņa ģeogrāfiskās izcelsmes aizsardzību būtu pēc iespējas vienkāršāka un lētāka. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I supported the report calling to extend geographical protection for authentic, original regional products. This is good news for consumers and industries that are producing authentic local goods, and will make it harder for factories half way round the world to pass off cheap knock offs as originals. Bernd Kölmel (ECR),
schriftlich. – Durch diesen Bericht soll es eine Zentralisierung der Kontrolle geben und eine aus meiner Sicht wettbewerbsschädliche Einschränkung des Handels ähnlicher Produkte. Die Nationalstaaten bzw. die regionalen Akteure können aber ihren Bedarf am besten selbst bestimmen. Außerdem muss der Wettbewerb geschützt werden und Güter, die einem geschützten Produkt nachempfunden und klar als ähnlich markiert sind, dürfen nicht vom Wettbewerb ausgeschlossen werden. Aus diesem Grund kann ich nicht zustimmen. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – A földrajzi árujelzők az áruk eredetmegjelölésére szolgálnak, feltüntetve azt az országot, régiót, megyét, helységet, gyártót, termelőt, amelyhez az áru a legjobban köthető. Jelenleg európai szinten az eredetvédelem kizárólag a feltételeknek megfelelő mezőgazdasági termékekre terjed ki, melyek tradicionális eljárással készülnek, és kiváló minőséget képviselnek. Jelenleg ezen termékek védelme tagállamonként változó, némely tagállamban más tagországok termékeit a védelem nem illeti meg. A témában végzett kutatások és az érintett felekkel történő egyeztetést követően ez a saját kezdeményezésű jelentés azt kéri a Bizottságtól, hogy álljon elő jogalkotási javaslattal azon termékekre vonatkozóan is, melyek nem esnek a mezőgazdasági termékek körébe, és amelyek hagyományos módon történő előállításuknak köszönhetően az európai kulturális örökség részét képezik. Egy ilyen szabályozás jelentősen javítaná nemcsak a tagállamok, de Európa nemzetközi versenyképességét is. Béla Kovács (NI),
írásban
. – Az Európai Unió kallódó értékeinek, az európai történelmi, kulturális, gazdasági és társadalmi örökség jelentős részét képező értékes szakértelem megőrzéséhez nyújt segítséget az adott állásfoglalási javaslat, így azt szívesen megszavaztam. A földrajzi jelzések európai uniós oltalmának a nem mezőgazdasági termékekre való kiterjesztése támogatná és elősegítené a hagyományos ismeretek és készségek eredményeként létrejövő európai kézműves termékek oltalmát. Az eredetmegjelölés révén elősegítené az EU közös piacához és Unión kívüli piacaihoz való jobb hozzáférést, hozzájárulva a társadalmi és területi közösségek, a vidéki térségek fejlődéséhez. Gabrielius Landsbergis (PPE),
in writing
. – The extension of unitary geographical indication (GI) protection to non-agricultural products at EU level is another step towards an even more unified single market. I voted in favour of this report as a GI protection system would be beneficial in economic, social and cultural terms. The Commission estimates that there are around 4 million jobs directly and indirectly employed in these sectors and that two-thirds of the regions producing non-agricultural geographical indication products have a poverty rate or an unemployment rate above 20 percent. As the local products that may be subject to such protection are usually based on the activities of small and medium enterprises (SMEs), the extension of GIs would enhance the competitiveness of SMEs in particular and would stimulate the grow of local industries. What is more, such local industries are very important sources of established yet vibrant cultural and social heritage, which further highlights the authenticity of European products and thus makes them even more attractive and competitive. Constance Le Grip (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport ROZIÈRE sur une éventuelle extension des indications géographiques protégées de l'Union européenne aux produits non agricoles. Nous invitons la Commission européenne à proposer un instrument législatif en faveur de la protection des références au lieu d'origine de nos produits artisanaux. En tant que membre de la commission des affaires juridiques, j'ai contribué à l'élaboration de ce rapport par mes amendements, car j'estime que la protection des savoir-faire européens contre la concurrence déloyale et la contrefaçon est essentielle pour garantir aux consommateurs la qualité et la sécurité des produits, tout en promouvant l'image de nos produits européens à l'international. En ce qui concerne l'Île-de-France, ce pourrait être le cas, par exemple, de la porcelaine et de la cristallerie de Sèvres, de l'orfèvrerie de Paris ou encore du carreau de Provins. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour la résolution sur l'éventuelle extension de la protection des indications géographiques de l'Union européenne aux produits non agricoles. Cette extension a le mérite d'étendre la protection des indications géographiques aux produits non agricoles, comme la dentelle de Calais par exemple. Une IGP, qui fait référence à l'origine géographique d'un produit et à un savoir-faire traditionnel, permet au producteur de faire valoir ses produits et offre au consommateur des garanties en matière de qualité. En France, dans certains secteurs, on a évalué à 25 % l'augmentation possible de la demande internationale résultant de la protection des indications géographiques pour les produits non agricoles. Il s'agit donc ici de protéger et de promouvoir le «made in France». Ce rapport est donc globalement positif, même si certains de ses passages sont insatisfaisants: la définition de l'IGP est relativement floue, et le processus d'enregistrement obligatoire est assez mystérieux à ce stade. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport, car il a le mérite d'étendre la protection des indications géographiques aux produits non agricoles, comme les couteaux de Laguiole ou la dentelle de Calais, notamment. Une IGP est un nom ou un symbole qui fait référence à l'origine géographique d'un produit et à un savoir-faire traditionnel. Elle permet au producteur de faire valoir ses produits et offre au consommateur des garanties en matière de qualité. Il s'agit donc ici de protéger le «made in France». Ce rapport est donc globalement positif, même si certains de ses passages sont insatisfaisants (définition floue de l'IGP non agricole et processus d'enregistrement obligatoire assez mystérieux à ce stade). Philippe Loiseau (ENF),
par écrit. – Ce texte permet de défendre le «Made in France» en protégeant des savoir-faire reconnus et connus, tels que la porcelaine de Limoges ou la coutellerie de Laguiole. Plus globalement, l'extension des IGP (indications géographiques protégées) s'inscrit dans une approche de singularisation des artisanats locaux et met en valeur les particularités des différents États de l'Union européenne, dont la France. J'ai donc logiquement voté pour ce rapport. Javi López (S&D),
por escrito. – Con este informe el Parlamento insta a la Comisión a que desarrolle un sistema unificado de indicaciones geográficas protegidas para los productos no agrícolas europeos, sobre la base del sistema ya existente para los productos agroalimentarios. El sistema propuesto mantendría derechos ya reconocidos, a los que añadiría la creación de un registro y unos mecanismos de garantía a escala europea. Desde el Grupo S&D creemos que este sistema beneficiaría tanto a los productores europeos, que obtendrían una certificación de la procedencia y calidad de sus mercancías, como a los consumidores, que contarían con más información y garantías sobre los productos. Por estos motivos, hemos votado a favor. Juan Fernando López Aguilar (S&D),
por escrito. – He votado a favor del Informe Rozière porque la extensión del sistema de indicaciones geográficas protegidas a los productos no agrícolas tendría abundantes repercusiones positivas tanto para el conjunto de la UE como para España. Supondría en primer lugar crear una garantía de calidad que protegería tipos de producción artesanal y tradicional cruciales para la economía de ciertas regiones respecto de las copias ilegítimas que merman su valor añadido. Afianzaría la sostenibilidad económica de miles de PYMES y aseguraría el mantenimiento de los correspondientes puestos de trabajo. Además, proporcionaría al consumidor una garantía adicional de la calidad y trazabilidad de los productos que consumen. España es prueba del éxito del actual sistema de indicaciones geográficas protegidas para productos agro alimentarios; por ello, considero que su ampliación a los productos no alimentarios generará beneficios similares a nivel europeo en materia de sostenibilidad de las PYMES dedicadas a estos productos, empleo y protección de los consumidores. Bernd Lucke (ECR),
schriftlich. – Durch diesen Bericht soll es eine Zentralisierung der Kontrolle geben und eine aus meiner Sicht wettbewerbsschädliche Einschränkung des Handels ähnlicher Produkte. Die Nationalstaaten bzw. die regionalen Akteure können aber ihren Bedarf am besten selbst bestimmen. Außerdem muss der Wettbewerb geschützt werden und Güter, die einem geschützten Produkt nachempfunden und klar als ähnlich markiert sind, dürfen nicht vom Wettbewerb ausgeschlossen werden. Aus diesem Grund kann ich nicht zustimmen. Светослав Христов Малинов (PPE),
в писмена форма. – Етикетирането на земеделските продукти и храни е предмет на общи европейски правила. Европейският съюз предоставя възможност за допълнителна, наднационална гаранция и закрила на географски указания, наименования за произход на земеделски продукти и храни с традиционно специфичен характер. Примерите за защитени на европейско ниво вина, сирена или различни продукти от месо вече са известни на европейския потребител, който все повече търси стоки с гарантиран произход. Българските производители също проявяват интерес към европейската система за защита, за което свидетелстват вече регистрациите на няколко продукта. Настоящата европейска правна рамка обаче не предвижда тази възможност за неселскостопанските продукти. Това бе констатирано като пропуск за Европа, известна с висококачествените си занаятчийски продукти. Местното занаятчийско производство е доказателство за уникалността на всеки един европейски регион и е неделима част от културното ни наследство. Приетата с огромно мнозинство от Парламента резолюция призовава Комисията да внесе законодателно предложение за създаване на европейска система за защита на географски указания за неселскостопански продукти. Приветствам добрите европейски идеи като тази. Осезаема е нуждата от нов импулс в развитието на традиционните методи на производство и занаятчийското обучение. Надявам се тази европейска инициатива да допринесе за съхранението на традиционния занаятчийски сектор и да работи за разпознаваемото му място на европейския и международен пазар. Vladimír Maňka (S&D),
písomne. – Zemepisné označenia majú pre výrobky výhody a hospodársky potenciál, ktorý sa znásobuje poskytnutím legislatívnej ochrany. Legislatíva EÚ umožňuje priznať poľnohospodárskym výrobkom konkrétneho zemepisného pôvodu, ktoré majú určité vlastnosti alebo sú vyrobené podľa tradičných metód, celoeurópsku jednotnú ochranu zemepisných označení. Nepoľnohospodárski výrobcovia, ktorí sa rozhodli chrániť zemepisné označenie svojich výrobkov v celej EÚ, si však museli zabezpečiť samostatnú ochranu v každom členskom štáte. V súlade s cieľmi vnútorného trhu Európska komisia identifikovala tento problém a vykonala analýzu existujúceho právneho rámca na ochranu zemepisných označení nepoľnohospodárskych výrobkov v členských štátoch. Z analýzy vyplynulo, že existujúce právne nástroje dostupné pre výrobcov nepoľnohospodárskych výrobkov na vnútroštátnej a európskej úrovni sú nedostatočné. Predloženým návrhom otvárame priestor na vecné a legislatívne riešenie ochrany zemepisných označení aj pre nepoľnohospodárske výrobky. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με την πιθανή επέκταση της ενωσιακής προστασίας της γεωγραφικής ένδειξης σε μη γεωργικά προϊόντα, για τους λόγους που ανέφερα αναλυτικά στην ομιλία μου στην Ολομέλεια του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου στις 5/10/2015, καθώς και γιατί μια σειρά από παραδοσιακά προϊόντα που βασίζονται σε τεχνογνωσία και παραδοσιακές τεχνικές αποτελούν τμήμα της πολιτιστικής κληρονομιάς της Ευρωπαϊκής Ένωσης, συμβάλλουν στην ενίσχυση της τοπικής οικονομίας και στηρίζουν την απασχόληση και τη δραστηριότητα των μικρομεσαίων επιχειρήσεων. Πρέπει, λοιπόν, να ληφθούν μέτρα προστασίας για μη γεωργικά προϊόντα από τον αθέμιτο ανταγωνισμό ώστε να διατηρηθούν έτσι οι παραδοσιακές δεξιότητες, αλλά και η φήμη μιας γεωγραφικής ένδειξης που αποτελεί άυλο συλλογικό αγαθό. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport. Même si quelques passages restent flous, l'ensemble est très satisfaisant: il permettra d'attribuer l'indication géographique protégée (IGP) à des produits non agricoles, comme les couteaux de Laguiole ou la dentelle de Calais. Cette extension permettra de protéger le «Made in France», symbole pour les consommateurs d'un savoir-faire traditionnel et d'une garantie de qualité. David Martin (S&D),
in writing. – The campaign to extend GI protection to non-agricultural products will make it harder for factories half way round the world to trade on the value and reputation of great Scottish products like Scottish tartan or Harris Tweed. I want to see these products being able to apply for the same geographical protection as Stornoway Black Pudding and Arbroath Smokies. The European system for GIs on agricultural products has brought tangible benefits for Scottish producers and a quality guarantee for consumers. These are measures where the strength of the EU can give robust protection for authentic and traditional Scottish products abroad, boost production and protect Scottish jobs. It would also enable the EU to enjoy the same protection for such products outside the EU in the framework of international trade negotiations. It is now for the European Commission to take up the case, and I hope it will make the proposals soon. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Sono favorevole all'iniziativa della Commissione inerente ad una possibile estensione della protezione delle indicazioni geografiche dell'UE ai prodotti non agricoli. L'importanza delle indicazioni geografiche è sicuramente un valido strumento per migliorare la tracciabilità, la trasparenza e le informazioni per i consumatori e in maniera particolare uno strumento efficace per contrastare le imitazioni e i prodotti contraffatti, aumentando la protezione dei consumatori Per tali ragioni ho sostenuto la relazione presentata dall'onorevole Rozière. Jiří Maštálka (GUE/NGL),
písemně. – Zeměpisné označení se vztahuje na zboží, které pochází ze země, regionu nebo místa, v nichž je jakost, pověst nebo jiná vlastnost produktu spojována s jeho zeměpisným původem. Příkladem může být víno Bordeaux, sklo z Murana nebo parmská šunka. Zemědělským produktům specifického zeměpisného původu, jako jsou sýry, víno, maso, ovoce a zelenina, které mají určité vlastnosti nebo se vyrábějí tradičními postupy, může být udělena celoevropská ochrana zeměpisného označení, jako je např. sýr parmezán. Nezemědělským výrobkům, jako je keramika, mramor, nožířské výrobky, obuv, tapiserie nebo hudební nástroje, není jednotná ochrana formou zeměpisných označení na úrovni EU nad rámec vnitrostátních právních předpisů dosud poskytována. Protože jsem přesvědčen, že EU se může pyšnit bohatstvím i nezemědělských výrobků, ať už jde o český křišťál nebo kararský mramor, a že je třeba naše jedinečné a rozmanité dědictví chránit, jsem hlasoval pro. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – Le cosiddette. IG (indicazioni geografiche) ricoprono la funzione di attribuire ed assicurare la derivazione geografica di un determinato prodotto, al fine di garantire la qualità dello stesso. Se per i prodotti agricoli è stato predisposto un sistema europeo per l'indicazione geografica di provenienza, ciò non vale per i prodotti non agricoli. L'assenza, a livello europeo, di un regime omogeneo ed efficace di tutela e di protezione dell'origine dei prodotti è causa, sempre più di frequente, di forme di contraffazione indiscriminata, e di concorrenza sleale. Diversi studi hanno dimostrato che, l'impostazione di un regime di indicazione geografica dei prodotti non agricoli, gioverebbe a livello sociale e culturale, provocando un aumento dell'occupazione, un incremento del turismo e un incremento delle esportazioni nei paesi terzi. Per tutti i motivi appena esposti ho deciso di accogliere positivamente questa relazione, che propone, appunto, di estendere la protezione delle indicazioni geografiche dell'Unione europea anche ai prodotti non agricoli. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho deciso oggi di votare in favore dell'iniziativa che sollecita la Commissione a formulare una proposta che estenda il «sistema» delle certificazioni di qualità ai prodotti artigianali e tradizionali UE NON AGRICOLI. Si tratta infatti di un importante legame tra la storia italiana e la produzione manifatturiera europea. Dunque questa forma di tutela, attraverso l'indicazione geografica, fornisce alle nostre piccole e medie imprese il potere di competizione di cui necessitano a livello del mercato globale, che altrimenti non riuscirebbero a fronteggiare. La protezione delle IG, infatti, rappresenta una spinta innovative per la tutela della qualità dei prodotti, mantenendo nel contempo la competitività. Emmanuel Maurel (S&D),
par écrit. – J'ai voté avec enthousiasme pour le rapport de ma collègue Virginie Rozière, qui engage le Parlement européen en faveur d'une protection accrue des indications géographiques dans l'Union. À l'heure actuelle, si les «IG» agricoles (vin de Champagne, pruneaux d'Agen, etc.) sont largement protégées, il n'en va pas de même pour des produits non agricoles tels que les couteaux de Laguiole ou les savons de Marseille. L'extension des IG à plus de 800 produits artisanaux – que le Parlement, à travers le rapport Rozière, appelle de ses vœux – n'aurait que des avantages, tant pour les consommateurs que pour les travailleurs. Avec ce système, les Européens bénéficieraient d'un accès à l'information fiable sur des produits reconnus comme étant de qualité. Par ailleurs, l'extension des IG aux produits manufacturés aurait pour effet de lutter contre la contrefaçon et de combattre les délocalisations qui y sont liées. À l'heure où certains pays européens, comme la France, s'efforcent de promouvoir une «diplomatie des terroirs» dans leurs relations commerciales, l'initiative du Parlement est plus que bienvenue. Il s'agit désormais de pousser la Commission européenne à proposer une initiative législative sur les IGP non agricoles. C'est pourquoi j'ai cosigné une lettre au commissaire Katainen à ce sujet. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report as it will allow consumers to make more informed choices about where products come from and the methods of production used. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – La mention de l'indication géographique (IG) permet aujourd'hui de protéger des produits agricoles d'une origine géographique particulière qui possèdent des qualités déterminées ou qui sont fabriqués selon des méthodes traditionnelles. Le rapport qui nous est soumis envisage d'étendre ce principe à des produits non agricoles basés sur des techniques et des artisanats traditionnels de très haut niveau, et qui font partie intégrante de la culture régionale et locale. Quinze États membres (dont la France depuis juin 2015) ont adopté ce système. Son application au niveau européen augmenterait la protection contre la contrefaçon des couteaux Laguiole ou du savon de Marseille et je m'en félicite. La protection de l'indication géographique des produits non agricoles est un outil de préservation du patrimoine culturel et du savoir-faire traditionnel, et il garantit une rémunération équitable aux producteurs. Reste à savoir si ces IGP seront respectées dans le cadre du grand marché transatlantique. En attendant, je vote pour. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Ce rapport propose d'étendre la protection à des produits non agricoles, dont certains produits français. Par l'intermédiaire d'une indication géographique protégée, le producteur peut faire reconnaître un savoir-faire et proposer des produits de qualité aux consommateurs. En France, on estime que cette indication géographique entraînera une augmentation de la demande de produits dans certains secteurs. Comme il s'agit de protéger le «fabriqué en France», j'ai voté pour ce rapport. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Apresentei o meu voto favorável à proposta sobre a eventual extensão da proteção proporcionada pelas indicações geográficas da União Europeia aos produtos não agrícolas. É fundamental que a qualidade dos produtos tradicionais europeus seja mantida e preservada. Esta proposta vem melhorar o combate à fraude, ajudando a abolir a contrafação e sobretudo a evitar a concorrência desleal que induz o consumidor em erro. Os produtos não agrícolas fazem parte da nossa história, da nossa identidade e, são também património cultural dos Estados-Membros. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report which asks the Commission for a legislative proposal to extend the geographic protection to non-agricultural products. Such an extension would create single European system of protection of geographical indications that would exploit the positive economic effects of protecting the distinctiveness and quality of traditional products, provide consumers with reliable information on their place and method of production and help combat counterfeiting. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – Je soutiens ce rapport qui vise à renforcer le commerce au niveau local et régional. L'extension de la protection des indications géographiques de l'Union européenne aux produits non agricoles est une démarche essentielle pour les producteurs locaux. Elle contribue à accroître l'attractivité globale d'un territoire, à préserver les identités locales et à promouvoir leurs particularités. Il est dans l'intérêt de l'Union d'adopter de telles dispositions législatives afin de protéger le savoir-faire et les emplois qu'ils génèrent, et de tirer le meilleur parti des retombées économiques positives. En outre, l'indication géographique des produits permet aux consommateurs d'être pleinement informés de l'origine du produit et donc d'être mieux à même de choisir en connaissance de cause. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Po tom, čo sa označovanie výrobkov podľa lokality pôvodu osvedčilo pri potravinách, vítam správu o možnom rozšírení ochrany zemepisných označení Európskej únie aj na nepoľnohospodárske výrobky. Keďže EÚ je mimoriadne bohatá na takéto autentické výrobky, ktoré sú založené na miestnom know-how a tradičných miestnych výrobných metódach majúcich často korene v kultúrnom, spoločenskom a historickom dedičstve danej zemepisnej lokality, prispeje to aj k ich zachovaniu pre budúcnosť. Zemepisné označenia výrobku majú tiež potenciál prispieť k zvýrazneniu vzťahu medzi ľudskou činnosťou, kultúrou, krajinou a zdrojmi. V prípade Slovenska možno v tejto súvislosti hovoriť o modranskej majolike, levickom zlatom ónyxe, soľnobanskej čipke či piešťanskom bahne. Domnievam sa, že rozšírenie ochrany zemepisných označení Európskej únie bude zároveň službou spotrebiteľovi, keďže je cestou ako zvýšiť jeho dôveru vo výrobky označené značkou Únie. Pripájam sa však k výzve, aby regulačný orgán zohľadnil zemepisné označenia, ktoré už v členských štátoch existujú, s cieľom zabrániť zbytočnej byrokracii pri ich registrácii na európskej úrovni. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I have voted in favour of this INI report, which aims to put pressure on the Commission to come up with a Proposal for a unified system of protection of geographical indications for non-agricultural products, based on the one already existing for agricultural products. I find it important that the report proposes a system that would allow the co-existence of already established rights, but offering the possibility of European-wide registration and uniform protection and guarantees. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – Az egyedi földrajzi területről származó olyan mezőgazdasági termékek számára, amelyek bizonyos tulajdonságokkal rendelkeznek, vagy hagyományos eljárásokkal készülnek, régóta létezik az EU egészére kiterjedő, egységes oltalom. A Bizottság «Európa hagyományos szakértelmének kiaknázása: a földrajzi jelzések európai uniós oltalmának nem mezőgazdasági termékekre való esetleges kiterjesztése» című zöld könyvében megvizsgálta az ilyen oltalom kiterjesztését nem mezőgazdasági termékekre is. A zöld könyvről tartott nyilvános konzultáció eredményeként az előterjesztés azt javasolja, hogy az EP foglaljon állást a kiterjesztés mellett. A javaslatot támogattam. Bernard Monot (ENF),
par écrit. – Le rapport a pour objet d'étendre la protection des indications géographiques protégées (IGP) aux produits non agricoles. En France, par exemple, cela permettrait de donner une protection à des biens qui font référence à une origine géographique et à un savoir-faire traditionnel. L'exemple le plus cité est celui des couteaux de Laguiole. L'IGP permet au producteur de faire valoir ses produits et offre au consommateur des garanties en matière de qualité. Concrètement, l'IGP est une manière de doper le «made in France» sur le plan commercial et de le sécuriser face aux contrefaçons. Le texte ici présenté est globalement une amélioration qui mérite d'être soutenue. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – A União Europeia não dispõe atualmente de um sistema único para a proteção das indicações geográficas dos produtos não agrícolas, ao contrário do que acontece com os produtos agrícolas e alimentares. Entendo que esta lacuna proporciona um quadro europeu desadequado, uma vez que alguns Estados-Membros não dispõem de proteção específica e outros instituíram definições, procedimentos e níveis de proteção diferentes ao abrigo de normas nacionais e locais. É importante que os produtores, as associações regionais e as autoridades públicas Madeirenses trabalhem em conjunto para preservar a nossa cultura e tradições seculares, nomeadamente a tapeçaria, os Vimes ou o bordado da Madeira. É uma oportunidade para modernizar, internacionalizar e salvaguardar estes produtos. Subscrevo na totalidade este documento porque a proteção aos produtos não agrícolas dada pelas indicações geográficas pode destacar o património cultural da UE, preservar a economia de muitas regiões da Europa; apoiar o espírito empresarial aos níveis local e regional, favorecendo a manutenção das infraestruturas e a criação de mais emprego qualificado e ligado ao território; e terá efeitos positivos para os consumidores, produtores e todo o tecido económico e social europeu. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce rapport vise à appliquer la protection des indications géographiques aux produits non agricoles comme les couteaux Laguiole ou la dentelle de Calais, notamment. L'indication géographique protégée permet la protection d'un nom ou d'un symbole qui fait référence à l'origine géographique d'un produit et à un savoir-faire traditionnel tout en offrant des garanties aux consommateurs sur la qualité de ces produits. Ces IGP ont une importance cruciale puisqu'elles permettent d'accroître la demande internationale des entreprises bénéficiaires (selon certaines études, de près de 25 %!). Considérant qu'il s'agit là d'un moyen de protéger le «Fabriqué en France» , j'ai décidé de voter pour. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report as it is an important step in seeing GI extended to non-agricultural products such as Scottish tartan, Harris tweed, London's Saville Row bespoke tailoring, Stoke ceramics, Yorkshire stone will have the same GI protection as agriculture products like Melton Mowbray pies, Cornish pasties, Wensleydale cheese, Lincolnshire sausage, Arbroath smokies. This will protect, preserve and develop a positive future for these products and the highly skilled jobs that the industry offers. This is great news for consumers and for the protection of our industries that are producing authentic local goods, and will make it harder for factories to pass off cheap knock offs as originals. Luigi Morgano (S&D),
per iscritto. – La promozione e la tutela della cultura europea sono aspetti centrali nella richiesta che il Parlamento invia alla Commissione affinché presenti senza indugio una proposta legislativa con l'obiettivo di istituire un sistema unico europeo di protezione delle indicazioni geografiche per prodotti non agricoli. Tutelare le indicazioni geografiche significa soprattutto promuovere una visione di Europa: la nostra Unione è molto più che una piattaforma commerciale, è un luogo dove si producono bellezza e qualità. Le piccole imprese, responsabili per circa l'80% dei prodotti tipici a livello locale, sono eco di una storia e di una cultura, rappresentano il patrimonio europeo, il nostro patrimonio. Perché, più che prodotti, famosi nomi come Murano, Boemia, Laguiole, Savile Row, Solingen, sono frutto di conoscenze e tecniche tradizionali. I prodotti non agricoli generano attività strettamente legate alle realtà locali; contribuiscono ad accrescere l'attrattività di un territorio, a preservare le identità locali e a promuovere il loro carattere distintivo, con effetti benefici per il turismo, la cultura, l'occupazione e il commercio. Sostengo con entusiasmo questa risoluzione nella convinzione che il sistema delle indicazioni geografiche possa avere molteplici e diversificati effetti positivi per i cittadini, i consumatori, i produttori e per l'insieme del tessuto economico e sociale europeo. Alessia Maria Mosca (S&D),
per iscritto. – Con l'approvazione di questa relazione, intendiamo ribadire l'importanza delle indicazioni geografiche, nel contesto più ampio dei diritti di proprietà intellettuale, quale strumento volto a migliorare la tracciabilità, la trasparenza e l'informazione dei consumatori. Siamo convinti che una normativa UE per i prodotti non agricoli permetterebbe, infatti, di sfruttare appieno gli effetti economici positivi della tutela del carattere distintivo e della qualità di tali prodotti, contribuendo, allo stesso tempo, a preservare il patrimonio culturale e artistico costituito dalle tradizioni locali e regionali europee. Abbiamo l'obbligo di sostenere le microimprese, le piccole e medie imprese e i produttori nel contrastare le imitazioni ed i prodotti contraffatti, garantendo loro un approccio più sostenibile sul piano sociale, economico e ambientale nei confronti dello sviluppo economico all'interno dell'UE e al suo esterno, nonché una concorrenza leale e la protezione dei consumatori. Un sistema, però, che dovrà essere coerente, semplice, trasparente e non oneroso sotto il profilo burocratico e finanziario per le PMI. Invitiamo, quindi, la Commissione ad includere una nuova strategia, coerente e ben preparata, per quanto concerne tutte le IG, che ne garantisca l'osservanza e il riconoscimento, nella futura comunicazione relativa alla strategia commerciale e per gli investimenti dell'Unione europea. Alessandra Mussolini (PPE),
per iscritto. – La relazione, a seguito di una consultazione con le parti interessate, chiede alla Commissione una proposta legislativa che estenda la protezione delle indicazioni geografiche ai prodotti non agricoli, contribuendo così alla realizzazione di un unico sistema di protezione per tutta l'Europa. Considerando che l'assenza di un sistema UE di protezione unitario per le indicazioni geografiche dei prodotti non agricoli determina un quadro europeo inadeguato e particolarmente frammentato, dovuto al fatto che alcuni Stati membri non offrono alcuna protezione specifica mentre in altri vigono definizioni, procedure e livelli di protezione differenti che ostacolano lo sviluppo armonico del mercato comune e un ostacolo alla tutela dei consumatori, ho deciso di votare a favore della relazione. József Nagy (PPE),
írásban. – Európa nem merül ki a mezőgazdasági termékekben, amikor különleges, tradicionális árukról van szó. Az európai sokszínűségnek az egyik alapja a különböző hagyományos, regionális iparágak léte, melyek hozzájárulnak identitásunkhoz. Éppen ezért üdvözlöm ezt a jelentést, mely a földrajzi jelzések uniós oltalmának kiterjesztését tűzte ki célul a nem mezőgazdasági termékekre is. Az európai unikum termékeket, illetve azok minőségét a lehető leghatékonyabb védelemben kell részesítenünk, mely védelemre elsősorban az EU határain kívül szorulnak. Így jó néhány hamisítványt, csalást elkerülhetnek a fogyasztók, ráadásul a termékek előállítói profitálhatnak az európai földrajzi eredet-megjelölés minőség-tanúsítványából is. Bízom benne, hogy az Európai Bizottság mihamarabb konkrét jogalkotási javaslattal áll elő a témában. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I have voted for this report that will enable a EU geographical indication (GI) protection instrument at European level, as part of a broader strategy for promoting high-quality EU products, based on a stronger commitment from the EU institutions to treat manufacturing and craft industries as a driving force for growth and the completion of the single market, thus enhancing the prestige of locally based manufacturing and handicraft production, supporting local economic development and employment in the areas concerned, boosting tourism, and strengthening consumer confidence. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Innerhalb der Europäischen Union hat man sich bereits einheitlich dafür ausgesprochen, dass landwirtschaftliche Spezialitäten der EU durch die geografischen Herkunftsangaben geschützt werden. Der vorliegende Bericht fordert nun einen EU-weiten Schutz geografischer Angaben für nichtlandwirtschaftliche Erzeugnisse, wie zum Beispiel böhmisches Kristallglas. Ich habe mich für diesen Bericht ausgesprochen, da er auch ein Beitrag zur Bekämpfung von Produktfälschung und anderer unfairer Praktiken ist. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – La résolution d'initiative parlementaire présentée par ce rapport propose la création d'un système d'indication géographique pour les produits non agricoles. Ce système est déjà utilisé pour les produits agricoles (AOP et AOC) et ses bénéfices ont été largement constatés. Ainsi, la résolution propose la mise en place d'un grand label européen, dans le domaine de l'artisanat entre autres, permettant de protéger et de promouvoir le savoir-faire et l'authenticité des produits. Je vote en faveur de cette résolution qui offre une chance de favoriser la situation des PME européennes et de protéger les produits locaux. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Geograafilise tähise kaitse laiendamine mittepõllumajanduslikele toodetele on positiivse mõjuga nii tarbijatele kui ka tootjatele ning on kasulik nii turismi, kultuuri, tööhõive kui ka kaubanduse seisukohast. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Balsavau už šį pranešimą, kadangi būtina geriau apsaugoti tradicinius gaminius ir žinias. Visų pirma, būtina bendra ES lygmens geografinių nuorodų apsauga. Geografinės nuorodos padėtų vartotojams atpažinti autentiškus gaminius ir užtikrintų, kad minėti produktai atitiktų kilmės ir kokybės standartus. Geografinių nuorodų apsauga Europos Sąjungoje sudarytų galimybes vartotojams atpažinti autentiškus, originalius gaminius. Tai būtų veiksminga priemonė ES bendrojoje rinkoje, padėsianti užkirsti kelią piktnaudžiavimo atvejams. Atkreiptinas dėmesys, kad šiuo metu tokių gaminių apsauga yra nepakankama ir neišnaudojamas jų ekonominis potencialas. Pažymėtina, kad geografinės nuorodos apsauga ne žemės ūkio produktams prisidėtų prie Europos ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo. Δημήτρης Παπαδάκης (S&D),
γραπτώς. – Στήριξα το σχετικό ψήφισμα για επέκταση της προστασίας και της καταχώρησης γεωγραφικών ενδείξεων και σε μη γεωργικά προϊόντα, προστασία δηλαδή που θα περιλαμβάνει τοπικά αγαθά και προϊόντα χειροτεχνίας που βασίζονται στη παραδοσιακή τεχνογνωσία. Κρίνω επιβεβλημένη την προώθηση του εν λόγω ψηφίσματος και την άμεση θέσπιση σχετικής νομοθεσίας η οποία θα θεσμοθετήσει ένα πλαίσιο προστασίας που θα καθιστά υποχρεωτική την αναγραφή γεωγραφικών ενδείξεων και σε τοπικά αγαθά και προϊόντα χειροτεχνίας, όπως τα Λευκαρίτικα Κεντήματα στην περίπτωση της πατρίδας μου της Κύπρου. Η πιο πάνω ενδεικτική καταγραφή τοπικών αγαθών ασφαλώς θα οδηγήσει στην επέκταση της εν λόγω προστασίας και σε άλλα τοπικά προϊόντα και θα συμβάλλει στην επανεμφάνιση βιοτεχνιών και επιχειρήσεων των οποίων η ενασχόληση θα τονώσει περαιτέρω την οικονομία των τοπικών μας κοινωνιών, με ευεργετικά αποτελέσματα και στην διατήρηση της κοινής μας πολιτιστικής κληρονομιάς. Ασφαλώς, δε πρέπει να παραγνωρίζεται η ανάγκη σωστής πληροφόρησης των καταναλωτών και καταπολέμησης αθέμιτων και κερδοσκοπικών εμπορικών πρακτικών οι οποίες εύρισκαν έδαφος ύπαρξης, καθώς το κενό ευρωπαϊκής προστασίας στα τοπικά μας προϊόντα. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Considerato che il settore manifatturiero e artigianale è un asse portante dell'economia europea e considerato l'attuale squilibrio legislativo esistente tra i prodotti IGP e i prodotti non di origine agricola, ritengo importante, anche per tutelare le realtà territoriali nazionali, l'istituzione di un marchio IGP anche per i prodotti non agricoli. Per questi motivi, ho espresso il mio voto favorevole. Eva Paunova (PPE),
in writing
. – I support the geographical indications for agricultural products I see possible positive outcomes for the European economy. As one of the youngest members in Parliament, but also as person who respects traditions, I believe that the combination between innovative ideas and the experience of production will lead to an economic success. Currently, national laws are fragmented and offer different levels of protection within national and local transversal rules, but we must avoid such fragmentation as it undermines the European single market. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Podprl sem poročilo o možnosti razširitve zaščite geografskih označb Evropske zveze na nekmetijske proizvode, saj menim, da geografska označba koristi tudi, ko je uporabljena pri drugih stvareh, kot je na primer označevanje različnih postopkov in tehnik izdelave ročnih izdelkov ter označevanje različnih nekmetijskih izdelkov. Geografska označba predstavlja prepoznavnost in kakovost izdelka ali obrti ter prispeva k pozitivnim gospodarskim učinkom lokalnega gospodarstva. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Hrvatska ima brojne tradicijske proizvode i oni predstavljaju osobitost i baštinu našeg naroda te zbog toga zaslužuju biti zaštićeni. Takav proizvod je čipka, posebna ne samo zbog svoje ljepote već i zbog truda kojeg su generacije naših baka uložile u njenu izradu. Hrvatsku čipku zaštitio je UNESCO, a njome se posebno ponose Lepoglava, Pag i Hvar. Vrijedne ruke slavonskih žena izrađuju najljepši zlatovez koji sam ikad vidjela, a međimurska košara izrađena od šiba, ili pak torba za laptop izrađena od kukuruzne komušine pravi su hit. Brački kamen ugrađen je u najznačajnija kulturna dobra Hrvatske a i danas uživa poseban status u izradi uporabnih predmeta. Ručno rađene drvene igračke, svojstvene za Hrvatsko zagorje mame osmjeh na lice svakog djeteta. Petrinjska stucka nije posebna samo zbog svog izgleda već i zato što je izrađuje posljednji petrinjski lončar. Stoga podržavam Rezoluciju Europskog parlamenta o mogućem proširenju zaštite oznake zemljopisnog podrijetla Europske unije na nepoljoprivredne proizvode jer se radi o proizvodima koji predstavljaju našu tradiciju i vrijednost koju trebamo zaštiti, zbog naše povijesti i zbog naše budućnosti. Zbog povijesti, kako ih ne bismo zaboravili i zbog budućnosti, kako ih ne bismo uništili. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce rapport vise à appliquer la protection des indications géographiques aux produits non agricoles comme les couteaux Laguiole ou la dentelle de Calais, notamment. L'indication géographique protégée permet la protection d'un nom ou d'un symbole qui fait référence à l'origine géographique d'un produit et à un savoir-faire traditionnel tout en offrant des garanties aux consommateurs sur la qualité de ces produits. Ces IGP ont une importance cruciale puisqu'elles permettent d'accroître la demande internationale des entreprises bénéficiaires (selon certaines études, de près de 25 %!). Considérant qu'il s'agit d'un moyen de protéger le «Fabriqué en France», j'ai décidé de voter pour. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Proširenjem oznake zaštite zemljopisnog podrijetla na nepoljoprivredne proizvode kao što su paška čipka i brački kamen povećat će se njihova prepoznatljivost i vrijednost na tržištu, a samim time i prodaja. Također, omogućit će se i transparentnije informiranje potrošača o kvaliteti proizvoda koje kupuju zbog čega u potpunosti podržavam ovaj prijedlog. Nadam se da će ga Komisija iskoristiti kao polaznu osnovu i što skorije predstaviti spomenuti prijedlog. Proširenje oznake zemljopisnog podrijetla na tradicionalne nepoljoprivredne proizvode omogućilo bi da autentični proizvodi koji u našoj kulturi postoje stotinama godinama budu jednako adekvatno zaštićeni na EU razini baš kao što su primjerice krčki pršut, lički krumpir i baranjski kulen. Posebno mi je drago da je izvješćem usvojen amandman kojim tražim da pregovori o trgovinskim sporazumima obuhvate i otvorene liste svih proizvoda (poljoprivrednih i nepoljoprivrednih) zaštićenih oznakom geografskog podrijetla, tako da paška čipka i brački kamen budu dio budućih trgovinskih sporazuma EU-a sa zemljama nečlanicama. Taj je amandman posebno važan za hrvatske proizvode jer se, uključivanjem otvorenih listi, odnosi i na proizvode kojima tek predstoji zaštita oznakom geografskog podrijetla. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Podržavam izvješće o mogućem proširenju zaštitne oznake zemljopisnog podrijetla Europske unije na nepoljoprivredne proizvode. Trenutno samo poljoprivredni proizvodi određenog zemljopisnog podrijetla s određenim kvalitetama ili proizvodi koji su izrađeni u skladu s tradicionalnim metodama podliježu na razini EU-a jedinstvenoj GI zaštiti. Proširenje zaštite oznake zemljopisnog podrijetla na nepoljoprivredne proizvode imat će višestruke pozitivne učinke. Za potrošače, ono će značiti pružanje pouzdanih informacija o mjestu i metodi proizvodnje određenog proizvoda. Osim toga, proširenje zaštite doprinijet će održivosti poslovanja malih i srednjih poduzeća koja su okosnica gospodarstva Europske unije te zapošljavaju oko 33 milijuna ljudi. Proizvođači diljem Europske unije, godinama su gradili politiku kvalitete za svoje proizvode. Oznaka podrijetla jedan je od glavnih čimbenika koji im omogućuje konkurentsku prednost, bitno doprinosi očuvanju njihove kulturne i gastronomske tradicije te podržava ruralni razvoj zajedno s mjerama potpore tržišta i dohotka proizvođača. Spomenuta poduzeća često nemaju dostatna financijska sredstva kojima bi zaštitili svoje proizvode te im je stoga potrebna zaštita na razini Unije koja će osigurati promociju visoko kvalitetnih EU proizvoda, kako na unutarnjem tržištu tako i na globalnom. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – La protezione delle IG dei prodotti non agricoli potrebbe rilevarsi un importante incentivo a livello europeo considerando che le indicazioni geografiche possono avere un notevole potenziale economico specialmente per le PMI e le regioni periferiche dell'UE. Inoltre, tale protezione aiuterebbe l'autorità pubblica a contrastare la contraffazione a tutelare il consumatore e a contribuire a migliorare la rintracciabilità dei prodotti. Per questo motivo ho deciso di votare in favore dell'approvazione di questa iniziativa e spero che nel prosieguo dell'azione comunitaria siano considerati appieno gli effetti del nuovo sistema sui produttori, sui loro concorrenti, sui consumatori e sugli Stati membri. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Mardi, nous avons voté un texte demandant de protéger et de promouvoir nos savoir-faire locaux et notre artisanat en leur appliquant une indication géographique, un peu comme les AOP et les IGP. Je m'en félicite, d'autant que je me bats justement parce que notre région, notre eurocirconscription est riche en savoir-faire ancestral. J'étais par exemple allé à Laguiole, l'année dernière. J'y ai rencontré les dirigeants et les ouvriers des forges. J'avais déjà évoqué cette idée d'IG pour l'artisanat, avant même que le Parlement ne se saisisse de cette question! Ces IG sont aujourd'hui encore réservées aux produits agricoles et je souhaite que la Commission propose rapidement une IG pour notre artisanat. D'abord pour éviter la fraude, mais surtout pour faire connaître et reconnaître notre savoir-faire dans le monde entier. Je suis particulièrement sensible à cette question, car 80 % des entreprises concernées sont des PME. Elles perpétuent des techniques qui font la renommée de leur ville et de leur région. Laurențiu Rebega (ENF),
în scris. – Am votat în favoarea acestui raport întrucât consumatorii europeni sunt tot mai interesați de siguranța produselor, de originea produselor, de autenticitatea lor și de metodele de producție a acestora, și nu doar în ceea ce privește produsele din domeniul agricol. Consider ca fiind justificată măsura de a le acorda cetățenilor europeni dreptul și posibilitatea de a putea identifica originea și calitatea oricărui produs. Pentru că suntem în fața unor negocieri comerciale importante cu Statele Unite ale Americii, iar legislațiile naționale în vigoare care protejează produsele neagricole stabilesc niveluri diferite de protecție în statele membre, consider că este indispensabilă crearea unui sistem unic de protecție la nivelul întregii Uniuni Europene. Protecția indicațiilor geografice ale produselor neagricole este importantă pentru consumatori, dar, în același timp, poate contribui la conservarea tradițiilor locale și regionale ale Europei, valori care fac parte din patrimoniul cultural și artistic european. Frédérique Ries (ALDE),
par écrit. – J'ai voté ce midi en faveur de la résolution qui appelle la Commission européenne à étendre la protection des indications géographiques (IG) aux produits non agricoles. Si la Commission donne suite à cette demande, plus de 800 produits répertoriés, en particulier des produits du terroir belge, aussi variés que la Pierre bleue de Belgique, les tapis de Tournai, le Val Saint Lambert verre et cristal ou encore les diamants d'Anvers, bénéficieraient de l'indication géographique. Ils partageraient alors ce label de qualité avec des produits agricoles emblématiques comme les chicons pleine terre de Bruxelles, le pâté gaumais, le jambon d'Ardenne ou le pékèt de Liège. En Europe, les produits régionaux concernés seraient notamment la porcelaine, la céramique, la ferronnerie, le tissage et la broderie. Autant d'activités mises au service d'un artisanat de qualité qui subissent la concurrence déloyale et illégale des imitations et contrefaçons. Les 15 législations nationales existantes sur les IG ne suffisent pas à protéger ce savoir-faire régional et local. D'où la nécessité de créer un système uniforme au niveau européen. Ce mécanisme d'enregistrement que les députés européens appellent de leurs vœux devrait être «simple, utile, accessible» et bénéficier en premier lieu aux producteurs et aux chambres de commerce. Robert Rochefort (ALDE),
par écrit. – J'ai voté pour la résolution visant à étendre la protection des indications géographiques de l'Union européenne aux produits non agricoles. Je suis favorable à une proposition législative visant à mettre en place un système européen unique de protection, à l'aide notamment d'un processus d'enregistrement obligatoire des produits et d'un registre européen unique répertoriant les produits non agricoles qui bénéficient d'une indication géographique protégée. J'estime toutefois qu'il est important que ce nouveau système puisse coexister avec les droits déjà associés aux produits. Ces dispositions législatives en matière d'indications géographiques permettraient de préserver et de valoriser les savoir-faire traditionnels et de qualité, renforçant ainsi le patrimoine historique, culturel, économique et social européen. Cela faciliterait également le choix des consommateurs qui seraient assurés de l'authenticité et de la qualité du produit via une information fiable sur le lieu et la méthode de production. Ces dispositions auraient de surcroît l'avantage d'encourager l'innovation en soutenant les PME, de lutter contre l'imitation et la contrefaçon ou encore d'encourager la concurrence loyale. Enfin, ce système de protection stimulerait les exportations européennes et nous permettrait de gagner en parts de marché, tout en défendant les produits concernés dans le cadre de la politique commerciale commune. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – Este relatório estabelece que os produtos não agrícolas (artesanato, cerâmica, bordados) beneficiem de um sistema europeu de proteção das indicações geográficas. Tal como acontece com os produtos agroalimentares, este sistema deve ser percetível aos olhos do consumidor e garantir-lhe a confiança em termos de qualidade, autenticidade e transparência. Parece-me vantajoso, principalmente no que respeita à proteção das micro e pequenas empresas (responsáveis por cerca de 80% da produção destes produtos). Esta legislação pode ainda ajudar a combater eficazmente a contrafação e o uso fraudulento das indicações geográficas, práticas enganadoras do consumidor final e prejudiciais aos produtores que, na sua maioria, continuam a não dispor de meios jurídicos ou financeiros para defenderem os seus interesses. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – He votado a favor del Informe Rozière porque la extensión del sistema de indicaciones geográficas protegidas a los productos no agrícolas tendría abundantes repercusiones positivas tanto para el conjunto de la UE como para España. Supondría en primer lugar crear una garantía de calidad que protegería tipos de producción artesanal y tradicional cruciales para la economía de ciertas regiones respecto de las copias ilegítimas que merman su valor añadido. Afianzaría la sostenibilidad económica de miles de PYMES y aseguraría el mantenimiento de los correspondientes puestos de trabajo. Además, proporcionaría al consumidor una garantía adicional de la calidad y trazabilidad de los productos que consumen. España es prueba del éxito del actual sistema de indicaciones geográficas protegidas para productos agro alimentarios; por ello, considero que su ampliación a los productos no alimentarios generará beneficios similares a nivel europeo en materia de sostenibilidad de las PYMES dedicadas a estos productos, empleo y protección de los consumidores. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – Le texte de la résolution votée ce jour vient presser la Commission européenne de présenter une initiative qui étende la protection des indications géographiques à l'échelle européenne au-delà de ce qui se fait déjà depuis 1992 pour les produits agricoles, pour inclure des biens fabriqués régionalement et localement et des produits d'artisanat (tels que la pierre bleue de Belgique ou le verre du Val Saint-Lambert). Je m'en félicite, car une telle décision viendrait soutenir le développement économique local, stimuler le tourisme, renforcer la confiance des consommateurs et aider à préserver le patrimoine culturel et le savoir-faire traditionnel. La Commission européenne a déjà recensé 800 produits en Europe qui pourraient bénéficier d'une telle protection. Pour le Parlement européen, cette liste pourrait être revue à la hausse. Qui plus est, les produits concernés devraient pouvoir être enregistrés facilement et figurer dans un registre public. Bronis Ropė (Verts/ALE),
raštu. – Šiuo metu galiojanti žemės ūkio produktų pavadinimų geografinė apsauga suteikia galimybes išsaugoti tam tikros šalies per šimtmečius susiklosčiusią kultūrą ir kulinarinį paveldą. Tačiau, kaip mes žinome, paveldas – tai ne tik maistas, bet ir įvairūs amatų dirbiniai. Lietuvoje kol kas nėra matomas piktnaudžiavimas geografinėmis nuorodomis ne žemės ūkio srityje, nors ir mano šalyje yra unikalių dirbinių, pavyzdžiui muzikos instrumentų, kurie turi aiškias geografines nuorodas. Tačiau esant bent teorinei tokio piktnaudžiavimo galimybei, reikėtų iš anksto tam pasiruošti. Būtų gaila, jei tarkim mūsų šalyje gerai žinomą dūdmaišį «Labanoro dūdą», turintį aiškią geografinę nuorodą į vietovę, iš kurios šis muzikos instrumentas yra kilęs, pradėtų gaminti bet kas ir ne pagal originalius pavyzdžius. Taip būtų pakenkta šio dirbinio vardui ir autentikai. Manau, kad geografinių nuorodų apsaugos srityje neturėtų būti skirtumas tarp žemės ūkio ir ne žemės ūkio produktų. Tai nebus paprasta reglamentuoti, bet pasitarnautų kiekvienos ES šalies kultūrinio identiteto apsaugai, kas tampa labai aktualu šiame vis labiau globalėjančiame pasaulyje. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – Esta proposta de resolução assume extrema pertinência e relevância pela oportunidade de legislar sobre uma eventual extensão da proteção proporcionada pelas indicações geográficas da UE aos produtos não agrícolas, nos quais se incluem, designadamente, o artesanato, os bordados e a cerâmica. Tal medida terá um impacto muito positivo ao nível local, pela concessão de proteção às características únicas desses produtos e à garantia da sua qualidade (e rastreabilidade), prestando aos consumidores informação fidedigna sobre o local e método de produção, promovendo a inovação dos processos e a criação de novas empresas no sector dos produtos tradicionais. De igual modo poderá alavancar o turismo, garantindo a salvaguarda e sustentabilidade de postos de trabalho em zonas onde o emprego é escasso. Uma legislação europeia harmonizada nesta matéria, alargada aos produtos não agrícolas, irá não só auxiliar no combate à contrafação, como ainda fortalecer o sistema de proteção das indicações geográficas nas negociações comerciais bilaterais e multilaterais. Manifesto satisfação para com a oportunidade desta proposta, que presta um contributo relevante à coesão económica, social e territorial das regiões e àquilo que é o património cultural europeu, com o objetivo final de proporcionar um elevado nível de proteção para todos os produtos europeus tradicionais, sejam agrícolas ou não, fora da UE. Tokia Saïfi (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport portant sur la possible extension des indications géographiques aux produits non agricoles. De nombreux produits européens et français pourraient être concernés par ce dispositif européen, et notamment le couteau Laguiole, la dentelle de Calais ou encore le parapluie de Cherbourg. Une extension des indications géographiques aux produits non agricoles représenterait une véritable opportunité économique et culturelle en Europe, ainsi qu'une reconnaissance des savoir-faire. L'emploi direct et indirect dans le secteur des indications géographiques non agricoles représente plus de 4 millions de postes en Europe. Il est urgent de mettre en place au niveau européen une protection des indications géographiques qui permettrait non seulement de protéger nos entreprises de la contrefaçon et de la concurrence déloyale, mais également de pouvoir garantir aux consommateurs un savoir-faire et des produits de qualité. Cette protection européenne doit être mise en place en veillant à ce que le dispositif soit simple et peu coûteux afin que nos entreprises, et notamment nos PME, puissent y accéder. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione inerente la possibile estensione della protezione delle indicazioni geografiche dell'Unione europea ai prodotti non agricoli, perché ritengo che il riconoscimento della provenienza e del metodo di produzione dei prodotti siano strumenti necessari per favorire la creazione di un mercato unico ed efficiente. La fiducia del consumatore è alla base del corretto funzionamento del mercato ed essa aumenterebbe attraverso una maggiore informazione e una più attenta tracciabilità e trasparenza del prodotto. Bisogna garantire la protezione dei prodotti di qualità sia all'interno che all'esterno dell'Unione europea. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la posible extensión de la protección de las indicaciones geográficas de la Unión Europea a productos no agrícolas. Este tipo de indicación ha existido históricamente para los productos agrícolas, intentando así satisfacer la protección de productos de interés prioritario para los sectores primarios de los respectivos países. La extensión a otro tipo de productos es interesante, partiendo además de la experiencia ganada en productos agrícolas. Entendemos aún así que esto requiere de análisis pormenorizados de cada sector para el que pudieran crearse indicaciones geográficas Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – Creo que el sistema de indicaciones geográficas para productos agrícolas se ha revelado como un mecanismo positivo para proteger a los y las pequeñas productoras locales en determinadas naciones y Estados actualmente pertenecientes a la UE. Por eso creo que es positivo extender este sistema a otro tipo de productos distintos de los agrícolas teniendo en cuenta la experiencia y las lecciones aprendidas durante este tiempo con los productos agrícolas. Remo Sernagiotto (ECR),
per iscritto. – I prodotti tradizionali europei di alta qualità, sono frutto di conoscenze e tecniche tradizionali e rappresentano un importante patrimonio culturale dell'Unione europea. In particolare, i prodotti non agricoli contribuiscono ad accrescere l'attrattività complessiva di un territorio, a preservare le identità locali e a promuovere il loro carattere distintivo, con effetti benefici per il turismo, la cultura, l'occupazione e il commercio. Attualmente, a livello europeo è prevista una protezione unitaria delle IG per i vini, i prodotti agricoli e quelli alimentari. Tuttavia, non esiste un'armonizzazione o una protezione unitaria delle IG per i prodotti non agricoli. Al contrario, si applicano gli strumenti giuridici nazionali, per cui il livello di protezione giuridica varia da uno Stato membro all'altro, determinando maggiori oneri per i produttori europei. Ho votato pertanto a favore di questa relazione, nella speranza che la Commissione presenti al più presto la sua proposta legislativa nel quadro della strategia europea di mercato interno. Ricardo Serrão Santos (S&D),
por escrito. – O sistema de indicações geográficas (IG) como denominação de qualidade pode ser uma mais-valia para os produtos que reúnam os requisitos para dele usufruir. Esta mais valia pode traduzir-se na informação e preferência do consumidor, dentro e fora da União Europeia, o que é tanto mais relevante num contexto de erosão das nossas fronteiras comerciais e de estreitamento de laços com outros parceiros regionais. A experiência atual relativamente às IG dos produtos agrícolas revela que existe um desconhecimento generalizado por parte dos consumidores relativamente às mesmas, o que pode neutralizar o efeito pretendido. É importante ter em conta esta experiência, nas matérias em que seja pertinente, e daí retirar conhecimento para, eventualmente, lançar as bases de uma boa estratégia para produtos não agrícolas. Tal deverá fazer-se numa lógica de custo-benefício, sem perder de vista os objetivos pretendidos: reforçar o papel territorial da produção europeia, o que, neste caso, só pode conseguir-se se este sistema tiver uma repercussão clara do ponto de vista do reconhecimento e preferência do consumidor. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I voted against this as I do not believe this to be an EU competency. Siôn Simon (S&D),
in writing. – I want to thank Ms Rozière for the excellent work that she has put into this report and I want to join her in pressuring the Commission to come up with a proposal for a unified system of protection of geographical indications for non-agricultural products. The Commission appears to be reluctant to make a proposal and I want to join other MEPs in sending an important signal from Parliament as to our position and hopefully get the Commission to take action. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Na Slovensku majú remeselnícke produkty dlhú tradíciu. Známymi sa stali paličkované čipky zo Španej Doliny či Soľnobanská čipka z Prešova. Musíme si chrániť ich jedinečnosť, ako aj naše ďalšie produkty aj formou právnej ochrany. Preto som zahlasoval za prijatie uznesenia Európskeho parlamentu o možnom rozšírení ochrany zemepisných označení Európskej únie na nepoľnohospodárske výrobky, ktoré prináša možnosť viac chrániť toto naše dedičstvo. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Monika Smolková (S&D),
písomne. – Súhlasím s tým, že odvetvie nepoľnohospodárskych výrobkov je možné považovať za veľmi dôležitý prvok kultúrneho dedičstva členských štátov EÚ, no jeho vážnym nedostatkom je, že nemá nijaký jednotný systém na ochranu zemepisných označení. Aj v dôsledku tohto nedostatku často krát dochádza k falšovaniu a podvodnému používaniu názvov zemepisného pôvodu a nekalým praktikám, ktoré sú zavadzajúce pre konečného spotrebiteľa a škodlivé najmä pre mikropodniky a MSP. To, čo ma znepokojuje oveľa viac, je to, že dochádza k postupnému zániku tradičných zručností a remesiel, ktoré mali korene v kultúrnom, spoločenskom a historickom dedičstve v mnohých vidieckych oblastiach. Hlasovala som za uznesenie, lebo verím, že rozšírením zemepisných označení na nepoľnohospodárske výrobky môžeme zastaviť pokles tradičnej výroby, vyľudňovanie a ničenie vidieckych oblastí, ako aj odliv mladých ľudí, ktorí odchádzajú z týchto oblastí. Myslím si, že rozšírenie ochrany zemepisných označení bude dostatočným podnetom na zlepšenie prístupu na spoločný trh a trhy mimo EÚ. Očakávam, že v záujme oživenia odvetvia tradičnej remeselnej výroby využijeme medziregionálnu a nadnárodnú spoluprácu a na základe osvedčených postupov podnietime rozvoj vidieckych oblastí. Csaba Sógor (PPE),
írásban. – Meggyőződésem, hogy a földrajzi eredetjelzés alkalmazását ki kell terjesztenünk a nem mezőgazdasági termékekre is, hiszen ezek is hozzájárulnak egy régió vonzerejének növeléséhez, a helyi identitások egyediségük megőrzéséhez, így idegenforgalmi, kulturális, foglalkoztatási és kereskedelmi szempontból is kedvező hatást fejtenek ki. Nagyon fontos, hogy a szabályozás kialakítása során a Bizottság vegye figyelembe a termelők igényeit: ne támasszon túlzott bürokratikus követelményeket, továbbá az eljárás költségeit is tartsa alacsonyan. Ez azért is fontos, mert alapvetően kistermelőktől, kisvállalkozókról beszélünk, akiknek – főként az Európai Unió új tagállamaiban – néhány száz eurós admisztratív költség is jelentős tételként jelentkezik. Szeretném hangsúlyozni, hogy a márkanév/logó kapcsán a szöveg nagyon helyesen a «származási hely nyelvéről» beszél, hiszen az adott régióban élő közzösség nyelve, ezáltal a termék hagyományos elnevezése lehet az irányadó, nem pedig az adott tagállam hivatalos nyelve. Renato Soru (S&D),
per iscritto. – Ho votato oggi a favore della risoluzione non vincolante che chiede alla Commissione di presentare una proposta legislativa che estenda il regime UE di protezione dell'indicazione geografica (IG) dai prodotti agricoli ai beni prodotti localmente e a quelli artigianali incentrati su conoscenze tradizionali. L'introduzione di un regime UE per la protezione delle IG dei prodotti tipici locali rappresenterebbe un passo importante sia per i consumatori, ai quali si permette un acquisto più consapevole di prodotti che rispettano determinate regole di produzione e di qualità, sia ai produttori, che sarebbero protetti dalla concorrenza sleale dei prodotti contraffatti, a sostegno delle competenze tradizionali e artigianali del luogo specifico che assicurano la qualità dei prodotti tipici e la preservazione dei saperi regionali. Ritengo che, una volta introdotto, questo tipo di protezione possa offrire un grande potenziale economico specialmente per le piccole e medie imprese e le regioni dell'UE, e allo stesso tempo, consentire all'Unione di proteggere tali prodotti al di fuori dell'UE, nel quadro di negoziati commerciali internazionali. Joachim Starbatty (ECR),
schriftlich. – Durch diesen Bericht soll es eine Zentralisierung der Kontrolle geben und eine aus meiner Sicht wettbewerbsschädliche Einschränkung des Handels ähnlicher Produkte. Die Nationalstaaten bzw. die regionalen Akteure können aber ihren Bedarf am besten selbst bestimmen. Außerdem muss der Wettbewerb geschützt werden und Güter, die einem geschützten Produkt nachempfunden und klar als ähnlich markiert sind, dürfen nicht vom Wettbewerb ausgeschlossen werden. Aus diesem Grund kann ich nicht zustimmen. Ivan Štefanec (PPE),
písomne
. – Spotrebiteľ si musí byť istý, že výrobok, ktorý kúpil, spĺňa požadované parametre. Označovanie podľa lokality pôvodu sa osvedčilo pri potravinách a jeho rozšírenie na ďalšie výrobky by len posilnilo prestíž európskych výrobkov a pomohlo by aj lokálnym producentom. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće iz razloga što tradicionalni europski visokokvalitetni proizvodi utemeljeni na tradicionalnom znanju i tehnikama čine dio kulturne baštine EU-a te kao takvi predstavljaju ključan element koji treba očuvati u sklopu gospodarskog i socijalnog života brojnih regija Europe. Takvim se proizvodima može doprinijeti razvoju novih strategija za podupiranje poduzetništva na lokalnoj i regionalnoj razini. Također, moguće je i otvaranje novih radnih mjesta za kvalificirane radnike usko povezane s određenim područjima, čime se daje novi poticaj profesionalnom i obrtničkom usavršavanju. Oznake zemljopisnog podrijetla mogu imati velik gospodarski potencijal te se njihovom zaštitom može ostvariti korist za mala i srednja poduzeća te za regije EU-a. Sve veći interes potrošača za podrijetlo, autentičnost i metode proizvodnje zahtijeva od proizvođača informacije te se označavanjem proizvoda omogućuje potrošačima da pri kupovini proizvoda donose utemeljene odluke utvrđene na podrijetlu i kvaliteti proizvoda. Ujednačeno europsko zakonodavstvo u tom području koristilo bi Europskoj uniji u međunarodnim trgovinskim pregovorima, te stoga podržavam izvješće. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I strongly support this report, urging the Commission to come up with a Proposal for a unified system of protection of geographical indications for non-agricultural products, similar to the one already existing for agricultural products. I am firmly in favour of the proposed system of European-wide registration and uniform protection and guarantees. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Program zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla (OZP), uz programe zaštićene oznake izvornosti i zajamčeno tradicionalnih specijaliteta, predstavlja nastojanja Europske unije da promovira i zaštiti kvalitetu agrikulturnih dobara i prehrambenih proizvoda. Ovi programi potiču raznolikost agrikulturne proizvodnje, štite imena proizvoda od zloupotrebe i informiraju potrošače o proizvodima koje koriste. Proširenje OZP-a na nepoljoprivredne proizvode, obuhvatilo bi cijeli niz autentičnih proizvoda proizašlih iz lokalnih tradicija i vještina kojima Europska unija obiluje, a koji su sastavni dio regionalne i lokalne kulture EU-a. Proširenje ima značajne gospodarske potencijale u pogledu razvijanja turizma kao i stvaranja radnih mjesta. Ovaj prijedlog u potpunosti podupirem jer smatram da će osigurati, ne samo zaštitu kulturnog nasljeđa Unije, već i kvalitetu proizvoda koji se plasiraju na tržište EU-a, te će pomoći zaustavljanju iseljavanja mlađeg stanovništva iz ruralnih krajeva, obzirom da projekcije govore da bi se stvorilo više od četiri milijuna radnih mjesta. Jedan od proizvoda koji još nije spomenut u okviru nematerijalne baštine svakako je i konavoski vez, te sam tijekom rasprave iskoristila priliku inaugurirati ga kao autentični hrvatski proizvod koji bi trebalo uvrstiti u popis nepoljoprivrednih proizvoda čije zemljopisno podrijetlo treba zaštititi. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Návrh som nepodporil. Pokiaľ niekto chce chrániť určitý konkrétny výrobný postup alebo technológiu, môže na to využiť patent alebo ochrannú známku. Možnosť vyrábať daný výrobok by však nemala byť obmedzená len na konkrétnu geografickú lokalitu. To, či si niekto kúpi výrobok, ktorý nepochádza zo svojho pôvodného regiónu, by malo závisieť výlučne od rozhodnutia daného zákazníka. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o možnosti razširitve geografskih označb Evropske unije na kmetijske proizvode. Geografska označba EU pri kmetijskih proizvodih se je izkazala kot zelo dobra, zato jo moramo sedaj razširiti tudi na nekmetijske proizvode. Poleg tega, da bomo s to potezo pridobili 4 milijone novih delovnih mest, okrepili blaginjo in rast ter okrepili položaj malih in srednjih podjetij, bomo poskrbeli, da ohranimo našo kulturno dediščino, avtentičnost izdelkov in tradicionalno znanje. Hkrati pa bomo s tem zagotovili pošteno plačilo proizvajalcem za izvirnost in čim večjo ponudbo teh proizvodov. Evropska komisija naj čimprej predstavi zakonodajo za učinkovito zaščito geografskih označb EU za nekmetijske proizvode, ki bo zagotovila tudi prepoznavnost naših proizvodov v svetu. Pavel Svoboda (PPE),
písemně. – Podpořil jsem dnešní zprávu vzešlou z Výboru pro právní záležitosti (JURI), která navrhuje rozšíření unijní ochrany zeměpisných označení také na nezemědělské produkty. V současné době existuje unijní úprava ochrany zeměpisných označení pro zemědělské produkty, které mají specifické kvality a jsou produkovány určitým zavedeným způsobem v přesně vymezených regionech. Domnívám se, že je vhodné, aby obdobná unijní úprava existovala také pro nezemědělské produkty, kterých jednotlivé členské státy mohou jistě nabídnout bezpočet, a ochrana jejich označení jednotným unijním předpisem přinese zatraktivnění jednotlivých regionů, posílení ekonomiky jednotlivých regionů, může dále přispět k vyšší zaměstnanosti či k posílení cestovního ruchu. Vítám tedy, že tento návrh získal velkou podporu nejen ve výboru JURI, ale také na plénu Evropského parlamentu. Kay Swinburne (ECR),
in writing. – I voted in favour of this report. Wales has a rich history of traditional industries and crafts, and in our agricultural sector we have already benefitted from being able to demonstrate clearly to consumers the quality of produce from Wales. I welcome initiatives that support our traditional producers of non-agricultural goods and enable them to showcase the authenticity of their products to as many consumers as possible. Looking beyond the adoption of this report, it is important that any future system for geographical indication for non-agricultural produce is well thought through, with careful prior evaluation and consideration given to the cost implications and the impacts for producers and consumers. We must ensure that costs and red tape for businesses are kept to a minimum. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Oι γεωγραφικές ενδείξεις αποτελούν μια εγγύηση για τους καταναλωτές κυρίως για την ποιότητα του προϊόντος και τον νόμιμο ανταγωνισμό στην αγορά. József Szájer (PPE),
írásban. – A földrajzi árujelzők az áruk eredetmegjelölésére szolgálnak, feltüntetve azt az országot, régiót, megyét, helységet, gyártót, termelőt, amelyhez az áru a legjobban köthető. Jelenleg európai szinten az eredetvédelem kizárólag a feltételeknek megfelelő mezőgazdasági termékekre terjed ki, melyek tradicionális eljárással készülnek és kiváló minőséget képviselnek. Jelenleg ezen termékek védelme tagállamonként változó, némely tagállamban más tagországok termékeit a védelem nem illeti meg. A témában végzett kutatások és az érintett felekkel történő egyeztetést követően ez a saját kezdeményezésű jelentés azt kéri a Bizottságtól, hogy álljon elő jogalkotási javaslattal azon termékekre vonatkozóan is, melyek nem esnek a mezőgazdasági termékek körébe, és amelyek hagyományos módon történő előállításuknak köszönhetően az európai kulturális örökség részét képezik. Egy ilyen szabályozás jelentősen javítaná nemcsak a tagállamok, de Európa nemzetközi versenyképességét is. Szavazatommal ezért támogattam a javaslatot. Tibor Szanyi (S&D),
írásban. – Szavazatommal támogattam az indítványt, melynek célja, hogy az élelmiszerek mellett – melyeket már 1992 óta védelem övezi uniós szinten – más termékeket is ellássunk földrajzi jelzéssel. Ezzel a fogyasztók megfelelő tájékoztatást kaphatnak, de a kezdeményezés emellett segíti a kulturális örökség védelmét, a helyi vállalkozások fellendítését, illetve a helyi termékek promócióját is. A földrajzi jelzés tehát egy olyan név, vagy jel, amely egy termék eredetére utal. A jelzés általában a termék előállításához szükséges tradicionális eljárást, különleges tudást, vagy a helyi kultúrát is szimbolizálja, éppen ezért ezeket más vállalkozások nem tudják illetéktelenül felhasználni. Az Európai Bizottság több mint 800 olyan terméket tart számon, amelyet érintene egy ilyen új szabályozás, az antwerpeni gyémánt és a muranói üveg mellett ilyen például a halasi csipke, valamint a herendi és a hollóházi porcelán is. Az indítvány gyakorlatilag egy erős jelzés az Európai Bizottság felé, mely kezdeményezi, hogy minél hamarabb tegyen javaslatot egy egységes földrajzi jelző-rendszerre, és vegye figyelembe a már meglévő rendszereket. Adam Szejnfeld (PPE),
na piśmie. – Globalizacja gospodarek na świecie w znaczącym stopniu zwiększa mobilność prowadzenia biznesu, produkcji towarów, jak i świadczenia usług. To pozytywny proces i w jego ramach trudno sobie wyobrazić ograniczenia na przykład w zakresie ochrony pochodzenia geograficznego określonych produktów czy usług. Z drugiej jednak strony, istnieją niewątpliwie dziedziny i branże, które z uwagi na swoją regionalną czy lokalną specyfikę powinny podlegać ochronie w zakresie źródła pochodzenia lub konkretnych sposobów produkcji. Do tego katalogu branż lub dziedzin można zaliczyć produkcję wyrobów spożywczych, ale również rzemiosło, rękodzieło czy lokalną twórczość artystyczną. Te formy aktywności gospodarczej powinny podlegać szczególnej ochronie prawnej, z uwagi nie tylko na poszanowanie praw tych społeczności, które od dekad, a nierzadko od stuleci, zajmują się taką produkcją, ale również ze względu na ochronę określonej tradycji i kultury dla potomnych. Z tych powodów, zdecydowałem się głosować za sprawozdaniem Parlamentu Europejskiego dotyczącym rozszerzenia ochrony oznaczeń geograficznych Unii Europejskiej na produkty nierolne. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Calitatea desăvârșită și reputația produselor provenite din regiuni cu tradiție din Uniunea Europeană se regăsesc în ceea ce numim indicații geografice ale acestor produse. Know-how-ul și tehnicile tradiționale aplicate în timpul manufacturii lor fac parte din patrimoniul cultural al Uniunii Europene. Prin existența indicațiilor geografice, produsele agricole tradiționale din statele membre europene, de înaltă calitate, au contribuit la creșterea atractivității globale a regiunilor din care provin. În același timp, s-a dovedit că aceste produse mențin identitățile locale și promovează diversitatea locurilor, având un impact economic desăvârșit și beneficii incomensurabile pentru sectorul turismului, pentru cultură, ocuparea forței de muncă și comerț. Am votat în favoarea acestui raport, care îi solicită Comisiei să vină cu o propunere pentru un sistem unic, armonizat de protecție a indicațiilor geografice pentru produse neagricole în baza sistemului existent pentru cele agricole. Sper ca, astfel, să putem încuraja antreprenoriatul la nivel local și regional și să contribuim la promovarea activităților legate direct de realitățile locale. Indicațiile geografice pentru produsele neagricole au un potențialul economic imens, iar protecția lor adecvată poate aduce beneficii importante IMM-urilor și regiunilor europene. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – Pierre bleue de Belgique, Val St Lambert Glass, dentelle de Binche, tapis de Tournai, diamants d'Anvers, faïence de Mons et près de 800 autres produits artisanaux ne sont pour l'instant protégés que dans la moitié des pays européens. Le Parlement européen se prononce en faveur de la mise en place d'une législation qui mette en place dans tous les États membres une indication géographique protégée afin de promouvoir ces produits mais aussi de lutter contre la contrefaçon, d'éviter la concurrence déloyale et la tromperie du consommateur. Protéger notre savoir-faire, c'est protéger l'emploi lié à ces activités le plus souvent artisanales et sauvegarder notre patrimoine. Un système européen de protection des indications géographiques pour les produits non agricoles serait une réelle avancée pour les consommateurs, les fabricants afin de protéger le savoir-faire et les emplois qu'il génère contre la contrefaçon, l'utilisation frauduleuse des noms d'indications géographiques et autres pratiques déloyales. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – In this own initiative report that I supported, the European Parliament asks the Commission for a legislative proposal with the aim of establishing a single European system of protection of geographical indications for non-agricultural products. Uniform protection at the EU level would foster both its commercial policy and consumer protection. Among other things, it has a potential to foster innovation and the creation of new start-ups, in particular for small enterprises, combat counterfeit or imitation products and ensure more sustainable approach to economic development. The report asks the Commission to create a system based on best practices and non-discriminatory principles that would provide for strict control and a two-stage registration procedure. Such system should be accompanied by a single standardised and public European register for non-agricultural products benefiting from geographical indication protection. Isabelle Thomas (S&D),
par écrit. – Le rapport de Virginie Rozière a pour but de pousser la Commission européenne à légiférer sur un système de reconnaissance des indications géographiques (sorte de label de territoire) non agricoles. Alors que les indications géographiques agricoles sont reconnues dans la législation européenne, il n'y a pas de cadre pour les IG non agricoles. Les artisans locaux ne peuvent faire reconnaître leur savoir-faire, dans la plupart des pays. Les couteaux de Laguioles, le marbre de Carrare ou les tartans écossais ne sont pas de simples marques, ils font partie du patrimoine immatériel européen. Ainsi, j'ai soutenu avec détermination ce rapport, car une extension du système des indications géographiques permettra une préservation efficace du patrimoine et de l'emploi, constituera un rempart contre les délocalisations et simplifiera la vie de nos artisans et le choix des consommateurs européens. Nous attendons de la Commission qui, seule, détient le pouvoir d'initiative législative, qu'elle propose rapidement une législation reprenant cette proposition qui fait largement consensus au sein du Parlement européen. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Poduprla sam ovaj izvrsni prijedlog jer držim da isti niti u jednom segmentu ne krši principe proporcionalnosti i supsidijarnosti, te predstavlja pravi primjer dodatne vrijednosti koju Unija može pružiti zemljama članicama. Budući da je tržište Europske unije i više nego bogato proizvodima koji su dio kulturnog, socijalnog, te ekonomskog nasljeđa pojedinih država članica Unije, prijedlog da se zaštita oznake zemljopisnog porijekla, osim poljoprivrednih proizvoda (koji se na europskom nivou štite još od 1992.) proširi i na nepoljoprivredne proizvode, držim iznimno pozitivnim, korisnim i svrhovitim. Razni industrijski proizvodi te rukotvorine koji su tradicionalno ukorijenjeni u određenim zemljopisnim regijama dugo godina bili su nepravedno izostavljeni iz procesa zaštite oznake zemljopisnog porijekla, te sam stoga iznimno zadovoljna jer se krenulo u eliminaciju ove nepravedne prakse. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o možnosti razširitve zaščite geografskih označb Evropske unije na nekmetijske proizvode sem podprla, saj menim, da prinaša mnogo koristi državam članicam. Uvedba geografskih označb lahko direktno vpliva na turizem, lokalni gospodarski razvoj in ohranjanje kulturne dediščine ter pripomore k okrepitvi zaupanja potrošnikov. V EU lahko trenutno dobijo enotno zaščitno geografsko označbo samo kmetijski proizvodi iz določenega geografskega izvora, te prakse pa še ne poznamo za nekmetijske proizvode. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la posible extensión de la protección de las indicaciones geográficas de la Unión Europea a productos no agrícolas. Este tipo de indicación ha existido históricamente para los productos agrícolas, intentando así satisfacer la protección de productos de interés prioritario para los sectores primarios de los respectivos países. La extensión a otro tipo de productos es interesante, partiendo además de la experiencia ganada en productos agrícolas. Entendemos aún así que esto requiere de análisis pormenorizados de cada sector para el que pudieran crearse indicaciones geográficas. Ulrike Trebesius (ECR),
schriftlich. – Als Schattenberichterstatterin der ECR im IMCO-Ausschuss habe ich zwei Ziele verfolgt. Erstens habe ich der Einrichtung eines einheitlichen europäischen gesetzlichen Rechtsrahmens zugestimmt, damit der Wildwuchs der nationalen Regelungen beendet wird und europäische Rechtssicherheit erreicht wird. Gleichzeitig habe ich mich gegen eine Zentralisierung der Kontrollinstanzen gewehrt, weil ich glaube, dass die Kontrollbedürfnisse von nationaler Seite festgelegt werden sollten und auch die Ausgaben für die Kontrolle auf nationaler Ebene verbleiben sollten. Die Nationalstaaten bzw. die regionalen Akteure können ihren Bedarf am besten selbst bestimmen. Zweitens habe ich versucht, den Wettbewerb zu schützen und den Vorschlag gemacht, dass Güter, die einem geschützten Produkt nachempfunden und klar als ähnlich markiert sind, nicht vom Wettbewerb ausgeschlossen werden sollen. Bereits im IMCO-Ausschuss habe ich mich mit meiner Position nicht durchsetzen können. Es soll eine Zentralisierung der Kontrolle geben und eine aus meiner Sicht wettbewerbsschädliche Einschränkung des Handels ähnlicher Produkte. Aus diesem Grund habe ich bereits die Meinung des IMCO-Ausschusses abgelehnt und lehne jetzt ebenso die Vorlage des JURI-Ausschusses ab, die an diesen Zielen nichts geändert hat. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – Il s'agit d'un rapport qui a le mérite d'étendre la protection des indications géographiques aux produits non agricoles, comme les couteaux de Laguiole ou la dentelle de Calais, notamment. Une IGP est un nom ou un symbole qui fait référence à l'origine géographique d'un produit et à un savoir-faire traditionnel. Elle permet au producteur de faire valoir ses produits et offre au consommateur des garanties en matière de qualité. En France, dans certains secteurs, les entreprises ont évalué que la protection des indications géographiques pour les produits non agricoles entraînerait une augmentation possible de 25 % de la demande internationale. Il s'agit donc ici de protéger le «Made in France». Ce rapport est donc globalement positif. J'ai voté en faveur de ce texte. Mihai Țurcanu (PPE),
în scris. – În cadrul Uniunii Europene există numeroase produse neagricole care provin din tradițiile fiecărui stat membru și care au devenit o parte importantă din cultura locală și regională a acestora. Notorietatea și autenticitatea acestor produse fac ca acestea să fie extrem de căutate, putând face, în acest sens, obiect al falsificării, ceea ce poate reprezenta un prejudiciu pentru consumatori și producători. Este nevoie de dezvoltarea unui sistem unic de protecție a indicațiilor geografice la nivel european, întrucât în statele membre există niveluri diferite de protecție, acest fapt fiind o problemă pentru protecția lor eficientă. Este nevoie la nivel european de o strategie pentru promovarea acestor produse de înaltă calitate. Aceasta poate duce la creșterea prestigiului produselor manufacturiere și artizanale din regiunile Europei și, deci, la stimularea economiei locale, prin crearea de noi locuri de muncă în aceste sectoare, prin încurajarea turismului și prin creșterea încrederii consumatorilor. Această strategie poate favoriza dezvoltarea întreprinderilor mici, care realizează aproximativ 80 % din producția produselor tradiționale locale, prin metode de vânzare mai eficiente și printr-o cooperare mai strânsă în cadrul acestui sistem unitar la nivel european. Așadar, am votat în favoarea raportului privind posibilitatea de a extinde protecția indicațiilor geografice ale UE la produsele neagricole. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la posible extensión de la protección de las indicaciones geográficas de la Unión Europea a productos no agrícolas. Este tipo de indicación ha existido históricamente para los productos agrícolas, intentando así satisfacer la protección de productos de interés prioritario para los sectores primarios de los respectivos países. La extensión a otro tipo de productos es interesante, partiendo además de la experiencia ganada en productos agrícolas. Entendemos aún así que esto requiere de análisis pormenorizados de cada sector para el que pudieran crearse indicaciones geográficas. Ernest Urtasun (Verts/ALE),
in writing. – Abstained because voting in favour of an extension of intellectual property protection to new categories of goods is a position I and my Group could, in principle, not support. Inese Vaidere (PPE),
rakstiski
. – Uzskatu, ka līdztekus atbalstam inovācijām nepieciešams aizsargāt tradicionālos ražojumus, kuru izgatavošanas metodes ir tikušas nodotas no paaudzes paaudzē. Eiropas Savienībā šobrīd jau veiksmīgi darbojas aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde pārtikas produktiem; sarakstā iekļauti arī trīs unikāli Latvijas produkti - sklandrausis, Carnikavas nēģi un salināta rudzu rupjmaize. Attiecinot ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību uz reģionālas un vietējas nozīmes nelauksaimnieciskiem un amatnieku produktiem, kuru izgatavošanas pamatā ir tradicionālas prasmes vai zināšanas, ieguvēji būs reģioni, mazie un vidējie uzņēmēji, amatnieki un, protams, patērētāji. Arī Latvijā netrūkst produktu, kas raksturīgi noteiktai vietai vai ģeogrāfiskam apgabalam, piemēram, Latgales podniecība. Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu ieviešana nepārtikas produktiem veicinās ekonomiku, tūrismu, kā arī palīdzēs saglabāt kultūras mantojumu un tradicionālās prasmes. Tāpat šāda saraksta izveide dotu pamatu Eiropas Savienībai nodrošināt tādu pašu aizsardzību produktu eksportam starptautisko tirdzniecības sarunu ietvaros. Ieguvēji būs arī patērētāji, kuriem sistēma sniegs uzticamu informāciju par vietu un izgatavošanas metodi, lai palīdzētu veikt informētu izvēli, novēršot maldināšanu, ko varētu radīt nosaukumi vai apraksti. Tāpat šāda reģistra izveide ļautu apkarot viltojumus, nepieļaut negodīgu konkurenci un citas negodīgas prakses Tajā pašā laikā reģistrācijas procedūrai jābūt pēc iespējas efektīvai, vienkāršai un pieejamai, lai tā ražotājiem neradītu papildu administratīvo un finansiālo slogu. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this non-binding resolution concerning the legal protection of geographical indications of local and regional artisanal know-how. The resolution calls on the Commission to propose legislation to extend EU-wide protection of geographical indications (GI) to include regionally and locally manufactured goods and handicraft products. The aim of these provisions is, on one hand, to support the economic potential of product quality and to guarantee such quality for consumers, and on the other hand, to preserve cultural heritage and traditional know-how. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – Hablamos de un área en la que es importante avanzar ya que los productos europeos de calidad basados en el conocimiento y las técnicas tradicionales representan un patrimonio cultural de la Unión indispensable. Hablamos de bienes intangibles que podrían perderse si no son debidamente protegidos. Por ello es necesario votar a favor de dicho informe y pedir de este modo a la Comisión Europea que desarrolle una propuesta legislativa que extienda las llamadas «denominaciones de origen» a productos no agrícolas. Elena Valenciano (S&D),
por escrito. – He votado a favor del Informe Rozière porque la extensión del sistema de indicaciones geográficas protegidas a los productos no agrícolas tendría abundantes repercusiones positivas tanto para el conjunto de la UE como para España. Supondría en primer lugar crear una garantía de calidad que protegería tipos de producción artesanal y tradicional cruciales para la economía de ciertas regiones respecto de las copias ilegítimas que merman su valor añadido. Afianzaría la sostenibilidad económica de miles de PYMES y aseguraría el mantenimiento de los correspondientes puestos de trabajo. Además, proporcionaría al consumidor una garantía adicional de la calidad y trazabilidad de los productos que consumen. España es prueba del éxito del actual sistema de indicaciones geográficas protegidas para productos agro alimentarios; por ello, considero que su ampliación a los productos no alimentarios generará beneficios similares a nivel europeo en materia de sostenibilidad de las PYMES dedicadas a estos productos, empleo y protección de los consumidores. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – Creo que el sistema de indicaciones geográficas para productos agrícolas se ha revelado como un mecanismo positivo para proteger a los y las pequeñas productoras locales en determinadas naciones y Estados actualmente pertenecientes a la UE. Por eso creo que es positivo extender este sistema a otro tipo de productos distintos de los agrícolas teniendo en cuenta la experiencia y las lecciones aprendidas durante este tiempo con los productos agrícolas. Derek Vaughan (S&D),
in writing. – Geographical indication can be an important indicator of both heritage and quality for many products. It is important that we extend to non-agricultural products the same protections that consumers already enjoy in relation to agricultural products. If a product is associated with a certain region or area then the consumer should be allowed to purchase with the confidence that this is in fact a correct and accurate portrayal. Furthermore, this protects businesses that rely on the production of certain materials that are associated with an area, often drawing on long tradition and practice to provide good quality for those who purchase their goods. I was proud to vote in favour of these common sense protections for both businesses and consumers. Hilde Vautmans (ALDE),
schriftelijk. – Dit verslag heeft tot doel de bescherming van geografische aanduidingen uit te breiden. Het zijn die geografische aanduidingen die een bepaalde streek bekend maken en de lokale en regionale economie kunnen opkrikken. De lokale handelaars en producenten varen er wel bij en lokale gebruiken en tradities gaan minder gemakkelijk verloren. Door deze bescherming kunnen er bijkomende jobs gecreëerd worden en ambachten in ere worden gehouden. Ik stemde dus voor. Marie-Christine Vergiat (GUE/NGL),
par écrit. – L'indication géographique de l'origine des produits agricoles a plutôt fait ses preuves en matière de protection, grâce notamment aux appellations AOP et AOC. Soutenir la mise en place d'un système équivalent pour les produits issus de l'artisanat est donc positif. Face à la concurrence internationale, les producteurs locaux ont besoin de cette protection, qui valorise la qualité et l'authenticité des biens artisanaux fabriqués à l'échelle régionale ou locale. Une telle mesure pourrait avoir des avantages significatifs pour les PME et la reconnaissance de leur savoir-faire. Cela renforcerait l'accès à des informations fiables pour les citoyens européens quant au lieu et aux modes de production en leur apportant des garanties sur l'origine des produits. Cette résolution a le mérite de constituer une première étape pour mieux protéger les productions locales dans l'Union européenne. Reste à savoir quelles conclusions pourront en tirer les autres institutions européennes pour qu'au-delà des bonnes intentions, on aboutisse à une réelle protection juridique. J'ai néanmoins voté pour, car cela va dans le bon sens. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – A resolução apoia a ideia de criação de um sistema de indicação geográfica de produtos não agrícolas, tendo em conta os produtos tradicionais europeu de qualidade baseados em saber-fazer e técnicas tradicionais que são parte integrante do património cultural da UE e que devem ser preservados. A proteção das IG poderá funcionar como um incentivo para preservar o património cultural e de saber-fazer tradicional, podendo contribuir para evitar o despovoamento e a destruição de zonas rurais e para travar o êxodo dos jovens que estão a abandonar essas zonas, garantindo uma remuneração justa aos produtores. Uma boa legislação pode ajudar a combater eficazmente a contrafação, a promover e facilitar o acesso ao mercado comum e aos mercados fora da UE, estimular o desenvolvimento económico a nível regional e local. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Ich lehne es ab, die bisher schon nur eingeschränkt sinnvollen EU-Regeln zur Herkunftskennzeichnung von Landwirtschaftsprodukten auf andere Sektoren auszudehnen. Die bisherigen Regeln für Landwirtschaftsprodukte sind nicht ehrlich und erlauben, dass Lübecker Marzipan nicht aus Lübeck und Schwarzwälder Schinken nicht aus dem Schwarzwald kommt. Es handelt sich also um eine legalisierte Verbraucherirreführung. Gleichzeitig wird Markenanwälten ein Spielfeld für ebenso sinnlose wie lukrative Prozesse eröffnet. Schlechte Regeln sind abzuschaffen. Sie auszudehnen ist ein großer Fehler. Glenis Willmott (S&D),
in writing. – This vote is the next step in efforts to extend geographical indication protection for authentic local products. It is great news for consumers and for our industries that are producing authentic local goods, and will make it harder for factories to pass off cheap knock offs as originals. This means original regional products could have the same protection as authentic regional food like Melton Mowbray pork pies. Anna Záborská (PPE),
par écrit. – Protéger notre patrimoine agricole avec des indications géographiques était nécessaire. Élargir cette possibilité à des produits non agricoles constitue une nouvelle étape dans la préservation de notre patrimoine rural. Cela permettra non seulement de reconnaître le savoir-faire en la matière, mais aussi de protéger ces produits de qualité (notamment vis-à-vis des contrefaçons). Enfin, cela aura des retombées économiques positives pour les régions qui vivent de ces produits. Θεόδωρος Ζαγοράκης (PPE),
γραπτώς. – Υπερψήφισα την έκθεση της συναδέλφου κας Virginie Rozière σχετικά με την πιθανή επέκταση της ενωσιακής προστασίας της γεωγραφικής ένδειξης σε μη γεωργικά προϊόντα. Θα πρέπει να προστατέψουμε τα υψηλής ποιότητας παραδοσιακά ευρωπαϊκά προϊόντα, που βασίζονται σε παραδοσιακές τεχνικές, καθώς αποτελούν αναπόσπαστο τμήμα της πολιτιστικής κληρονομιάς της Ευρώπης. Τα προϊόντα αυτά συνδέονται άμεσα με τους τοπικούς τρόπους ζωής, ιδίως σε αγροτικές περιοχές και συμβάλλουν στην ενίσχυση και προώθηση του ξεχωριστού χαρακτήρα τους, γεγονός το οποίο λειτουργεί προς όφελος του πολιτιστικού τουρισμού, της απασχόλησης και της ανάπτυξης. Pablo Zalba Bidegain (PPE),
por escrito. – La posible ampliación de la protección de las indicaciones geográficas de la Unión Europea a productos no agrícolas es una buena noticia para Europa. He votado a favor de este informe en línea con la opinión de la Comisión Europea porque considero que trae múltiples ventajas a los europeos. Tiene efectos positivos para los ciudadanos como consumidores, tomarán decisiones más informadas, pudiendo identificar el origen y la calidad de los mismos, proporcionando información sobre el producto. Es beneficioso para las regiones productoras de productos que reciban este sello reforzando su industria o artesanía y dando una distinción a la región. En general beneficiará al tejido económico y social europeo protegiendo a consumidores, productos y productores. Marco Zanni (EFDD),
per iscritto. – Ho accolto con favore questa relazione che chiede che il marchio di indicazione geografica protetta (IGP) includa non solo prodotti alimentari, ma anche opere dell'artigianato, aiutando così a preservare il patrimonio culturale europeo e la crescita economica, soprattutto delle piccole e medie imprese, garantendo al contempo una maggior tutela dei consumatori. Questa relazione considera che i prodotti tradizionali europei di alta qualità, frutto di conoscenze e tecniche tradizionali, rappresentano un patrimonio culturale dell'UE e un elemento essenziale da preservare nella vita economica e sociale di numerose regioni europee. La relazione, in particolare, chiede alla Commissione di realizzare un sistema di protezione unico a livello UE considerando che l'assenza di tale sistema determina un quadro europeo inadeguato e particolarmente frammentato, dovuto al fatto che alcuni Stati membri non offrono alcuna protezione specifica mentre in altri vigono definizioni, procedure e livelli di protezione diversi all'interno delle norme nazionali e locali. Tale frammentazione ostacola lo sviluppo armonico del mercato comune e una protezione omogenea nonché un'effettiva concorrenza in condizioni di parità, che impedisce ai consumatori di ricevere informazioni esatte, veritiere e comparabili. Tomáš Zdechovský (PPE),
písemně. – Označování země, regionu či místa původu je v Evropské unii povinné pouze u zemědělských produktů. Podpořil jsem tedy tuto iniciativu Evropského parlamentu, aby byla podobná pravidla stanovena i pro nezemědělské produkty, a to především u tradičních regionálních výrobků. Jsem přesvědčen, že to povede k uznání jejich kvality a současně jejich propagaci na společném evropském trhu. Jana Žitňanská (ECR),
písomne. – Tradičné výrobky tvoria súčasť našej kultúrnej identity, kultúrneho dedičstva, a zdôrazňujú krásu a tradície jednotlivých regiónov Európskej únie. Tieto výrobky sú často vyrábané vo vidieckych oblastiach a v regiónoch s nízkymi možnosťami pracovného uplatnenia. Sú vyrábané rodinnými podnikmi, prípadne malými a stredne veľkými podnikmi na základe tradičného know – how a dokážu zohrať významnú úlohu na poli tvorby nových pracovných miest. Preto ich nedostatočná ochrana, ktorá bola spôsobená absenciou jednotnej právnej úpravy na európskej úrovni, viedla najmä k poškodzovaniu povesti tradičných výrobkov ich napodobňovaním, znižovaniu dôvery spotrebiteľov, ktorí tradičné výrobky vnímajú ako záruku kvality, ale v konečnom dôsledku aj k ohrozeniu tradičných remesiel a pracovných miest, ktoré poskytujú. Keďže aj Slovenská republika má mnoho nezameniteľných tradičných výrobkov, ktoré nie sú poľnohospodárskymi produktmi (ktoré sú na celoeurópskej úrovni chránené už od roku 1992), túto správu som podporila. Kosma Złotowski (ECR),
na piśmie. – Właściwe oznaczenie źródła pochodzenia produktów regionalnych pełni ważną rolę zarówno dla producentów, jak i konsumentów. Producenci otrzymują gwarancję, że dzięki systemowi certyfikacji i spełnieniu określonych wymogów dotyczących użytych materiałów czy metod wytwarzania ich produkt jest chroniony przed nieuprawnionym kopiowaniem. Konsumenci natomiast otrzymują narzędzie do dokonywania świadomych zakupów, zgodnych z ich preferencjami i oczekiwaniami. Stworzenie takiego skutecznego systemu oznaczeń na poziomie europejskim udało się w obszarze obrotu produktami rolnymi i przyczyniło się do zwiększenia świadomości konsumentów. Również produkty rolne z Polski stały się dzięki temu bardziej rozpoznawalne, a dzięki swojej wysokiej jakości na stałe zagościły na rynkach pozostałych państw członkowskich. Podobny sukces możemy osiągnąć w obszarze produktów nierolnych, dlatego głosowałem za przyjęciem tego sprawozdania. Taki system będzie nie tylko gwarantował ochronę tradycyjnych metod produkcji, ale również pozwoli na tworzenie miejsc pracy w regionach, gdzie lokalne rzemiosło stanowi ważną część dziedzictwa kulturalnego i gospodarczego. Zielone światło dla stworzenia systemu oznaczeń europejskich nie oznacza jednak bezwarunkowej zgody na możliwe wady tego systemu. Oczywiście stworzenie unijnych standardów w zakresie oznaczeń nierolnych produktów regionalnych musi obejmować rzetelną kampanię informacyjną dla konsumentów oraz nie może stwarzać trudnej do pokonania bariery administracyjnej dla producentów, którzy będą chcieli zarejestrować w takiej bazie swoje produkty. Marco Zullo (EFDD),
per iscritto
. – Ho votato a favore della relazione sull'estensione della disciplina sull'indicazione di origine geografica anche ai prodotti non agroalimentari perché ritengo possa essere uno strumento efficace per sostenere e rendere più competitive le nostre eccellenze locali. La relazione considera l'alta qualità dei prodotti artigianali europei, frutto di conoscenze e tecniche tradizionali, come un patrimonio culturale da preservare per tutelare le specificità dei singoli territori e valorizzare le filiere di produzione locali. L'assenza di un sistema armonizzato determina un quadro europeo inadeguato e particolarmente frammentato ed effetti distorsivi sullo sviluppo armonico del mercato comune, impedendoci di sfruttare appieno il potenziale economico, sociale, culturale che discende da queste produzioni. Apprezzo perciò la ferma richiesta alla Commissione di presentare una proposta legislativa in tal senso. 8.8.   Κοινές διατάξεις για τα Ευρωπαϊκά Διαρθρωτικά και Επενδυτικά Ταμεία: ειδικά μέτρα για την Ελλάδα (A8-0260/2015 - Iskra Mihaylova) Oral explanations of vote Krisztina Morvai (NI). – Természetesen megszavaztam azt, hogy a nehéz helyzetben lévő Görögország úgymond több európai uniós pénzt, segítséget kapjon. Azonban, ahogy a felszólalásomban a témával kapcsolatban elmondtam, bíztatnám a görög polgárokat arra, hogy alaposan kövessék és ellenőrizzék, hogy hogy költik el ezeket a pénzeket, és hogyha arra lesznek figyelmesek, hogy átláthatatlan, korrupt pályázatokban osztják el ezeket az eszközöket, akkor azonnal lázadjanak fel, illetőleg jelezzék az Európai Uniónak. Ahogy én is tettem a magyar földekkel kapcsolatos manipulációk vonatkozásában, amikor is észleltem azt több bejelentés alapján, hogy az európai uniós földalapú támogatásokkal manipulálnak olyan módon, hogy arra nem jogosultaknak adnak földbérleteket, akik aztán a saját zsebükbe teszik a pénzt. Az Európai Bizottságnak jeleztem a problémát, akik az OLAF-hoz fordultak, biztatom saját honfitársaimat, hogy ... (az Elnök megvonta a szót) Ivana Maletić (PPE). – Gospođo predsjednice, danas smo podržali konkretne mjere za izmjene regulative kako bismo pomogli Grčkoj u bržoj apsorpciji europskih fondova. Ne smijemo zaboraviti da i druge države članice imaju poteškoća s financiranjem investicija i strateških projekata i da nemaju često dovoljno sredstava za sufinanciranje i pretfinanciranje. Zbog toga apeliram na Europsku komisiju da razmišlja o pomoći u provedbi i ubrzanju provedbi europskih fondova i u drugim državama članicama, osobito u osam država članica koje posebno zaostaju i za koje je Europska komisija osnovala i Task Force. I za njih u cjelini treba razmisliti kako pojednostaviti pravila i pojednostaviti čitavu regulativu kako bi provedba europskih fondova bila što brža i konkretnija u tim državama članicama. Naravno, na vlade apeliramo da pojednostave provedbena pravila jer se krajnji korisnici sve teže snalaze u različitoj regulativi. Seán Kelly (PPE). – Madam President, I had the honour to speak on behalf of the EPP when Mr Tsipras, the Greek Prime Minister was here, and at that time I was rather critical of him. But I did say that if he went away and put a serious package together, the European Union would meet him more than halfway. He has done that and, in fairness, he has been re-elected. Having said that, it is going to be very difficult for Greece. Like yourself, Madam President, I come from Ireland, and we know how difficult the bail-out programme was. But by sticking with it, we are now coming out the other side and things are improving. I want to see the same happening for Greece, but certainly every effort must be made to help them, and if, through the Structural Investment Funds, we can be more lenient with Greece, then we have an obligation to do that. We are also conscious of the fact that Greece is bearing a lot of the brunt of the migration crisis. That, with their bail-out situation, makes it difficult, so we must help them in every way, and this is a good step. Jiří Pospíšil (PPE). – Paní předsedající, já jsem se u tohoto materiálu zdržel, ne že bych nechtěl podpořit Řecko. Jsem si vědom situace, v jaké se Řecko nachází, a byl jsem připraven podpořit materiál, který by stanovil výjimku pro Řecko při čerpání strukturálních fondů tak, jak tu výjimku formulovala červencová Evropská rada, to znamená pro období let 2014 až 2020, to znamená do budoucna. Materiál jsem nepodpořil z toho důvodu, že nad rámec rozhodnutí evropského summitu Evropská komise předložila materiál, který upravuje pravidla už pro fakticky končící programové období pro roky 2007 až 2013. Podle některých expertů a právníků je takovýto návrh retroaktivní a v některých aspektech problémový. Myslím si, že pomoc, kterou schvalujeme, bychom měli schvalovat do budoucna, nikoliv do právních vztahů, které již byly založeny a které se nyní vyúčtovávají a končí. Andrejs Mamikins (S&D). – Šis priekšlikums attiecas uz finansiālo palīdzību Grieķijai. Un ideja ir laba — paaugstināt maksimālo Eiropas Savienības budžeta daļu pirmsfinansēšanas un pagaidu maksājumiem līdz 100 %. Tas pats ar konverģences, reģionālās konkurētspējas un nodarbinātības mērķu programmu fondiem 2007.–2013. gadā, un tas pats ar papildus palīdzību 2014.–2020. gadā. It īpaši es atzīmēšu gadījumu ar zvejniecību un investīcijām. Protams, šīs palīdzības sniegšana tiek domāta nevis vienkāršai izdevumu segšanai konkrētās jomās, bet kopējās konkurētspējas paaugstināšanai grieķu ekonomikā un to strādnieku vidū. Neskaitot to, galvenais mērķis tomēr ir stimulēt grieķu valdības centienus reformu iniciēšanā un pakāpeniskā realizēšanā, kas arī ļautu Grieķijai atgriezties attīstītāko, konkurētspējīgāko un progresīvāko Eiropas un pasaules valstu starpā. Man jāsaka, ka Grieķijas veselība ir Eiropas veselība. Es nobalsoju par. Stanislav Polčák (PPE). – Paní předsedající, já jsem podpořil tento návrh usnesení, který má skutečně pomoci těžce zkoušenému Řecku. Přiznám se, že bych pana premiéra Tsiprase asi nikdy nevolil, ale pomoc konkrétní krajině, která se ocitla v takových závažných hospodářských problémech, to považuji za projev skutečné evropské solidarity, o které tady hovoříme v mnoha ohledech. Podle mého názoru těch 500 milionů EUR, o které by měla být pomoc dodatečně navýšena, tj. právě rezervy nebo zálohy, což je fakticky rozpočtový dopad pro letošní rok i pro příští rok, jsou poměrně malé peníze vzhledem k tomu, že se jejich poskytnutím skutečně může za jasně daného regulačního rámce a za situace, kdyby rovněž (a to trochu tomu usnesení zároveňvyčítám) byl více podmíněn převod těchto prostředků na plnění konkrétních domácích úkolů ze strany Řecka, nastartovat hospodářský růst. A to tak, aby i tento potenciál opět nebyl jenom promrhán. Νότης Μαριάς (ECR). – Κυρία Πρόεδρε, υπερψήφισα τη συγκεκριμένη έκθεση διότι τα μέτρα που πρέπει να ληφθούν για την στήριξη της Ελλάδας είναι αποφασιστικά. Μια χώρα η οποία υπέφερε και υποφέρει, ακριβώς λόγω των μνημονίων· τα μνημόνια φτωχοποίησαν την Ελλάδα. Ταυτόχρονα τα μνημόνια επέβαλαν την μείωση των δημοσίων επενδύσεων. Επομένως χωρίς δημόσιες επενδύσεις δεν μπορούσε να υπάρξει συγχρηματοδότηση από πλευράς Ελλάδας. Άρα δεν μπορούσε να γίνει και η απορρόφηση των κοινοτικών κονδυλίων. Ξεκάθαρα λοιπόν, τα μέτρα αυτά ήταν αποφασιστικά προκειμένου να προχωρήσουμε. Να προχωρήσουμε σε μια φάση που η ίδια η Ευρωπαϊκή Ένωση, μέσω της τρόικας, έχει φτωχοποιήσει την Ελλάδα, γι αυτό λέμε και την παροιμία: «Να σε κάψω Γιάννη να σε αλείψω μέλι». Δηλαδή έρχεται τώρα η Ευρωπαϊκή Ένωση να συμπληρώσει, να βοηθήσει τον ελληνικό λαό, έστω και περιορισμένα, για να ανακουφιστεί από αυτές τις επιθετικές και άδικες πολιτικές του ίδιου του μνημονίου. Written explanations of vote William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – UKIP rejected this report because receiving financing from the EU at an earlier date will not correct the Greece's liquidity problems. The EU should allow and accommodate Greece to leave the Eurozone if they so desire. By allowing Greece to leave the Eurozone they could devalue their currency and default on IMF and Troika loans. This would be a much more prudent method for recovery in the medium and long term compared to only short term finance that only answers immediate liquidity issues. Isabella Adinolfi (EFDD),
per iscritto. – Nel luglio 2015, la Commissione ha proposto la modifica di due articoli del regolamento n. 1303/2013 al fine di garantire che i finanziamenti dell'UE, disponibili per la Grecia, siano disponibili per i beneficiari quanto più rapidamente possibile. Tra gli elementi chiave c'è l'aumento del tasso di cofinanziamento per i progetti della programmazione 2007-2013 dal 95 al 100%, e per quanto riguarda la programmazione 2014-2020, previsione di un prefinanziamento iniziale supplementare del 7% nei programmi operativi della politica di coesione in Grecia. Questo permetterebbe alla Grecia di non perdere 2 miliardi di euro quest'anno e di avere una liquidità immediata nel biennio 2015 - 2016 per 2 miliardi di euro. Lo Stato greco dovrà garantire l'istituzione di un meccanismo per garantire che gli importi supplementari resi disponibili a seguito delle misure adottate siano impiegate esclusivamente per i pagamenti a favore di beneficiari. In commissione REGI si è votato a stragrande maggioranza per la procedura semplificata per permettere il voto in Plenaria per facilitare l'impiego dei fondi in Grecia. Vista la situazione in Grecia e per le importanti misure adottate, ho dato il mio voto a favore della proposta. Clara Eugenia Aguilera García (S&D),
por escrito. – Grecia se ha visto afectada por las consecuencias de la crisis financiera de modo singular. Esto ha llevado a una situación excepcional que se ha considerado necesario abordar con medidas específicas de manera que la falta de liquidez y de fondos públicos no obstaculice las inversiones en el marco de FEDER, FSE, Fondo de Cohesión y FEMP. Apoyo modificar el Reglamento sobre disposiciones comunes para, entre otras medidas, contemplar una prefinanciación adicional para los programas operativos de la política de cohesión para el periodo 2014-2020 en el marco del objetivo de inversión en crecimiento y empleo, así como permitir que el límite máximo del total acumulado de la prefinanciación y de los pagos intermedios sea del 100% y aumentar al 100% el porcentaje de cofinanciación de los programas operativos de 2007-2013 de los objetivos de convergencia y de competitividad regional y empleo. Esto permitirá a Grecia la distribución anticipada de más 2.000.000.000€ y posibles ahorros de cerca de otros 2.000.000.000€, terminar los proyectos en curso y reembolsar a los beneficiarios de los fondos, de manera que puedan realizar las inversiones previstas y ser reembolsados de inmediato tras la presentación de sus solicitudes de pago. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – Se trata de una posición del Parlamento Europeo aprobada en primera lectura para que el Estado griego obtenga ventajas a corto plazo en su financiación, mediante el adelanto de parte de los pagos presupuestados en los fondos estructurales y de cohesión 2014-2020, del aumento del techo de cofinanciación, así como de la ejecución de los pagos pendientes del marco 2007-2013. Se estima que dichas medidas repercutirán en un saldo positivo para las finanzas públicas griegas de unos 2.000 millones de euros, una parte ínfima comparada con los 260.000 millones que Grecia ha debido pedir prestado a las instituciones de la troika (FMI, Banco Central Europeo, y Comisión Europea) a cambio de medidas que han ahondado en la pauperización de la sociedad griega. Además no suponen un desembolso extra de las instituciones europeas sino un avance en lo presupuestado para los ejercicios de 2018 y 2020 respectivamente. Pese a esta necesaria crítica general a la política económica europea, la propuesta permite al Gobierno griego recibir un extra de liquidez en el corto plazo por lo que, no siendo una solución en sí a los problemas económicos derivados de la contracción del gasto público, he decidido dar mi voto favorable. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which changes the Structural Funds regulation and investments to allow advance structural fund payment, and to facilitate pre-financing and co-financing, to Greece. This amendment offers a brief and minor relief to Greece's economy, allowing it to quickly access these vital funds. Tighter financing conditions, as well as economic uncertainties in recent months, have caused liquidity problems, disrupting investment programs and the ability of the Greek authorities to fully utilise the available EU funds. The Greek economy is in urgent need of a cash injection, as funds for public investment to revive the economy are lacking. This means that Greece is less able to co-finance this policy, and many projects may not be completed. The resolution is also urgent because if Greece does not use the funds still available under the 2007 – 2013 funding period before the end of 2015, these funds will be lost, and Greece will miss out on about 2 billion euros for much-needed projects and job creation. Max Andersson (Verts/ALE),
skriftlig. – Jag valde att lägga ned min röst i omröstningen om ändringsförslag 2, som säger att EU bör tillåta Grekland ett utträde ur eurosamarbetet om det bedöms vara en av flera noga prövade möjligheter för att komma till rätta med Greklands finansiella situation. I princip tycker jag att förslaget är bra, men det hör inte hemma i detta betänkande som handlar om exceptionella åtgärder för att omgående ge investeringsstöd till Grekland. Νίκος Ανδρουλάκης (S&D),
γραπτώς. – Με την έκθεση αυτή της Επιτροπής Περιφερειακής Ανάπτυξης εγκρίνεται η τροποποίηση του Γενικού Κανονισμού σχετικά με τους κανόνες για την χρήση των 5 Διαρθρωτικών και Επενδυτικών Ταμείων της Ε.Ε. (Ταμείο Περιφερειακής Ανάπτυξης, το Ευρωπαϊκό Κοινωνικό Ταμείο, το Ταμείο Συνοχής, το Ευρωπαϊκό Γεωργικό Ταμείο Αγροτικής Ανάπτυξης και το Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας), ώστε να μπορέσει η Ελλάδα να εξασφαλίσει την έγκαιρη χρησιμοποίηση των χρημάτων που έχει στη διάθεσή της από την περίοδο προγραμματισμού 2007-2013 (πριν από τη λήξη του 2017), και να καλύψει όλες τις απαραίτητες προϋποθέσεις για την πρόσβαση στα ευρωπαϊκά κονδύλια κατά την τρέχουσα περίοδο προγραμματισμού 2014-2020. Συγκεκριμένα αυξάνεται το ποσοστό της Ευρωπαϊκής Χρηματοδότησης στο 100%, καταργώντας ουσιαστικά την εθνική συμμετοχή για τα έργα της περιόδου 2007 – 2013, ώστε να μπορεί να γίνει άμεσα η χρήση των 2 δισεκατομμυρίων, διαθέτοντας άμεσα το σύνολο του ποσού. Ακόμη, για την περίοδο 2014-2020 αποφασίστηκε να αυξηθεί το επίπεδο της αρχικής προχρηματοδότησης κατά 7 ποσοστιαίες μονάδες ή κατά 1 δισεκατομμύριο. Η Ευρωπαϊκή Ένωση στηρίζει την Ελλάδα στο δρόμο των επενδύσεων δίνοντας της τα απαραίτητα εφόδια για να βγει από τον φαύλο κύκλο της ύφεσης. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – L'objet de ce rapport concerne la situation en Grèce. Il s'agit d'un ensemble de mesures destinées à apporter une aide supplémentaire à la Grèce à hauteur de deux milliards d'euros pour les années 2015 et 2016. Ce choix de la Commission est contestable. Nous ne savons pas comment le gouvernement grec fera usage de ces fonds. Ainsi, il est fort probable qu'une partie d'entre eux soit allouée aux structures d'accueil des immigrés. On peut s'attendre à ce que d'autres États membres demandent le même régime de faveur. En outre, cela fait un moment que le gouvernement grec est incapable de résorber la crise malgré les aides de l'Union. Au Front national, nous pensons que la seule solution viable pour la Grèce est la sortie concertée de la zone euro. C'est absolument nécessaire pour que le gouvernement grec ait suffisamment de marge de manœuvre pour redresser l'économie du pays. Jusqu'à présent, la Grèce s'est enfoncée dans une crise durable qui la rend financièrement et politiquement de plus en plus dépendante des autorités européennes. Nous avons déposé plusieurs amendements pour que ces éléments soient pris en compte. Ceux-ci n'ont pas été adoptés. J'ai donc voté contre ce rapport. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I note that the EFDD amendments to this report failed, although they were simple common sense. We pointed out that EU-imposed austerity had had a negative impact upon the Greek economy. We suggested that Greece should be allowed to leave the euro area; this failed too. The whole report is a bad report and we could not support it. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette délibération qui attribue à la Grèce des mesures d'aides spécifiques. À l'évidence, celles-ci ne doivent être libérées qu'avec l'assurance de l'effectivité des réformes prescrites et sur lesquelles le gouvernement grec s'engage. Petras Auštrevičius (ALDE),
in writing. – I strongly support this proposal and voted in favour of it because the situation in Greece requires our adequate attention and quick decisions. We must continue showing the European solidarity by creation of favourable conditions for the best and full use of EU funds and by encouraging Greece to implement necessary reforms. Inés Ayala Sender (S&D),
por escrito. – Grecia se ha visto afectada por las consecuencias de la crisis financiera de modo singular. Esto ha llevado a una situación excepcional que se ha considerado necesario abordar con medidas específicas de manera que la falta de liquidez y de fondos públicos no obstaculice las inversiones en el marco de FEDER, FSE, Fondo de Cohesión y FEMP. Apoyo modificar el Reglamento sobre disposiciones comunes para, entre otras medidas, contemplar una prefinanciación adicional para los programas operativos de la política de cohesión para el periodo 2014-2020 en el marco del objetivo de inversión en crecimiento y empleo, así como permitir que el límite máximo del total acumulado de la prefinanciación y de los pagos intermedios sea del 100% y aumentar al 100% el porcentaje de cofinanciación de los programas operativos de 2007-2013 de los objetivos de convergencia y de competitividad regional y empleo. Esto permitirá a Grecia la distribución anticipada de más 2.000.000.000€ y posibles ahorros de cerca de otros 2.000.000.000€, terminar los proyectos en curso y reembolsar a los beneficiarios de los fondos, de manera que puedan realizar las inversiones previstas y ser reembolsados de inmediato tras la presentación de sus solicitudes de pago. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą dėl Graikijai skirtų specialiųjų priemonių. Graikijai tenka susidurti su nepakankamu likvidumu, be to, stinga viešųjų lėšų, kurias būtų galima skirti viešosioms investicijoms, būtinoms tvariam atsigavimui skatinti. Komisija pasiūlė iš dalies pakeisti Bendrųjų nuostatų reglamentą, kad būtų skirtas papildomas išankstinis finansavimas 2014–2020 m. laikotarpio sanglaudos politikos veiksmų programoms, numatytoms pagal investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslą, ir programoms, Graikijoje finansuojamoms Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondo lėšomis. Pritariu tam, kad parama turi būti skubi. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – Jusqu'à présent, nous nous sommes opposés aux mesures spécifiques proposées pour la Grèce, et surtout au troisième plan de renflouement de 86 milliards d'euros. Cette fois, il s'agit de la mobilisation de fonds structurels qui, par principe, devraient être destinés à des projets qui soutiennent la croissance et la création d'emplois. Reste à savoir si les Grecs seront les seuls bénéficiaires de ces paiements et, sur cette question, la Commission ne donne pas de garanties suffisantes. D'ailleurs, cette inquiétude a été exprimée par plusieurs députés lors du débat au sein de la commission REGI, où siège mon collègue Steeve Briois. L'incertitude plane sur la réelle efficacité de ces propositions. Les taux de cofinancement ont déjà été relevés plusieurs fois en faveur de la Grèce et, malgré cela, le gouvernement grec demeure incapable d'assurer une contribution financière. Dans ces conditions, peut-on encore parler de «cofinancement»? Par conséquent, il s'agit plutôt de dons accordés à la Grèce au détriment des autres États membres qui contribuent au budget de l'UE. J'aurais pu voter pour ce texte si certains des amendements déposés par notre groupe avaient été acceptés: ce ne fut pas le cas. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – La crise financière a touché de plein fouet la Grèce. La situation sociale et économique est devenue catastrophique. En effet, le nombre de Grecs menacés par la pauvreté a plus que doublé en cinq ans, passant de 20% en 2009 à plus de 44% en 2014. Le taux de chômage national est de 25,8 % (chiffres février 2015) ! Les salaires ont baissé en moyenne de 38 % entre 2009 et les pensions de 45 %. La Grèce connait de graves problèmes de liquidités et ne dispose pas de fonds publics suffisants pour financer les investissements indispensables afin de stimuler la croissance et la création d'emplois. J'ai donc voté en faveur d'un plan qui devrait garantir que la Grèce dispose des moyens financiers suffisants pour mettre en œuvre les programmes soutenus par le Fonds européen de développement régional (FEDER), le Fonds social européen (FSE), le Fonds de cohésion (FC) et le Fonds européen pour les affaires maritimes et la pêche (FEAMP). Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de este informe relativo a los Fondos Estructurales y de Inversión Europea en el caso de Grecia ya que con esto hemos respaldado un plan de inversiones por valor de 35 000 millones de euros para mejorar la competitividad de Grecia, que incluye 20 000 millones de euros procedentes de los fondos estructurales y de inversión y 15 000 millones de fondos agrícolas. El respaldo de esta iniciativa permitirá una rápida adopción de las medidas por parte del Consejo de la Unión y su inmediata entrada en vigor. La decisión garantiza que estos fondos extraordinarios destinados a Grecia procedentes del periodo de programación 2007-2013 estén disponibles a tiempo, antes de que expire en 2017 y también ayudará a que Grecia pueda cumplir los requisitos necesarios para acceder a los fondos comunitarios asignados en el actual periodo 2014-2020. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – La proposition de la Commission vise à adopter des mesures spécifiques pour la Grèce par l'intermédiaire de la politique de cohésion. Elle doit aider la Grèce à utiliser les fonds structurels malgré son incapacité à cofinancer des projets d'investissement public. Cette proposition préconise de mobiliser 2 milliards d'euros supplémentaires (1 milliard d'euros en 2015 et 1 milliard d'euros en 2016). À la suite de la crise financière et de la politique d'austérité imposée par la troïka, la Grèce souffre de graves problèmes de liquidités, mais la contrepartie de cette aide est toujours la même: encore plus d'austérité, de coupes budgétaires et de privatisations... Solutions qui ne fonctionnent pourtant pas. La Grèce doit avant tout retrouver sa monnaie nationale et sortir de ce carcan d'austérité et, en l'état, j'ai donc voté contre. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – La relazione Mihaylova non analizza in modo sufficientemente critico ed equilibrato le reali cause che hanno portato al tracollo dell'economia greca. Per questo motivo non è condivisibile e non l'ho sostenuta con il mio voto. José Blanco López (S&D),
por escrito. – Grecia se ha visto afectada por las consecuencias de la crisis financiera de modo singular. Esto ha llevado a una situación excepcional que se ha considerado necesario abordar con medidas específicas de manera que la falta de liquidez y de fondos públicos no obstaculice las inversiones en el marco del FEDER, el FSE, el Fondo de Cohesión y el FEMP. Apoyo modificar el Reglamento sobre disposiciones comunes para, entre otras medidas, contemplar una prefinanciación adicional para los programas operativos de la política de cohesión para el periodo 2014-2020 en el marco del objetivo de inversión en crecimiento y empleo, así como permitir que el límite máximo del total acumulado de la prefinanciación y de los pagos intermedios sea del 100 % y aumentar al 100 % el porcentaje de cofinanciación de los programas operativos de 2007-2013 de los objetivos de convergencia y de competitividad regional y empleo. Esto permitirá a Grecia la distribución anticipada de más 2 000 millones de euros y posibles ahorros de cerca de otros 2 000 millones, terminar los proyectos en curso y reembolsar a los beneficiarios de los fondos, de manera que estos puedan realizar las inversiones previstas y ser reembolsados de inmediato tras la presentación de sus solicitudes de pago. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriame Europos Parlamentas atkreipia dėmesį į tai, kad Graikijai reikia suteikti paramą. Taigi, šiam reglamentui nuspręsta taikyti supaprastintą procedūrą be pakeitimų. Šia procedūra turėtų būti prisidėta prie bendrų pastangų padėti Graikijai ir sudarytos sąlygos šiam reglamentui kuo greičiau įsigalioti. Finansų krizės padarinių poveikis Graikijai buvo išskirtinis. Šaliai tenka susidurti su nepakankamu likvidumu, be to, stinga viešųjų lėšų, kurias būtų galima skirti viešosioms investicijoms, būtinoms tvariam atsigavimui skatinti. Dėl to susidarė neeilinė padėtis, kuriai spręsti būtinos specialios priemonės. Svarbu yra tai, kad nepakankamas likvidumas ir viešųjų lėšų trūkumas Graikijoje nebūtų kliūtis investuoti pagal Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo (ESF) ir Sanglaudos fondo bei Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondo (EJRŽF) lėšomis remiamas programas. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – A 2015. július 12-i európai csúcs következtetéseinek utókövetéseként mutatta be 2015. július 17-én az Európai Bizottság a 2014–2020-as programozási időszak közös rendelkezéseire vonatkozó módosítási javaslatát a görög kohéziós programok végrehajtásához szükséges likviditás biztosítása érdekében. A javaslat megnövelt előlegkifizetést, a 95%-os társfinanszírozási plafon és a nemzeti társfinanszírozás eltörlését helyezi kilátásba Görögország számára. A Bizottság ezen intézkedéseket azért tartja szükségesnek, mert Görögországban a válság folyamatos negatív növekedési mutatókhoz, likviditási problémákhoz, a munkahelyteremtéshez szükséges közforrások hiányához vezetett. Szavazatommal támogattam a Bizottság javaslatát, azonban fontosnak tartok hangsúlyozni néhány szempontot. Mindenekelőtt nélkülözhetetlennek tartom a pluszkifizetések rendeltetésszerű használatának alapos nyomon követését. Emellett szeretném felhívni a figyelmet, hogy ezen intézkedések több alapelvet (például társfinanszírozás, szubszidiaritás, addicionalitás, egyenlő elbánás) sértenek, ezért fontos hangsúlyozni, hogy egyedi, egyszeri lépésről van szó, mely semmiképpen nem teremthet precedenst, illetve nem lehet hatással a kohéziós politika jövőbeni jellegének formálására. Tekintettel arra, hogy a bizottsági javaslat nem csupán jogi és elvi, hanem költségvetési aggályokat is felvet, ezért a tényleges költségvetési hatások mielőbbi tisztázását tartom szükségesnek. Fontos, hogy a Bizottság tervezetében szereplő javaslatok ne járjanak a többéves pénzügyi keret módosításával, és ne befolyásolják sem Görögország, sem a többi tagállam kohéziós borítékját. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Podprl sem skupne določbe v okviru tretjega memoranduma, znotraj katerega je tudi ukrep pomoči Grčiji pri izpeljavi kohezijskih projektov. Vemo, da so kohezijski projekti eno od ključnih orodij solidarnosti znotraj Evropske unije in da ima Grčija velike težave z njihovim zaključevanjem in financiranjem, zato je ta pomoč v višini dveh milijard, ki je namenjena bodisi temu, da bodo projekti lahko stoprocentno sofinancirani, bodisi za predplačila, zelo velik konkreten korak pomoči Grčiji v teh težkih trenutkih. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće jer se Grčka nalazi u izrazito teškoj financijskoj i gospodarskoj situaciji. Smatram kako trebamo učiniti sve što je u našoj moći kako bismo na što brži i učinkovitiji način pomogli ovoj državi članici EU-a, sa što hitnijim mjerama, bez dodatnih procedura koje bi dodatno usporile postupak davanja dodatnog predujma od strane Komisije. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which changes the Structural Funds regulation and investments to allow advance structural fund payment, and to facilitate pre-financing and co-financing, to Greece. This offers a brief and minor relief to Greece's economy, allowing it to quickly access these vital funds. Tighter financing conditions, as well as economic uncertainties in recent months, have caused liquidity problems, disrupting investment programs and the ability of the Greek authorities to fully utilise the available EU funds. The Greek economy is in urgent need of a cash injection, as funds for public investment to revive the economy are lacking. This means that Greece is less able to co-finance this policy, and many projects may not be completed. The resolution is also urgent because if Greece does not use the funds still available under the 2007 – 2013 funding period before the end of 2015, these funds will be lost, and Greece will miss out on about 2 billion euros for much-needed projects and job creation. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché la politica di coesione dell'UE e i suoi Fondi strutturali sono stati, nel corso della crisi, degli strumenti indispensabili per permettere alle imprese e ai cittadini di continuare la propria attività e di affrontare e superare i momenti più difficili. La situazione, in Grecia, è, poi, ancor più difficile a causa delle politiche di bilancio che questo paese deve applicare. Queste misure specifiche, pertanto, sono rivolte a permettere che le imprese greche possano ricevere i fondi a cui hanno diritto per poter uscire dalla crisi nel più breve tempo possibile, cosa che tutti auspichiamo. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Cette proposition de la Commission préconise de mobiliser deux milliards d'euros supplémentaires des fonds de la politique de cohésion en faveur de la Grèce, qui ne parvient plus à cofinancer les projets d'investissements publics. Athènes rencontre en effet de graves problèmes de liquidités qui résultent des cures d'austérité imposées par la troïka. Le texte prévoit précisément d'augmenter le niveau du préfinancement initial versé aux programmes opérationnels grecs 2014-2020 et de rehausser le taux de cofinancement à 100 % pour les programmes 2007-2013. Sur la forme, nous condamnons vivement le choix de la Commission d'avoir eu recours à la procédure simplifiée. Sur le fond, ces aides sont censées soutenir la croissance et la création d'emplois en Grèce, bien qu'elles soient insuffisantes. Les amendements que nous avons déposés visaient à encadrer l'utilisation de ces fonds accordés pour la Grèce afin qu'ils ne servent pas à financer des infrastructures destinées à l'accueil des migrants clandestins. Nous souhaitions également que ces aides soient exceptionnelles et temporaires pour éviter que d'autres États membres en fassent la demande. Ces amendements ont été rejetés, c'est pourquoi j'ai voté contre ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Urmare a crizei financiare, Grecia s-a confruntat cu lipsa de lichidități și cu insuficiența fondurilor publice pentru investițiile necesare susținerii unei redresări durabile. În acest context, modificarea acestui regulament prevede o prefinanțare suplimentară pentru programele operaționale finanțate pentru perioada 2014-2020 în cadrul politicilor de coeziune, având ca principale obiective «investiții pentru creșterea economică și ocuparea forței de muncă» și pentru programele din cadrul Fondului european pentru pescuit și afaceri maritime. Am votat în favoarea modificării de regulament referitoare la dispozițiile comune privind fondurile structurale și de investiții europene pentru Grecia, deoarece consider că măsurile propuse vizează contracararea lipsei de lichidități din cadrul economiei grecești și impulsionarea imediată a investițiilor, măsuri care sunt absolut necesare și care permit lansarea rapidă a unui număr mai mare de proiecte. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto negativo. La relazione, naturalmente, si guarda bene dall'indicare l'austerità tra le cause della rovina greca. Men che meno consente alla Grecia di intraprendere l'unica via affinché possa affrancarsi dalla sua condizione di colonia economica sudamericana e tornare a crescere (e dunque ripagare i debiti): l'uscita concordata dall'euro. Come se non bastasse, non è esplicitato che queste «misure specifiche per la Grecia» non possano un giorno essere estese anche ad altri Stati membri, né che tali disposizioni emergenziali non possano in alcun modo consentire un impiego dei Fondi strutturali con l'effetto di agevolare il transito e l'insediamento dei clandestini nell'area Schengen. Poiché gli emendamenti ENF ed EFDD non saranno approvati, il voto finale sarà contrario. Soledad Cabezón Ruiz (S&D),
por escrito. – Grecia se ha visto afectada por las consecuencias de la crisis financiera de modo singular. Esto ha llevado a una situación excepcional que se ha considerado necesario abordar con medidas específicas de manera que la falta de liquidez y de fondos públicos no obstaculice las inversiones en el marco de FEDER, FSE, Fondo de Cohesión y FEMP. Apoyo modificar el Reglamento sobre disposiciones comunes para, entre otras medidas, contemplar una prefinanciación adicional para los programas operativos de la política de cohesión para el periodo 2014-2020 en el marco del objetivo de inversión en crecimiento y empleo, así como permitir que el límite máximo del total acumulado de la prefinanciación y de los pagos intermedios sea del 100% y aumentar al 100% el porcentaje de cofinanciación de los programas operativos de 2007-2013 de los objetivos de convergencia y de competitividad regional y empleo. Esto permitirá a Grecia la distribución anticipada de más 2.000.000.000€ y posibles ahorros de cerca de otros 2.000.000.000€, terminar los proyectos en curso y reembolsar a los beneficiarios de los fondos, de manera que puedan realizar las inversiones previstas y ser reembolsados de inmediato tras la presentación de sus solicitudes de pago. Alain Cadec (PPE),
par écrit. – La Grèce éprouve énormément de difficultés à surmonter la crise. Le pays ne possède plus aucune liquidité pour mettre en place des projets d'investissements indispensables à la mise en œuvre des réformes structurelles nécessaires à son redressement économique. La situation nécessite des réactions rapides. C'est l'avenir de la zone euro et de l'Union européenne qui est en jeu. Pour cette raison, le Parlement européen a octroyé, en procédure accélérée, des préfinancements supplémentaires pour les programmes opérationnels relatifs à la politique de cohésion pour la période 2014-2020 et au Fonds européen pour les affaires maritimes et la pêche. Ce sont des financements qui auraient de toute façon été reversés à la Grèce. L'Union ne donne donc pas plus d'argent à la Grèce, mais fait en quelque sorte une avance sur son dû. J'ai voté en faveur de ce rapport. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Dopo attenta riflessione e discussione in aula, oggi ho votato in favore della relazione sulla proposta di regolamento del Parlamento europeo e del Consiglio che modifica il regolamento (UE) n. 1303/2013. Come ho avuto modo di affermare nel mio intervento, questo regolamento consente di attuare, in considerazione del difetto di liquidità della Grecia, un rapido e importante correttivo per consentire alla stessa di usufruire delle misure straordinarie di sostegno derivanti dai finanziamenti della politica di coesione ancora disponibili dalla programmazione 2007-2013. Con questo regolamento si intende ristabilire il giusto equilibrio agli investimenti della Grecia nell'ambito dei programmi finanziati dai Fondi europei, supplendo alla mancanza di liquidità del paese. In ogni caso sottolineo che è importante, proprio in fasi e regimi di carattere emergenziale, che ci sia la più ampia e tempestiva informativa sui processi in corso. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which changes the Structural Funds regulation and investments to allow advance structural fund payment, and to facilitate pre-financing and co-financing, to Greece. This offers a brief and minor relief to Greece's economy, allowing it to quickly access these vital funds. Tighter financing conditions, as well as economic uncertainties in recent months, have caused liquidity problems, disrupting investment programs and the ability of the Greek authorities to fully utilise the available EU funds. The Greek economy is in urgent need of a cash injection, as funds for public investment to revive the economy are lacking. This means that Greece is less able to co-finance this policy, and many projects may not be completed. The resolution is also urgent because if Greece does not use the funds still available under the 2007 – 2013 funding period before the end of 2015, these funds will be lost, and Greece will miss out on about 2 billion euros for much-needed projects and job creation. James Carver (EFDD),
in writing. – UKIP rejected this report because receiving financing from the EU at an earlier date will not correct the Greece's liquidity problems. The EU should allow and accommodate Greece to leave the Eurozone if they so desire. By allowing Greece to leave the Eurozone they could devalue their currency and default on IMF and Troika loans. This would be a much more prudent method for recovery in the medium and long term compared to only short term finance that only answers immediate liquidity issues. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report as I agree that this measure should help foster a sustainable recovery in Greece in the current situation, including its migration crisis situation. It will help in addressing the current severe liquidity shortages and lack of public funds. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – La Grecia è stata gravemente colpita dalla crisi finanziaria. I tassi di crescita del PIL negativi per diversi anni hanno causato alla Grecia gravi problemi di liquidità e la mancata disponibilità di fondi pubblici per gli investimenti pubblici necessari a favorire una ripresa sostenibile. È fondamentale che la mancanza di liquidità e di fondi pubblici non sia di ostacolo agli investimenti nell'ambito dei programmi finanziati dal Fondo europeo di sviluppo regionale, dal Fondo sociale europeo e dal Fondo di coesione, nonché dal Fondo europeo per gli affari marittimi e la pesca. La proposta permette il pagamento anticipato di 2 025 600 EUR perciò ho votato a favore. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce rapport car je m'oppose aux mesures spécifiques proposées pour la Grèce. Dans le rapport en question il s'agit de la mobilisation de fonds structurels qui par principe devraient être destinés à des projets qui soutiennent la croissance et la création d'emplois. De plus un détail inquiétant: nous ne pouvons pas être sûrs que les paiements profiteront aux Grecs seulement, car la Commission ne donne pas de garanties suffisantes. De plus, il ne s'agit plus de co-financement car aujourd'hui le gouvernement grec n'est plus en mesure de contribuer financièrement aux projets de l'UE. Finalement, les propositions énoncées dans le présent rapport risquent de rendre l'économie grecque encore plus dépendante des fonds accordés par l'UE. Νικόλαος Χουντής (GUE/NGL),
γραπτώς. – Ψήφισα υπέρ της έκθεσης Mihaylova, ώστε να δοθεί η δυνατότητα στις Ελληνικές Αρχές να κάνουν άμεση χρήση των έκτακτων μέτρων που προβλέπει η τροποποίηση του Κανονισμού 1303/3013. Ωστόσο, διατηρώ έντονες τις ενστάσεις και τις επιφυλάξεις μου, και ως προς τον ίδιο τον Κανονισμό αλλά και ως προς το χρονικό σημείο λήψης της απόφασης τροποποίησής του. Έχοντας ως δεδομένο ότι η εντολή για τροποποίηση του Κανονισμού δόθηκε αμέσως μετά την υπογραφή του 3ου Μνημονίου, θα ήταν τουλάχιστον υποκριτικό να εκλάβουμε αυτή την απόφαση ως έκφραση αλληλεγγύης, ή ως εκ των υστέρων απονομή δικαιοσύνης. Είναι ξεκάθαρο ότι αυτή η απόφαση αποτελεί το προϊόν ενός εκβιασμού προς την Ελλάδα και τον Ελληνικό λαό, ένα πολύ μικρό «αντάλλαγμα» για την υπογραφή μιας συμφωνίας με κύρια χαρακτηριστικά την εφαρμογή μέτρων ακραίας λιτότητας, το ξεπούλημα της δημόσιας περιουσίας και την εκχώρηση εθνικής κυριαρχίας. Η ΕΕ χρησιμοποίησε το πάγωμα των ευρωπαϊκών κονδυλίων ως απειλή και μέσο οικονομικής ασφυξίας για την επιβολή μέτρων λιτότητας. Η περίπτωση της Ελλάδας δεν αποτελεί μεμονωμένο γεγονός. Δυστυχώς, η Πολιτικής Συνοχής εντάσσεται όλο και περισσότερο στη λογική της Οικονομικής Διακυβέρνησης και του Ευρωπαϊκού Εξαμήνου, δίνοντας πρόσβαση στα ευρωπαϊκά κονδύλια μόνο στις «πειθαρχημένες» χώρες. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Ορθά προτείνεται από την Επιτροπή η τροποποίηση του κανονισμού περί καθορισμού κοινών διατάξεων προκειμένου να προβλεφθεί πρόσθετη προχρηματοδότηση για τα επιχειρησιακά προγράμματα της πολιτικής συνοχής 2014-2020 στο πλαίσιο του στόχου «Επενδύσεις στην Ανάπτυξη και την Απασχόληση». Ακόμη, προβλέπεται ανώτατο όριο της τάξης του 100% για το σωρευτικό σύνολο των πληρωμών προχρηματοδότησης και των ενδιάμεσων πληρωμών και αύξηση του ποσοστού συγχρηματοδότησης σε 100% για τα επιχειρησιακά προγράμματα της περιόδου 2007-2013 για τους στόχους «Σύγκλιση» και «Περιφερειακή ανταγωνιστικότητα και απασχόληση» στην Ελλάδα Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della relazione sulla possibile estensione della protezione delle indicazioni geografiche dell'Unione europea ai prodotti non agricoli. Le indicazioni geografiche possono avere un notevole potenziale economico e un'adeguata protezione può originare benefici importanti specialmente per le PMI e per le regioni dell'UE. L'Europa infatti possiede un vero e proprio patrimonio di competenze tradizionali e artigianali di altissimo livello. Tuttavia, a livello europeo, manca un sistema unitario per le indicazioni geografiche dei prodotti non agricoli. La relazione in esame accoglie favorevolmente la proposta della Commissione per una consultazione pubblica con le parti interessate e la invita a presentare una proposta legislativa in materia, ritiene necessario stabilire a livello UE uno strumento di protezione per il settore manifatturiero e artigianale, ritiene che tali misure dovranno essere accompagnate da misure d'informazione e comunicazione e sottolinea gli importanti benefici che l'estensione delle indicazioni geografiche dell'Unione europea ai prodotti non agricoli comporterà per consumatori, produttori e cittadini. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Dopo tanta austerità, la Grecia ha bisogno della solidarietà europea. Non voglio entrare nel merito delle scelte compiute dalla troika, ma mi sembra evidente che un paese che si impegna a pagare i suoi debiti vada aiutato ad uscire dalla situazione stagnante in cui era precipitato. Sicuramente bisogna evitare che questi aiuti vengano percepiti come un incentivo a ridursi come la Grecia prima di fare riforme, ma il messaggio valido anche per l'Italia è quello di non smettere di cercare di migliorarsi (invece di perdere tempo con provvedimenti non urgenti) e rimboccarsi le maniche, cosa che non avviene più dal 2011. David Coburn (EFDD),
in writing. – UKIP rejected this report because receiving financing from the EU at an earlier date will not correct the Greece's liquidity problems. The EU should allow and accommodate Greece to leave the Eurozone if they so desire. By allowing Greece to leave the Eurozone they could devalue their currency and default on IMF and Troika loans. This would be a much more prudent method for recovery in the medium and long term compared to only short term finance that only answers immediate liquidity issues. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – O objetivo do presente relatório é aumentar o nível de pré-financiamento inicial dos programas da Política de Coesão da Grécia no âmbito do Objetivo de Investimento no Crescimento e no Emprego e dos Programas ao abrigo do Fundo Europeu dos Assuntos Marítimos e das Pescas (FEAMP) para o período 2014-2020 e, por outro lado, aumentar para 100% as taxas de cofinanciamento máximas dos programas operacionais no âmbito do Objetivo da Convergência e do Objetivo da Competitividade Regional e do Emprego. Estas medidas destinam-se a fazer face a uma grave falta de liquidez na economia grega e a dar um estímulo imediato e desejado ao investimento. A fim de garantir que o montante de pré-financiamento inicial suplementar seja utilizado de forma eficaz e chegue aos beneficiários do FSE, do Fundo de Coesão e do FEAMP o mais rapidamente possível, o montante de pré-financiamento suplementar deve ser reembolsado à Comissão, caso não seja seguido de um nível adequado de pedidos de pagamento num prazo determinado. Por tudo isto, apoio o Relatório Mihaylova. Birgit Collin-Langen (PPE),
schriftlich. – Ich habe gegen den Bericht gestimmt, weil ich nicht davon überzeugt bin, dass das Aussetzen der Ko-Finanzierung für Griechenland der richtige Weg ist. Aus Erfahrung weiß ich, dass bei Projekten, die mit einer 100 %-Bezuschussung und ohne eigene Finanzmittel ausgestattet sind, das angestrebte Ziel nur unzureichend durchgesetzt wird. Eine eigene, wenn auch nur geringe, finanzielle Beteiligung führt wie eine Art «Minimalkorrektur» dazu, dass mit der notwendigen Verantwortung mit den Zuschüssen umgegangen wird. Dies brauchen wir gerade in einem Fall wie Griechenland, wo es derzeit keine ausreichend funktionierenden Strukturen gibt, damit die Gelder dort ankommen, wo sie gebraucht werden! Lara Comi (PPE),
per iscritto. – La Grecia sta ancora pagando a caro prezzo le conseguenze della crisi finanziaria: il paese deve affrontare problemi di liquidità e non dispone di fondi pubblici necessari a favorire una ripresa sostenibile. Sono quindi a favore di questa proposta e appoggio la modifica delle norme del regolamento sulle disposizioni comuni, poiché ritengo tali iniziative essenziali per fornire uno slancio immediato e indispensabile agli investimenti. Queste misure eccezionali, consentiranno il rapido avvio di un maggior numero di progetti e, se gestite con estrema precisione, potranno segnare un passaggio importante per il risanamento della situazione finanziaria del paese ellenico. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – Refinancing cohesion policy in the EU is an example of responsible economic aid that provides opportunities to spur growth, investment and job creation. It is positive that this proposal is fully prepared to take on the urgent challenges in Greece and for this reason I support the measure. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – Nel periodo di programmazione 2014-2020, circa 20 miliardi di euro di Fondi strutturali saranno disponibili per la Grecia. A luglio 2015, la Commissione ha proposto la modifica di due articoli del regolamento n. 1303/2013 al fine di garantire che i finanziamenti dell'UE disponibili a titolo del Fondo europeo di sviluppo regionale (FESR), (FSE), (FC), (FEAMP) siano effettivamente usati per gli investimenti in loco e siano disponibili per i beneficiari quanto più rapidamente possibile. Tre gli elementi chiave: – aumento del tasso di cofinanziamento per i progetti della programmazione 2007-2013 dal 95 (già in voga invece del 85 per cento normalmente applicabile) al 100%; – «early release» del saldo finale, pari al 5% rimanente, normalmente dato alla chiusura della programmazione nel marzo 2017, il prima possibile; – per la programmazione 2014-2020, previsione di un prefinanziamento iniziale supplementare del 7% nei programmi operativi della politica di coesione in Grecia. Voto a favore poiché il combinato disposto delle tre misure, diminuirebbe tra l'altro, il rischio che circa 2 miliardi di euro vengano persi con il disimpegno automatico per via dei ritardi nella spesa delle autorità greche e darebbe una immediata liquidità di un miliardo di euro (oltre ad un ulteriore miliardo nel 2016). Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – Se trata de una posición del Parlamento Europeo aprobada en primera lectura para que el Estado griego obtenga ventajas a corto plazo en su financiación, mediante el adelanto de parte de los pagos presupuestados en los fondos estructurales y de cohesión 2014-2020, del aumento del techo de cofinanciación, así como de la ejecución de los pagos pendientes del marco 2007-2013. Se estima que dichas medidas repercutirán en un saldo positivo para las finanzas públicas griegas de unos 2.000 millones de euros, una parte ínfima comparada con los 260.000 millones que Grecia ha debido pedir prestado a las instituciones de la troika (FMI, Banco Central Europeo, y Comisión Europea) a cambio de medidas que han ahondado en la pauperización de la sociedad griega. Además no suponen un desembolso extra de las instituciones europeas sino un avance en lo presupuestado para los ejercicios de 2018 y 2020 respectivamente. Pese a esta necesaria crítica general a la política económica europea, la propuesta permite al Gobierno griego recibir un extra de liquidez en el corto plazo por lo que, no siendo una solución en sí a los problemas económicos derivados de la contracción del gasto público, he decidido dar mi voto favorable. Andrea Cozzolino (S&D),
per iscritto. – È assolutamente positivo il via libero definitivo alla modifica dei regolamenti della politica di coesione, che renderà più semplice e meno dispendioso l'assorbimento dei fondi strutturali per la Grecia. È un passo che sicuramente va nella direzione giusta, mostrando l'altra faccia dell'Unione: quella solidale, lontana anni luce dall'idea di Grexit e consapevole delle proprie responsabilità nei confronti dei cittadini, di tutti i cittadini. Questo non può far dimenticare l'altra grave emergenza che è sotto gli occhi di tutti: il dramma, terribile, dei migranti e dei rifugiati. Ci sono risorse della programmazione 2007-2013 che, se non spese entro il 2015 torneranno nei bilanci degli Stati membri e resteranno inutilizzate; saranno sprecate! Mappiamo queste risorse a livello europeo, concentriamole in un unico asse specifico – coordinato dai servizi della commissione e sottoposto a controlli supplementari, come nel caso della Grecia – e mettiamole a disposizione di quegli Stati e di quelle regioni che più di altri fanno quotidianamente i conti con i flussi migratori. Noi siamo per un'Europa diversa, che non dimentica le proprie radici storiche, le sofferenze patite e i drammi vissuti e che, sulla scorta di questo, faccia prevalere lo spirito vero di accoglienza e solidarietà. Pál Csáky (PPE),
írásban. – Görögország jelentős mértékben szenvedett a pénzügyi válság következtében. Fontos, hogy a görög likviditásnak és az állami forrásoknak a hiánya ne szabjon gátat az Európai Regionális Fejlesztési Alapból, az Európai Szociális Alapból és a Kohéziós Alapból, valamint az Európai Tengerügyi és Halászati Alapból támogatott programokat megvalósító beruházásoknak. Így az Európai Bizottság javasolta a közös rendelkezésekről szóló rendelet módosítását többek közt annak érdekében, hogy Görögországnak kiegészítő előfinanszírozás álljon rendelkezésére a 2014–2020 közötti időszakban a «növekedést és a munkahelyteremtést szolgáló beruházások» célkitűzése alá tartozó kohéziós politikai operatív programokra. A Parlament a szükséges támogatás sürgősségét figyelembe véve egy módosítások nélküli egyszerűsített eljárás mellett döntött. Ennek az eljárásnak lehetővé kell tennie a rendelet mielőbbi hatálybalépését. Ezért a jelentést megszavaztam. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of the Commission proposal and the legislative resolution to provide additional pre-financing in the current financial period, as well as to increase to 100% the co-financing rate for 2007 to 2013 operational programmes for Greece. Greece has been very much affected by the consequences of the financial and economic crisis, so much so that it has difficulties to co-finance the investments of the European Structural and Investment Funds. Considering the urgency of the support that is required in Greece, I support a simplified procedure in this case. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Întrucât Grecia se confruntă la granițele sale cu o presiune fără precedent a valului de migranți, consider că aceste măsuri reprezintă un mesaj puternic de solidaritate europeană și apreciez faptul că Comisia va oferi Greciei un sprijin de aproape 450 de milioane de euro pentru a răspunde provocărilor legate de migrație și securitate. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose de fournir des préfinancements supplémentaires à la Grèce dans le cadre de la politique de cohésion 2014-2020 et du Fonds européen pour les affaires maritimes et la pêche. Durement touchée par la crise, la Grèce doit faire face à une pénurie de liquidités et de fonds publics pour financer les investissements nécessaires à la reprise économique. Le rapport propose donc de relever la part et les taux de cofinancement des fonds européens en faveur de projets d'investissements qui seront créateurs de croissance et d'emploi, notamment dans les secteurs clés tels que la pêche et les activités portuaires. Considérant que l'aide à l'investissement dans l'économie réelle sera l'un des leviers clés de sortie de crise pour la Grèce, j'ai soutenu le rapport. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – La Grèce, actuellement dans une situation financière précaire, va pouvoir par cette proposition disposer de crédits de paiements versés par l'Union européenne de manière anticipée. Cela permettra au pays de mettre en œuvre rapidement les programmes soutenus par les différents Fonds structurels et d'investissement européens, par des investissements sur le terrain. J'ai voté en faveur de cette proposition de la Commission, neutre d'un point de vue budgétaire. Andor Deli (PPE),
írásban. – A 2015. július 12-i európai csúcs következtetéseinek utókövetéseként mutatta be 2015. július 17-én az Európai Bizottság a 2014–2020-as programozási időszak közös rendelkezéseire vonatkozó módosítási javaslatát a görög kohéziós programok végrehajtásához szükséges likviditás biztosítása érdekében. A javaslat megnövelt előlegkifizetést, a 95%-os társfinanszírozási plafon és a nemzeti társfinanszírozás eltörlését helyezi kilátásba Görögország számára. A Bizottság ezen intézkedéseket azért tartja szükségesnek, mert Görögországban a válság folyamatos negatív növekedési mutatókhoz, likviditási problémákhoz, a növekedés újraindításához, a munkahelyteremtéshez szükséges közforrások hiányához vezetett. Szavazatommal támogattam a Bizottság javaslatát, azonban fontosnak tartok hangsúlyozni néhány szempontot. Mindenekelőtt nélkülözhetetlennek tartom a pluszkifizetések rendeltetésszerű használatának alapos nyomon követését. Emellett szeretném felhívni a figyelmet, hogy ezen intézkedések több alapelvet (például társfinanszírozás, szubszidiaritás, addicionalitás, egyenlő elbánás) sértenek, ezért fontos hangsúlyozni, hogy egyedi, egyszeri lépésről van szó, mely semmiképpen nem teremthet precedenst, illetve nem lehet hatással a kohéziós politika jövőbeni jellegének formálására. Tekintettel arra, hogy a bizottsági javaslat nem csupán jogi és elvi, hanem költségvetési aggályokat is felvet, ezért a tényleges költségvetési hatások mielőbbi tisztázását tartom szükségesnek. Fontos, hogy a Bizottság tervezetében szereplő javaslatok ne járjanak a többéves pénzügyi keret módosításával, és ne befolyásolják sem Görögország, sem a többi tagállam kohéziós borítékját. Jean-Paul Denanot (S&D),
par écrit. – J'ai voté ces dispositions qui permettront à la Grèce, je l'espère, de respirer dans la tourmente financière qu'elle connaît depuis plusieurs années. Les sommes qui seront ainsi débloquées devront permettre de pallier le manque de liquidité qui empêche l'État grec et ses collectivités d'investir dans de nouveaux projets afin de relancer une croissance durable et de se sortir de la nasse dont ils sont prisonniers. Dans le contexte, il faut que le pays puisse se tourner vers l'avenir et soit en capacité de susciter et de financer des projets de cohésion au titre des programmes 2014-2020. Il est par ailleurs aujourd'hui primordial d'envoyer un message politique fort à la population grecque et à son gouvernement, qui ont, à travers les deux derniers scrutins, prouvé leur attachement à l'Europe. Mireille D'Ornano (ENF),
par écrit. – Ce rapport avait pour objet d'inciter la Commission européenne à valider l'allocation de fonds supplémentaires à la Grèce. En tentant de pallier le manque de liquidités de l'économie grecque, il s'agissait de permettre à la Grèce de mettre en place les programmes d'investissement du Fonds européen de développement régional, du Fonds social européen, du Fonds de cohésion et du Fonds européen pour les affaires maritimes et la pêche. En prévoyant des financements supplémentaires, la Grèce sera mieux armée pour relever son économie grâce notamment aux fonds qui lui sont alloués par l'Union européenne. Cependant, il apparaît essentiel de ne pas signer des chèques aveuglément et sans condition. Aussi ai-je conditionné mon vote sur ce rapport à ce que cette fleur faite à la Grèce ne crée pas un précédent et à ce que les fonds servent aux Grecs, et non à accueillir des clandestins. Les principaux groupes politiques du système ayant préféré soutenir le financement de l'immigration massive, j'ai voté contre ce rapport qui ne fait que poursuivre une politique sans effet ni efficacité. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Принципът за равнопоставеност в Европейската общност е основополагащ. Аз, каквато е и позицията на моята държава, бях със задръжки за приемането на този доклад, защото, ако такива мерки бъдат предприети за една държава, то трябва и други да могат да бъдат облагодетелствани, а знаете, България е в трудно икономическо положение, една от най-бедните в Европа (да не кажа най-бедната), и всяка помощ за нас е добре дошла. В крайна сметка гласувах «за» доклада, като искрено се надявам всички да бъдат така солидарни, когато и ние имаме нужда от бързо прилагане на определени проекти и подобни мерки трябва да бъдат одобрени и за България. Този доклад предлага мерки, с които Гърция да се справи с критичната липса на ликвидност и да насърчи бързото започване на необходими проекти по европейските структурни и инвестиционни фондове. Linnéa Engström (Verts/ALE),
skriftlig. – Jag valde att lägga ned min röst i omröstningen om ändringsförslag 2, som säger att EU bör tillåta Grekland ett utträde ur eurosamarbetet om det bedöms vara en av flera noga prövade möjligheter för att komma till rätta med Greklands finansiella situation. I princip tycker jag att förslaget är bra, men det hör inte hemma i detta betänkande som handlar om exceptionella åtgärder för att omgående ge investeringsstöd till Grekland. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Υπερψηφίζουμε, διότι η Ελλάδα χρειάζεται αυτή τη στιγμή κάθε δυνατή ρευστότητα η οποία δεν συνοδεύεται με πρόσθετα μέτρα. Σε κάθε περίπτωση, πρέπει να υπάρξει εγγύηση πως τα ποσά αυτά θα διατεθούν όντως στην ανάπτυξη, κάτι το οποίο δεν διασφαλίζεται μέσα από αυτήν την Έκθεση. Σε κάθε περίπτωση, η προχρηματοδότηση αυτή δεν είναι παρά σταγόνα στον ωκεανό της οικονομικής καταστροφής που προκάλεσε στην Πατρίδα μας η Ευρωπαϊκή Ένωση και οι εγχώριοι θαυμαστές και υποστηρικτές της. Norbert Erdős (PPE),
írásban. – A 2015. július 12-i európai csúcs következtetéseinek utókövetéseként mutatta be 2015. július 17-én az Európai Bizottság a 2014–2020-as programozási időszak közös rendelkezéseire vonatkozó módosítási javaslatát a görög kohéziós programok végrehajtásához szükséges likviditás biztosítása érdekében. A javaslat megnövelt előlegkifizetést, a 95%-os társfinanszírozási plafon és a nemzeti társfinanszírozás eltörlését helyezi kilátásba Görögország számára. A Bizottság ezen intézkedéseket azért tartja szükségesnek, mert Görögországban a válság folyamatos negatív növekedési mutatókhoz, likviditási problémákhoz, a növekedés újraindításához, a munkahelyteremtéshez szükséges közforrások hiányához vezetett. Szavazatommal támogattam a Bizottság javaslatát, azonban fontosnak tartok hangsúlyozni néhány szempontot. Mindenekelőtt nélkülözhetetlennek tartom a pluszkifizetések rendeltetésszerű használatának alapos nyomon követését. Emellett szeretném felhívni a figyelmet, hogy ezen intézkedések több alapelvet (például társfinanszírozás, szubszidiaritás, addicionalitás, egyenlő elbánás) sértenek, ezért fontos hangsúlyozni, hogy egyedi, egyszeri lépésről van szó, mely semmiképpen nem teremthet precedenst, illetve nem lehet hatással a kohéziós politika jövőbeni jellegének formálására. Tekintettel arra, hogy a bizottsági javaslat nem csupán jogi és elvi, hanem költségvetési aggályokat is felvet, ezért a tényleges költségvetési hatások mielőbbi tisztázását tartom szükségesnek. Fontos, hogy a Bizottság tervezetében szereplő javaslatok ne járjanak a többéves pénzügyi keret módosításával, és ne befolyásolják sem Görögország, sem a többi tagállam kohéziós borítékját. Peter Eriksson (Verts/ALE),
skriftlig. – Jag valde att lägga ned min röst i omröstningen om ändringsförslag 2, som säger att EU bör tillåta Grekland ett utträde ur eurosamarbetet om det bedöms vara en av flera noga prövade möjligheter för att komma till rätta med Greklands finansiella situation. I princip tycker jag att förslaget är bra, men det hör inte hemma i detta betänkande som handlar om exceptionella åtgärder för att omgående ge investeringsstöd till Grekland. Fredrick Federley (ALDE),
skriftlig. – Mot bakgrund av den extremt svåra perioden av finansiell kris följd av mycket hög arbetslöshet och de ekonomiska åtstramningar som Grekland har genomgått, finns fog för att frångå gängse ordning att bevilja strukturfondsstöd mot en viss medfinansiering. Det är dock mycket viktigt att förfarandet med 100 % finansiering genom strukturfondsmedel endast används i mycket extrema situationer. Regeln måste vara att medlen alltid villkoras med en viss medfinansiering. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – Esta proposta vem reforçar a solidariedade - mas a solidariedade orçamental da União Europeia é algo que já existe há muitas dezenas de anos. Recordo que o Fundo Social Europeu existe mesmo desde 1958. Mas trata-se de um reforço da solidariedade que vai aliviar a Grécia que tem uma dificuldade em termos financeiros, uma dificuldade de liquidez, e, portanto, vai poder utilizar os fundos com um menor esforço financeiro da sua parte. Este menor esforço financeiro, este reforço da solidariedade, exige uma vigilância maior, exige uma responsabilidade adicional. Os montantes a 100% cento de cofinanciamento, as taxas de pré-financiamento correspondem a cerca de 2 mil milhões de euros, exigem que estes montantes sejam utilizados em projetos que sejam sustentáveis. Queremos uma solidariedade inteligente, que contribua para o crescimento da Grécia, que contribua para o reforço da competitividade da Grécia, que traga mais emprego, e, portanto, estes fundos, para além da coesão social, para além da coesão económica, devem uma maior riqueza para a Grécia. Espero que a Grécia, as autoridades gregas, aproveitem esta oportunidade que não pode desperdiçar. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre cette résolution, parce qu'elle ne fait qu'amplifier le processus d'endettement de la Grèce et détourne les fonds structurels de leurs fondements initiaux. Raffaele Fitto (ECR),
per iscritto. – Considerando l'eccezionalità e la drammaticità della situazione finanziaria in Grecia, ho espresso il mio voto a favore della proposta per affrontare la mancanza di liquidità nell'economia greca. Tale proposta non intaccherà il bilancio nel periodo 2014-2015 e lascerà invariata la ripartizione annua degli stanziamenti di impegno per il Fondo europeo di sviluppo regionale, il Fondo sociale europeo e il Fondo di coesione. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour because I believe the release of these funds is vital for Greece to recover. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – Finančná a hospodárska kríza postihla všetky členské štáty Európskej únie, Grécko však zasiahla osobitným spôsobom. Krajina musí čeliť nedostatku likvidity a verejných finančných prostriedkov dostupných pre verejné investície, ktoré sú potrebné na podporu udržateľného ozdravenia. Nedostatok likvidity a verejných financií však nesmie brániť investíciám v rámci programov podporovaných z Európskeho fondu regionálneho rozvoja, Európskeho sociálneho fondu, Kohézneho fondu a Európskeho námorného a rybárskeho fondu, pretože ak by sa tieto predmetné investície zastavili, krajina by sa dostala do existenčných problémov. Súhlasím preto s návrhmi Európskej komisie, ktoré zabezpečia dodatočné predbežné financovanie operačných programov politiky súdržnosti na roky 2014 – 2020 v rámci cieľa Investície pre rast a zamestnanosť. Suma dodatočných počiatočných zálohových platieb sa musí využiť účinne a čo najrýchlejšie sa dostať k prijímateľom prostriedkov z ESF, Kohézneho fondu a ENFR tak, aby mohli uskutočniť plánované investície a dostať úhrady okamžite po predložení žiadostí o platby. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto contrario a questa relazione che naturalmente non indica anche nelle misure sbagliate fatte adottare negli ultimi anni alla Grecia una della cause causa del peggioramento della situazione. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Υπερψηφίζω τις κοινές διατάξεις για τα Ευρωπαϊκά Διαρθρωτικά και Επενδυτικά Ταμεία: ειδικά μέτρα για την Ελλάδα. Η χώρα μου χρειάζεται αυτή τη στιγμή κάθε δυνατή ρευστότητα η οποία δεν συνοδεύεται με πρόσθετα μέτρα. Σε κάθε περίπτωση, πρέπει να διασφαλιστεί πως τα ποσά αυτά θα διατεθούν όντως στην ανάπτυξη, κάτι το οποίο δεν διασφαλίζεται μέσα από αυτήν την Έκθεση. Σε κάθε περίπτωση, η προχρηματοδότηση αυτή δεν είναι παρά σταγόνα στον ωκεανό της οικονομικής καταστροφής που προκάλεσε στην Πατρίδα μου η Ευρωπαϊκή Ένωση και οι εγχώριοι θαυμαστές και υποστηρικτές της. Ashley Fox (ECR),
in writing. – I voted for this report since the availability of these funds has already been guaranteed and has no impact on the budget. In this unique circumstance I welcome the help that the EU can give to Greece. The EU's main focus should be the creation of jobs and growth for the citizens of Greece. I am glad to see the quick reaction of the Parliament on this matter. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – Considering the fact that Greece has been very much affected by the consequences of the financial and economic crisis, faces a critical lack of public funds and consequently is in difficulties to co-finance the investments of European Structural and Investment Funds, I support the proposal to provide additional pre-financing in the current financial period, as well as to increase the co-financing rate to 100% for 2007-2013 operational programmes. In view of the urgency of the support needed in Greece, I welcome the agreement within the political groups on the necessity of the introduction of a simplified procedure, as well. Greece is a part of the European architecture, and it has to stay this way. Kinga Gál (PPE),
írásban. – A javaslat megnövelt előlegkifizetést, a 95%-os társfinanszírozási plafon, a nemzeti társfinanszírozás eltörlését helyezi kilátásba Görögország számára. A Bizottság ezen intézkedéseket azért tartja szükségesnek, mert Görögországban a válság folyamatos negatív növekedési mutatókhoz, likviditási problémákhoz, a növekedés újraindításához, a munkahelyteremtéshez szükséges közforrások hiányához vezetett. Szavazatommal támogattam a Bizottság javaslatát, azonban fontosnak tartok hangsúlyozni néhány szempontot. Mindenekelőtt nélkülözhetetlennek tartom a pluszkifizetések rendeltetésszerű használatának alapos nyomon követését. Emellett szeretném felhívni a figyelmet, hogy ezen intézkedések több alapelvet (például társfinanszírozás, szubszidiaritás, addicionalitás, egyenlő elbánás) sértenek, ezért fontos hangsúlyozni, hogy egyedi, egyszeri lépésről van szó, mely semmiképpen nem teremthet precedenst, illetve nem lehet hatással a kohéziós politika jövőbeni jellegének formálására. Tekintettel arra, hogy a bizottsági javaslat nem csupán jogi és elvi, hanem költségvetési aggályokat is felvet, ezért a tényleges költségvetési hatások mielőbbi tisztázását tartom szükségesnek. Fontos, hogy a Bizottság tervezetében szereplő javaslatok ne járjanak a többéves pénzügyi keret módosításával, és ne befolyásolják sem Görögország, sem a többi tagállam kohéziós borítékját. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor del informe ante la acuciante necesidad de la economía griega de inversiones públicas necesarias para impulsar una recuperación sostenible. No obstante, ante la difícil situación financiera de Grecia, es fundamental garantizar desde la UE que la falta de liquidez y de fondos públicos en Grecia no obstaculice las inversiones en el marco de los programas financiados por el Fondo Europeo de Desarrollo Regional, el Fondo Social Europeo (FSE) y el Fondo de Cohesión, y por el Fondo Europeo Marítimo y de Pesca (FEMP). Iratxe García Pérez (S&D),
por escrito. – Grecia se ha visto afectada por las consecuencias de la crisis financiera de modo singular. Esto ha llevado a una situación excepcional que ha sido necesario abordar con medidas específicas para evitar que la falta de liquidez y de fondos públicos pudiera obstaculizar las inversiones en el marco de FEDER, FSE, Fondo de Cohesión y FEMP. He votado a favor de modificar el Reglamento sobre los fondos estructurales para que sea posible conceder una prefinanciación adicional a los programas operativos de la política de cohesión en el periodo 2014-2020 en el marco del objetivo de inversión en crecimiento y empleo, permitir que el límite máximo del total acumulado de la prefinanciación y de los pagos intermedios sea del 100%, y aumentar al 100% el porcentaje de cofinanciación de los programas operativos de 2007-2013 de los objetivos de convergencia y de competitividad regional y empleo. Esto permitirá a Grecia la distribución anticipada de más 2.000.000.000€ y posibles ahorros de cerca de otros 2.000.000.000€, terminar los proyectos en curso y reembolsar a los beneficiarios de los fondos, de manera que puedan realizar las inversiones previstas y ser reembolsados de inmediato tras la presentación de sus solicitudes de pago. Eider Gardiazabal Rubial (S&D),
por escrito. – Grecia se ha visto afectada por las consecuencias de la crisis financiera de modo singular. Esto ha llevado a una situación excepcional que se ha considerado necesario abordar con medidas específicas de manera que la falta de liquidez y de fondos públicos no obstaculice las inversiones en el marco de FEDER, FSE, Fondo de Cohesión y FEMP. Apoyo modificar el Reglamento sobre disposiciones comunes para, entre otras medidas, contemplar una prefinanciación adicional para los programas operativos de la política de cohesión para el periodo 2014-2020 en el marco del objetivo de inversión en crecimiento y empleo, así como permitir que el límite máximo del total acumulado de la prefinanciación y de los pagos intermedios sea del 100% y aumentar al 100% el porcentaje de cofinanciación de los programas operativos de 2007-2013 de los objetivos de convergencia y de competitividad regional y empleo. Esto permitirá a Grecia la distribución anticipada de más 2.000 millones de euros y posibles ahorros de cerca de otros 2.000 millones de euros, terminar los proyectos en curso y reembolsar a los beneficiarios de los fondos, de manera que puedan realizar las inversiones previstas y ser reembolsados de inmediato tras la presentación de sus solicitudes de pago. Elisabetta Gardini (PPE),
per iscritto. – Con questo voto abbiamo mostrato il volto della solidarietà europea di fronte a un paese in grandi difficoltà economiche come la Grecia. A fianco dei sacrifici ad essa richiesti, con il voto di oggi si prevede un programma di finanziamento supplementare e alcune importanti misure che consentano di aiutare la popolazione e far sì che la mancanza di liquidità temporanea non impedisca l'efficacia di alcuni programmi europei, altrimenti messi in pericolo. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore delle recenti misure eccezionali proposte dalla CE in favore della Grecia, volte a modificare le disposizioni comuni che disciplinano l'attuazione dei fondi strutturali e d'investimento, poiché concordo fortemente con la necessità di assicurare liquidità immediata alla Grecia e per questa via sbloccare gli investimenti e permettere alla Grecia di fare il massimo uso dei finanziamenti previsti nell'ambito della politica di coesione. Sin dall'inizio il gruppo S&D, cui appartengo, ha ampiamente sostenuto una procedura accelerata per modificare il regolamento (UE) n.1303/20132, recante disposizioni comuni relative ai cinque fondi strutturali su cui s'incardina la politica di coesione economica e sociale dell'UE, e ciò per consentire alla Grecia l'anticipo degli stanziamenti di pagamento, senza alcuna incidenza di bilancio nel periodo 2014-2020. L'ultimo accordo tra la Grecia e le istituzioni europee, con il sostegno del FMI, ha consentito alla Grecia di restare nell'eurozona e a quest'ultima di preservare se stessa. Il sostegno ampio del PE all'anticipo di liquidità alla Grecia è, dunque, un atto concreto, ampiamente sostenuto dalle forze progressiste, per ridare fiato al popolo greco, affinché la Grecia s'incammini verso un sentiero di crescita economica duratura, basata sulla creazione di nuova occupazione e capacità di attrazione di nuovi investimenti. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute – entgegen der Linie meiner Fraktion – für den Bericht über allgemeine Bestimmungen über die europäischen Struktur- und Investitionsfonds: spezifische Maßnahmen für Griechenland gestimmt, weil mir Hilfe für das krisengebeutelte Land ein echtes Anliegen ist – aber Hilfe, die bei den Menschen, Familien und Kommunen ankommt. Keine Hilfe, die nur Banken und Bänker rettet. Über die Strukturfonds kommt das Geld an und kann flächendeckend Investitionen möglich machen. Das hilft Griechenland, das hilft seinen Bürgern. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich habe dem Bericht in dieser Form nicht zugestimmt. Griechenland verdient die Hilfe Europas. Dennoch ist eine Grundvoraussetzung, dass ausgezahlte Fördermittel auch effizient in Griechenland Verwendung finden. Neena Gill (S&D),
in writing. – President, I voted in favour of this report, given Greece has been very much affected by the consequences of the financial and economic crisis and consequently is in difficulties to co-finance the investments of European Structural and Investment Funds. The modification moreover does not imply any changes in the Multiannual Financial Framework annual ceilings for commitments and payments. The proposal consists of frontloading payment appropriations and is budgetary neutral over the 2014-2020 period. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
par écrit. – Les problèmes de liquidité du gouvernement d'Athènes mettent en péril le financement de tous les projets pour la période 2014-2020. C'est pour cette raison que j'ai voté pour ce rapport, qui prévoit notamment une dérogation concernant le préfinancement et le cofinancement des projets financés par les fonds de cohésion et les fonds structurels européens au bénéfice de la Grèce, afin de la soutenir dans la situation économique et sociale dans laquelle elle se trouve. Sylvie Goddyn (ENF),
par écrit. – Les mesures spécifiques en faveur de la Grèce consistent à préfinancer et à cofinancer les programmes opérationnels grecs, afin que ce pays puisse bénéficier des fonds structurels et d'investissement européens, sans avoir à avancer des sommes dont il ne dispose pas. Le cofinancement atteindra par exemple un taux de 100 % pour les programmes 2007-2013. À ce niveau de cofinancement, il est d'ailleurs plus approprié de parler d'un «don» à la Grèce que d'un cofinancement. Il est évident que ce régime particulier se fait au détriment des autres États membres qui contribuent au budget de l'UE. Il risque aussi d'inciter d'autres États membres à demander l'application de mesures similaires. Surtout, les débats en commission ont fait apparaître le risque que ces fonds soient affectés à des programmes visant à faciliter l'accueil et l'intégration des migrants clandestins sur le territoire grec. Auquel cas, loin de favoriser le développement de la Grèce, ces fonds serviront à l'appauvrir et à appauvrir toute l'Europe par la même occasion. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este acto legislativo, mediante el cual se van a liberar Fondos Estructurales y de Inversión Europeos para Grecia, modificando las provisiones de las políticas de cohesión y aumentando la financiación de la UE al 100% en el periodo 2007-2013 (eliminando la necesidad de cofinanciación), desembolsando inmediatamente el 5% del presupuesto y mejorando las condiciones de prefinanciación para proyectos en 2015 y 2016, facilitando así liquidez al gobierno griego. Estos fondos no se dan en el marco de los memorandos, si bien el proceso de negociaciones y los cuestionamientos sobre la solvencia del gobierno habían bloqueado algunas partidas. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group I voted in favour of this report as Greece has been very affected by the consequences of the on-going financial and economic crisis. Greece is currently in difficulties when it comes to co-financing EU investments such as European Structural and Investment Funds. The modification does not imply any changes in the EU budget's annual ceilings for commitments and payments. Instead, the plan will mean frontloading payment appropriations. In this sense it is budgetary neutral over the 2014-2020 period. Enrique Guerrero Salom (S&D),
por escrito. – Grecia se ha visto afectada por las consecuencias de la crisis financiera de modo singular. Esto ha llevado a una situación excepcional que se ha considerado necesario abordar con medidas específicas de manera que la falta de liquidez y de fondos públicos no obstaculice las inversiones en el marco de FEDER, FSE, Fondo de Cohesión y FEMP. Apoyo modificar el Reglamento sobre disposiciones comunes para, entre otras medidas, contemplar una prefinanciación adicional para los programas operativos de la política de cohesión para el periodo 2014-2020 en el marco del objetivo de inversión en crecimiento y empleo, así como permitir que el límite máximo del total acumulado de la prefinanciación y de los pagos intermedios sea del 100% y aumentar al 100% el porcentaje de cofinanciación de los programas operativos de 2007-2013 de los objetivos de convergencia y de competitividad regional y empleo. Esto permitirá a Grecia la distribución anticipada de más 2.000.000.000€ y posibles ahorros de cerca de otros 2.000.000.000€, terminar los proyectos en curso y reembolsar a los beneficiarios de los fondos, de manera que puedan realizar las inversiones previstas y ser reembolsados de inmediato tras la presentación de sus solicitudes de pago. Sergio Gutiérrez Prieto (S&D),
por escrito. – Grecia se ha visto afectada por las consecuencias de la crisis financiera de modo singular. Esto ha llevado a una situación excepcional que se ha considerado necesario abordar con medidas específicas de manera que la falta de liquidez y de fondos públicos no obstaculice las inversiones en el marco de FEDER, FSE, Fondo de Cohesión y FEMP. Apoyo modificar el Reglamento sobre disposiciones comunes para, entre otras medidas, contemplar una prefinanciación adicional para los programas operativos de la política de cohesión para el periodo 2014-2020 en el marco del objetivo de inversión en crecimiento y empleo, así como permitir que el límite máximo del total acumulado de la prefinanciación y de los pagos intermedios sea del 100% y aumentar al 100% el porcentaje de cofinanciación de los programas operativos de 2007-2013 de los objetivos de convergencia y de competitividad regional y empleo. Esto permitirá a Grecia la distribución anticipada de más 2.000.000.000€ y posibles ahorros de cerca de otros 2.000.000.000€, terminar los proyectos en curso y reembolsar a los beneficiarios de los fondos, de manera que puedan realizar las inversiones previstas y ser reembolsados de inmediato tras la presentación de sus solicitudes de pago. András Gyürk (PPE),
írásban. – A 2015. július 12-i európai csúcs következtetéseinek utókövetéseként mutatta be 2015. július 17-én az Európai Bizottság a 2014–2020-as programozási időszak közös rendelkezéseire vonatkozó módosítási javaslatát a görög kohéziós programok végrehajtásához szükséges likviditás biztosítása érdekében. A javaslat megnövelt előleg-kifizetést, a 95%-os társfinanszírozási plafon, a nemzeti társfinanszírozás eltörlését helyezi kilátásba Görögország számára. A Bizottság ezen intézkedéseket azért tartja szükségesnek, mert Görögországban a válság folyamatos negatív növekedési mutatókhoz, likviditási problémákhoz, a növekedés újraindításához, a munkahelyteremtéshez szükséges közforrások hiányához vezetett. A néppárti magyar delegáció tagjaként szavazatommal támogattam a Bizottság javaslatát, azonban fontosnak tartok hangsúlyozni néhány szempontot. Mindenekelőtt nélkülözhetetlennek tartom a pluszkifizetések rendeltetésszerű használatának alapos nyomon követését. Emellett szeretném felhívni a figyelmet, hogy ezen intézkedések több alapelvet (például társfinanszírozás, szubszidiaritás, addicionalitás, egyenlő elbánás) sértenek, ezért fontos hangsúlyozni, hogy egyedi, egyszeri lépésről van szó, mely semmiképpen nem teremthet precedenst, illetve nem lehet hatással a kohéziós politika jövőbeni jellegének formálására. Tekintettel arra, hogy a bizottsági javaslat nem csupán jogi és elvi, hanem költségvetési aggályokat is felvet, ezért a tényleges költségvetési hatások mielőbbi tisztázását tartom szükségesnek. Fontos, hogy a Bizottság tervezetében szereplő javaslatok ne járjanak a többéves pénzügyi keret módosításával, és ne befolyásolják sem Görögország, sem a többi tagállam kohéziós borítékját. Marian Harkin (ALDE),
in writing. – I voted in favour of these exceptional but important measures to amend the common rules governing the implementation of the ESIF, to provide immediate liquidity to Greece and help the country make full use of available EU funding, to finance investment and encourage economic growth and job creation. For the 2007 to 2013 programming period there will be an early release of the remaining payments normally held until the closure of the programmes in addition to an increase of the maximum co-financing rates for the period from 95% up to 100%. The Commission also propose to increase the rate of pre-financing for certain EU programmes for the 2014-2020 period. It is important to note that the proposal will not have any impact on the overall allocations under the MFF to Greece or to any other Member State. I believe that while these measures are exceptional the situation in Greece warrants such a proactive response and will hopefully make a difference to its citizens in the short and long term. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report due to the fact that Greece has been affected by the financial crisis in a very unique manner. The country has to face liquidity shortages and a major lack of public funds available for the public investment needed in order to foster a sustainable recovery. It is vital that the lack of liquidity and of public funds in Greece does not hinder investment under programmes supported by the European Regional Development Fund, the European Social Fund (ESF) and the Cohesion Fund and by the European Maritime and Fisheries Fund (EMFF). It is of the utmost importance that we support our fellow Member State in order to ensure it is able to make a sustainable recovery. György Hölvényi (PPE),
írásban. – A 2015. július 12-i európai csúcs következtetéseinek utókövetéseként mutatta be 2015. július 17-én az Európai Bizottság a 2014–2020-as programozási időszak közös rendelkezéseire vonatkozó módosítási javaslatát a görög kohéziós programok végrehajtásához szükséges likviditás biztosítása érdekében. A javaslat megnövelt előleg-kifizetést, a 95%-os társfinanszírozási plafon, a nemzeti társfinanszírozás eltörlését helyezi kilátásba Görögország számára. A Bizottság ezen intézkedéseket azért tartja szükségesnek, mert Görögországban a válság folyamatos negatív növekedési mutatókhoz, likviditási problémákhoz, a növekedés újraindításához, a munkahelyteremtéshez szükséges közforrások hiányához vezetett. Szavazatommal támogattam a Bizottság javaslatát, azonban fontosnak tartok hangsúlyozni néhány szempontot. Mindenekelőtt nélkülözhetetlennek tartom a pluszkifizetések rendeltetésszerű használatának alapos nyomon követését. Emellett szeretném felhívni a figyelmet, hogy ezen intézkedések több alapelvet (például társfinanszírozás, szubszidiaritás, addicionalitás, egyenlő elbánás) sértenek. Ezért fontos hangsúlyozni, hogy egyedi, egyszeri lépésről van szó, mely semmiképpen nem teremthet precedenst, illetve nem lehet hatással a kohéziós politika jövőbeni jellegének formálására. Tekintettel arra, hogy a bizottsági javaslat nem csupán jogi és elvi, hanem költségvetési aggályokat is felvet, ezért a tényleges költségvetési hatások mielőbbi tisztázását tartom szükségesnek. Fontos, hogy a Bizottság tervezetében szereplő javaslatok ne járjanak a többéves pénzügyi keret módosításával, és ne befolyásolják sem Görögország, sem a többi tagállam kohéziós borítékját. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – La situation financière catastrophique de la Grèce, aggravée par les mensonges du gouvernement Tsipras, le manque de liquidités et l'insuffisance de fonds publics, ont freiné la mise en œuvre de projets d'investissement partiellement financés par l'UE. Aussi, lors du sommet européen du 12 juillet 2015, les chefs d'État et de gouvernement ont décidé de modifier les règles communes régissant la mise en œuvre des cinq Fonds structurels et d'investissement européens afin de fournir des liquidités d'urgence à la Grèce et d'aider le pays à tirer pleinement parti des financements de l'Union disponibles. Ces dispositions communes ouvrent la voie à un nouveau programme de soutien en faveur de la Grèce afin qu'elle retrouve le chemin de la crédibilité et de la viabilité. Bien que n'étant pas favorable à la politique menée par le gouvernement en place, je considère que le peuple grec ne doit pas être doublement sanctionné et que le retour à la croissance passe aussi par une politique d'investissement dans le pays. C'est pour ces différentes raisons que j'ai décidé de soutenir ce rapport. Ian Hudghton (Verts/ALE),
in writing. – The financial crisis in Greece has hit real people who were utterly blameless in the global collapse of financial institutions. These proposed measures are to be welcomed and it is essential that the funds become available at the earliest possible opportunity. I therefore voted in favour of this report under the simplified procedure. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este acto legislativo, mediante el cual se van a liberar Fondos Estructurales y de Inversión Europeos para Grecia, modificando las provisiones de las políticas de cohesión y aumentando la financiación de la UE al 100% en el periodo 2007-2013 (eliminando la necesidad de cofinanciación), desembolsando inmediatamente el 5% del presupuesto y mejorando las condiciones de prefinanciación para proyectos en 2015 y 2016, facilitando así liquidez al gobierno griego. Estos fondos no se dan en el marco de los memorandos, si bien el proceso de negociaciones y los cuestionamientos sobre la solvencia del gobierno habían bloqueado algunas partidas. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za nacrt zakonodavne rezolucije Europskog parlamenta o prijedlogu uredbe Parlamenta i Vijeća o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo s obzirom na posebne mjere za Grčku zbog toga što smatram da je prijedlog Europske komisije vrlo dobro strukturiran, te prepoznaje prave probleme s kojima se EU trenutačno suočava. Podržavam također ubrzanu proceduru kako bi se pokazala solidarnost cijele Europske unije prema Grčkoj, te kako bi se dotična potreba ostvarila bez puno formalnosti. Takvo što predstavlja novu priliku za Grčku i za njezinu vladu obzirom da izvanredna situacija zahtjeva izvanredne mjere. Povrh toga, potrebno je također osigurati nastavak investicija koje su predviđene u okviru pojedinih programa. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – L'objet de ce rapport concerne la situation en Grèce. Il s'agit d'un ensemble de mesures destinées à apporter une aide supplémentaire à la Grèce à hauteur de deux milliards d'euros pour les années 2015 et 2016. Ce choix de la Commission est contestable. D'une part, nous ne savons pas comment le gouvernement grec fera usage de ces fonds. Ainsi, il est fort probable qu'une partie d'entre eux soit allouée aux structures d'accueil des immigrés. D'autre part, on peut s'attendre à ce que d'autres États membres demandent le même régime de faveur. En outre, cela fait un moment que le gouvernement grec est incapable de résorber la crise malgré les aides de l'Union. Avec mes collègues du Front national, nous pensons que la seule solution viable pour la Grèce est la sortie concertée de la zone euro. C'est absolument nécessaire pour que le gouvernement grec ait suffisamment de marge de manœuvre pour redresser l'économie du pays. Jusqu'à présent, la Grèce s'est enfoncée dans une crise durable qui la rend financièrement et politiquement de plus en plus dépendante des autorités européennes. Nous avons déposé plusieurs amendements pour que ces éléments soient pris en compte. Ceux-ci n'ont pas été adoptés. J'ai voté contre. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport Mihaylova concernant les «mesures spécifiques pour la Grèce». Cette initiative fait partie d'un paquet faisant suite aux décisions du sommet européen de juillet dernier consacré à la Grèce. Avec ce vote, le Parlement a soutenu la proposition de la Commission européenne visant à fournir des liquidités d'urgence à la Grèce. Ce vote en procédure accélérée était essentiel compte tenu de l'urgence de la situation en Grèce et du risque pour ce pays de voir enterrés de nombreux projets en cours. De surcroît, ces mesures seront budgétairement neutres sur l'ensemble de la période 2014-2020 dans la mesure où elles consistent en un aménagement des conditions de financement. Pour autant, j'estime que le Parlement européen devra à l'avenir être associé davantage en amont pour ne pas voir ses prérogatives rognées. Il devra également s'assurer de la bonne utilisation des fonds en veillant à ce qu'ils alimentent bien l'économie réelle. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport, car les conséquences de la crise financière font peser sur la Grèce une situation budgétaire exceptionnelle. Il est donc nécessaire que ce pays garde un accès aux liquidités pour investir au titre des programmes soutenus par l'Union européenne. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Ich habe mich bei diesem Vorschlag meiner Stimme enthalten. Ich weiß um die katastrophale Lage der griechischen Wirtschaft, um die Armut der Menschen und die vielen Einzelschicksale, die während und nach der Krise alles verloren haben. Doch bin ich nicht der Meinung, dass mehr Geld aus nicht aufgebrauchten EU-Töpfen zu einer langfristig tragfähigen Lösung beitragen wird. Griechenland braucht in erster Linie Strukturreformen und eine Haushaltskonsolidierung, damit Märkte wieder Vertrauen in das Land haben, nicht einfach bloß mehr Geld. Weiters bin ich der Meinung, dass nicht aufgebrauchte Mittel wieder an die einzahlenden Mitgliedstaaten aliquot auszubezahlen sind. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report. The proposed modification does not imply any changes in the Multiannual Financial Framework annual ceilings for commitments and payments, however, given the urgent support needed in Greece, it ensures that the available EU funding is effectively used for investments on the ground and reaches beneficiaries as rapidly as possible. Bernd Kölmel (ECR),
schriftlich. – Der Kommissionsvorschlag vom 17. Juli 2015 sieht Erleichterungen für Griechenland bei Finanzierung von Projekten aus den fünf europäischen Struktur- und Investitionsfonds vor. Es geht um folgende Maßnahmen: 1) Schlusszahlungen für Programme aus dem Finanzrahmen 2007-2013 können vorzeitig, auch ohne Vorliegen der erforderlichen Schlussdokumentation, getätigt werden. 2) Die Kofinanzierungsverpflichtung für Programme aus dem Finanzrahmen 2007-2013 durch die griechische Seite entfällt. 3) Für Programme aus dem laufenden Finanzrahmen wird ein Vorschuss von bis zu 2 Milliarden Euro gewährt. Die kritischen Punkte des Kommissionsvorschlags umfassen die Kontrolle über die zweckmäßige Verwendung von Mitteln, die Haushaltsneutralität, die fehlende Verwaltungskapazität griechischer Behörden zur Umsetzung von Programmen sowie die Gleichbehandlung mit anderen EU-Staaten. Ich lehne den Kommissionsvorschlag ab, da weder das am Euro-Gipfel vom 12. Juli 2015 beschlossene dritte Hilfspaket von 86 Milliarden Euro noch dieses zusätzliche Maßnahmenpaket die richtige Medizin für Griechenland sind. Vielmehr muss man der Wahrheit ins Gesicht sehen: Griechenland ist komplett wettbewerbsunfähig. Zwar hat ein Schuldenschnitt bei ökonomisch korrekter Rechnungslegung bereits stattgefunden, doch kann Griechenland erst gesunden, wenn es aus der Währungsunion austritt. Nur ein solcher Schritt ist die Voraussetzung für internationale Wettbewerbsfähigkeit. Beim Übergangsprozess kann die EU helfen und so ihre Solidarität zeigen. Kateřina Konečná (GUE/NGL),
písemně. – Společná ustanovení o evropských strukturálních a investičních fondech: zvláštní opatření pro Řecko je výjimečným opatřením, jehož cílem je poskytnout okamžitou podporu Řecku tím, že mu před koncem roku 2015 umožní přístup k finančním prostředkům Unie na politiku soudržnosti, které jsou ještě k dispozici z programového období 2007–2013, jakož i jejich využívání, a proto bylo přijetí tohoto nařízení naléhavé a já jsem hlasovala pro návrh. Jedná se o opatření, které by mělo Řecku pomoci rozjet ekonomiku, a nikoliv zemi uvést do chaosu, jak jsme tomu byli zvyklí z minulosti. Po letech tvrdé škrtové politiky jsme dostali do ruky dokument, který mluví o pozitivním vlivu veřejných investic na ekonomiku. Škoda, že tato naprostá banalita nebyla evropským představitelům a jejich «expertům» známa již dříve. Zejména ve chvíli, kdy se celý svět díval, jak řecká ekonomika klesá na pomyslné dno a představitelé Trojky neustále podkopávali její základy. Vzhledem k tíživé situaci Řecka nyní totiž dochází k paradoxní situaci, kdy Řecko není schopno platit do strukturálních fondů, avšak nutně potřebuje peníze z nich, aby řecká ekonomika mohla vzkvétat. Přijaté opatření by mělo Řecku pomoci, aby byl tento problém překlenut. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – A 2015. július 12-i európai csúcs következtetéseinek utókövetéseként mutatta be 2015. július 17-én az Európai Bizottság a 2014-2020-as programozási időszak közös rendelkezéseire vonatkozó módosítási javaslatát a görög kohéziós programok végrehajtásához szükséges likviditás biztosítása érdekében. A javaslat megnövelt előleg-kifizetést, a 95%-os társfinanszírozási plafon, a nemzeti társfinanszírozás eltörlését helyezi kilátásba Görögország számára. A Bizottság ezen intézkedéseket azért tartja szükségesnek, mert Görögországban a válság folyamatos negatív növekedési mutatókhoz, likviditási problémákhoz, a növekedés újraindításához, a munkahelyteremtéshez szükséges közforrások hiányához vezetett. Szavazatommal támogattam a Bizottság javaslatát, azonban fontosnak tartok hangsúlyozni néhány szempontot. Mindenekelőtt nélkülözhetetlennek tartom a pluszkifizetések rendeltetésszerű használatának alapos nyomon követését. Emellett szeretném felhívni a figyelmet, hogy ezen intézkedések több alapelvet (például társfinanszírozás, szubszidiaritás, addicionalitás, egyenlő elbánás) sértenek, ezért fontos hangsúlyozni, hogy egyedi, egyszeri lépésről van szó, mely semmiképpen nem teremthet precedenst, illetve nem lehet hatással a kohéziós politika jövőbeni jellegének formálására. Tekintettel arra, hogy a bizottsági javaslat nem csupán jogi és elvi, hanem költségvetési aggályokat is felvet, ezért a tényleges költségvetési hatások mielőbbi tisztázását tartom szükségesnek. Fontos, hogy a Bizottság tervezetében szereplő javaslatok ne járjanak a többéves pénzügyi keret módosításával, és ne befolyásolják sem Görögország, sem a többi tagállam kohéziós borítékját. Béla Kovács (NI),
írásban
. – A javaslat lényege, hogy a különböző európai pénzügyi alapokból Görögországnak juttatandó támogatások még 2015 vége előtt felhasználhatók legyenek az ország számára, ezt korrektnek tartom, így megszavaztam. Az Európai Regionális Fejlesztési Alapból, az Európai Szociális Alapból és a Kohéziós Alapból Görögország amúgy is megkapná ezeket a forrásokat, a módosítás a gyorsaságra és bizonyos mértékig a társfinanszírozás könnyítésére vonatkozik. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Ho deciso di votare a favore del provvedimento, che mira a fornire un sostegno alla Grecia, affinché essa possa usufruire, entro la fine del 2015, dei finanziamenti dell'Unione previsti nell'ambito dei fondi della politica di coesione. L'obiettivo è quello di consentire che il massimale applicabile al totale cumulativo del prefinanziamento e dei pagamenti intermedi possa essere pari al 100% e portare al 100% il tasso di cofinanziamento dei programmi operativi per il periodo 2007-2013, in modo da consentire una più rapida ripresa dell'economia greca. Patrick Le Hyaric (GUE/NGL),
par écrit. – Les fonds structurels sont encadrés par un ensemble de procédures et de règles budgétaires qui obligent les États à financer une partie des projets, le reste étant cofinancé par les fonds structurels. Cette part varie selon le niveau de développement des régions. Dans la situation budgétaire grecque, du fait des pressions budgétaires européennes énormes, il est impossible de fournir cette participation nécessaire au débloquement des fonds européens, aussi réduite soit-elle. C'est là un paradoxe qu'il faut noter: les Grecs peuvent difficilement utiliser les fonds européens car les règles budgétaires européennes les empêchent de sortir la part nécessaire sur les projets financés. Avec cette nouvelle proposition, les financements structurels pourront désormais couvrir 100 %, ce qui représente une économie de 2 milliards d'euros pour le Trésor grec. La réserve de 5 % faite sur les fonds européens peut aussi être débloquée, ce qui apporte des liquidités estimées à 500 millions d'euros. Enfin, les taux de préfinancement pour la prochaine période budgétaire sont augmentés. J'ai soutenu ces nouvelles règles, mais je regrette qu'elles aient été adoptées après le chantage imposé au peuple grec en juillet dernier. Les fonds auraient dû être débloqués bien plus tôt au lieu de servir de monnaie d'échange à un chantage honteux. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre la résolution concernant les mesures spécifiques pour la Grèce. L'incertitude plane sur la réelle efficacité de ces mesures. Les taux de cofinancement ont déjà été relevés plusieurs fois en faveur de la Grèce et, malgré cela, le gouvernement grec demeure incapable d'assurer une contribution financière pour les projets cofinancés par l'UE. En effet, nous ne pouvons plus parler de cofinancement si la contribution de l'État membre tombe à 0 %. Il ne s'agit plus de fonds structurels mais de dons accordés à la Grèce au détriment des autres États membres qui contribuent au budget de l'UE. Par ailleurs ces propositions risquent au contraire de rendre l'économie grecque encore plus dépendante des fonds issus du budget de l'Union européenne et risquent d'inciter d'autres États membres à demander l'application de mesures similaires en leur faveur. En outre, les amendements du groupe ENL ont tous été rejetés, notamment celui qui proposait que le préfinancement initial ne doive en aucun cas être destiné à des programmes visant à faciliter l'accueil et l'intégration des migrants clandestins sur le territoire grec. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce rapport, car il donne de l'argent à fonds perdus à la Grèce, qui sera incapable de le rembourser compte tenu de son effroyable taux d'endettement. L'UE poursuit ainsi sa fuite en avant au lieu de constater l'échec de la zone euro et de sa politique d'austérité. Andrew Lewer (ECR),
in writing. – The ECR recognises the serious economic situation faced by Greece and its unique liquidity crisis. We therefore voted in favour of a Commission proposal to address this through the front-loading of regional development funds already allocated to Greece to provide rapid investment and support jobs and growth. This measure is limited to Greece alone, will not impact on other Member States and does not entail any new money during the current multiannual financial framework. Increased payments in 2015 and 2016 will be offset within the current financial period so that no increase to the agreed budget is necessary. All of which means no additional money from European taxpayers, simply the release of resources already allocated. This measure is not about the future of Greece, the future of regional development funding or about the migration crisis. A change in approach to all these is clearly needed. Engaging with the amendments proposed by other political groups – whatever their individual merits – risked slowing down the legislative process significantly and the issues they raise are simply too big to be debated in any appropriate sense within this very specific proposal. We therefore voted against all amendments to this report. Javi López (S&D),
por escrito. – La situación excepcional a la que se ha visto abocada Grecia en los últimos años ha hecho necesario abordar con medidas específicas los problemas de falta de liquidez y de fondos públicos por parte del Gobierno griego, de forma que no obstaculicen las inversiones en el marco de los programas financiados por el FEDER, el Fondo Social Europeo (FSE), el Fondo de Cohesión y el Fondo Europeo Marítimo y de Pesca (FEMP). Por ello, la Comisión propone que se modifique el Reglamento sobre disposiciones comunes para de estos fondos para aprobar diversas medidas financieras que flexibilicen las condiciones de implementación de los programas operativos y proyectos ligados a estos Fondos Estructurales en Grecia. Estando de acuerdo con estas medidas hemos votado a favor de la misma. Juan Fernando López Aguilar (S&D),
por escrito. – Grecia se ha visto afectada por las consecuencias de la crisis financiera de modo singular. Esto ha llevado a una situación excepcional que se ha considerado necesario abordar con medidas específicas de manera que la falta de liquidez y de fondos públicos no obstaculice las inversiones en el marco de FEDER, FSE, Fondo de Cohesión y FEMP. Apoyo modificar el Reglamento sobre disposiciones comunes para, entre otras medidas, contemplar una prefinanciación adicional para los programas operativos de la política de cohesión para el periodo 2014-2020 en el marco del objetivo de inversión en crecimiento y empleo, así como permitir que el límite máximo del total acumulado de la prefinanciación y de los pagos intermedios sea del 100% y aumentar al 100% el porcentaje de cofinanciación de los programas operativos de 2007-2013 de los objetivos de convergencia y de competitividad regional y empleo. Esto permitirá a Grecia la distribución anticipada de más 2.000.000.000€ y posibles ahorros de cerca de otros 2.000.000.000€, terminar los proyectos en curso y reembolsar a los beneficiarios de los fondos, de manera que puedan realizar las inversiones previstas y ser reembolsados de inmediato tras la presentación de sus solicitudes de pago. Bernd Lucke (ECR),
schriftlich. – Der Kommissionsvorschlag vom 17. Juli 2015 sieht Erleichterungen für Griechenland bei Finanzierung von Projekten aus den fünf europäischen Struktur- und Investitionsfonds vor. Es geht um folgende Maßnahmen: 1) Schlusszahlungen für Programme aus dem Finanzrahmen 2007-2013 können vorzeitig, auch ohne Vorliegen der erforderlichen Schlussdokumentation, getätigt werden. 2) Die Kofinanzierungsverpflichtung für Programme aus dem Finanzrahmen 2007-2013 durch die griechische Seite entfällt. 3) Für Programme aus dem laufenden Finanzrahmen wird ein Vorschuss von bis zu 2 Milliarden Euro gewährt. Die kritischen Punkte des Kommissionsvorschlags umfassen die Kontrolle über die zweckmäßige Verwendung von Mitteln, die Haushaltsneutralität, die fehlende Verwaltungskapazität griechischer Behörden zur Umsetzung von Programmen sowie die Gleichbehandlung mit anderen EU-Staaten. Ich lehne den Kommissionsvorschlag ab, da weder das am Euro-Gipfel vom 12. Juli 2015 beschlossene dritte Hilfspaket von 86 Milliarden Euro noch dieses zusätzliche Maßnahmenpaket die richtige Medizin für Griechenland sind. Vielmehr muss man der Wahrheit ins Gesicht sehen: Griechenland ist komplett wettbewerbsunfähig. Zwar hat ein Schuldenschnitt bei ökonomisch korrekter Rechnungslegung bereits stattgefunden, doch kann Griechenland erst gesunden, wenn es aus der Währungsunion austritt. Nur ein solcher Schritt ist die Voraussetzung für internationale Wettbewerbsfähigkeit. Beim Übergangsprozess kann die EU helfen und so ihre Solidarität zeigen. Vladimír Maňka (S&D),
písomne. – Predloženým návrhom nariadenia sa riešia problémy likvidity a nedostatku verejných investícií na podporu rastu a zamestnanosti v Grécku, a to vzhľadom na jeho súčasnú mimoriadnu situáciu. Neriešenie tohto problému by znamenalo nielen zastavenie hospodárskeho rastu v Grécku, ale malo by to dosah aj na hospodársku a ekonomickú situáciu celej EÚ. Opatrenia umožnia, aby prostriedky z Európskeho fondu regionálneho rozvoja, Európskeho sociálneho fondu, Kohézneho fondu a Európskeho námorného a rybárskeho fondu boli čo najskôr k dispozícií prijímateľom. V jednotlivých programoch bude možné čerpanie zálohových platieb vo forme dodatočného predbežného financovania operačných programov politiky súdržnosti na roky 2014 – 2020 v rámci cieľa Investície pre rast a zamestnanosť a programov financovaných z Európskeho námorného a rybárskeho fondu v Grécku. Zároveň umožníme, aby strop pre kumulatívny súčet platieb predbežného financovania a priebežných platieb dosiahol 100 % a aby sa miera spolufinancovania operačných programov na roky 2007 – 2013 pre ciele Konvergencia a Regionálna konkurencieschopnosť a zamestnanosť v Grécku zvýšila na 100 %. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με την πρόταση κανονισμού του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1303/2013 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου περί καθορισμού κοινών διατάξεων για το Ευρωπαϊκό Ταμείο Περιφερειακής Ανάπτυξης, το Ευρωπαϊκό Κοινωνικό Ταμείο, το Ταμείο Συνοχής, το Ευρωπαϊκό Γεωργικό Ταμείο Αγροτικής Ανάπτυξης και το Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας και περί καθορισμού γενικών διατάξεων για το Ευρωπαϊκό Ταμείο Περιφερειακής Ανάπτυξης, το Ευρωπαϊκό Κοινωνικό Ταμείο, το Ταμείο Συνοχής και το Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας, όσον αφορά ειδικά μέτρα για την Ελλάδα, για τους λόγους που ανέφερα αναλυτικά στην ομιλία μου στην Ολομέλεια του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου στις 5/10/2015. Ωστόσο, στην πραγματικότητα με το ένα χέρι η Ευρωπαϊκή Ένωση δίνει κονδύλια του ΕΣΠΑ, τα οποία ούτως ή άλλως τα δικαιούται η Ελλάδα, και με το άλλο χέρι τα παίρνει πίσω διπλά και τρίδιπλα. Άλλωστε, σύμφωνα με στοιχεία της Ευρωπαϊκής Επιτροπής, πάνω από το 40% των ευρωπαϊκών κονδυλίων που διατίθενται στην Ελλάδα, επιστρέφουν άμεσα στις χώρες του σκληρού πυρήνα της Ευρωπαϊκής Ένωσης, όπως η Ολλανδία, για αγορά βιομηχανικού εξοπλισμού, πρώτων υλών, καταναλωτικών αγαθών και λοιπά. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre. Nous nous sommes toujours opposés aux mesures spécifiques proposées pour la Grèce et à l'utilisation abusive des fonds européens. Il s'agit ici d'utiliser des fonds destinés à soutenir la croissance et la création d'emploi pour aider un pays! Ce texte est d'autant plus aberrant qu'il a été traité en accéléré au Parlement, privant les députés, et donc les peuples européens, du droit d'amender ce texte! La Commission européenne se sert de ces fonds comme d'une perfusion qui ne cesse d'alimenter un pays incapable de survivre: plutôt que de reconnaître que la Grèce est au bord du gouffre à cause des politiques européennes, on lui distribue librement de l'argent en espérant qu'elle s'en sorte. Nous nous opposons à cette distribution libre, et sans contrôles ou critères, de l'argent européen. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Una delle conseguenze dell'attuale crisi economica e finanziaria che ha colpito la Grecia è certamente la mancanza di disponibilità di liquidità e di fondi pubblici per gli investimenti volti a favorire e rafforzare la ripresa del paese. È importante che la mancanza di suddetti fondi non sia di ostacolo agli investimenti nell'ambito dei vari programmi operanti a favore della politica di coesione per il periodo 2014 - 2020. Considero fondamentale la decisione adottata dalla Commissione di modificare il regolamento recante disposizioni comuni e di applicare la procedura semplificata che permetterà al regolamento stesso di entrare in vigore quanto prima. L'obiettivo di tale modifica è di sostenere e favorire una rapida ripresa del sistema economico alla Grecia avvalendosi dei finanziamenti dell'Unione europea entro la fine del 2015. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Oggi ho espresso il mio voto contrario circa questa risoluzione perché amplifica solo il processo di indebitamento della Grecia e non offre una soluzione plausibile alla crisi economica del paese ellenico. Emmanuel Maurel (S&D),
par écrit. – Quelques mois après que la Grèce s'est vue imposer un nouveau diktat par ses créanciers, il est désormais incontestable que la solution trouvée n'a rien réglé. Le troisième plan d'aide a principalement permis au pays de respecter ses échéances et le besoin de liquidités se fait toujours aussi vif. Pour remédier, au moins partiellement, à cette crise de liquidités, la Commission européenne a soumis à l'approbation du Parlement une proposition de mise à contribution des fonds structurels européens (FEDER, FSE, Fonds de cohésion, FEAMP) pour redynamiser l'économie réelle en Grèce. Cette réaction d'urgence est bienvenue. En effet, la politique européenne de cohésion est l'une des seules véritables politiques communautaires d'investissement, de solidarité, et parfois même de redistribution. Elle est plus que nécessaire pour atténuer les effets désastreux de l'austérité sur le terrain: augmentation galopante de la pauvreté, affaiblissement des systèmes de santé et d'éducation. En approuvant ce rapport, j'ai voté pour une aide immédiate aux Grecs. Mais notre action serait vaine si elle se contentait de «ramasser les pots cassés». Elle doit, au contraire, s'attaquer aux causes profondes de la crise grecque et donc s'accompagner d'une réorientation réelle de la politique macroéconomique de l'Union européenne. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Der Bericht trägt nichts zu einer langfristigen Besserung der Lage Griechenlands bei. Daher wird dieser Bericht von mir nicht unterstützt. Eine tatsächlich sinnvolle Hilfe für das griechische Volk kann nur im Verlassen der Eurozone liegen. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I voted in favour of this resolution as Greece needs further support to assist with economic recovery. Gesine Meissner (ALDE),
schriftlich. – Die FDP-Abgeordneten haben sich bei der Endabstimmung enthalten. Wir unterstützen zwar das Grundanliegen des Kommissionsvorschlags, Investitionsmittel für Griechenland zu mobilisieren. Allerdings birgt die Absenkung des Ko-Finanzierungsanteils von 5 % auf 0 % die große Gefahr, falsche Anreize zu setzen, die letztlich zu Fehlinvestitionen führen können. Dies lehnen wir ab. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Du fait de l'intransigeance européenne, la Grèce doit aujourd'hui faire face à une pénurie de liquidités et à un manque de fonds publics disponibles pour financer les investissements nécessaires. Afin que cela n'entrave pas les investissements au titre des programmes soutenus par le Fonds européen de développement régional, le Fonds social européen (FSE), le Fonds de cohésion et le Fonds européen pour les affaires maritimes et la pêche (FEAMP), la Commission a proposé de modifier le règlement sur les dispositions communes. La proposition permet ainsi le versement anticipé de 2 025 600 EUR et la suppression de la nécessité d'un cofinancement national par l'application d'un taux maximal de cofinancement de 100 % pour les dépenses éligibles, ce qui devrait représenter des économies de près de deux milliards d'EUR pour le budget grec. Vu l'urgence de la situation, je vote pour. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – L'objet de ce rapport concerne la situation en Grèce. Il s'agit d'un ensemble de mesures destinées à apporter une aide supplémentaire à la Grèce à hauteur de deux milliards d'euros pour les années 2015 et 2016. Ce choix de la Commission est contestable. D'une part, nous ne savons pas comment le gouvernement grec fera usage de ces fonds. Ainsi, il est fort probable qu'une partie d'entre eux soit allouée aux structures d'accueil des immigrés. D'autre part, on peut s'attendre à ce que d'autres États membres demandent le même régime de faveur. En outre, cela fait un moment que le gouvernement grec est incapable de résorber la crise malgré les aides de l'Union. Au Front national, nous pensons que la seule solution viable pour la Grèce est la sortie concertée de la zone euro. C'est absolument nécessaire pour que le gouvernement grec ait suffisamment de marge de manœuvre pour redresser l'économie du pays. Jusqu'à présent, la Grèce s'est enfoncée dans une crise durable qui la rend financièrement et politiquement de plus en plus dépendante des autorités européennes. J'ai donc voté contre. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Apresentei o meu voto favorável à proposta que altera o regulamento (UE) n.o 1303/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho que estabelece disposições comuns relativas aos Fundos Europeus Estruturais e de Investimento, que preveem medidas específicas para a Grécia. É fundamental que a falta de liquidez e de fundos públicos, que resulta da grave crise financeira que atravessa a Grécia, não impeça o investimento ao abrigo dos referidos programas, essencial à recuperação económica do país. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – The financial crisis in Greece is compounded by a lack of public funds and a liquidity shortage that must be addressed immediately. I therefore voted in favour of this measure to transfer funds to provide pre-financing for certain job-related programmes in Greece. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – Face au manque criant de liquidités de l'économie grecque et de fonds publics, il était nécessaire d'adopter une mesure exceptionnelle permettant d'aider au financement des investissements soutenus par les fonds de cohésion européens et indispensables à une reprise durable. Les conditions de la croissance ne doivent pas se traduire de manière déraisonnable par des politiques socialement intenables. Il est essentiel de donner à chacun les moyens de travailler, de créer et d'entreprendre. Le rôle de l'État, et donc du politique, consiste à veiller à une redistribution équitable de la prospérité, en tenant compte du facteur travail, de la prise de risque, des responsabilités, de la justice sociale, etc. Nous devons veiller à ne pas déshumaniser la société en prenant des décisions qui ne compromettent pas l'avenir. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – Greece has been very much affected by the consequences of the financial and economic crisis. It faces a critical lack of public funds and consequently is in difficulties to co-finance the investments of European Structural and Investment Funds. Therefore the EC had come up with the proposal to provide additional pre-financing in the current financial period (2014-2020), as well as to increase - to 100% - the co-financing rate for 2007-2013 operational programmes. This will allow Greece – in addition to the frontloading of EUR 2 025,600 mn and possible savings for the Greek budget of close to EUR 2 bn - to finish ongoing projects and to reimburse beneficiaries. I fully support the report on common provisions of the European Structural and Investment Fund with regard to specific measures for Greece and that is why I have voted in favour of this report. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – Görögországban a pénzügyi válság következtében likviditáshiány és a fenntartható fellendüléshez elengedhetetlen közberuházásokhoz szükséges állami források hiánya fenyeget. Annak érdekében, hogy ez ne akadályozza meg az Európai Regionális Fejlesztési Alapból, az Európai Szociális Alapból (ESZA) és a Kohéziós Alapból, valamint az Európai Tengerügyi és Halászati Alapból (ETHA) támogatott programok megvalósulását, a Bizottság azt javasolja, hogy az EP és a Tanács Görögországra vonatkozó egyedi intézkedések tekintetében módosítsa a fenti alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló 1303/2013/EU európai parlamenti és a tanácsi rendeletet. A javasolt módosítás kivételes intézkedés, melynek célja azonnali támogatást biztosítani Görögországnak, hogy hozzáférhessen a kohéziós politika 2007–2013 közötti programozási időszakából még rendelkezésre álló uniós forrásokhoz, és azokat még 2015 vége előtt felhasználhassa. Az indítványt támogattam. Bernard Monot (ENF),
par écrit. – La proposition de la Commission vise à adopter des mesures spécifiques pour la Grèce par l'intermédiaire de la politique de cohésion. À la suite de la crise financière et de la politique d'austérité imposée par la troïka, la Grèce souffre de graves problèmes de liquidités. Cette proposition préconise de mobiliser 2 milliards d'euros supplémentaires des fonds de la politique de cohésion pour la Grèce, avec un cofinancement nul, l'Europe avançant l'intégralité des sommes. Il ne s'agit plus de fonds structurels mais de dons accordés à la Grèce au détriment des autres États membres, qui risquent de rendre l'économie grecque encore plus dépendante de l'UE et d'inciter d'autres États membres à demander l'application de mesures similaires. L'Union européenne ne cherche pas de solution durable à cette crise et ne remet pas en cause les effets dévastateurs de sa politique dans le dossier grec. Sa seule réponse est d'octroyer des fonds supplémentaires à un État qui ne parvient pas à gérer son propre budget avec les contraintes qui lui sont imposées. La Commission devrait arrêter de considérer les fonds de la politique de cohésion comme des fonds d'urgence et arrêter de rendre l'économie grecque dépendante des fonds structurels. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – Apoio o presente relatório face à premente situação financeira da Grécia, um Estado-Membro abalado pelos problemas de liquidez e falta de fundos públicos. Subscrevo ser essencial que esta falta de liquidez e de fundos públicos na Grécia não impeça o investimento ao abrigo dos programas apoiados pelo Fundo Europeu de Desenvolvimento Regional, pelo Fundo Social Europeu (FSE), pelo Fundo de Coesão e pelo Fundo Europeu dos Assuntos Marítimos e das Pescas (FEAMP). Dada a excecionalidade da situação defendo que a União Europeia deve procurar intervir com medidas específicas, de tratamento processual simplificado e que entrem em funcionamento o mais breve possível, no sentido de contribuir para o esforço geral de ajuda à Grécia. Defendo as alterações ao Regulamento Disposições Comuns plasmados no presente relatório, atendendo ao seu objetivo de suplantar a falta de liquidez da economia grega e de impulsionar a curto prazo o investimento, possibilitando o lançamento célere de um maior número de projetos. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Cette proposition de la Commission a pour objet l'adoption de mesures spécifiques pour la Grèce afin d'aider la Grèce à utiliser les fonds structurels pour pallier son incapacité à cofinancer des projets d'investissements publics. Ainsi, il est proposé de mobiliser 2 milliards d'euros supplémentaires sur deux ans. La contrepartie au versement de ces sommes est une austérité folle dénoncée par tous les économistes sérieux de la planète ainsi que par les institutions les plus orthodoxes, telles que le FMI ou la Banque mondiale. Les aides versées à la Grèce ont alimenté un puits sans fond, et ce en pure perte. Voter en faveur de ce texte reviendrait à accorder un blanc-seing à la politique désastreuse de la troïka. Tant que la Grèce ne retrouvera pas sa monnaie nationale, cette perfusion financière sera vouée à l'échec. J'ai donc voté contre ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – Greece has been very much affected by the consequences of the financial and economic crisis. It faces a critical lack of public funds and consequently is in difficulties to co-finance the investments of European Structural and Investment Funds. I voted in favour of the report as it does not imply any changes in the Multiannual Financial Framework annual ceilings for commitments and payments. The proposal consists of frontloading payment appropriations and is budgetary neutral over the 2014-2020 period. It also proposes to provide an additional initial pre-financing for 2014-2020 cohesion policy operational programmes under the Investment for Growth and Jobs Goal and for programmes financed from the EMFF in Greece. Elisabeth Morin-Chartier (PPE),
par écrit. – Aujourd'hui je me suis prononcée en faveur du rapport MIHAYLOVA qui vise à faciliter l'accès aux fonds européens pour la Grèce. Cet État membre a été touché par les conséquences de la crise financière d'une manière tout à fait particulière. Le pays doit faire face à une pénurie de liquidités et à un manque de fonds publics disponibles pour financer les investissements nécessaires en vue de favoriser une reprise durable. Dans ce contexte, la proposition de la Commission prévoit un préfinancement supplémentaire pour les programmes opérationnels relevant de la politique de cohésion pour la période 2014-2020. Elle permet également de porter à 100 % le taux de cofinancement des programmes opérationnels 2007-2013 en ce qui concerne les objectifs «convergence» et «compétitivité régionale et emploi» en Grèce. Bien qu'ayant apporté mon plein soutien à cette initiative de solidarité, il faut néanmoins préciser qu'il s'agit là de mesures exceptionnelles adoptées dans un contexte particulier. En effet, les fonds européens ne doivent pas être considérés par les États membres comme une simple tirelire à leur disposition, mais bien comme un moyen de mettre en œuvre des politiques décidées au niveau européen. Si la solidarité doit être au rendez-vous, la responsabilité reste de rigueur. Alessia Maria Mosca (S&D),
per iscritto. – Accogliamo con favore il via libera ad alcune misure specifiche per la Grecia, paese colpito in modo particolarmente grave dalle conseguenze della crisi finanziaria. La mancanza di liquidità e di fondi pubblici per gli investimenti impedisce, di fatto, una ripresa sostenibile. Data l'eccezionalità della situazione, riteniamo opportuno adottare interventi specifici capaci di sostenere nuovi investimenti nell'ambito dei programmi finanziati dal Fondo europeo di sviluppo regionale, dal Fondo sociale europeo, dal Fondo di coesione, nonché dal Fondo europeo per gli affari marittimi e la pesca. L'obiettivo è quello di prevedere un prefinanziamento supplementare dei programmi operativi della politica di coesione per il periodo 2014-2020, nell'ambito dell'obiettivo «Investimenti a favore della crescita e dell'occupazione» e dei programmi sostenuti dal FEAMP, consentendo che il massimale applicabile al totale cumulativo del prefinanziamento e dei pagamenti intermedi possa essere pari al 100% e portando al 100% il tasso di cofinanziamento dei programmi operativi per il periodo 2007-2013 per gli obiettivi di convergenza, competitività regionale, occupazione. Prendiamo atto dell'urgenza del sostegno richiesto e, di conseguenza, abbiamo deciso di applicare al regolamento una procedura semplificata senza emendamenti, la quale dovrebbe contribuire allo sforzo generale di aiutare la Grecia, permettendo al regolamento di entrare quanto prima in vigore. Alessandra Mussolini (PPE),
per iscritto. – È fondamentale che la carenza di liquidità e di fondi pubblici in Grecia non rappresenti un ostacolo agli investimenti nell'ambito dei programmi finanziati dal Fondo europeo di sviluppo regionale, dal Fondo sociale europeo (FSE) e dal Fondo di coesione, nonché dal Fondo europeo per gli affari marittimi e la pesca («FEAMP»). Di conseguenza, la Commissione ha proposto di modificare il regolamento recante disposizioni comuni allo scopo di prevedere un prefinanziamento supplementare dei programmi operativi della politica di coesione per il periodo 2014-2020 e consentire che il massimale applicabile al totale cumulativo del prefinanziamento e dei pagamenti intermedi possa essere pari al 100%. Pertanto, poiché il Parlamento ha deciso di applicare al regolamento in questione una procedura semplificata senza emendamenti, la quale dovrebbe contribuire allo sforzo generale di aiutare la Grecia e permettere al regolamento di entrare in vigore quanto prima, ho deciso di votare a favore della relazione. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I have voted for this report that will provide additional pre-financing for 2014-2020 cohesion policy operational programmes under the Investment for Growth and Jobs Goal in Greece. Norica Nicolai (ALDE),
în scris. – Am votat pentru acest raport, întrucât sunt de părere că situația economică și socială a Greciei este una foarte specifică, delicată și, mai ales, urgentă. Lipsa de lichidități a guvernului de la Atena afectează foarte grav punerea în aplicare a diverselor proiecte demarate în timpul exercițiului bugetar 2007-2013 și pune în pericol finanțarea oricăror proiecte pentru perioada 2014-2020. În aceste condiții, oferirea unei derogări de prefinanțare și cofinanțare de 100% din partea UE, aceste inițiative vor ajuta la finalizarea proiectelor și la demararea celor noi, deblocând, în același timp, aproximativ 2 miliarde EUR din bugetul național al Greciei. Consider că doar prin acest tip de măsuri complementare și specifice acestei situații putem ajuta Grecia să depășească această criză, asigurându-ne, prin măsurile propuse în acest raport, că fondurile europene, dar și bugetul Greciei sunt utilizate în mod corect și eficient. Luděk Niedermayer (PPE),
písemně. – Podpořil jsem úpravu podmínek čerpání strukturálních fondů pro Řecko, protože se domnívám, že Řecko potřebuje naši solidaritu v době, kdy se potýká s těžkou hospodářskou krizí. Navíc se jedná o řešení, které je rozpočtově neutrální, tedy neznamená nové výdaje rozpočtu EU, ale pracuje s prostředky, které již v rozpočtu EU jsou pro Řecko vyčleněny. Bude úkolem Komise, aby dohlédla na jejich řádné využití. Jsem přesvědčen, že Řecku musíme pomoci, ale zároveň vyžadovat plnění dohodnutých podmínek. Je potřeba, aby tamní vláda spravovala přidělené prostředky velmi odpovědně, a i touto cestou posílila důvěru v tamní ekonomiku. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Ich habe mich gegen diesen Bericht ausgesprochen, da er gravierende Folgen für weniger einkommensstarke Gesellschaftsmitglieder, wie Arbeitnehmer aus dem Bereich der Fischerei, hat. Ferner entstehen dadurch keine langfristigen Besserungen der Lage Griechenlands. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – Cette proposition de la Commission européenne vise à modifier le règlement général des fonds européens afin de prévoir des mesures spécifiques pour la Grèce. Ces mesures spécifiques visent à faciliter la mise en œuvre des fonds européens de cohésion pour la Grèce dans la crise de liquidité qu'elle traverse actuellement. J'ai voté en faveur de cette proposition qui, grâce à un simple assouplissement des mécanismes existants, donne à la Grèce un apport en liquidité indispensable pour ne pas entraver les efforts d'investissement réalisés avec l'aide des fonds européens (FEDER, FSE) jusqu'à présent. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Eesmärk on aidata finantskriisi tagajärgede käes kannatav Kreeka võimalikult kiiresti tagasi jalgele, soodustada majanduse elavdamist, investeeringuid ja töökohtade loomist. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Finansų krizės ir ES griežtos taupymo priemonės kai kurioms valstybėms buvo nepakeliama našta ir sukėlė itin neigiamų padarinių. Graikija viena iš tokių valstybių, kuriai krizė smogė itin skaudžiai. Siekiant padėti šaliai stabilizuoti padėtį, reikalingos atitinkamas pagalbos priemonės. Tačiau būtina užtikrinti, kad tokios specialios priemonės būtų laikinos ir išskirtinės. Be to, labai svarbu, kad šiomis priemonėmis galėtų pasinaudoti ir kitos valstybės narės, tačiau tik tam tikrais griežtai reglamentuotais atvejais, susidarius neeilinei padėčiai, kuriai spręsti būtinos specialios priemonės. Ypatingą dėmesį reikia skirti ES fondų teikiamos paramos įsisavinimui ir investavimo sąlygoms. Todėl tikslinga didinti sanglaudos politikos programoms ir EJRŽF remiamoms programoms pradinio išankstinio finansavimo lygį. Kitas svarbus aspektas yra iki 100 % padidinti didžiausias bendro finansavimo normas. Pažymėtina, kad įgyvendinant specialiąsias priemones, konvergencijos ir regioninio konkurencingumo bei užimtumo tikslai turi būti pagrindiniai veiksniai. Κωνσταντίνος Παπαδάκης (NI),
γραπτώς. – Η αύξηση της προχρηματοδότησης των «διαρθρωτικών ταμείων» της ΕΕ στην Ελλάδα αφορά αποκλειστικά τους μεγάλους επιχειρηματικούς ομίλους κι όχι την ανακούφιση των λαϊκών αναγκών. Αντίθετα, η εκταμίευση της προχρηματοδότησης αποτελεί συστατικό στοιχείο και όρο για την εφαρμογή του 3ου αντιλαϊκού μνημονίου της συγκυβέρνησης ΣΥΡΙΖΑ-ΑΝΕΛ και του «κουαρτέτου» για στήριξη της κερδοφορίας των μονοπωλίων, υλοποίηση των βάρβαρων μέτρων που προβλέπουν: ολοκλήρωση της κατεδάφισης του δημόσιου ασφαλιστικού συστήματος και των εργασιακών σχέσεων, απελευθέρωση των ομαδικών απολύσεων και χτύπημα του απεργιακού δικαιώματος, νέες μειώσεις σε μισθούς και συντάξεις, φορολεηλασία του λαϊκού εισοδήματος, ξεκλήρισμα της φτωχής αγροτιάς, ιδιωτικοποιήσεις, περαιτέρω διάλυση της δημόσιας υγείας-πρόνοιας και εκπαίδευσης. Με βάση τα παραπάνω κριτήρια το ΚΚΕ καταψήφισε το σχετικό κανονισμό της ΕΕ. Ο λαός έχει πείρα από τα κονδύλια της περιόδου 2007-2013 που ξεκοκαλίστηκαν από τα μονοπώλια τη στιγμή που η εργατική λαϊκή οικογένεια χρεοκοπούσε. Μόνη λύση για το λαό είναι η οργάνωση της πάλης για να μην περάσουν τα μέτρα-φωτιά, για ανάκτηση των απωλειών, στο δρόμο της ρήξης με την ΕΕ, τα μονοπώλια και την εξουσία τους. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Vista la situazione economica e finanziaria della Grecia, approvo la proposta di aumentare i finanziamenti per i programmi di politica di coesione con l'obiettivo dell'occupazione e della crescita. Per questo motivo, ho votato positivamente. Eva Paunova (PPE),
in writing
. – The consequences of the economic crisis have posed significant challenges to the Greek economy, particularly due to the liquidity shortages and the lack of public funds available. The increased pre-financing and co-financing rates proposed by the Commission are an immediate and necessary response given the urgency of the situation. However, the increased financial support must be accompanied by measures ensuring fiscal prudence and calling for responsible economic policy. This is an important precondition for the long-term and sustainable impact of investment, as well as a precondition for true European solidarity. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Grčka je posebno pogođena posljedicama financijske krize, što je praćeno višegodišnjim konstantnim padom BDP-a, koji je uzrokovao ozbiljan nedostatak likvidnosti, te javnih sredstava potrebnih za poticanje održivog oporavka. Kriza u kojoj se Grčka nalazi već nekoliko godina zahtjeva posebne mjere kreirane isključivo za ovu zemlju. Budući da grčka kriza utječe na sve sektore grčkog gospodarstva, pomoć je nužna. Jednako tako, a posebno obraćajući pažnju na način korištenja sredstava koje se Grčkoj stavljaju na raspolaganje pozdravljam stavak 6. članka 152. kojim se traži od Grčke da podnosi izvješća o trošenju sredstava unutar operativnih programa do kraja 2016. godine. To je nažalost nužda te smatram kako bi se stroži nadzor na uporabom sredstava od strane nacionalnih vlada, a za izvršavanje projekata iz operativnih programa, trebao provoditi svugdje gdje se ne postižu oni minimalni učinci koji su bili predviđeni prilikom odobravanja tih programa. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Cette proposition de la Commission a pour objet l'adoption de mesures spécifiques pour la Grèce afin d'aider ce pays à utiliser les fonds structurels pour pallier son incapacité à cofinancer des projets d'investissements publics. Ainsi, il est proposé de mobiliser 2 milliards d'euros supplémentaires sur deux ans. La contrepartie au versement de ces sommes est une austérité folle dénoncée par tous les économistes sérieux de la planète ainsi que par les institutions les plus orthodoxes, telles que le FMI ou la Banque mondiale. Les aides versées à la Grèce ont alimenté un puits sans fond et les mesures d'austérité ont été imposées en pure perte. Voter en faveur de ce texte reviendrait à accorder un blanc-seing à la politique désastreuse de la troïka. Tant que la Grèce ne retrouvera pas sa monnaie nationale, cette perfusion financière sera vouée à l'échec. J'ai donc voté contre ce texte. Δημήτρης Παπαδάκης (S&D),
γραπτώς. – Tα σοβαρά προβλήματα της έλλειψης ρευστότητας καθώς και των διαθέσιμων δημοσίων πόρων που αντιμετωπίζει η Ελλάδα, ως συνέπεια της οικονομικής κρίσης την οποία διέρχεται τα τελευταία χρόνια η χώρα, θα μπορούσαν να δημιουργήσουν ιδιαίτερα προβλήματα στην απορρόφηση των κοινοτικών πόρων τόσο της προηγούμενης (2007 - 2013) όσο και της τρέχουσας (2014-2020) προγραμματικής περιόδου, και κατά συνέπεια να καθυστερήσουν ή να μη υλοποιηθούν οι προβλεπόμενες επενδύσεις στη χώρα. Επομένως, υπερψήφισα τη συγκεκριμένη έκθεση, αναγνωρίζοντας και το χαρακτήρα του κατεπείγοντος, που έχει σκοπό την υιοθέτηση ειδικών μέτρων για την ενίσχυση της αποτελεσματικής χρήσης των 35 δισ. ευρώ που προορίζονται για την Ελλάδα στον προϋπολογισμό της ΕΕ για την περίοδο 2014-2020. Θεωρώ ότι τα έκτακτα μέτρα που προβλέπονται από τον κανονισμό, θα μπορέσουν να υποστηρίξουν τη προοπτική της βέλτιστης δυνατής απορρόφησης των πόρων που διατίθενται από τα Ευρωπαϊκά Διαρθρωτικά και Επενδυτικά Ταμεία και κατά συνέπεια την επίτευξη μιας βιώσιμης ανάκαμψης της ελληνικής οικονομίας, μέσω της δημιουργίας νέων θέσεων εργασίας, καθώς και της προώθησης επενδύσεων. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Uzimajući u obzir posebno tešku situaciju u kojoj se Grčka ekonomija našla u kontekstu ne samo financijske, već i šire socio-ekonomske krize, potrebno je osigurati mjere koje će na sustavan i promišljen način doskočiti specifičnim problemima s kojima se ova zemlja suočava. S obzirom na izrazito lošu situaciju u grčkim javnim financijama, postoji opasnost da upravo ona sredstva namijenjena za ekonomski rast i razvoj manje razvijenih zemalja EU-a poput Grčke ne budu iskorištena u mjeri potrebnoj za gospodarski oporavak i pokretanje novog investicijskog vala koji bi omogućio izlazak iz zatvorenog kruga nelikvidnosti i recesije. Upravo su ovi fondovi iz prijedloga temelj europske solidarnosti i njihova olakšana i povećana dostupnost je preduvjet za stvarno djelovanje ka olakšavanju teške grčke situacije. S tim u skladu, treba pohvaliti i podržati predložene izmjene koje smjeraju povećanju razine pretfinanciranja za programe kohezijske politike Grčke, povećanju stopa sufinanciranja za programe iz razdoblja 2007. – 2013. te ukidanju gornje granice plaćanja za programe. Posebno je važan izraženi naglasak na poticanju ulaganja i zapošljavanja koji čine najosjetljivija, ali i najvažnija područja, odnosno okosnicu gospodarskog oporavka i rasta. Također, treba podržati predviđeni regulativni mehanizam koji bi trebao osigurati stvarni učinak ovih sredstava kroz stroge rokove za prijavu u odnosu na Komisiju. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – S obzirom na činjenicu da je Grčka pogođena financijskom krizom na jedinstven način te da nedostatak likvidnosti i javnih fondova ometaju ulaganja u okviru programa financiranih od strane Europske unije (Europskog fonda za regionalni razvoj, Europskog socijalnog fonda, Kohezijskog fonda i Europskog fonda za ribarstvo), podržavam izvješće kolegice Mihaylove koje pozdravlja prijedlog Europske komisije o izmjeni uredbe br. 1303/2013. Situacija u Grčkoj zahtjeva iznimne mjere kao što su: povećanje razine početnog predfinanciranja programa kohezijske politike Grčke te programa u sklopu Europskog fonda za pomorstvo i ribarstvo za razdoblje 2014.-2020. Osim toga, potrebno je povećati i stope sufinanciranja operativnih programa iz razdoblja 2007.-2013. u svrhu povećanja regionalne konkurentnosti i zapošljavanja. Očekivane uštede za grčki proračun temeljene na izmjeni Odredbe trebale bi iznositi gotovo 2 milijarde EUR i time potaknuti ulaganja te potpomoći likvidnost grčkog gospodarstva. Slijedom navedenog podržavam preporuku Odbora za ribarstvo u kojemu je istaknuta važnost učinkovitog iskorištavanja dodatnog početnog predfinanciranja kako bi isti što prije stigao do korisnika i omogućio im ostvarivanje predviđenih ulaganja. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – Come è noto la Grecia è stata colpita da una profonda crisi economica e finanziaria che perdura già da diversi anni. Questa crisi ha provocato nel tempo diversi problemi di liquidità e mancanza di fondi pubblici necessari per risollevare l'economia del paese. È essenziale che questa mancanza di liquidità e di fondi pubblici non sia di ostacolo agli investimenti nell'ambito dei programmi finanziati dal Fondo europeo di sviluppo regionale, dal Fondo sociale europeo (FSE) e dal Fondo di coesione, nonché dal Fondo europeo per gli affari marittimi e la pesca («FEAMP»). La Commissione ha proposto pertanto di modificare il regolamento recante disposizioni comuni allo scopo di prevedere un prefinanziamento supplementare dei programmi operativi della politica di coesione per il periodo 2014-2020 e consentire che il massimale applicabile al totale cumulativo del prefinanziamento e dei pagamenti intermedi possa essere pari al 100%. Ritengo che la proposta della Commissione europea, oltre ad essere dettata dal buon senso, possa rappresentare un importante aiuto per la Grecia e per il suo popolo. Tomasz Piotr Poręba (ECR),
na piśmie. – Komisja Europejska zaproponowała uwolnienie ostatnich 5% płatności dla Grecji z budżetu UE do momentu zamknięcia programów, zwiększenie maksymalnego poziomu współfinansowania do 100%, a także udostępnienie dodatkowych zaliczek początkowych na lata 2015 i 2016. Poparłem propozycję Komisji pod warunkiem, że działanie to będzie miało charakter nadzwyczajny, jednorazowy, a zmiana będzie neutralna dla budżetu w okresie 2014–2020; nie pociągnie za sobą żadnych zmian w rocznych pułapach wieloletnich ram finansowych w odniesieniu do środków na zobowiązania i środków na płatności. Ponadto roczny podział środków na zobowiązania przeznaczonych na Europejski Fundusz Rozwoju Regionalnego, Europejski Fundusz Społeczny i Fundusz Spójności pozostaje niezmieniony. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Face à la situation financière catastrophique de la Grèce, la Commission européenne a proposé d'utiliser les fonds structurels et d'investissement européens. Le pays ne possède plus de liquidités suffisantes et ne peut donc pas mettre en œuvre des projets d'investissement indispensables au redémarrage de la croissance du pays. Dans ce contexte, cette mesure solidaire permettra d'apporter des liquidités d'urgence au pays. Le Parlement européen a approuvé la mise en place de ces mesures spécifiques pour la Grèce. Ces mesures auront un impact neutre sur le budget 2014-2020. J'ai voté en faveur de ces dispositions qui s'inscrivent dans la continuité des décisions prises par les chefs d'État européens en juillet dernier. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – As políticas de austeridade tiveram impactos terríveis na vida das pessoas, das famílias, das empresas e dos países intervencionados pela Troika. A austeridade apenas criou mais miséria, mais pobreza, mais falências, mais medos, mais emigração, mais fuga de quadros superiores, mais depressões e suicídios. Isto sucedeu na Grécia, mas também em Portugal. Sentimos durante 4 anos a dureza de ser um filho menor da Europa. A Grécia foi severamente castigada durante estes anos. A par disto, todos os dias chegam à Grécia centenas de refugiados e quase que «exigimos» ao governo grego que trate do assunto, apenas porque calha à Grécia ser uma das portas desta Europa que deveria ser unida. Temos agora oportunidade de ajudar a Grécia aprovando este conjunto de medidas específicas através de fundos europeus. Não se trata de «darmos mais dinheiro» à Grécia. Trata-se de antecipar o financiamento dos programas operacionais para promover o crescimento e o emprego. Sabemos que as políticas de coesão foram e são fundamentais para os países que foram mais atingidos pela crise. Tal como houve assistência técnica por parte das instituições europeias na aplicação das medidas de austeridade, também agora deverá existir, quando falamos em investimentos. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – Grecia se ha visto afectada por las consecuencias de la crisis financiera de modo singular. Esto ha llevado a una situación excepcional que se ha considerado necesario abordar con medidas específicas de manera que la falta de liquidez y de fondos públicos no obstaculice las inversiones en el marco de FEDER, FSE, Fondo de Cohesión y FEMP. Apoyo modificar el Reglamento sobre disposiciones comunes para, entre otras medidas, contemplar una prefinanciación adicional para los programas operativos de la política de cohesión para el periodo 2014-2020 en el marco del objetivo de inversión en crecimiento y empleo, así como permitir que el límite máximo del total acumulado de la prefinanciación y de los pagos intermedios sea del 100% y aumentar al 100% el porcentaje de cofinanciación de los programas operativos de 2007-2013 de los objetivos de convergencia y de competitividad regional y empleo. Esto permitirá a Grecia la distribución anticipada de más 2.000.000.000€ y posibles ahorros de cerca de otros 2.000.000.000€, terminar los proyectos en curso y reembolsar a los beneficiarios de los fondos, de manera que estos puedan realizar las inversiones previstas y ser reembolsados de inmediato tras la presentación de sus solicitudes de pago. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – La Grèce ayant été touchée de plein fouet par la crise financière, le pays a dû, et doit encore, faire face à une pénurie de liquidités et à un manque de fonds publics disponibles pour financer les investissements nécessaires en vue de favoriser une reprise durable. Dans ce contexte, la proposition de la Commission que nous avons votée aujourd'hui à Strasbourg prévoit un préfinancement supplémentaire pour les programmes opérationnels relevant de la politique de cohésion pour la période 2014-2020 au titre de l'objectif «Investissement pour la croissance et l'emploi», ainsi que pour les programmes financés par le Fonds européen pour les affaires maritimes et la pêche en Grèce. Elle prévoit également que le plafond applicable au total cumulé des préfinancements et des paiements intermédiaires puisse atteindre 100 %, et permet de porter à 100 % le taux de cofinancement des programmes opérationnels 2007—2013 en ce qui concerne les objectifs «convergence» et «compétitivité régionale et emploi» en Grèce. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – Tendo sido afetada pelas consequências da crise financeira de forma ímpar, a Grécia enfrenta agora problemas de liquidez e falta de fundos públicos disponíveis para os investimentos necessários ao fomento de uma recuperação económica sustentável, carecendo por isso de um pré-financiamento suplementar para os programas operacionais da política de coesão no período 2014-2020. Trata-se de uma situação excecional que requer medidas excecionais, prevendo-se por isso um pré-financiamento suplementar para os programas operacionais a título da política de coesão para 2014-2020, no âmbito do objetivo de Investimento para o Crescimento e para o Emprego e para programas financiados pelo Fundo Europeu dos Assuntos Marítimos e das Pescas; A proposta prevê ainda um limite máximo de 100% para o total cumulativo do pré-financiamento e dos pagamentos intercalares, aumentando para 100% a taxa de cofinanciamento para os programas operacionais do período 2007-2013, a título dos objetivos de convergência, competitividade regional e emprego neste país. Importa realçar que esta solução encontrada, que votei favoravelmente, requer da parte da Grécia um sério esforço de compromisso, que passa por acelerar o ritmo dos seus pedidos de pagamento para os programas em causa antes do final de 2016, sob pena de reembolsar o pré-financiamento inicial suplementar. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – I nuovi finanziamenti stanziati dall'Unione europea hanno come obiettivo quello di favorire e di sostenere la ripresa economica della Grecia. Sono concorde con la proposta della Commissione di modificare il regolamento per la Grecia sulle disposizioni comuni onde ottenere un finanziamento supplementare dei programmi operativi della politica di coesione per il periodo 2014-2020. La modifica apportata consentirebbe che il massimale applicabile al totale cumulativo del perfezionamento e dei pagamenti intermedi possa essere pari al 100%. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este acto legislativo, mediante el cual se van a liberar Fondos Estructurales y de Inversión Europeos para Grecia, modificando las provisiones de las políticas de cohesión y aumentando la financiación de la UE al 100% en el periodo 2007-2013 (eliminando la necesidad de cofinanciación), desembolsando inmediatamente el 5% del presupuesto y mejorando las condiciones de prefinanciación para proyectos en 2015 y 2016, facilitando así liquidez al gobierno griego. Estos fondos no se dan en el marco de los memorandos, si bien el proceso de negociaciones y los cuestionamientos sobre la solvencia del gobierno habían bloqueado algunas partidas Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – Se trata de una posición del Parlamento Europeo aprobada en primera lectura para que el Estado griego obtenga ventajas a corto plazo en su financiación, mediante el adelanto de parte de los pagos presupuestados en los fondos estructurales y de cohesión 2014-2020, del aumento del techo de cofinanciación, así como de la ejecución de los pagos pendientes del marco 2007-2013. Se estima que dichas medidas repercutirán en un saldo positivo para las finanzas públicas griegas de unos 2.000 millones de euros, una parte ínfima comparada con los 260.000 millones que Grecia ha debido pedir prestado a las instituciones de la troika (FMI, Banco Central Europeo, y Comisión Europea) a cambio de medidas que han ahondado en la pauperización de la sociedad griega. Además no suponen un desembolso extra de las instituciones europeas sino un avance en lo presupuestado para los ejercicios de 2018 y 2020 respectivamente. Pese a esta necesaria crítica general a la política económica europea, la propuesta permite al Gobierno griego recibir un extra de liquidez en el corto plazo por lo que, no siendo una solución en sí a los problemas económicos derivados de la contracción del gasto público, he decidido dar mi voto favorable. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I voted against this resolution as it calls for the Commission to create new legislation. I do not recognise the Commission as a legislative body. Siôn Simon (S&D),
in writing. – Greece has been affected quite severely by the consequences of the financial and economic crisis. With a lack of public funds and, as a result, its difficulties – if not inability – to co-finance the investments of the ESI Funds, it is particularly important to provide this support. I voted in favour of this report, through the simplified procedure, to get the funds where they are most needed without unnecessary delay. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Pri hlasovaní o uznesení Európskeho parlamentu, ktoré pojednáva o spoločných ustanoveniach o európskych štrukturálnych a investičných fondoch – v prípade osobitných opatrení pre Grécko, som hlasoval za prijatie predkladaného návrhu. Cieľom uznesenia je totiž umožniť navýšiť počiatočné zálohové platby pre programy politiky súdržnosti Grécka ako súčasť cieľa Investície pre rast a zamestnanosti na obdobie 2014 – 2020. Návrh tiež ustanovil zvýšiť maximálnu mieru spolufinancovania pre operačné programy určené na obdobie 2007 – 2013 v rámci cieľa Konvergencia a cieľa Regionálna konkurencieschopnosť a zamestnanosť na 100 %. Na základe týchto upravených pravidiel možno očakávať úspory v gréckom rozpočte vo výške takmer 2 miliardy EUR. Úprava by mala tiež pomôcť riešiť výrazný nedostatok likvidity v gréckej ekonomike a podporiť investície, čo pomôže iniciovať väčší počet projektov. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Financijska kriza dovela je do kontinuirano negativne stope rasta u Grčkoj, ozbiljnih problema u pogledu likvidnosti i nedostatka javnih sredstava za ulaganja prijeko potrebna za poticanje rasta i otvaranja radnih mjesta. Komisija je kao iznimnu mjeru, s obzirom na izvanredno stanje, predložila primjenu triju elemenata kako bi se osiguralo da se dostupna sredstva EU-a iz Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR), Europskog socijalnog fonda (ESF), Kohezijskog fonda (KF) i Europskog fonda za pomorstvo i ribarstvo (EFPR) učinkovito upotrebljavaju za ulaganja na terenu te što brže dođu do korisnika. Na plenarnoj sjednici podržao sam prijedlog o podizanju razine početnog pretfinanciranja sredstava dostupnih za razdoblje od 2014. do 2020. za programe kohezijske politike u okviru cilja ulaganja u rast i radna mjesta te programe koje podupire EFPR kako bi se izravno potaknula ulaganja za učinkovito korištenje investicija na terenu te da sam korisnik dobije sredstva, što je brže moguće. Monika Smolková (S&D),
písomne. – Podporila som návrh legislatívneho uznesenia EP, ktorým sa zohľadňujú dôsledky finančnej krízy, ktoré postihli Grécko, a výnimočná situácia v Grécku, čo je potrebné riešiť osobitnými opatreniami. Krajina v súčasnosti čelí nedostatkom likvidity a verejných finančných prostriedkov dostupných pre verejné financie, ktoré sú potrebné na investície v rámci programov podporovaných z Európskeho fondu regionálneho rozvoja, Európskeho sociálneho fondu, Kohézneho fondu a Európskeho námorného a rybárskeho fondu. Komisia preto navrhla zmeniť nariadenie o spoločných ustanoveniach s cieľom zabezpečiť dodatočné predbežné financovanie operačných programov politiky súdržnosti na roky 2014 – 2020 a umožniť, aby strop pre kumulatívny súčet platieb predbežného financovania a priebežných platieb dosiahol 100 % a miera spolufinancovania operačných programov na roky 2007 – 2013 pre ciele Konvergencia a Regionálna konkurencieschopnosť a zamestnanosť v Grécku sa zvýšila na 100 %. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Grčijo je finančna in gospodarska kriza znatno prizadela, saj se država sooča s hudim likvidnostnim pomanjkanjem in pomanjkanjem razpoložljivih javnih sredstev za javne naložbe, ki so potrebne za spodbujanje trajnostnega okrevanja gospodarstva. Predlagana sprememba uredbe predstavlja izreden ukrep, katerega cilj je takojšnja pomoč Grčiji, tako da bo lahko pred koncem leta 2015 dostopala do finančnih sredstev Unije za kohezijsko politiko, ki so še na voljo iz programskega obdobja 2007-2013, in ta sredstva tudi uporabljala. Pomanjkanje likvidnostnih in javnih sredstev v Grčiji ne sme ovirati naložb v okviru programov, ki jih podpirajo Evropski strukturni in investicijski skladi, zato sem glasoval za poročilo o predlogu uredbe. Renato Soru (S&D),
per iscritto. – Ho votato oggi a favore del pacchetto di misure a favore della Grecia, sulla base di una proposta della Commissione europea finalizzata a consentire la spesa effettiva di una quota rilevante dei Fondi strutturali e di investimento europei e dei fondi agricoli stanziati per la Grecia fino al 2020. L'obiettivo, infatti, è quello di, da una parte, accelerare l'implementazione dei fondi europei per aiutare la Grecia a utilizzare i fondi ancora disponibili del periodo di programmazione 2007-2013 entro il 2017, e, d'altra parte, aiutare il paese ellenico a rispettare i requisiti per l'accesso ai fondi della nuova programmazione 2014-2020. Si tratta di un provvedimento una tantum giustificato dalla particolare situazione economica della Grecia, che non prevede un ulteriore esborso da parte del bilancio UE, trattandosi di fondi già assegnati al paese. È importante notare come per facilitare la spesa di questi fondi verrà consentito alla Grecia il finanziamento UE al 100% dei programmi operativi 2007-2013, rimuovendo il requisito del cofinanziamento nazionale, che in un paese in cui gravi problemi di liquidità frenano gli investimenti avrebbe vanificato gli obiettivi stessi della politica di Coesione. Joachim Starbatty (ECR),
schriftlich. – Der Kommissionsvorschlag vom 17. Juli 2015 sieht Erleichterungen für Griechenland bei Finanzierung von Projekten aus den fünf europäischen Struktur- und Investitionsfonds vor. Es geht um folgende Maßnahmen: 1) Schlusszahlungen für Programme aus dem Finanzrahmen 2007-2013 können vorzeitig, auch ohne Vorliegen der erforderlichen Schlussdokumentation, getätigt werden. 2) Die Kofinanzierungsverpflichtung für Programme aus dem Finanzrahmen 2007-2013 durch die griechische Seite entfällt. 3) Für Programme aus dem laufenden Finanzrahmen wird ein Vorschuss von bis zu 2 Milliarden Euro gewährt. Die kritischen Punkte des Kommissionsvorschlags umfassen die Kontrolle über die zweckmäßige Verwendung von Mitteln, die Haushaltsneutralität, die fehlende Verwaltungskapazität griechischer Behörden zur Umsetzung von Programmen sowie die Gleichbehandlung mit anderen EU-Staaten. Ich lehne den Kommissionsvorschlag ab, da weder das am Euro-Gipfel vom 12. Juli 2015 beschlossene dritte Hilfspaket von 86 Milliarden Euro noch dieses zusätzliche Maßnahmenpaket die richtige Medizin für Griechenland sind. Vielmehr muss man der Wahrheit ins Gesicht sehen: Griechenland ist komplett wettbewerbsunfähig. Zwar hat ein Schuldenschnitt bei ökonomisch korrekter Rechnungslegung bereits stattgefunden, doch kann Griechenland erst gesunden, wenn es aus der Währungsunion austritt. Nur ein solcher Schritt ist die Voraussetzung für internationale Wettbewerbsfähigkeit. Beim Übergangsprozess kann die EU helfen und so ihre Solidarität zeigen. Ivan Štefanec (PPE),
písomne
. – Grécko musí dodržovať pravidlá a Európska únia zas musí sledovať nielen toto dodržiavanie, ale aj používanie európskych peňazí. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće zato što je financijska kriza Grčke dovela do negativnih stopa rasta BDP-a u Grčkoj dugi niz godina, te uzrokovala manjak likvidnosti i nedostatak javnih sredstava za javna ulaganja koja su potrebna za poticanje održivog oporavka. Kako bi se osiguralo da Grčka ima dostatna financijska sredstva za provedbu programa, smatram da je potrebno podići razinu početnog pretfinanciranja operativnih programa u cilju ulaganja u rast i radna mjesta. Kako bi se u Grčkoj poboljšala učinkovita uporaba dostupnih sredstava za financiranje operacija, regionalne konkurentnosti i zapošljavanja donesenih u razdoblju 2007.-2013., treba podići najvišu stopu sufinanciranja te gornju granicu za plaćanja za programe na kraju programskog razdoblja. S obzirom na potrebnu podršku, ova bi Uredba trebala odmah stupiti na snagu. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report, proposing to increase the level of initial pre-financing of the funding available for the 2014-2020 period for cohesion policy programmes. This will ensure that the available EU funding is used effectively in Greece, and will reach the intended beneficiaries quickly. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Grčka je posljedicama financijske krize pogođena na poseban način. Zemlja se trenutačno suočava s nedostatkom likvidnosti i javnih sredstava potrebnih za javne investicije koje bi osigurale održivi oporavak. Komisija stoga u svom prijedlogu traži dodatno predfinanciranje za operativne programe kohezijske politike u okviru cilja «Ulaganje za rast i radna mjesta» za razdoblje od 2014. do 2020. godine, kao i za programe koje financira Europski fond za pomorstvo i ribarstvo u Grčkoj. Prijedlog Komisije predviđa i gornju granicu od 100 posto za ukupni iznos predfinanciranja i privremenih isplata, kao i povećanje stope kofinanciranja na 100 posto, za operativne programe u razdoblju od 2007. do 2011. godine za ciljeve konvergencije i regionalne konkurentnosti i zapošljavanja. S obzirom na hitnost situacije, Odbor za regionalni razvoj donio je ovo izvješće kroz pojednostavljenu proceduru bez ispravki. S obzirom da će ova procedura omogućiti da regulacija što prije stupi na snagu, te na taj Grčkoj pružiti pomoć koja joj je prijeko potrebna, u potpunosti se slažem sa stavom Odbora. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Návrh som nepodporil. Nesúhlasím totiž s tým, aby malo Grécko špeciálne výhody pri čerpaní eurofondov. Je to nielen neférové voči ostatným krajinám EÚ, ale tiež to priamo Grécko motivuje k nezodpovednejšiemu správaniu. Ak napríklad Grécko nedokázalo minúť pridelené eurofondy ani pri súčasných úrovniach spolufinancovania, zvýšenie miery spolu financovania na 100 % zrejme povedie k ešte nižšej efektivite minutých peňazí a k ešte väčšiemu míňaniu len pre samotné míňanie. Eurofondy navyše Grécku (a ani iným krajinám) nepomáhajú, len deformujú ekonomiku, učia závislosti od cudzích peňazí a odrádzajú od samostatnosti a produktivity. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih določbah o evropskih strukturnih in investicijskih skladih: specifični ukrepi za Grčijo. Razmere v Grčiji so resne, saj se država sooča s hudim likvidnostnim pomanjkanjem in pomanjkanjem razpoložljivih javnih sredstev za javne naložbe. Veliko programov, ki jih financira EU se v Grčiji ne izvaja zaradi pomanjkanja likvidnosti. Zato je treba sprejeti potrebne ukrepe, da sprostimo sredstva. Kot podpredsednica Odbora za proračun pozdravljam dejstvo, da je predlog Komisije finančno združljiv z večletnim finančnim okvirom ter ne bo vplival na proračun za obdobje 2014–2020. Νεοκλής Συλικιώτης (GUE/NGL),
γραπτώς. – Στο πλαίσιο των αρνητικών ρυθμών ανάπτυξης που παρουσιάζονται στην Ελλάδα ως αποτέλεσμα της οικονομικής κρίσης και των σκληρών νεοφιλελεύθερων μνημονιακών μέτρων που έχουν επιβληθεί, η Επιτροπή μέσα από την πρότασή της θέτει την ανάγκη λήψης ειδικών μέτρων για την περίπτωση της αξιοποίησης ευρωπαϊκών κονδυλίων από την Ελλάδα. Για την περίοδο 2014-2020 η Ελλάδα πρόκειται να λάβει ποσό ύψους 20δις από τα Ευρωπαϊκά Ταμεία. Εν τούτοις λόγω των σκληρών μνημονιακών μέτρων και της αντικειμενικής αδυναμίας υλοποίησης των προϋποθέσεων για αξιοποίηση αρκετών κονδυλίων, η Ελλάδα κινδυνεύει να χάσει 2 δις ευρώ από την χρηματοδοτική περίοδο 2007-2013. Για τον λόγο αυτό η Επιτροπή προτείνει να της επιτραπεί να προβεί άμεσα στις απαραίτητες ενέργειες ώστε να διασφαλίσει τη συγχρηματοδότηση από τα ευρωπαϊκά ταμεία. Ως ΑΚΕΛ υπερψηφίσαμε την πρόταση της Επιτροπής καθώς η ανάληψη δραστικών μέτρων για την χρηματοδότηση προγραμμάτων στην Ελλάδα είναι αναγκαία λόγω των τεράστιων προβλημάτων ρευστότητας που αντιμετωπίζει η χώρα, γεγονός που οφείλεται κύρια στα ασφυκτικά μνημονιακά μέτρα που της επιβλήθηκαν. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Η Ελλάδα χρειάζεται αυτή τη στιγμή κάθε δυνατή ρευστότητα η οποία δε θα συνοδεύεται με πρόσθετα μέτρα. Κυριότερα, πρέπει να διασφαλιστεί ότι τα ποσά θα διατεθούν όντως στην ανάπτυξη, κάτι το οποίο δεν διασφαλίζεται μέσα από αυτήν την Έκθεση. Σε κάθε περίπτωση, η προχρηματοδότηση αυτή δεν είναι παρά σταγόνα στον ωκεανό της οικονομικής καταστροφής που βίωσε η Ελλάδα. József Szájer (PPE),
írásban. – A 2015. július 12-i európai csúcs következtetéseinek utókövetéseként mutatta be 2015. július 17-én az Európai Bizottság a 2014–2020-as programozási időszak közös rendelkezéseire vonatkozó módosítási javaslatát a görög kohéziós programok végrehajtásához szükséges likviditás biztosítása érdekében. A javaslat megnövelt előlegkifizetést, a 95%-os társfinanszírozási plafon, a nemzeti társfinanszírozás eltörlését helyezi kilátásba Görögország számára. A Bizottság ezen intézkedéseket azért tartja szükségesnek, mert Görögországban a válság folyamatos negatív növekedési mutatókhoz, likviditási problémákhoz, a növekedés újraindításához, a munkahelyteremtéshez szükséges közforrások hiányához vezetett. Szavazatommal támogattam a Bizottság javaslatát, azonban fontosnak tartok hangsúlyozni néhány szempontot. Mindenekelőtt nélkülözhetetlennek tartom a pluszkifizetések rendeltetésszerű használatának alapos nyomon követését. Emellett szeretném felhívni a figyelmet, hogy ezen intézkedések több alapelvet (például társfinanszírozás, szubszidiaritás, addicionalitás, egyenlő elbánás) sértenek, ezért fontos hangsúlyozni, hogy egyedi, egyszeri lépésről van szó, mely semmiképpen nem teremthet precedenst, illetve nem lehet hatással a kohéziós politika jövőbeni jellegének formálására. Tekintettel arra, hogy a bizottsági javaslat nem csupán jogi és elvi, hanem költségvetési aggályokat is felvet, ezért a tényleges költségvetési hatások mielőbbi tisztázását tartom szükségesnek. Fontos, hogy a Bizottság tervezetében szereplő javaslatok ne járjanak a többéves pénzügyi keret módosításával, és ne befolyásolják sem Görögország, sem a többi tagállam kohéziós borítékját. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Situația Greciei este excepțională prin efectele pe care le-a avut criza financiară în acest stat. Lipsa de lichidități și de fonduri publice a încetinit considerabil implementarea măsurilor de redresare economică durabilă. Încă o dată, am votat favorabil în favoarea acestor măsuri excepționale de oferire a unui sprijin imediat Greciei sub forma accesului la fonduri de coeziune ale Uniunii Europene disponibile din perioada 2007-2013. Grecia poate accesa și folosi până la sfârșitul anului 2015 aceste lichidități, atât de necesare funcționării programelor de investiții curente, cum sunt Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european (FSE), Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime (FEPAM). Votul acesta este unul de solidaritate, iar Parlamentul European își asumă responsabilitatea și răspunde printr-o măsură proporțională situației urgente de lipsă de lichidități din Grecia. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce texte sur les questions relatives à la compatibilité financière de la proposition de règlement du Parlement européen et du Conseil modifiant le règlement (UE) no 1303/2013 portant dispositions communes relatives au Fonds européen de développement régional, au Fonds social européen, au Fonds de cohésion, au Fonds européen agricole pour le développement rural et au Fonds européen pour les affaires maritimes et la pêche, portant dispositions générales applicables au Fonds européen de développement régional, au Fonds social européen, au Fonds de cohésion et au Fonds européen pour les affaires maritimes et la pêche, en ce qui concerne des mesures spécifiques pour la Grèce. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this legislative report. It proposes amending a Regulation, which is an exceptional measure, aimed at providing immediate support to Greece by enabling it to access and use before the end of 2015 the EU funding for cohesion policy still available from the 2007-2013 programming period. The Regulation to be amended is the Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council laying down common provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund, the European Agricultural Fund for Rural Development and the European Maritime and Fisheries Fund and laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund and the European Maritime and Fisheries Fund. Michael Theurer (ALDE),
schriftlich. – Die FDP-Abgeordneten haben sich bei der Endabstimmung enthalten. Wir unterstützen zwar das Grundanliegen des Kommissionsvorschlags, Investitionsmittel für Griechenland zu mobilisieren. Allerdings birgt die Absenkung des Ko-Finanzierungsanteils von 5 % auf 0 % die große Gefahr, falsche Anreize zu setzen, die letztlich zu Fehlinvestitionen führen können. Dies lehnen wir ab. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Ovo izvješće odgovor je Europskog parlamenta na komunikaciju Europske komisije od 15. srpnja, u kojoj je Komisija odobrila obnovljeni pristup značajnim sredstvima koja Grčka ima na raspolaganju unutar proračuna Europske unije. Komisija je komunikaciju nazvala «Novi početak za rast i otvaranje novih radnih mjesta u Grčkoj», a sredstva koja su na raspolaganju iznose 35 milijardi za razdoblje 2014.–2020., od čega će 20 milijardi biti dostupno iz Europskih strukturnih i investicijskih fondova. Preporuka sadrži tri glavne aktivnosti, odnosno načina pomoći Grčkoj, koja se u principu sastoje od nulte stope sufinanciranja za Grčku, što osim prednosti za ovu državu članicu Unije, u ovoj kritičnoj situaciji u sebi može sadržavati i mnoge opasnosti. Stoga apeliram na Europsku komisiju da razvije stroge mehanizme nadzora. Držim da su predložene mjere nedovoljno razrađene, te dugoročno (čak i kratkoročno) vrlo upitne kvalitete. Stoga sam glasovala protiv. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo glede specifičnih ukrepov za Grčijo sem podprla, saj utira pot hitremu sprejetju ukrepov s strani Sveta in njihovi takojšnji uveljavitvi. Cilj je, da bi na podlagi enkratnih ukrepov dosegli bolj učinkovito porabo 35 milijard EUR, namenjenih Grčiji v okviru proračuna EU za obdobje 2014-2020. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este acto legislativo, mediante el cual se van a liberar Fondos Estructurales y de Inversión Europeos para Grecia, modificando las provisiones de las políticas de cohesión y aumentando la financiación de la UE al 100% en el periodo 2007-2013 (eliminando la necesidad de cofinanciación), desembolsando inmediatamente el 5% del presupuesto y mejorando las condiciones de prefinanciación para proyectos en 2015 y 2016, facilitando así liquidez al gobierno griego. Estos fondos no se dan en el marco de los memorandos, si bien el proceso de negociaciones y los cuestionamientos sobre la solvencia del gobierno habían bloqueado algunas partidas. Evžen Tošenovský (ECR),
písemně. – Při hlasování o zprávě kolegyně Mihaylové jsem hlasoval proti, neboť jsem přesvědčen, že do probíhajících procesů by se nemělo takto vstupovat. Podpora Řecku má být realizována úplně jiným způsobem, např. podporou investičního prostředí nebo třeba přesměrováním realizace některých evropských projektů třeba z oblasti energetiky. Ulrike Trebesius (ECR),
schriftlich. – Der Kommissionsvorschlag vom 17. Juli 2015 sieht Erleichterungen für Griechenland bei Finanzierung von Projekten aus den fünf europäischen Struktur- und Investitionsfonds vor. Es geht um folgende Maßnahmen: 1) Schlusszahlungen für Programme aus dem Finanzrahmen 2007-2013 können vorzeitig, auch ohne Vorliegen der erforderlichen Schlussdokumentation, getätigt werden. 2) Die Kofinanzierungsverpflichtung für Programme aus dem Finanzrahmen 2007-2013 durch die griechische Seite entfällt. 3) Für Programme aus dem laufenden Finanzrahmen wird ein Vorschuss von bis zu 2 Milliarden Euro gewährt. Die kritischen Punkte des Kommissionsvorschlags umfassen die Kontrolle über die zweckmäßige Verwendung von Mitteln, die Haushaltsneutralität, die fehlende Verwaltungskapazität griechischer Behörden zur Umsetzung von Programmen sowie die Gleichbehandlung mit anderen EU-Staaten. Ich lehne den Kommissionsvorschlag ab, da weder das am Euro-Gipfel vom 12. Juli 2015 beschlossene dritte Hilfspaket von 86 Milliarden Euro noch dieses zusätzliche Maßnahmenpaket die richtige Medizin für Griechenland sind. Vielmehr muss man der Wahrheit ins Gesicht sehen: Griechenland ist komplett wettbewerbsunfähig. Zwar hat ein Schuldenschnitt bei ökonomisch korrekter Rechnungslegung bereits stattgefunden, doch kann Griechenland erst gesunden, wenn es aus der Währungsunion austritt. Nur ein solcher Schritt ist die Voraussetzung für internationale Wettbewerbsfähigkeit. Beim Übergangsprozess kann die EU helfen und so ihre Solidarität zeigen. Ramon Tremosa i Balcells (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this resolution as it is my belief that this additional investment will be important for Greece to achieve higher growth in the coming year and so will help a little to make better the lives of its citizens in the short and medium term. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este acto legislativo, mediante el cual se van a liberar Fondos Estructurales y de Inversión Europeos para Grecia, modificando las provisiones de las políticas de cohesión y aumentando la financiación de la UE al 100% en el periodo 2007-2013 (eliminando la necesidad de cofinanciación), desembolsando inmediatamente el 5% del presupuesto y mejorando las condiciones de prefinanciación para proyectos en 2015 y 2016, facilitando así liquidez al gobierno griego. Estos fondos no se dan en el marco de los memorandos, si bien el proceso de negociaciones y los cuestionamientos sobre la solvencia del gobierno habían bloqueado algunas partidas. Ernest Urtasun (Verts/ALE),
in writing. – Voted in favour for a balanced mix of measures to increase liquidity and facilitate the financing of projects in Greece. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of these exceptional measures to enable the effective use by the Greek authorities of EUR 35 billion, to support the boost of growth, investment and job creation in Greece. This is a substantial part of our response to the financial crisis in Greece: now we have to ensure that EU funding is used for investments on the ground and reaches beneficiaries as rapidly as possible, in order to create much needed jobs and economic growth. Nevertheless, if Greece doesn't speed up the pace of its payment applications for the programmes concerned before the end of 2016, it runs the risk of having to reimburse the additional initial pre-financing. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – Grecia se encuentra en una situación delicada, la propuesta de la Comisión Europea y la decisión del comité de desarrollo regional de utilizar el procedimiento simplificado para esta medida indica claramente la urgencia de la medida. Si bien un mayor debate y control en el parlamento hubiera sido lo ideal, somos conscientes de la urgencia de la medida por lo que considero oportuno votar a favor de este informe. Elena Valenciano (S&D),
por escrito. – Grecia se ha visto afectada por las consecuencias de la crisis financiera de modo singular. Esto ha llevado a una situación excepcional que se ha considerado necesario abordar con medidas específicas de manera que la falta de liquidez y de fondos públicos no obstaculice las inversiones en el marco de FEDER, FSE, Fondo de Cohesión y FEMP. Apoyo modificar el Reglamento sobre disposiciones comunes para, entre otras medidas, contemplar una prefinanciación adicional para los programas operativos de la política de cohesión para el periodo 2014-2020 en el marco del objetivo de inversión en crecimiento y empleo, así como permitir que el límite máximo del total acumulado de la prefinanciación y de los pagos intermedios sea del 100% y aumentar al 100% el porcentaje de cofinanciación de los programas operativos de 2007-2013 de los objetivos de convergencia y de competitividad regional y empleo. Esto permitirá a Grecia la distribución anticipada de más 2.000.000.000€ y posibles ahorros de cerca de otros 2.000.000.000€, terminar los proyectos en curso y reembolsar a los beneficiarios de los fondos, de manera que puedan realizar las inversiones previstas y ser reembolsados de inmediato tras la presentación de sus solicitudes de pago. Bodil Valero (Verts/ALE),
skriftlig. – Jag valde att lägga ned min röst i omröstningen om ändringsförslag 2, som säger att EU bör tillåta Grekland ett utträde ur eurosamarbetet om det bedöms vara en av flera noga prövade möjligheter för att komma till rätta med Greklands finansiella situation. I princip tycker jag att förslaget är bra, men det hör inte hemma i detta betänkande som handlar om exceptionella åtgärder för att omgående ge investeringsstöd till Grekland. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – Se trata de una posición del Parlamento Europeo aprobada en primera lectura para que el Estado griego obtenga ventajas a corto plazo en su financiación, mediante el adelanto de parte de los pagos presupuestados en los fondos estructurales y de cohesión 2014-2020, del aumento del techo de cofinanciación, así como de la ejecución de los pagos pendientes del marco 2007-2013. Se estima que dichas medidas repercutirán en un saldo positivo para las finanzas públicas griegas de unos 2.000 millones de euros, una parte ínfima comparada con los 260.000 millones que Grecia ha debido pedir prestado a las instituciones de la troika (FMI, Banco Central Europeo, y Comisión Europea) a cambio de medidas que han ahondado en la pauperización de la sociedad griega. Además no suponen un desembolso extra de las instituciones europeas sino un avance en lo presupuestado para los ejercicios de 2018 y 2020 respectivamente. Pese a esta necesaria crítica general a la política económica europea, la propuesta permite al Gobierno griego recibir un extra de liquidez en el corto plazo por lo que, no siendo una solución en sí a los problemas económicos derivados de la contracción del gasto público, he decidido dar mi voto favorable. Paavo Väyrynen (ALDE),
kirjallinen. – Tämä mietintö käsitteli erityistoimenpiteitä, joilla Kreikan tilannetta helpotetaan rakenne- ja investointirahojen turvin. Mietinnössä itsessään korostetaan aivan oikein niitä rakenteellisia uudistuksia, jotka Kreikassa on välttämätöntä tehdä. Sen sijaan tarkistus 2, jonka kohdalla äänestin tyhjää, käsitteli lisäyksenä niitä vaihtoehtoja, joita Kreikalla tulisi olla. Tarkistuksen mukaan niiden joukossa tulisi olla myös mahdollinen ero euroalueesta. Kreikan euroero on mahdollinen, sillä komissiolla on sen varalta olemassa suunnitelmat. Katson, että euroalueen ongelmat tulisi ratkaista siten, että kaikki euroalueen maat ottaisivat euron rinnalla käyttöön kansallisen valuutan. Niin kauan kun tämä ei ole mahdollista, yksittäisten jäsenmaiden tulisi voida erota siitä. Siksi kannatan tarkistuksessa esitettyä kantaa. Äänestin kuitenkin tyhjää, sillä olen sitä mieltä, että tämä mietintö ei ollut sopiva kannan ottamiseksi euroalueen tulevaisuuteen. Marie-Christine Vergiat (GUE/NGL),
par écrit. – La Grèce a été un laboratoire des politiques d'austérité. Le gouvernement d'Alexis Tsipras a tenté de lutter pied à pied contre le nœud coulant que les chefs d'État et de gouvernement de la zone euro ont tenté de resserrer sur lui. En le poussant au Grexit, il a dû accepter un mémorandum scandaleux après un chantage honteux. S'il y a beaucoup à dire sur ce mémorandum et quoi que l'on pense de la décision prise, il y a urgence pour la Grèce à débloquer ces fonds. La Grèce manque cruellement de liquidités et d'investissements et cela exige des mesures immédiates. Le Parlement européen a proposé, dans le cadre de la politique de cohésion, la mise en place de mesures spécifiques pour la Grèce, afin de permettre de débloquer des fonds rapidement. Trois mesures exceptionnelles sont proposés: mettre à la disposition de la Grèce 5 % de paiements immédiats des fonds toujours bloqués, augmenter le financement de l'UE à 100 % pour la période de financement 2007-2013 (au lieu d'un cofinancement) et améliorer le taux de préfinancement augmenté de 1 milliard d'euros pour les projets de 2015 et 2016. Je vote évidemment pour. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – As medidas referem-se à disponibilização das verbas do Quadro 2007-2013, num valor de 800 milhões, financiados a 100%, permitindo o encerramento dos projetos que foram candidatados neste âmbito. Esta medida é tão mais pertinente considerando a situação financeira, económica e social da Grécia e os atrasos verificados na atribuição global dos fundos estruturais de coesão no Quadro 2014-2020. Entende-se que esta ajuda é positiva e poderá minorar o sofrimento de muita gente. Contudo, trata-se apenas de um paliativo. Neste sentido é urgente que se tomem medidas de fundo que permitam um restabelecimento da economia grega em bases sólidas e de acordo com a vontade do povo grego. A situação da Grécia confirma a nossa análise segunda a qual é urgente abrir um processo global de renegociação das dívidas soberanas à escala da União Europeia bem como a realização de uma conferência intergovernamental com reveja os tratados e em particular o tratado orçamental e elimine o espartilho monetário que tolhe qualquer possibilidade de desenvolvimento alternativo e soberano. Esta posição e a coerência a que ela obriga, que justificava um voto favorável às emendas acima, não deve interferir no sentido de solidariedade que o povo grego nos merece, não sendo nossa intenção bloquear a afetação dos fundos da UE. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Den Spezialregeln für die Auszahlung von Geld aus EU-Fonds an Griechenland stimme ich nicht zu. Es geht um 35 Milliarden Euro, die Griechenland erhalten soll. Dabei handelt es sich um eine Nebenabrede der Euro-Retter, um das offizielle Rettungspaket zu flankieren. Diese 35 Milliarden Euro soll Griechenland erhalten dürfen, ohne dass es die sonst übliche Ko-Finanzierung aufbringen muss. Zudem soll das Geld schon 2015 und 2016 ausgezahlt werden. Damit wird eine Verantwortungslosigkeit größten Ausmaßes ermöglicht. Was ein Investitionspaket zur so oft bemühten «Ankurbelung» der griechischen Konjunktur sein soll, wird sich als gigantische Verschwendung erweisen. Griechenland wird Rolltreppen ins Nichts, Bahnhöfe ohne Gleisanschluss und Stromleitungen ohne Abnehmer bauen. Und man kann es ihm nicht einmal vorwerfen. Ich lehne es ab, mich als Abgeordnete zum Erfüllungsgehilfen der Euro-Retter zu machen, und stimme voller Überzeugung gegen diesen Unsinn. Früher oder später wird sich zeigen: Das Problem mit der Griechenland-Rettung ist, dass den Euro-Rettern irgendwann das Geld anderer Leute ausgehen wird. Iuliu Winkler (PPE),
în scris. – Am votat raportul cu privire la dispozițiile comune privind fondurile structurale și de investiții europene, care conține măsuri specifice referitoare la Grecia. Comisia a propus în cazul Greciei modificarea Regulamentului de alocare a fondurilor structurale, astfel încât să fie prevăzută o prefinanțare suplimentară pentru programele operaționale finanțate în perioada 2014-2020 în cadrul politicii de coeziune în temeiul obiectivului «Investiții pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă» și pentru programele sprijinite din Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime în Grecia. O altă prevedere urmează să permită ca plafonul pentru valoarea totală cumulată a prefinanțării și a plăților intermediare să poată fi de 100 % și să se majoreze la 100 % rata de cofinanțare pentru programele operaționale din perioada 2007-2013 ce vizează atingerea obiectivelor privind convergența, competitivitatea regională și ocuparea forței de muncă în Grecia. Cred că situația excepțională în care se află Grecia necesită măsuri excepționale, fiind esențial ca lipsa de lichidități și de fonduri publice din această țară să nu împiedice investițiile efectuate în cadrul programelor sprijinite din Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european (FSE), Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime (FEPAM). Θεόδωρος Ζαγοράκης (PPE),
γραπτώς. – Υπερψήφισα και εγώ από πλευράς μου τη δέσμη των ειδικών, έκτακτων μέτρων για την ενίσχυση της αποτελεσματικής χρήσης των 35 δισ. ευρώ που προορίζονται για την Ελλάδα στον προϋπολογισμό της ΕΕ για την περίοδο 2014-2020. Η πρόσθετη ρευστότητα στην ελληνική οικονομία που προκύπτει από την τροποποίηση του ισχύοντος κανονισμού είναι πραγματικά πολύτιμη για την ελληνική οικονομία, καθώς η κατάργηση της ανάγκης για εθνική συγχρηματοδότηση, θα επιτρέψει τη συνέχιση έργων που σήμερα έχουν παγώσει λόγω έλλειψης εθνικών πόρων. Το γεγονός ότι καμία άλλη ευρωπαϊκή χώρα δεν υπέφερε τόσο πολύ όσο η Ελλάδα από την οικονομική κρίση σε συνδυασμό με το ότι τα ειδικά αυτά μέτρα είναι ουδέτερα για τον ευρωπαϊκό προϋπολογισμό, καθώς δεν επιφέρουν καμία πρόσθετη επιβάρυνση, είναι ίσως η καλύτερη απάντηση σε όσους φέρονται να αντιδρούν σε αυτή την απόφαση. Σωτήριος Ζαριανόπουλος (NI),
γραπτώς. – Η αύξηση της προχρηματοδότησης των «διαρθρωτικών ταμείων» της ΕΕ στην Ελλάδα αφορά αποκλειστικά τους μεγάλους επιχειρηματικούς ομίλους κι όχι την ανακούφιση των λαϊκών αναγκών. Αντίθετα, η εκταμίευση της προχρηματοδότησης αποτελεί συστατικό στοιχείο και όρο για την εφαρμογή του 3ου αντιλαϊκού μνημονίου της συγκυβέρνησης ΣΥΡΙΖΑ-ΑΝΕΛ και του «κουαρτέτου» για τη στήριξη της κερδοφορίας των μονοπωλίων, την υλοποίηση των βάρβαρων μέτρων που προβλέπουν: ολοκλήρωση της κατεδάφισης του δημόσιου ασφαλιστικού συστήματος και των εργασιακών σχέσεων, απελευθέρωση των ομαδικών απολύσεων και χτύπημα του απεργιακού δικαιώματος, νέες μειώσεις σε μισθούς και συντάξεις, φορολεηλασία του λαϊκού εισοδήματος, ξεκλήρισμα της φτωχής αγροτιάς, ιδιωτικοποιήσεις, περαιτέρω διάλυση της δημόσιας υγείας-πρόνοιας και εκπαίδευσης. Με βάση τα παραπάνω κριτήρια το ΚΚΕ καταψήφισε το σχετικό κανονισμό της ΕΕ. Ο λαός έχει πείρα από τα κονδύλια της περιόδου 2007-2013 που ξεκοκαλίστηκαν από τα μονοπώλια τη στιγμή που η εργατική λαϊκή οικογένεια χρεοκοπούσε. Μόνη λύση για το λαό είναι η οργάνωση της πάλης για να μην περάσουν τα μέτρα-φωτιά, για ανάκτηση των απωλειών, στο δρόμο της ρήξης με την ΕΕ, τα μονοπώλια και την εξουσία τους. 8.9.   Κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση: αίτηση EGF/2015/002 DE/Adam Opel (A8-0273/2015 - Jens Geier) Written explanations of vote William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – This fund relates to DE/ADAM OPEL. The total budget for EGF for the period 2014-20 is EUR 1.05 billion. Germany has applied for EUR 6 958 625 to deal with 2692 redundancies. The blame factor is aimed at emerging markets and competitiveness in the world market. Small car sales have dropped by 25% from 2007/13 in EFTA nations. Personalised services such as careers advice and mobilisation have been mentioned relating to seeking other jobs. There is also a mention of business start-up grants to be given to the beneficiaries. The matter of concern relates to contracting out the personalised services, organisations that provide aid to those who have been made redundant are already in receipt of funding from other funding streams such as the ESF. If this is the factual case then why is the EU happily granting more funding to OPEL? Companies that are not competitive enough must not seek a bailout from the taxpayer to pay for redundancies. UKIP voted against. Lars Adaktusson (PPE),
skriftlig. – I dag röstade vi om ekonomiska bidrag från den s.k. globaliseringsfonden till personer som blivit arbetslösa efter det att europeiska företag lagts ned. Jag röstar konsekvent nej till dessa arbetslöshetsbidrag av två anledningar: För det första ska arbetsmarknadspolitik och ekonomiskt stöd till arbetslösa beslutas om, och finansieras, på nationell nivå – inte på EU-nivå. För det andra bygger grundidén till fonden på att globalisering är någonting negativt – vilket inte stämmer. Globalisering och fri handel leder till tillväxt och fred. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de que se responda favorablemente a esta solicitud de fondos porque considero que debemos ayudar a paliar los efectos de los despidos de Opel en una de las regiones alemanas más afectadas por el cierre de las industrias tradicionales. Sin embargo, situaciones como ésta son consecuencia de las políticas liberalizadoras seguidas por la UE y la estrategia global de las multinacionales, por lo que las contribuciones del FEAG no bastan para solucionar la grave crisis del trabajo en Europa. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which authorises the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) to benefit laid-off workers in the German car manufacturing company Adam-Opel. The EGF can be mobilised to provide support for workers who lose their jobs as a result of globalisation or the global financial crisis. In Germany, 2 881 workers were dismissed in Adam Opel AG and one supplier as a result of the over-capacity caused by the sharp decline in car sales arising from the global financial crisis. The social partners established a 'transfer company' to formally employ the workers for one year, and this report states that Adam-Opel will use the maximum 35% of the EGF funds allowed to pay the salaries of the workers in the transfer company (as a 'training allowance'). I have concerns with the way in which some German companies have used the EGF in this way, as I believe it is the responsibility of the company itself to meet these costs, and the EGF should be used to provide additional support. Despite this concern I support the dismissed workers receiving the benefits associated with the mobilisation of the EGF, so I voted in favour. Gerolf Annemans (ENF),
schriftelijk. – Vlaanderen, waar ik verkozen ben, stond ooit bekend voor zijn auto-assemblage. Van de Minerva automobiel, over Ford Genk, tot aan Renault Vilvoorde, Audi in Vorst, Opel in Antwerpen, Volvo in Gent en ga zo maar door. Helaas zijn deze fabrieken op Volvo en Audi na ondertussen gesloten. Zeker de sluiting van de Opelfabriek, in mijn geboortestad Antwerpen, kwam zeer hard aan. General Motors gaf de voorkeur aan het 'moederland' van Opel, Duitsland en zonder enig leedvermaak («Schadenfreude» zegt men in het Duits meen ik) kan ik hier spreken van een zekere ironie dat nu de EU ter hulp wordt geroepen bij de sluiting van deze Opelfabriek. Vlaanderen is een regio gekenmerkt door een diensteneconomie. Maar toch zie ik er ook toekomst voor de verankering van de industrie. De regeringen in mijn land, de Belgische én de Vlaamse, moeten dan wel eindelijk de lastendruk voor bedrijven en werknemers substantieel verlagen. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – À la suite des récents licenciements intervenus chez Adam Opel AG, l'Allemagne a reçu une contribution financière du Fonds d'un montant de 6 958 623 EUR provenant du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation. Il s'agit en l'occurrence d'aider à la réinsertion des travailleurs qui subissent les conséquences de modifications majeures de la structure du commerce mondial, en particulier dans l'industrie automobile européenne dont les ventes de voitures ont chuté de manière spectaculaire et atteint leur point le plus bas depuis vingt ans. Notons que les constructeurs de voitures de petite et moyenne taille, dont les prix se situent dans la gamme moyenne, sont les plus affectés par ces évolutions. L'Allemagne prévoit des mesures efficaces et adaptées pour trouver un nouveau travail aux travailleurs licenciés. J'ai donc voté pour ce texte. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – The principle of subsidiarity dictates that decisions should be taken at the closest possible level to the citizen – in this case at regional or national level. Therefore, these projects should not be funded by the European Union. It is absurd that the arbiters of whether this funding should, or should not, be given are Members of the European Parliament with no detailed knowledge of the situation. This project may well be of benefit to the people of Germany, but I am not best placed to judge. The European Globalisation Adjustment Fund should be scrapped, which would give money back to the Member States to decide for themselves about the appropriateness of such funding. Consequently, I had no option but to vote against – even though this may be a worthwhile project. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – Je regrette l'institution de cet instrument au niveau européen et j'attends la révision programmée de la base légale. Néanmoins ce dispositif étant largement sollicité, au cas pas cas, je m'autorise la possibilité de voter en faveur de sa mobilisation. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą, kurio tikslas – mobilizuoti EGF lėšas Vokietijos reikmėms siekiant paremti darbuotojų, atleistų iš darbo iš įmonės «Adam Opel AG», grįžimą į darbo rinką. Pritariu 6 958 623 EUR sumos mobilizavimui 2 692 atleistiems darbuotojams grąžinti į darbo rinką. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – Opposé à ce système hypocrite du «fonds d'ajustement à la mondialisation» , j'ai néanmoins voté en faveur de ce rapport qui propose de débloquer 7 millions d'euros pour la réinsertion de 2 692 travailleurs licenciés par Opel en Allemagne. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – En février 2015, l'Allemagne a introduit une demande afin d'obtenir une contribution financière du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation (FEM) suite aux licenciements survenus dans l'entreprise Adam Opel AG et chez un fournisseur en Allemagne. Adam Opel AG a fortement pâti des mesures d'austérité imposées aux pays européens, qui ont contribué à la chute des ventes. Les conditions relatives à la mobilisation du FEM étant respectées, j'ai soutenu l'aide de 6 598 623 EUR accordée aux travailleurs victimes de la crise libérale et bancaire afin de les aider dans leur réinsertion professionnelle. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de movilizar el Fondo Europeo de Adaptación a la Globalización en el caso de Adam Opel en Alemania. Las autoridades alemanas declararon el cierre completo de la planta de producción en Bochum debido a la crisis económica y financiera mundial explicando el descenso en un 25% del registro de vehículos matriculados entre 2007-2015. Se trata de la decimotercera solicitud sometida a examen en el marco del presupuesto de 2015 y hace referencia a la movilización de un importe total de 6 958 623 euros y afecta a 2 692 trabajadores de los 2 881 trabajadores despedidos en Adam Opel y proveedor. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Le 26 février dernier, l'Allemagne a présenté la demande EGF/2015/002 DE/Adam Opel en vue d'obtenir une contribution financière du FEM à la suite de licenciements survenus dans l'entreprise Adam Opel AG et chez un fournisseur en Allemagne. L'Allemagne fait valoir qu'avec la crise, les ventes de voitures en Europe sont tombées à leur niveau le plus bas depuis 1997. En Europe occidentale, ces ventes ont chuté de manière spectaculaire et atteint leur point le plus bas depuis 20 ans. Du fait de la crise financière et économique, le nombre de voitures nouvellement immatriculées dans les États membres de l'Union et de l'AELE a reculé de 25% entre 2007 et 2013. Au total, il y a eu 2.826 travailleurs licenciés chez Adam Opel AG et 55 travailleurs licenciés chez Johnson Controls Objekt Bochum GmbH & Co. KG, un fournisseur d'Adam Opel AG. Au vu de la demande allemande, il est proposé que le FEM contribue à hauteur de 6.958.623 EUR. J'ai donc voté pour afin de soutenir les salariés et réparer les dégâts des politiques européennes. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Ho votato a favore della mobilitazione di 6 958 623 euro del FEG a beneficio dei 2 881 lavoratori in esubero della Opel di Bochum. Il Fondo di adeguamento alla globalizzazione è uno strumento per sostenere il mercato interno, ma non è la cura per i malfunzionamenti di questo fallimentare sistema Europa che, con le sue politiche di austerità, ha contribuito al drastico calo delle vendite di Opel/Vauxhall e alle conseguenti perdite di posti di lavoro. Malin Björk (GUE/NGL),
skriftlig. – Jag har idag röstat för detta betänkande. Det gör jag därför att arbetarna i de aktuella fallen ska ges ekonomiskt stöd för omskolning och/eller andra åtgärder för att finna nya jobb. Däremot motsätter jag mig budgetutskottets förfarande att utse en föredragande som kommer från den region/valkrets som stödet riktas till. Det innebär en uppenbar intressekonflikt. Jag vill också understryka att den omfattande arbetslösheten i EU skulle kunna bekämpas mer effektivt om man stoppar den åtstramningspolitik som EU-kommissionen och medlemsstaternas regeringar sedan länge bedriver, och i stället bedriver en politik för offentliga, gröna investeringar. José Blanco López (S&D),
por escrito. – El informe hace referencia a la movilización de un importe total de 6 958 623 euroscon cargo al FEAG para Alemania por los 2 881 despidos que se produjeron en Adam Opel AG (Bochum, Renania del Norte-Westfalia), que opera en el sector de fabricación de vehículos de motor, remolques y semirremolques. Las medidas para los trabajadores despedidos cubiertos por la presente solicitud incluyen medidas de formación profesional, orientación profesional, talleres, servicio de asesoramiento para la creación de empresas, búsqueda de empleo, ferias de empleo, servicios de tutoría y asesoramiento post contratación y asignación de formación. Apoyo, por tanto, el presente informe del PE. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriame Europos Parlamentas pritaria Komisijos siūlymui suteiki finansinę paramą iš Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (EGF) Vokietijos bendrovei «Adam Opel AG», kai iš jos buvo atleistas 2 881 darbuotojas. Vokietijos valdžios institucijos pateikia visiško gamyklos «Adam Opel AG» Bochume veiklos nutraukimo priežastis. Jos šį veiklos nutraukimą sieja su pasauline finansų ir ekonomikos krize, aiškindamos, kad naujų registruojamų automobilių skaičius ES valstybėse narėse ir ELPA šalyse 2007–2013 m. sumažėjo 25 proc. ir kad ypač nukentėjo mažų ir vidutinių transporto priemonių, priklausančių vidutinės kainos segmentui, gamintojai. Prie individualių poreikių pritaikytas paslaugas, teiktinas atleistiems darbuotojams, sudaro šie veiksmai: profesinio mokymo priemonės (Qualifizierungen), profesinis orientavimas (Berufsorientierung), panašios kvalifikacijos darbuotojų grupės ir praktiniai seminarai, konsultacijos verslo steigimo klausimais (Existenzgründerberatung), darbo paieška (Stellenakquise), darbo mugės (Jobmessen), tolesnis kuravimas ir konsultavimas (Nachbetreuung und - beratung), mokymo išmokos (Transferkurzarbeitergeld). Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – Németország az Adam Opel AG vállalatnál és egy beszállítónál történt 2881 fős elbocsátásra tekintettel kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Egyetértek a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Németország jogosult a pénzügyi hozzájárulásra. Németország a következő intézkedéseket vette tervbe az e kérelem hatálya alá tartozó elbocsátott munkavállalók tekintetében: szakképzési intézkedések, karrier-tanácsadás, hasonló helyzetű személyekből álló csoportok / munkaértekezletek, vállalkozásindítási tanácsadási szolgáltatás, munkahelykeresés / állásbörzék, nyomon követő mentori és tanácsadási szolgáltatások és képzési támogatások. A fentiek alapján a magyar néppárti delegáció tagjaként az Európai Néppárttal összhangban támogattam a javaslat elfogadását. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Skoraj 2900 delavcev je ostalo brez zaposlitve v nemškem mestu Bochum, odkar je tamkajšnja avtomobilska tovarna zaradi slabih rezultatov začela odpuščati. Dejstvo je, da je bila avtomobilska industrija v zadnji gospodarsko-finančni krizi močno prizadeta, varčevanje v državnih proračunih je še zmanjšalo razpoložljivi dohodek ljudi in stanje se je še poslabšalo. Slabih sedem milijonov pomoči bodo v Nemčiji namenili za prestrukturiranje avtomobilske industrije na kritičnih področjih, da bo ohranila vsaj obstoječa delovna mesta, zato moj glas temu predlogu. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam Izvješće o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji (Adam Opel), kako bi se pomoglo 2692 bivših radnika kroz koordinirani paket mjera. Dramatičnim padom prodaje automobila u Europi, uzrokovanim globalnom financijskom i ekonomskom krizom došlo je do pojave viška radnika u autoindustriji, te im se na ovaj način kroz mjere strukovne izobrazbe (profesionalno usmjeravanje, radionice, savjetodavne službe) želi pomoći. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which authorises the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) to benefit laid-off workers in the German car manufacturing company Adam-Opel. The EGF can be mobilised to provide support for workers who lose their jobs as a result of globalisation or the global financial crisis. In Germany, 2,881 workers were dismissed in Adam Opel AG and one supplier as a result of the over-capacity caused by the sharp decline in car sales arising from the global financial crisis. The social partners established a 'transfer company' to formally employ the workers for one year, and this report states that Adam-Opel will use the maximum 35% of the EGF funds allowed to pay the salaries of the workers in the transfer company (as a 'training allowance'). I have concerns with the way in which some German companies have used the EGF in this way, as I believe it is the responsibility of the company itself to meet these costs, and the EGF should be used to provide additional support. Despite this concern I support the dismissed workers receiving the benefits associated with the mobilisation of the EGF, so I voted in favour. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché sono convinta che sia compito dell'Unione aiutare quei lavoratori che hanno perso il lavoro a causa della crisi. In particolare, nel caso di specie, è innegabile l'impatto della crisi su Adam Opel AG, che ha visto le vendite delle proprie auto calare del 39% e che non ha potuto compensare questo calo con l'accesso ad altri mercati che non fossero quello europeo, come deciso dalla sua casa madre General Motors. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Cette proposition vise à accorder à l'Allemagne une contribution financière de 7 millions d'euros, issue du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation à la suite du licenciement de 2 881 salariés chez Opel. Cette aide a vocation à faciliter la réinsertion des travailleurs licenciés. Si l'entreprise allemande a vu ses ventes chuter de 39% entre 2007 et 2013, c'est l'ensemble du secteur automobile européen qui est touché par une baisse continue du nombre de voitures nouvellement immatriculées (-25% entre 2007 et 2013). Si ces licenciements sont directement liés à la crise économique actuelle et à la concurrence déloyale menée par les pays émergents, il ne faut pas pour autant dégager la responsabilité de la maison mère américaine General Motors qui a obligé Opel à écouler ses voitures uniquement sur le marché européen. D'une part cette demande remplit les conditions d'octroi de contributions financières du FEM. D'autre part nous estimons qu'il est important d'aider les travailleurs licenciés allemands qui subissent, comme en France, les conséquences désastreuses de la mondialisation sauvage. C'est pourquoi j'ai voté pour ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Efectele crizei economice încă se resimt în producția de autoturisme, astfel că, în Europa Occidentală, vânzările de automobile au scăzut dramatic, atingând cel mai mic nivel din ultimii 20 de ani. Constructorii de vehicule mici și medii din segmentul cu prețuri medii au fost afectați deosebit de puternic, Adam Opel AG fiind unul dintre aceștia. Supraproducția cauzată de o scădere bruscă a vânzărilor de automobile, ca urmare a crizei financiare și economice, a obligat Adam Opel AG să își ajusteze capacitățile de producție din Europa, în vederea alinierii acestora la cerere. Acest fapt a condus la concedieri masive și, ulterior, la închiderea completă a uzinei de producție Bochum, una dintre cele cinci instalații de producție a Adam Opel AG. Din această cauză au fost disponibilizați 2 881 de lucrători. Aceste concedieri pot avea un impact negativ semnificativ asupra economiei locale din Bochum, dat fiind faptul că rata șomajului din regiunea Ruhr, zona în care se află și orașul Bochum, este deja cu mult peste media la nivel național. În acest context, ajutorul financiar în valoare de 6 958 623 EUR acordat de UE reprezintă un real sprijin pentru reintegrarea muncitorilor pe piața muncii. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto positivo, € 6.958.623 per 2.881 esuberi alla Opel di Bochum. I costruttori di autoveicoli di piccole e medie dimensioni del segmento di prezzo medio, in cui Opel è uno dei principali attori, sono stati particolarmente colpiti, e comunque di più rispetto agli autoveicoli economici nonché di fascia alta e di lusso. Calo immatricolazioni in UE+EFTA tra il 2007 e il 2013: -25% (Opel -39%). La Opel è stata sfavorita dalla casa madre General Motors, che le ha consentito di vendere i suoi veicoli esclusivamente in Europa, escludendola in tal modo dai mercati emergenti in altri continenti; inoltre, le politiche di austerità imposte ai paesi europei hanno contribuito al drastico calo delle vendite della Opel/Vauxhall. Bochum ha già beneficiato di un sostegno a titolo del FEG dopo che la Nokia ha sospeso la produzione di telefoni cellulari con la conseguente perdita di 1.300 posti di lavoro; come se non bastasse, Outukumpu intende sospendere la locale produzione di acciaio inossidabile alla fine del 2015. Io sono sempre dalla parte dei lavoratori e delle loro famiglie! Alain Cadec (PPE),
par écrit. – Le Parlement européen a voté pour la mobilisation du fonds européen d'ajustement à la mondialisation en faveur des salariés licenciés de l'entreprise Adam Opel suite à l'arrêt total des activités de l'usine de production de Bochum (Allemagne). Le montant de l'aide s'élève à 6 958 623 euros. 2692 travailleurs licenciés bénéficieront d'une formation qui a pour objectif la réinsertion sur le marché du travail et la recherche d'emploi. Cette aide est justifiée étant donné l'importante concurrence mondiale dans le secteur automobile. J'ai voté en faveur de ce rapport, qui témoigne de la solidarité de l'Union. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della relazione sulla proposta relativa alla mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (il FEG, istituito per fornire sostegno supplementare ai lavoratori che risentono delle conseguenze di rilevanti cambiamenti della struttura del commercio mondiale) che fa riferimento alla domanda presentata dalla Germania per facilitare il reinserimento nel mercato del lavoro dei lavoratori collocati in esubero presso la Adam Opel AG, impresa operante nella fabbricazione di autoveicoli, rimorchi e semirimorchi, e presso un fornitore. La domanda in esame riguarda 2.692 dei 2.881 lavoratori collocati in esubero. Al fine di stabilire il legame tra gli esuberi e le trasformazioni rilevanti della struttura del commercio mondiale dovute alla globalizzazione, le autorità tedesche indicano che tra il 2007 e il 2013 si è registrato un calo del 25% del numero di automobili di nuova immatricolazione negli Stati membri dell'UE e dell'EFTA e che i costruttori di autoveicoli di piccole e medie dimensioni del segmento di prezzo medio sono stati particolarmente colpiti. Considerando il legame tra esuberi e i mutamenti strutturali del commercio mondiale dovuti alla globalizzazione è stato dimostrato, ho votato a favore di questa misura. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which authorises the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) to benefit laid-off workers in the German car manufacturing company Adam-Opel. The EGF can be mobilised to provide support for workers who lose their jobs as a result of globalisation or the global financial crisis. In Germany, 2,881 workers were dismissed in Adam Opel AG and one supplier as a result of the over-capacity caused by the sharp decline in car sales arising from the global financial crisis. The social partners established a 'transfer company' to formally employ the workers for one year, and this report states that Adam-Opel will use the maximum 35% of the EGF funds allowed to pay the salaries of the workers in the transfer company (as a 'training allowance'). I have concerns with the way in which some German companies have used the EGF in this way, as I believe it is the responsibility of the company itself to meet these costs, and the EGF should be used to provide additional support. Despite this concern I support the dismissed workers receiving the benefits associated with the mobilisation of the EGF, so I voted in favour. James Carver (EFDD),
in writing. – This fund relates to DE/ADAM OPEL. The total budget for EGF for the period 2014-20 is EUR 1.05 billion. Germany has applied for EUR 6 958 625 to deal with 2692 redundancies. The blame factor is aimed at emerging markets and competitiveness in the world market. Small car sales have dropped by 25% from 2007/13 in EFTA nations. Personalised services such as careers advice and mobilisation have been mentioned relating to seeking other jobs. There is also a mention of business start-up grants to be given to the beneficiaries. The matter of concern relates to contracting out the personalised services, organisations that provide aid to those who have been made redundant are already in receipt of funding from other funding streams such as the ESF. If this is the factual case then why is the EU happily granting more funding to OPEL? Companies that are not competitive enough must not seek a bailout from the taxpayer to pay for redundancies. I voted against. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report because I understand that the Adam Opel could be sold within Europe only so it could not emerge in the marker of other continents. Therefore, this report will support the funding to help providing assistance to workers who are affected by this disadvantage. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Il settore automobilistico risente fortemente della concorrenza internazionale, come anche della crisi economica, che ha avuto un impatto considerevole sulla domanda. Ho quindi votato a favore della mobilitazione del Fondo per un ammontare pari a circa 7 milioni di euro, che sono destinati ad offrire un sostegno ai quasi 2.900 lavoratori colpiti dalla chiusura dello stabilimento Opel a Bochum. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette résolution car il s'agit d'une aide de près de 7 millions d'euros accordée pour la réinsertion de 2 692 travailleurs licenciés par Opel en Allemagne suite à la crise économique. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Πρόκειται περί πρότασης απόφασης σχετικά με την κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση υπέρ της Γερμανίας, για να στηριχθεί η επανένταξη στην αγορά εργασίας των απολυθέντων εργαζομένων από την Adam Opel AG που δραστηριοποιείτο στο τομέα της κατασκευής οχημάτων. Η αίτηση αφορά 2881 εργαζόμενους που απολύθηκαν. Είναι σημαντική αυτή η στήριξη, γιατί υποβοηθά τους εργαζόμενους να επανέλθουν στον χώρο της απασχόλησης και να ανακουφισθούν προσωρινά εξαιτίας της απόλυσης τους. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della mobilitazione del FEG a favore della società tedesca Adam Opel. Il provvedimento in esame fa riferimento, nel quadro del bilancio 2015, alla mobilitazione del Fondo per un importo totale pari a 6 958 623 euro. La richiesta si basa sul ricollocamento professionale di 2 881 lavoratori in esubero della Adam Opel, società operante nel settore economico classificato alla divisione 29 della NACE Rev. 2. È da rilevare che il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (FEG) è stato istituito per fornire sostegno ai lavoratori che risentono delle conseguenze di rilevanti cambiamenti della struttura del commercio mondiale. Tra le cause della crisi che ha duramente colpito la Adam Opel, la politica della casa madre General Motors, che le ha impedito di vendere i propri autoveicoli al di fuori del mercato europeo escludendola in tal modo dai mercati emergenti in altri continenti, e le politiche di austerità imposte in altri paesi europei. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta di risoluzione sul caso Adam Opel. Lo stabilimento versava in condizioni di mercato pessime, attraversava una grave crisi che ha portato a considerare un gran numero di operai qualificati come un esubero. Ritengo giusto aiutare i lavoratori licenziati di questo stabilimento soprattutto visto che tutti i parametri rientrano in quelli che sono i paletti posti a tale riguardo dalle regole dell'UE. È quindi il caso di dare il contributo per il sostegno di queste persone ricorrendo all'apposito Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione, istituito appunto per fornire un sostegno supplementare ai lavoratori che risentono delle conseguenze di grandi cambiamenti strutturali nei flussi commerciali mondiali. David Coburn (EFDD),
in writing. – This fund relates to DE/ADAM OPEL. The total budget for EGF for the period 2014-20 is EUR 1.05 billion. Germany has applied for EUR 6 958 625 to deal with 2692 redundancies. The blame factor is aimed at emerging markets and competitiveness in the world market. Small car sales have dropped by 25% from 2007/13 in EFTA nations. Personalised services such as careers advice and mobilisation have been mentioned relating to seeking other jobs. There is also a mention of business start-up grants to be given to the beneficiaries. The matter of concern relates to contracting out the personalised services, organisations that provide aid to those who have been made redundant are already in receipt of funding from other funding streams such as the ESF. If this is the factual case then why is the EU happily granting more funding to OPEL? Companies that are not competitive enough must not seek a bailout from the taxpayer to pay for redundancies. UKIP voted against. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – O Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização foi criado em 2006 para prestar assistência adicional aos trabalhadores afetados pelas consequências de mudanças importantes na estrutura do comércio internacional e para ajudar à sua reintegração no mercado de trabalho. A partir de 1 de maio de 2009, o âmbito de aplicação do Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização foi alargado, passando a incluir o apoio a trabalhadores despedidos em consequência direta da crise económica, financeira e social. Nesta altura em que a Europa está a braços com uma crise financeira, económica e social, sendo o desemprego uma das principais consequências, a União Europeia deverá utilizar todos os meios ao seu alcance para reagir, nomeadamente no que se refere aos apoios a prestar às pessoas que ficaram sem emprego. Assim, apoiei o presente relatório referente à mobilização de 6.958,623 euros a favor da Alemanha com o objetivo de apoiar os 2.881 trabalhadores despedidos na empresa Adam Opel AG e numa empresa fornecedora. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Ritengo validi i presupposti per accettare la richiesta della Germania di ricorrere al Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione, per facilitare il reinserimento nel mercato del lavoro dei lavoratori collocati in esubero presso l'impresa Adam Opel e il suo fornitore. Le autorità tedesche indicano che tra il 2007 e il 2013 si è registrato un calo del 25% del numero di automobili di nuova immatricolazione negli Stati membri dell'UE e dell'EFTA e che i costruttori di autoveicoli di piccole e medie dimensioni del segmento di prezzo medio sono stati particolarmente colpiti. Essendo il FEG uno strumento per fornire sostegno supplementare ai lavoratori che risentono delle conseguenze dei grandi cambiamenti strutturali nei flussi commerciali mondiali, è quindi corretto ricorrere a tale Fondo in quanto il legame diretto tra la chiusura e la crisi finanziaria ed economica mondiale risulta essere confermato. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – Contractual duties made Adam Opel unable to trade internationally severely disadvantaging the business and the workers. These measures would help redundant workers to find new jobs by providing them with career guidance and peer groups, vocational training, business start-up advisory services, job scouting, mentoring and advisory services after reemployment and training allowances. I have thus voted in favour. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – La relazione Geier si occupa della richiesta da parte della Germania di mobilitare il FEG per circa 7 milioni di euro, a sostegno di quasi 2.900 lavoratori colpiti dalla chiusura dello stabilimento Opel a Bochum. Voto favorevole alla mobilitazione di questo fondo. Consapevoli che non sia sicuramente lo strumento che possa meglio aiutare i lavoratori, ma in mancanza di alternative va comunque sostenuto. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de que se responda favorablemente a esta solicitud de fondos porque considero que debemos ayudar a paliar los efectos de los despidos de Opel en una de las regiones alemanas más afectadas por el cierre de las industrias tradicionales. Sin embargo, situaciones como ésta son consecuencia de las políticas liberalizadoras seguidas por la UE y la estrategia global de las multinacionales, por lo que las contribuciones del FEAG no bastan para solucionar la grave crisis del trabajo en Europa. Pál Csáky (PPE),
írásban. – Nyugat-Európában a gépkocsieladások drámai mértékben visszaestek, és húszéves negatív rekordot értek el, az Európában eladott gépkocsik száma 1997 óta most a legalacsonyabb. Ezek az események közvetlenül összefüggenek a globális pénzügyi és gazdasági válsággal. A közepes árfekvésű, kis és közepes méretű járművek gyártóit különösen súlyosan érinti a válság, így az Adam Opel AG-t is, miközben az olcsó, illetve a prémium- vagy luxuskategóriába tartozó járművek értékesítését nem érintette ilyen mértékben a válság. Németország az Adam Opel AG vállalatnál és egy beszállítónál történt 2881 fős elbocsátásra tekintettel kérelmet nyújtott be az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. Mivel a kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott jogosultsági kritériumoknak, támogattam, hogy Németország igénybe vegye az alapot, amelynek célja, hogy támogatást nyújtson a világkereskedelem fő strukturális változásainak következményei által sújtott vagy a globális pénzügyi és gazdasági válság következtében elbocsátott munkavállalóknak, és támogassa újbóli munkaerő-piaci beilleszkedésüket. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of the resolution which provides for the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund in Germany in reference to redundancies at Adam Opel AG and one supplier operating in the manufacturing of motor vehicles. The redundancies were caused by a dramatic drop in car sales in Europe. Employees who lose their jobs should be supported across all of the EU. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose la mobilisation de 6 958 623 d'euros du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation (FEM) au bénéfice des 2 692 personnes licenciées par le fabricant automobile Adam Opel AG en Allemagne. Disposant d'un budget annuel de 150 millions d'euros par an durant la période 2014-2020, le FEM aide les personnes ayant perdu leur emploi à la suite de changements structurels majeurs survenus dans le commerce international en raison de la mondialisation ou du fait de la crise économique et financière mondiale. Confrontés à la concurrence internationale, certains secteurs européens connaissent en effet des restructurations importantes et parfois couteuses en emploi. Considérant qu'une des vocations des fonds européens est de soutenir les travailleurs et de leur permettre une reconversion pérenne, j'ai voté en faveur du rapport. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – Le soutien du Parlement européen aux citoyens européens en difficulté est indispensable, comme dans le cas des personnes en Allemagne confrontées à des licenciements dans le secteur automobile. C'est pour cette raison que j'ai voté en faveur de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto. – Il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (FEG) è stato istituito per fornire sostegno supplementare ai lavoratori che risentono delle conseguenze dei grandi cambiamenti strutturali nei flussi commerciali mondiali. Tra il 2007 e il 2013 si è registrato un calo del 25% del numero di automobili di nuova immatricolazione negli Stati membri dell'Unione europea, tale fenomeno ha particolarmente colpito i costruttori di autoveicoli di piccole e medie dimensioni. Ho votato a favore della mobilitazione del FEG a favore della Germania per facilitare il reinserimento nel mercato del lavoro dei lavoratori collocati in esubero presso la Adam Opel AG, impianto di produzione che negli ultimi anni ha risentito pesantemente della crisi del settore automobilistico. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – La fermeture de l'usine Opel à Bochum à la suite d'une chute des ventes de 39 % entre 2007 et 2013 a entrainé une vague très importante de licenciements parmi le personnel de l'usine, avec une chute considérable de l'économie locale. La mobilisation du Fond européen d'ajustement à la mondialisation contribuera à apporter une aide complémentaire à l'Allemagne à la réinsertion des anciens employés d'Open Bochum. Mark Demesmaeker (ECR),
schriftelijk. – Globalisering is onvermijdelijk en gaat hand in hand met de opening van nieuwe markten, met internationale concurrentie, met economische groei en met jobcreatie. De keerzijde hiervan is jobverlies in minder competitieve sectoren. De N-VA-delegatie in het Europees Parlement heeft begrip voor de doelstellingen van het Europees fonds voor aanpassing aan de globalisering (EFG), maar heeft tevens oog voor de belastingbetaler die de factuur betaalt. Bovendien hoort sociaal beleid in eerste instantie een bevoegdheid van de lidstaten te zijn. Een Europese transferunie is geen panacee om de werkloosheid aan te pakken. Er is vooral nood aan structurele hervormingen om weer aan te knopen met de economische groei. De N-VA-leden van het Europees Parlement hebben zich daarom in dit dossier van stemming onthouden. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Европейският фонд за приспособяване към глобализацията (ЕФПГ) беше създаден, за да помогне на работниците да намерят нови работни места и да развият нови умения, когато са загубили работата си в резултат на промяна на моделите на световната търговия. Аз и моята група не вярваме обаче, че ЕФПГ е правилният инструмент за въвеждане на такива политики, нито пък вярваме, че е ефикасен инструмент, който предлага съотношение качество–цена по отношение на повторното интегриране на съкратените работници обратно на пазара на труда. И затова гласувам «против». Подчертавам обаче, че напълно подкрепям мерки за въвеждане на политики, които създават растеж и работни места. В този доклад се изискват 6,9 млн. евро за 2 692 работници, загубили работата си в «Опел». Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Τα χρήματα του Ταμείου Προσαρμογής πρέπει να δίνονται κατά βάση στους απολυμένους και όχι σε εταιρείες επανένταξης ή μετεκπαίδευσης. Δεν χρειαζόμαστε εξειδικευμένους ανέργους Norbert Erdős (PPE),
írásban. – Németország az Adam Opel AG vállalatnál és egy beszállítónál történt 2881 fős elbocsátásra tekintettel kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Németország jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 6 958 623 eurós pénzügyi hozzájárulásra. Németország a következő intézkedéseket vette tervbe az e kérelem hatálya alá tartozó elbocsátott munkavállalók tekintetében: szakképzési intézkedések, karrier-tanácsadás, hasonló helyzetű személyekből álló csoportok / munkaértekezletek, vállalkozásindítási tanácsadási szolgáltatás, munkahelykeresés / állásbörzék, nyomon követő mentori és tanácsadási szolgáltatások és képzési támogatások. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Jill Evans (Verts/ALE),
in writing. – I abstained on this case of the use of the European Globalisation Adjustment Fund, as I am concerned it could be used to finance the Member State's obligations. It would therefore not be an appropriate use of the fund. It is vital to my constituents in Wales that we ensure that the European Union is as transparent and as accountable as possible, and that resources are allocated strictly on the basis of need. I regret that the UK Government does not allow access to this fund for communities in need in Wales. Fredrick Federley (ALDE),
skriftlig. – Vår övertygelse är att välstånd skapas genom fri handel och rättvis konkurrens. Därför är vi principiellt emot den europeiska globaliseringsfonden, som vi menar är ett uttryck för protektionism. Vi har tidigare accepterat att fonden använts som en ren akutåtgärd i en tid av djup ekonomisk kris, som ett sätt att möta människors känsla av hopplöshet och det utanförskap som följer i krisens spår och som riskerar att ytterligare förstärka den våg av nationalism och främlingsfientlighet som sprider sig i Europa. Särskilt i ljuset av den svenska Riksrevisionens analys, där man menar att fonden rentav har en negativ effekt på återgången till arbete, anser vi dock att fonden förlorat sitt berättigande och inte bör användas mer. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – O Fundo de Solidariedade da União Europeia (o «Fundo») visa permitir à União responder de forma rápida, eficiente e flexível a situações de emergência e manifestar a sua solidariedade para com a população das regiões afetadas por catástrofes sendo que a intervenção do Fundo não deve exceder o montante máximo anual de 500 milhões euros. A Alemanha apresentou uma candidatura, na sequência de despedimentos na empresa Adam Opel AG e numa empresa sua fornecedora, na Alemanha. Concordo por isso, que deve ser mobilizada uma contribuição financeira no montante de 6 958 623 euros para satisfazer o pedido apresentado pela Alemanha. Christofer Fjellner (PPE),
skriftlig. – Vi moderater är kritiska till globaliseringsfonden som sådan och har röstat emot att den inrättas. Vi har även motsatt oss att EU avsätter medel till detta syfte i budgetomröstningar. Vi tar dock inte strid om enskilda utbetalningar när fonden väl är på plats. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour because I believe these funds are necessary to help the economy of the area affected. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – S prihliadnutím na medziinštitucionálnu dohodu z 2. 12. 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Európskou komisiou o rozpočtovej disciplíne a so zreteľom na nariadenie Rady, ako aj nariadenie Európskeho parlamentu a Rady podporujem pridelenie finančného príspevku vo výške 6 958 623 EUR pre Nemecko, a to konkrétne pre spoločnosť Adam Opel AG, ktorá musela prepustiť 2 881 pracovníkov. Podnik Adam Opel AG, ktorý je vo vlastníctve spoločnosti General Motors, táto spoločnosť znevýhodňovala, pretože mu umožňovala predávať len v rámci Európy, čím ho vylúčila z novovznikajúcich trhov na iných kontinentoch. Objem predaja áut v západnej Európe prudko klesol a dosiahol najnižšie hodnoty za 20 rokov. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto favorevolmente all'assegnazione del fondo di adeguamento alla globalizzazione per i 2.881 esuberi alla Opel di Bochum. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Δεν υποστηρίζω την αίτηση EGF/2015/002 DE/Adam Opel. Τα χρήματα του Ταμείου Προσαρμογής πρέπει να δίνονται κατά βάση στους απολυμένους και όχι σε εταιρείες επανένταξης ή μετεκπαίδευσης. Δεν χρειαζόμαστε εξειδικευμένους ανέργους. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – In February 2015, Germany submitted an application to obtain a financial contribution from the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) due to redundancies in the company Adam Opel AG. Considering that the conditions for mobilizing the EGF are met, I supported the mobilization of € 6 598 623 paid to workers affected by the crisis to help them in their professional reintegration in Germany. Kinga Gál (PPE),
írásban. – Németország az Adam Opel AG vállalatnál és egy beszállítónál történt 2881 fős elbocsátásra tekintettel kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak; Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Németország jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 6 958 623 eurós pénzügyi hozzájárulásra. Németország a következő intézkedéseket vette tervbe az e kérelem hatálya alá tartozó elbocsátott munkavállalók tekintetében: szakképzési intézkedések, karrier-tanácsadás, hasonló helyzetű személyekből álló csoportok / munkaértekezletek, vállalkozásindítási tanácsadási szolgáltatás, munkahelykeresés / állásbörzék, nyomon követő mentori és tanácsadási szolgáltatások és képzési támogatások. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor de la movilización del Fondo Europeo de Adaptación a la Globalización: solicitud EGF/2015/002 DE/Adam Opel. Europa y el mundo se encuentran inmersos en un profundo proceso de globalización que, pese a ser fuente de creación de comercio y riqueza, también puede conllevar riesgos a los que debemos estar muy atentos. Como consecuencia de este proceso hay sectores que están más expuestos a la competencia internacional, por lo que desde la UE debemos dar respuesta a aquellos ciudadanos que pierden su empleo como consecuencia de la globalización. El Fondo Europeo de Adaptación a la Globalización (FEAG) presta apoyo a los trabajadores que pierden su empleo como consecuencia de grandes cambios estructurales en las pautas del comercio mundial, provocados por la globalización o por la crisis económica y financiera mundial. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione sulla proposta di decisione del Parlamento europeo e del Consiglio concernente la mobilitazione di un contributo del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione pari a 6.958.623 EUR, richiesto dalla Germania rispetto alla crisi della Adam Opel AG. Si tratta ancora una volta d'intervenire a sostegno dei lavoratori dell'industria automobilistica: 2.881 lavoratori collocati in esubero da Opel a causa della crisi del settore in Europa, dove le vendite di auto sono tornate ai livelli del 1997, con una diminuzione del 25% di nuove immatricolazioni e un calo delle vendite di prodotti Opel del 39% in 5 anni. L'azienda, specializzata nelle vendite di auto di piccola/media taglia, paga anche l'impoverimento dei consumatori europei causato dalle sbagliate politiche d'austerità; è fondamentale, dunque, che l'Europa si impegni affinché non siano ancora una volta i lavoratori a farne le spese. Il finanziamento del FEAG di misure di formazione e orientamento professionale, servizi di consulenza per la creazione di imprese, ricerca di lavoro, tutoraggio, indennità di formazione e di creazione di società di collocamento, gestite dal governo e dai sindacati, è un passo importante in attesa di una soluzione complessiva alla crisi del settore automobilistico europeo. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute für den Bericht zur Inanspruchnahme des Europäischen Fonds für die Anpassung an die Globalisierung: Antrag EGF/2015/002 DE/Adam Opel gestimmt, da ich die Schicksale vieler Arbeiter in Bochum kenne – und überzeugt bin, dass die Zahlungen dieses Fonds helfen können, den persönlichen wie regionalen Strukturwandel zu erleichtern. Dieses EU-Geld kommt an – gerade auch bei Familien in Bochum. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich habe einer Inanspruchnahme des EGF unter Antrag EGF/2015/002/DE/Adam Opel zugestimmt. In Zeiten einer zunehmenden Globalisierung und teilweise schwächelnden Weltkonjunktur ist es wichtig, dass europäische Unternehmen auch zukünftig wettbewerbsfähig bleiben. Arbeitnehmer, die durch diese Anpassung ihre Arbeitsplätze verloren haben, verdienen Unterstützung, um erneut in den Arbeitsmarkt integriert zu werden. Neena Gill (S&D),
in writing. – President, I voted in favour of mobilising the European Globalisation Adjustment Fund for Adam Opel AG, manufacturer of motor vehicles, trailers and semi-trailers, in order to ensure support is provided to employees of the company who lost their jobs as a result of major structural changes in world trade patterns due to globalisation. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
in writing. – I gave my support to this European Globalisation Adjustment Fund application in favour of Germany. The funding application of automobile manufacturer Adam Opel AG is well merited given the difficult conditions created by the financial crisis in terms of a twenty record drop in car sales. This was compounded by a decision by its parent company, General Motors, to disallow the export of their vehicles to any market outside Europe. Therefore, I fully support this approval of this financial instrument which gives redundant workers the tools to be once again reintegrated into the workforce. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group I voted in favour of this report as the European Globalisation Adjustment Fund aims to provide support for workers made redundant and self-employed persons whose activities have ceased as a result of major structural changes in world trade patterns due to globalisation, as a result of a continuation of the global financial and economic crisis, or as a result of a new global financial and economic crisis. The UK has never made an application under this fund. UK workers therefore receive none of this support. András Gyürk (PPE),
írásban. – Németország az Adam Opel AG vállalatnál és egy beszállítónál történt 2881 fős elbocsátásra tekintettel kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Németország jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 6 958 623 eurós pénzügyi hozzájárulásra. Németország a következő intézkedéseket vette tervbe az e kérelem hatálya alá tartozó elbocsátott munkavállalók tekintetében: szakképzési intézkedések, karrier-tanácsadás, vállalkozásindítási tanácsadási szolgáltatás, munkahelykeresés, állásbörzék, nyomon követő mentori és tanácsadási szolgáltatások és képzési támogatások. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Marian Harkin (ALDE),
in writing. – I voted in favour of the mobilisation of €6 958 623 from the EGF in the case of 2 692 made redundant at Adam Opel AG and one supplier. This is one of many applications we have received for workers in the motor industry (to date 21 EGF applications) which has been hit particularly hard by both the economic crisis and globalisation. Within the industry this is particularly true for manufactures of small and medium-sized vehicles in the medium price band of which Adam Opel AG is one. This is evidenced by the fact that while the number of newly registered cars in the EU saw a drop of 25% between 2007 and 2013, sales of Opel/Vauxhall-branded cars in Europe fell by 39% for the same period. Also the Ruhr area has faced large redundancies before and further redundancies in the steel industry are expected towards the end of the year. It is crucial then that the German authorities decided to initiate the implementation of the personalised services to the affected workers on 1 January 2015, well ahead of the decision and even the application on the granting the EGF support for the proposed coordinated package and similarly I welcome the speedy evaluation time by the Commission and Parliament. Hans-Olaf Henkel (ECR),
schriftlich. – Der Bericht schlägt vor, dass die Mittel aus dem Europäischen Fonds für die Anpassung an die Globalisierung (EGF) für die fortführende Qualifizierung bzw. Umschulung ehemaliger Opel-Mitarbeiter eingesetzt werden, damit sie wieder Anschluss an den Arbeitsmarkt finden sowie neue Fähigkeiten und Fertigkeiten entwickeln. Insgesamt soll besser auf globalisierungsbedingte Veränderungen reagiert werden, u.a. auf die Abwanderung großer Firmen ins Ausland. Wir wollen natürlich Wachstum und Beschäftigung unterstützen. Allerdings bin ich der Überzeugung, dass der Fonds und die Investition der Mittel in ehemalige Opel-Mitarbeiter nicht das richtige politische Instrument dafür sind. Wir sollten auch bei großen Unternehmen auf Eigeninitiative der Arbeitnehmer setzen und uns auf die Wettbewerbsfähigkeit sowie Produktivität der europäischen Wirtschaft konzentrieren. Deshalb habe ich dagegen gestimmt. Im Übrigen bin ich der Meinung, dass der Einheitseuro abgeschafft werden muss. Er führt zu Zwist und Zwietracht in Europa. György Hölvényi (PPE),
írásban. – Németország az Adam Opel AG vállalatnál és egy beszállítónál történt 2881 fős elbocsátásra tekintettel kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Németország jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 6 958 623 eurós pénzügyi hozzájárulásra. Németország a következő intézkedéseket vette tervbe az e kérelem hatálya alá tartozó elbocsátott munkavállalók tekintetében: szakképzési intézkedések, karrier-tanácsadás, hasonló helyzetű személyekből álló csoportok / munkaértekezletek, vállalkozásindítási tanácsadási szolgáltatás, munkahelykeresés / állásbörzék, nyomon követő mentori és tanácsadási szolgáltatások és képzési támogatások. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – This report gives the green light for the mobilisation of the European Globalization Adjustment Fund (EGAF) in Germany. The European Globalisation Adjustment Fund was set in 2006 to express solidarity with European workers. It is mean to reintegrate into the labour market the workers suffering from the consequences of major structural changes in world trade patterns. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasao sam za Izvješće o prijedlogu odluke Europskog parlamenta i Vijeća o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji u skladu s točkom 13. Meduinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i dobrom upravljanju kojim se pruža financijska pomoć njemačkom poduzeću Adam Opel. Svjetska gospodarska kriza utjecala je uvelike i na automobilsku industriju, gdje poražavajući podaci pokazuju značajan pad prodaje automobila u kategoriji srednjeg cjenovnog razreda u koji spadaju mala i srednja vozila, te vodeći akter Adam Opel AG. Posljedično, padom prodaje, došlo je do otpuštanja velikog broja zaposlenika u Opelu kojima značajnu potporu pruža Europski fond za prilagodbu globalizaciji. Podržavam stoga zahtjev od strane Njemačke kako bi se pripomoglo reintegraciji otpuštenih radnika na tržište rada, te pridonijelo gospodarskom i socijalnom rastu. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Ce texte intervient dans le cadre de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation, à la demande de l'Allemagne, en vue d'obtenir une contribution financière du Fonds d'un montant de 6.958.623 euros à la suite de 2.881 licenciements intervenus chez Adam Opel AG. Cette initiative s'inscrit dans une volonté d'aide aux travailleurs subissant les conséquences de modifications majeures de la structure du commerce mondial, et à la réinsertion des travailleurs licenciés dans le triste contexte de l'industrie automobile en Europe occidentale, où les ventes de voitures ont chuté de manière spectaculaire et atteint leur point le plus bas depuis vingt ans. Les constructeurs de voitures de petite et moyenne taille dans la gamme de prix intermédiaire ont été particulièrement sinistrés, à l'instar de l'entreprise Adam Opel AG, notamment du fait des mesures d'austérité imposées aux pays européens. Après examen je considère que cette demande remplit les critères d'admissibilité fixés par le règlement relatif au Fonds. L'Allemagne envisage en effet des mesures efficaces et adaptées en faveur des travailleurs licenciés en vue de leur réinsertion. Voilà pourquoi j'ai voté pour ce texte. Diane James (EFDD),
in writing. – I voted against this resolution. All too often, as repeated here, the EU is the cause and the problem and then tries to mollify the impact with financial help. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de mon collègue Jens Geier sur la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation en faveur des salariés licenciés d'Opel. Ce fonds débloquera une enveloppe de 6 958 623 EUR en faveur de 2 692 salariés licenciés du fait de l'arrêt total des activités de l'usine de production située à Bochum. Ce montant servira à financer des formations, des services de conseils ou des primes à la création d'entreprises afin d'aider les bénéficiaires à se réinsérer sur le marché du travail. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car la demande allemande de mobilisation du Fonds d'ajustement à la mondialisation est fondée. Elle fait suite au licenciement de 2 881 personnes par Opel durant la crise économique et financière. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Die Schließung der Opel-Werke in Bochum war eine direkte Folge der Finanzkrise, fallender Absatzzahlen von bis zu 25 % zwischen 2007 und 2013 und verstärkter Konkurrenz im Mittelpreissegment von Herstellern aus Drittländern. Mit der Mobilisierung des Fonds soll 692 ehemaligen Mitarbeitern von Opel geholfen werden, wogegen keine Einwände vorgebracht werden können. Ich stimme deshalb für diesen Vorschlag. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I voted in favour of mobilisation of the fund, as I support giving assistance to reintegrate workers in the labour market made redundant due to major structural changes in world trade patterns due to globalisation and the economic crisis. Bernd Kölmel (ECR),
schriftlich. – Der Bericht schlägt vor, dass die Mittel aus dem Europäischen Fonds für die Anpassung an die Globalisierung (EGF) für die fortführende Qualifizierung bzw. Umschulung ehemaliger Opel-Mitarbeiter eingesetzt werden, damit sie wieder Anschluss an den Arbeitsmarkt finden sowie neue Fähigkeiten und Fertigkeiten entwickeln. Insgesamt soll besser auf globalisierungsbedingte Veränderungen reagiert werden, u.a. auf die Abwanderung großer Firmen ins Ausland. Wir wollen natürlich Wachstum und Beschäftigung unterstützen. Allerdings bin ich der Überzeugung, dass der Fonds und die Investition der Mittel in ehemalige Opel-Mitarbeiter nicht das richtige politische Instrument dafür sind. Wir sollten auch bei großen Unternehmen auf Eigeninitiative der Arbeitnehmer setzen und uns auf die Wettbewerbsfähigkeit sowie Produktivität der europäischen Wirtschaft konzentrieren. Deshalb habe ich dagegen gestimmt. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – Németország az Adam Opel AG vállalatnál és egy beszállítónál történt 2881 fős elbocsátásra tekintettel kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Németország jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 6 958 623 eurós pénzügyi hozzájárulásra. Németország a következő intézkedéseket vette tervbe az e kérelem hatálya alá tartozó elbocsátott munkavállalók tekintetében: szakképzési intézkedések, karrier-tanácsadás, hasonló helyzetű személyekből álló csoportok / munkaértekezletek, vállalkozásindítási tanácsadási szolgáltatás, munkahelykeresés / állásbörzék, nyomon követő mentori és tanácsadási szolgáltatások és képzési támogatások. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Ho deciso di votare a favore della relazione del collega Geier. Ritengo che la mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (FEG) a favore della Germania per facilitare il reinserimento nel mercato del lavoro dei lavoratori collocati in esubero presso la Adam Opel AG, sia corretta. Infatti, il FEG è stato istituito per fornire sostegno supplementare ai lavoratori che risentono delle conseguenze dei grandi cambiamenti strutturali dovuti alla globalizzazione. Nel caso in specie, le autorità tedesche indicano che tra il 2007 e il 2013 si è registrato un calo del 25% del numero di automobili di nuova immatricolazione negli Stati membri dell'UE del quale la succitata società ha sicuramente risentito. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation afin de soutenir la réinsertion sur le marché du travail des travailleurs licenciés dans l'entreprise Adam Opel AG. Suite à l'arrêt total des activités de l'usine de production d'Opel à Bochum, presque trois mille travailleurs ont été licenciés chez Opel et chez un fournisseur. Le Fonds européen d'ajustement à la mondialisation (FEM) a été créé pour fournir un appui complémentaire aux travailleurs subissant les conséquences de modifications majeures de la structure du commerce international. L'Union européenne n'apporte pas de solution structurelle à ces problèmes. Au contraire, en tant que promotrice de la globalisation, elle en fait partie. Cependant, si le FEM peut contribuer à réinsérer des travailleurs licenciés sur le marché du travail, on ne peut pas s'y opposer. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce texte car il débloque près de 7 millions d'euros pour la réinsertion de 2 692 travailleurs licenciés par Opel en Allemagne à cause d'une baisse de la demande mondiale liée à la crise économique. Javi López (S&D),
por escrito. – El informe hace referencia a la movilización de un importe total de 6.958.623 EUR con cargo al FEAG para Alemania por los 2.881 despidos que se produjeron en Adam Opel AG, (Bochum, Renania del Norte-Westfalia) que opera en el sector de fabricación de vehículos de motor, remolques y semirremolques. Las medidas para los trabajadores despedidos cubiertos por la presente solicitud incluyen medidas de formación profesional, orientación profesional, talleres, servicio de asesoramiento para la creación de empresas, búsqueda de empleo, ferias de empleo, servicios de tutoría y asesoramiento post contratación y asignación de formación. Como es natural en nuestro Grupo estamos de acuerdo con la existencia y aplicación de este Fondo, por lo cual hemos votado a favor. Bernd Lucke (ECR),
schriftlich. – Der Bericht schlägt vor, dass die Mittel aus dem Europäischen Fonds für die Anpassung an die Globalisierung (EGF) für die fortführende Qualifizierung bzw. Umschulung ehemaliger Opel-Mitarbeiter eingesetzt werden, damit sie wieder Anschluss an den Arbeitsmarkt finden sowie neue Fähigkeiten und Fertigkeiten entwickeln. Insgesamt soll besser auf globalisierungsbedingte Veränderungen reagiert werden, u.a. auf die Abwanderung großer Firmen ins Ausland. Wir wollen natürlich Wachstum und Beschäftigung unterstützen. Allerdings bin ich der Überzeugung, dass der Fonds und die Investition der Mittel in ehemalige Opel-Mitarbeiter nicht das richtige politische Instrument dafür sind. Wir sollten auch bei großen Unternehmen auf Eigeninitiative der Arbeitnehmer setzen und uns auf die Wettbewerbsfähigkeit sowie Produktivität der europäischen Wirtschaft konzentrieren. Deshalb habe ich dagegen gestimmt. Petr Mach (EFDD),
písemně. – Německo, jedna z nejbohatších zemí světa, požaduje po orwellovsky pojmenovaném fondu, aby sanoval nízkou konkurenceschopnost německých firem, kterou způsobuje přebujelý sociální stát a přeregulovaná ekonomika. Nelze hlasovat jinak než proti tomuto euronesmyslu. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Podržala sam Izvješće zastupnika Geiera koji odobrava zahtjev za mobilizacijom Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji kako bi se pomoglo bivšim zaposlenicima njemačkog Adama Opela AGa. Njemačka je u veljači 2015. podnijela zahtjev za mobilizacijom Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji za pomoć Adamu Opelu AG u iznosu 6,9 milijuna eura. Europski fond je kreiran kako bi se osigurala pomoć bivšim zaposlenicima u pronalasku novog radnog mjesta, edukaciji ili samozapošljavanju, koji su zbog posljedica globalizacije te financijske i gospodarske krize ostali bez posla. Adam Opel AG je zbog krize dosegao rekordno nizak broj prodanih automobila što je rezultiralo otpuštanjem 2826 radnika i još 55 radnika koji su postali tehnološki višak u Johnson Controls objekt Bochumu GmbH & Co., dobavljaču Adama Opela AG-a. Andrejs Mamikins (S&D),
kirjalikult. – See fond on mõeldud selleks, et aidata koondatud inimestel omandada uus eriala või leida töö. Seda rakendatakse juhul, kui koondatakse üle 500 inimese, nt siis, kui tootmine kolib EL-ist välja. Läti puhul püüti saada sellest fondist vahendeid Liepajas Metalurgsi jaoks, kuid andmed selle kohta, kas see õnnestus, puuduvad. Saksamaa valitsus palub ligikaudu 7 miljonit. Üks kolmest Opeli tehasest lõpetas tegevuse ja koondatud on üle tuhande töötaja. Põhjuseks on see, et nõudlus autode järgi on madalaim alates aastast 1997. Ajavahemikul 2007 kuni 2013 vähenes uute autode ostmine Euroopas 25% võrra. Langus mõjutas seejuures eelkõige tootjaid, kelle toodang on mõeldud keskklassile: nõudlus on nihkunud kokkuhoidlikumate autode suunas. Vladimír Maňka (S&D),
písomne. – Nemecko požiadalo vo februári 2015 o finančný príspevok z EGF, a to v dôsledku prepúšťania zamestnancov podniku Adam Opel AG a jedného dodávateľského podniku v Nemecku. Prepúšťanie spôsobil pokles výroby v automobilovom priemysle ako následok svetovej hospodárskej a finančnej krízy. Personalizované služby sa dotknú 2 692 z celkového počtu 2 881 prepustených pracovníkov. Na podporu a realizáciu navrhnutých opatrení v žiadosti, ktorú predložilo Nemecko, sa mobilizuje EGF s cieľom poskytnúť finančný príspevok vo výške 6 958 623 EUR. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με την πρόταση απόφασης του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά την κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση, σύμφωνα με το σημείο 13 της διοργανικής συμφωνίας της 2ας Δεκεμβρίου 2013, μεταξύ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου, του Συμβουλίου και της Επιτροπής για τη δημοσιονομική πειθαρχία, τη συνεργασία σε δημοσιονομικά θέματα και τη χρηστή δημοσιονομική διαχείριση (Αίτηση EGF/2015/002 DE/Adam Opel, από τη Γερμανία), διότι οι γερμανικές αρχές αποφάσισαν να δρομολογήσουν την εφαρμογή των εξατομικευμένων υπηρεσιών προς τους πληγέντες εργαζομένους την 1η Ιανουαρίου 2014, πολύ πριν από την απόφαση και μάλιστα και από την αίτηση σχετικά με τη χορήγηση στήριξης από το ΕΤΠ για την προτεινόμενη συντονισμένη δέσμη μέτρων. David Martin (S&D),
in writing. – I support this proposal for the mobilisation of the EGF in favour of Germany to support the reintegration in the labour market of workers made redundant in Adam Opel AG. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Sono favorevole alla relazione sulla proposta di decisione riguardante la mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione a favore della Germania. La Germania ha difatti presentato domanda per un contributo finanziario per un importo totale di 6 958 623 euro in seguito al collocamento in esubero di 2 881 lavoratori presso la società Adam Opel AG, impresa operante nel settore della fabbricazione di autoveicoli. La Adam Opel AG è stata particolarmente colpita non solo dalla crisi economica e finanziaria, ma anche e soprattutto dalla casa madre General Motors che le ha consentito di vendere i suoi veicoli esclusivamente in Europa, escludendola in tal modo dai mercati emergenti in altri continenti, causando un drastico calo nella vendita di automobili, soprattutto nell'Europa occidentale. L'attivazione del fondo finanzierà esclusivamente misure che contribuiranno al reinserimento degli esuberi nel mercato del lavoro creando così condizioni tali da permettere ai lavoratori in esubero di trovare lavori temporanei o permanenti, partecipare a programmi di formazione professionale ed acquisire le competenze richieste. Ritengo che un'assistenza particolare sia estremamente importante per i lavoratori licenziati e per quelli che sono stati colpiti dall'attuale clima economico mondiale. L'Unione europea deve essere un esempio e una guida negli aiuti per lo sviluppo. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – Il 14 luglio 2015, la Commissione ha adottato una proposta di decisione sulla mobilitazione del FEG a favore della Germania per facilitare il reinserimento nel mercato del lavoro dei lavoratori collocati in esubero presso la Adam Opel AG, un'impresa operante nel settore della «Fabbricazione di autoveicoli, rimorchi e semirimorchi». Il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione è stato istituito per fornire sostegno ai lavoratori che risentono delle conseguenze dei cambiamenti strutturali nei flussi commerciali mondiali. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Oggi ho deciso di votare a favore della relazione sulla proposta riguardo l'utilizzo del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (FEG), con riferimento alla domanda presentata dalla Germania per permettere ai lavoratori collocati in esubero presso la Adam Opel AG un più semplice reinserimento nel mercato del lavoro. La domanda in esame riguarda la quasi totalità dei lavoratori in esubero (2.692 su 2.881), ritengo quindi corretto che il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione venga impiegato per sostenere i lavoratori europei durante un periodo di delicata transizione dell'impiego. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Der Fonds wurde eingerichtet, um Arbeitnehmer, die unter den Folgen weitreichender Strukturveränderungen im Welthandelsgefüge zu leiden haben, zusätzlich zu unterstützen. Die deutschen Behörden führen an, dass die Entlassungen durch die vollständige Schließung des Bochumer Werks der Adam Opel AG ausgelöst wurden. Für sie steht diese Schließung im Zusammenhang mit der globalen Finanz- und Wirtschaftskrise. Die Unterstützung greift im Bereich von Qualifizierungen, Berufsorientierung, Peergroups/Workshops, Existenzgründerberatung, Stellenakquise/Jobmessen, Nachbetreuung und -beratung und Transferkurzarbeitergeld. Daher unterstütze ich diesen Bericht. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I voted in favour of this application as workers need support in periods of adjustment. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Le site d'Opel dans la Ruhr allemande a fermé ses portes et a mis près de 3 000 employés sur le carreau. Pourtant, la marque allemande appartient à General Motors, troisième constructeur en Europe maintenant, qui génère un chiffre d'affaires en croissance, de 156 milliards en 2014. Le rapporteur dénonce l'attitude de la maison mère General Motors, «qui ne lui a permis de vendre ses véhicules qu'en Europe et l'a ainsi exclue des marchés émergents sur d'autres continents» et souligne également «que les mesures d'austérité imposées aux pays européens ont contribué à la chute spectaculaire des ventes d'Opel/Vauxhall», mais sans pour autant proposer de mettre un coup d'arrêt aux politiques austéritaires absurdes... Ne perdons pas de vue la volonté des constructeurs américains de frapper l'industrie automobile européenne, comme le laisse penser l'opportune affaire Volkswagen. Je m'abstiens pour ne pas m'opposer à l'octroi de ce fonds aux licenciés victimes de la politique néolibérale allemande, tout en dénonçant ces multinationales qui délocalisent en Asie, d'où elles exportent ensuite vers les marchés européens. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Ce texte intervient dans le cadre de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation, à la demande de l'Allemagne, en vue d'obtenir une contribution financière du Fonds d'un montant de 6 958 623 EUR à la suite de 2 881 licenciements intervenus chez Adam Opel AG. Cette initiative s'inscrit dans une volonté d'aider les travailleurs subissant les conséquences de modifications majeures de la structure du commerce mondial et de réinsérer des travailleurs licenciés dans le triste contexte de l'industrie automobile en Europe occidentale, où les ventes de voitures ont chuté de manière spectaculaire et atteint leur point le plus bas depuis vingt ans. Les constructeurs de voitures de petite et moyenne taille dans la gamme de prix intermédiaire ont été particulièrement sinistrés, à l'instar de l'entreprise Adam Opel AG, notamment du fait des mesures d'austérité imposées aux pays européens. Après examen, cette demande remplit les critères de recevabilité fixés par le règlement relatif au Fonds. L'Allemagne envisage en effet des mesures efficaces et adaptées en faveur des travailleurs licenciés en vue de leur réinsertion. Pour ces raisons, la députée a voté pour ce texte. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Votei favoravelmente a proposta sobre a Mobilização do Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização, candidatura EGF/2015/002 DE/Adam Opel. De acordo com a Comissão, as medidas descritas constituem medidas ativas do mercado de trabalho que se enquadram nas ações elegíveis definidas no artigo 7.o do Regulamento FEG. Estas ações não substituem as medidas passivas de proteção social. De salientar que o Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização foi criado para prestar um apoio complementar aos trabalhadores atingidos pelos efeitos de mudanças estruturais importantes nos padrões do comércio mundial. Esta é uma candidatura que satisfaz os critérios de elegibilidade previstos no Regulamento FEG. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – The European Globalisation Adjustment Fund (EGF) is one of the key tools at the Unions disposal to provide additional assistance to workers negatively impacted upon by major structural changes in world trade patterns. The Commission approved this specific application as it met the conditions for mobilising EGF to support the local economy. I therefore voted in favour of this report to alleviate the situation of 2 692 workers in the automotive industry in Germany due to the global financial and economic crisis. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – Je salue l'adoption de ce rapport venant en aide aux entreprises automobiles en déclin. L'entreprise Adam Opel AG a subi un préjudice suite à la décision de la maison mère General Motors de l'exclure des marchés émergents. Cette décision a provoqué de nombreux licenciements dans une région où le taux de chômage est déjà bien supérieur à la moyenne du pays dans son ensemble. Dès lors, il était nécessaire d'intervenir pour relancer l'économie dans cette région plus défavorisée, et ce en vue de rétablir un équilibre économique. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii bol zriadený na obdobie 2014 – 2020 s cieľom poskytovať podporu štátom, ktorých pracovný trh bol ovplyvnený svetovou hospodárskou a finančnou krízou. Po preskúmaní žiadosti EGF/2015/002DE/Adam Opel Komisia rozhodla, že stanovené podmienky na podanie a vyhovenie návrhu boli zo strany Nemeckej spolkovej republiky splnené. Žiadosť o príspevok bola schválená a Nemecko je oprávnené na prijatie finančného príspevku na podporu prepustených pracovníkov z dôvodu globalizácie, následného odstavenia výrobného závodu spoločnosti. Súhlasím s rozhodnutím o mobilizácii fondu, ktorý bude slúžiť na zabezpečenie personálnych služieb a opatrení pre pracovníkov s cieľom začleniť sa do trhu práce. Oceňujem zrýchlený postup uvoľňovania fondu zo strany Komisie. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I have voted in favour of this report because I am in agreement to give the green light for the mobilisation of the European Globalization Adjustment Fund (EGAF) in Germany. The application relates to 2 881 redundancies in Adam Opel AG and 1 supplier, operating in the manufacture of motor vehicles, trailers and semi-trailers, within the period 15 August 2014 – 15 December 2014. The EGAF funding of EUR 6 958,623 shall contribute to help 2 692 former workers through a coordinated package of vocational training measures such as career guidance, peer groups/workshops, business start-up advisory service and similar. The redundancies were caused by a dramatic drop in car sales in Europe, on the background of the global financial and economic crisis. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – Az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap (EGAA) az Unión belüli szolidaritás egyik fontos intézménye: hozzájárul ahhoz, hogy a globalizációs folyamat eredményeképpen megszűnő munkahelyek dolgozói mielőbb újra munkát, éspedig versenyképes szektorban tartós alkalmazást találjanak. Olyan aktív foglalkoztatáspolitikai eszköz, amely a munkaerőpiacra történő visszatérés terheit megosztja a dolgozó, az érintett tagország és az Unió között, eredménye pedig segít a munkába újra bekapcsolódni képes dolgozónak, a munkanélküliséget kezelni kénytelen tagországnak és a foglalkoztatás növelését célul kitűző Uniónak egyaránt. Németország az Adam Opel AG vállalatnál és egy beszállítónál történt 2881 elbocsátásra, Belgium a Ford Genk vállalatnál és annak 11 beszállítójától, illetve továbbfeldolgozójától történt 5111 elbocsátásra, Olaszország pedig a Gruppo Alitalia csoporttól történt 1249 elbocsátásra tekintettel nyújtott be kérelmet az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. Mindhárom kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak, így Németország 6 958 623 euró, Belgium 6 268 564 euró, Olaszország pedig 1 414 848 euró értékben jogosult az Alap támogatására. A javaslatokat ennek megfelelően megszavaztam. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – O FEG foi criado com o propósito de dar apoio complementar aos trabalhadores atingidos pelos efeitos de mudanças estruturais importantes nos padrões do comércio mundial. No caso em apreço, a Comissão adotou uma proposta de decisão sobre a mobilização do FEG a favor da Alemanha, para apoiar a reintegração no mercado de trabalho de trabalhadores despedidos na Adam Opel AG, da NACE Revisão 2, divisão 29 (Fabricação de veículos automóveis, reboques e semirreboques) e numa empresa fornecedora. A origem dos despedimentos é o encerramento total da unidade de produção da Adam Opel AG, em Bochum, devido à diminuição de 25%, entre 2007 e 2013, no número de automóveis novos registados na UE e nos Estados-Membros da EFTA. Subscrevo a importância de melhorar a empregabilidade de todos os trabalhadores despedidos por meio de formações adaptadas e do reconhecimento das qualificações e competências adquiridas ao longo da carreira profissional, assim como é vital que a formação proposta seja adaptada, não só às necessidades dos trabalhadores despedidos, mas também ao ambiente real das empresas. Defendo por isso a aprovação deste relatório. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce rapport appelle à mobiliser presque 7 millions d'euros pour venir en aide à 2 692 travailleurs licenciés par Opel en Allemagne. En effet, il est avéré que cette «restructuration» est liée à la crise financière et économique qui s'est abattue sur l'Europe depuis 2008 et qui a cassé la demande intérieure dans toute l'Union (même si ce phénomène fut accéléré par l'absurde politique d'austérité orchestrée par la Commission). Même s'il peut paraître étrange de voir l'Union venir au secours de travailleurs licenciés alors qu'elle est largement responsable des causes de ces licenciements (à savoir la concurrence internationale et la casse de la demande intérieure) et même si ces subventions peuvent peut être défausser et déresponsabiliser les grandes entreprises, j'ai décidé de voter en faveur de ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – The European Globalisation Adjustment Fund provides support to people losing their jobs as a result of major structural changes in world trade patterns due to globalisation, e.g. when a large company shuts down or production is moved outside the EU, or as a result of the global economic and financial crisis. Labour MEPs have consistently supported EGF applications, moreover it is worth noting that opportunities for the UK to claim from this fund may arise in the near future and the EGF could help those made redundant and wider communities affected by large shocks to the local economy. It is also worth noting the EGF can do this whilst minimising the cost to the UK Government. Elisabeth Morin-Chartier (PPE),
par écrit. – Aujourd'hui, le Parlement européen a adopté trois rapports de Mobilisation du Fonds Européen d'ajustement à la Mondialisation. Je me suis prononcée en faveur de chacun de ses trois rapports. L'objectif de ce Fonds est de permettre à des salariés qui ont été licenciés d'avoir des formations personnalisées afin qu'ils puissent se reconvertir professionnellement. Sur ce dossier le Parlement européen a donné son accord pour le déblocage de 6.958.623 euros issus de ce Fonds à destination de 2692 bénéficiaires qui sont des salariés licenciés de l'entreprise ADAM OPEL AG en Allemagne. En cette période difficile, la mobilisation de ce Fonds est essentielle. Il est impératif que des formations personnalisées soient dispensées aux personnes licenciées afin qu'elles puissent retourner dans l'emploi le plus vite possible. Le Parlement européen montre encore une fois son attachement à une des valeurs fondatrices de l'Union européenne: la solidarité. Alessandra Mussolini (PPE),
per iscritto. – La domanda in esame, la tredicesima nel quadro del bilancio 2015, si riferisce alla mobilitazione del FEG per un importo totale di 6.958.623 EUR a favore della Germania e riguarda 2.692 dei 2.881 lavoratori collocati in esubero presso la Adam Opel, un'impresa operante nel settore della fabbricazione di autoveicoli, rimorchi e semirimorchi. Considerando che il FEG è stato istituito per fornire sostegno supplementare ai lavoratori che risentono delle conseguenze di rilevanti cambiamenti della struttura del commercio mondiale e che il Parlamento europeo ha spesso sottolineato la necessità di una maggiore visibilità del Fondo quale strumento di solidarietà dell'Unione nei confronti di tali lavoratori, ho espresso il mio voto a favore della relazione. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I have voted for this report that will mobilise the European Globalisation Adjustment Fund to support the reintegration in the labour market of workers made redundant in Adam Opel AG, Germany. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing
. – I voted in favour of this report which authorises the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) to benefit laid-off workers in the German car manufacturing company Adam-Opel. The EGF can be mobilised to provide support for workers who lose their jobs as a result of globalisation or the global financial crisis. In Germany, 2,881 workers were dismissed in Adam Opel AG and one supplier as a result of the over-capacity caused by the sharp decline in car sales arising from the global financial crisis. The social partners established a 'transfer company' to formally employ the workers for one year, and this report states that Adam-Opel will use the maximum 35% of the EGF funds allowed to pay the salaries of the workers in the transfer company (as a 'training allowance'). I have concerns with the way in which some German companies have used the EGF in this way, as I believe it is the responsibility of the company itself to meet these costs, and the EGF should be used to provide additional support. Despite this concern I support the dismissed workers receiving the benefits associated with the mobilisation of the EGF, so I voted in favour. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Die Europäische Union verfügt mit dem Globalisierungsfonds über ein Haushaltsinstrument, welches die von den weitreichenden globalen Strukturveränderungen des Welthandelsgefüges betroffenen Arbeitnehmer finanziell unterstützt. Dieser Fonds setzt genau dort an, wo es die Gesellschaft am meisten braucht. Aus diesem Grund habe ich mich klar für diesen Bericht ausgesprochen. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – Ce rapport vise à approuver le versement des Fonds européens d'ajustement à la mondialisation (FEAM) à la société Adam Opel AG de l'Allemagne, suite à la fermeture de l'usine de Bochum dans la région de la Ruhr désindustrialisée (2881 licenciements). Le FEAM est conçu pour dédommager et aider financièrement des entreprises européennes ayant fermé des filières à cause d'une incapacité à rester compétitives sur le marché mondial, afin que celles-ci puissent engager des politiques sociales de réorientation des employés. Dans le cas présent, la société Opel a vu sa production de voitures chuter de 39% entre 2007 et 2013, alors que la Chine a doublé sa production de voitures de tourisme sur la période. Bien que les justifications paraissent légitimes pour le versement de ces fonds à cette société, j'ai décidé de m'abstenir, trouvant qu'en matière le rapport ne va pas assez loin dans la dénonciation d'une politique commerciale européenne qui favorise les délocalisations vers l'Asie. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Saksamaa autotööstus kannatab majanduslanguse tõttu kahaneva automüügi all. Kuna Saksamaa tööstus toetub tugevalt autode tootmisele, on kahanemise tagajärjel läbi viidud ulatuslikke koondamisi. Tööstuse toimimiseks tuleb tootmist toetada. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Pritariu, jog prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšos būtų mobilizuotos šiai Vokietijos įmonei. Ši ES teikiama parama yra labai svarbi ekonominio ir socialinio ES atsigavimo metu. Suteikta parama padės stabilizuoti padėtį variklinių transporto priemonių, priekabų ir puspriekabių gamybos sektoriuje Vokietijos Arnsbergo regione ir prisidės prie įdarbinimo skatinimo. Visų pirma, 2 881 darbuotojui bus sudarytos palankesnės sąlygos vėl integruotis į darbo rinką. Aktyvios darbo rinkos priemonės atleistiems darbuotojams padės rasti kitą darbą arba steigti savo verslą, sumažins nedarbo sukeltus neigiamus padarinius ir padės skurstantiesiems. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Vista la crisi nel settore della vendita auromobilistica in Europa, con particolare attenzione alle esigenze della Germania, ritengo necessario l'impiego del Fondo per far fronte a questo problema. Dunque, ho scelto di garantire il mio voto positivo. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Nakon što se razmotri zahtjev koji je podnijela Njemačka u pogledu financijske pomoći iz Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji, te nakon što je uzet u obzir broj ciljanih korisnika, predložene mjere i procijenjeni troškovi, Komisija predlaže mobilizaciju Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji za iznos od 6.958.623 EUR, što predstavlja 60 % ukupnih troškova predloženih mjera. Slažem se s tom mjerom mobilizacije fondova zato što treba pružiti pomoć svim radnicima koji su proglašeni viškom, kojih je 2.826 u Adamu Opelu AG-u te 55 u Johnson Controls objektu Bochumu GmbH & Co., dobavljaču Adama Opela AG-a. Njemačka automobilska industrija dosegla je najnižu razinu od 1997. godine, a posljedice ove krize u automobilskoj industriji koja je pak izravna posljedica globalne financijske krize, pogubne su za radna mjesta koja je potrebno očuvati. Potrebno je imati razumijevanja prema poduzećima kojima globalizacija ne ide na ruku, a koji bi bez pomoći mogla propasti. Konkurentnost i različitost tržišta su obilježja Europske unije i to treba kvalitetno podržavati te pri tome održati samu integraciju. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce rapport appelle à mobiliser presque 7 millions d'euros pour venir en aide à 2 692 travailleurs licenciés par Opel en Allemagne. En effet, il est avéré que cette «restructuration» est liée à la crise financière et économique qui s'est abattue depuis 2008 et qui a cassé la demande intérieure dans toute l'UE (même si ce phénomène fut accéléré par l'absurde politique d'austérité orchestrée par la Commission). S'il peut paraître étrange de voir l'UE venir au secours de travailleurs licenciés alors qu'elle est largement responsable des causes de ces licenciements (à savoir la concurrence internationale et la casse de la demande intérieure), et si ces subventions peuvent sans doute déresponsabiliser les grandes entreprises, j'ai décidé de voter en faveur de ce texte pour soutenir les salariés licenciés, victimes de ce système absurde. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Europski fond za prilagodbu globalizaciji (EGF) važan je instrument solidarnosti, tj. pomoći za sve one koji su pogođeni strukturalnim promjenama u globalnoj trgovini, prije svega radnicima čiji rad postaje suvišan u kontekstu relokacije proizvodnje, ali i pod utjecajem financijske krize i rezultirajućih poslovnih odluka ili zatvaranja poduzeća. U slučaju njemačkog Adama Opela riječ je o 2692 otpuštenih od ukupno 2881 radnika što je izravna posljedica globalne financijske krize i pada od 25 % u broju registriranih automobila u EU-u između 2007. i 2013. godine, a što je u Adamu Opelu stvorilo problem prekapacitiranosti. Pozdravljam odluku Komisije da u ovom slučaju dodjeli 6 958 623 EUR, kao i specifične predviđene mjere pomoći u obliku stručnog osposobljavanja i osobnog savjetovanja. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – Sostengo la proposta per la mobilitazione del FEG in relazione alla domanda presentata dalla Germania per fornire un contributo finanziario alla Adam Opel di Bochum. Questa domanda è stata presentata in seguito al collocamento in esubero di 2.881 lavoratori a causa della chiusura definitiva dell'azienda. Le vendite di autovetture prodotte dall'impresa tedesca in questione sono diminuite drasticamente tra il 2007 e il 2013 raggiungendo il livello minimo di vendite registrato negli ultimi venti anni. Mi auguro che il voto di oggi, oltre che rappresentare un aiuto per le loro famiglie, possa contribuire a permettere il pronto reintegro dei dipendenti della Opel di Bochum nel mercato del lavoro. Jiří Pospíšil (PPE),
písemně. – Opět po čase hlasujeme o uvolnění prostředků z fondu pro přizpůsobení se globalizaci. Kdo sledujete mé projevy k tomuto tématu, nebudete jistě překvapeni, že i tentokrát to vypadá, že globalizace postihuje pouze staré členské státy. Znovu bych chtěl tedy vyzvat nové členské státy, aby také o tyto prostředky usilovaly. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Le processus de mondialisation a ouvert les marchés européens à la concurrence internationale, entraînant des changements économiques et structurels sur nos entreprises. L'Union a mis en place un fonds européen d'ajustement à la mondialisation afin d'atténuer les effets de la mondialisation sur les économies européennes, mais surtout sur les travailleurs. Ce fonds a été sollicité en 2015 par l'Allemagne afin de soutenir les employés licenciés suite à la fermeture définitive de l'usine de production Adam Opel à Bochum en Allemagne. 6 958 623 EUR ont été sollicités. Je soutiens cette demande et je souligne l'importance de ce fonds afin d'aider les travailleurs du secteur industriel à accéder à de nouvelles formations et à se réorienter vers d'autres secteurs plus dynamiques. Frédérique Ries (ALDE),
par écrit. – Ce midi, le Parlement européen a donné son accord à la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation en faveur de 2.692 licenciés de l'usine Adam Opel AG en Allemagne. Cela signifie que les autorités allemandes pourront bénéficier d'une enveloppe de près de 7 millions € afin qu'elles puissent mettre en œuvre des mesures destinées à ces travailleurs licenciés. Les décisions prises dans le chef de la maison mère «General Motors», additionnées aux mesures d'austérité, ont contribué à la chute spectaculaire des ventes de l'usine Opel. Les autorités responsables allemandes ont d'ailleurs déjà annoncé les mesures concrètes envisagées grâce à ce financement: allocation de courte durée; réorientation professionnelle; assistance à la création d'entreprise; recherche d'emploi; participation à des salons de l'emploi; service de suivi et d'assistance post embauche. Durant cette semaine de session plénière, ce sont en tout 14,6 millions d'euros qui auront été alloués grâce à l'activation de ce Fonds européen d'ajustement à la mondialisation, qui bénéficie au total d'un budget annuel de 150 millions €. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – A União Europeia criou instrumentos legislativos e orçamentais para prestar apoio complementar aos trabalhadores atingidos pelos efeitos de mudanças estruturais importantes nos padrões do comércio mundial (globalização) ou da crise económica e financeira mundial, bem como para ajudar à sua reintegração no mercado de trabalho. A Alemanha apresentou esta candidatura assente no declínio acentuado das vendas de automóveis da Adam Opel AG. 2826 trabalhadores foram despedidos (mais 55 trabalhadores despedidos em fornecedores e produtores da Adam Opel AG). Foram mobilizados para ajuda 6 958 623 euros. A Alemanha submeteu esta candidatura com base num critério do Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização que define pelo menos 500 trabalhadores despedidos numa empresa de um Estado-Membro num período de referência de 4 meses. Sem colocar em causa o princípio geral, parece no entanto um critério feito à medida das grandes empresas. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – El informe hace referencia a la movilización de un importe total de 6.958.623€ con cargo al FEAG para Alemania por los 2.881 despidos que se produjeron en Adam Opel AG, (Bochum, Renania del Norte-Westfalia) que opera en el sector de fabricación de vehículos de motor, remolques y semirremolques. Las medidas para los trabajadores despedidos cubiertos por la presente solicitud incluyen medidas de formación profesional, orientación profesional, talleres, servicio de asesoramiento para la creación de empresas, búsqueda de empleo, ferias de empleo, servicios de tutoría y asesoramiento post contratación y asignación de formación. Apoyo, por tanto, el presente informe del PE. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation car le producteur allemand de voitures avait fermé son usine à Bochum en Allemagne afin de réduire sa capacité de production excédentaire, ses ventes ayant chuté de 39% entre 2007 et 2013. La fermeture de l'établissement ayant entraîné près de 2900 licenciements, 2692 personnes pourraient aujourd'hui bénéficier de l'aide du FEM d'une valeur de 7 millions d'euros allouée par l'Allemagne. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – A União Europeia criou instrumentos legislativos e orçamentais para prestar apoio complementar aos trabalhadores atingidos pelos efeitos de mudanças estruturais importantes nos padrões do comércio mundial ou da crise económica e financeira mundial, auxiliando-os na sua reintegração no mercado de trabalho. Foi nesse âmbito que a Alemanha apresentou uma candidatura a uma contribuição financeira do FEG, para fazer face aos 2881 despedimentos ocorridos na empresa Adam Opel AG. Sendo certo que a mesma satisfaz os critérios de elegibilidade previstos do regulamento do FEG, votei favoravelmente a mobilização do fundo, no valor de 6958623 euros, de molde a conceder um rápido apoio aos trabalhadores com vista à sua reintegração no mercado de trabalho, e com a garantia de que obterão formações adaptadas e novas e reconhecidas qualificações e competências. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione per un importo complessivo di 6 958 623 EUR a favore della Germania. Tale fondo sarà utilizzato per favorire il ricollocamento professionale di 2.692 dei 2.881 lavoratori in esubero della Adam Opel, società di fabbricazione di autoveicoli. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Jasenko Selimovic (ALDE),
skriftlig. – Min övertygelse är att välstånd skapas genom fri handel och rättvis konkurrens. Därför är jag principiellt emot den europeiska globaliseringsfonden, som jag menar är ett uttryck för protektionism. Vi i Folkpartiet har tidigare accepterat att fonden använts som en ren akutåtgärd i en tid av djup ekonomisk kris, som ett sätt att möta människors känsla av hopplöshet och det utanförskap som följer i krisens spår och som riskerar att ytterligare förstärka den våg av nationalism och främlingsfientlighet som sprider sig i Europa. Särskilt i ljuset av den svenska Riksrevisionens analys, där man menar att fonden rentav har en negativ effekt på återgången till arbete, anser vi dock att fonden förlorat sitt berättigande och inte bör användas mer. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de que se responda favorablemente a esta solicitud de fondos porque considero que debemos ayudar a paliar los efectos de los despidos de Opel en una de los Estados alemanes más afectadas por el cierre de las industrias tradicionales. Sin embargo, situaciones como ésta son consecuencia de las políticas liberalizadoras seguidas por la UE y la estrategia global de las multinacionales, por lo que las contribuciones del FEAG no bastan para solucionar la grave crisis del trabajo en Europa. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I voted against this resolution, because I do not believe that this is a competency of the EU. Germany is an incredibly wealthy country and they should handle their own affairs with German taxpayers' money, not EU tax money. Furthermore, the UK does not benefit from this globalisation fund. Siôn Simon (S&D),
in writing. – I have consistently supported EGF applications and there is no reason to change my position for this application from Adam Opel. Germany's decision to submit this application is perfectly legitimate and in line with what I see as an appropriate mobilisation of the EGF. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – V prípade uznesenia Európskeho parlamentu o aplikovaní Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii v žiadosti nemeckej spoločnosti Adam Opel AG som hlasoval v súlade s pozíciou EKR proti tomuto uzneseniu. Považujem za dôležité tvoriť politiku, ktorá napomáha rast zamestnanosti a tvorbu pracovných miest. Súčasne sa však stotožňujem so stanoviskom EKR, a preto nepovažujem Európsky globalizačný fond za správny a adekvátny nástroj na tento účel. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Monika Smolková (S&D),
písomne. – Globálna finančná a ekonomická kríza mala vplyv aj na automobilový sektor, ktorý v Európe zaznamenal dramatický prepad predaja áut. Spoločnosť Adam Opel AG musela z dôvodu nadbytočnosti prepustiť 2 881 zamestnancov, ako aj rozviazať zmluvu s jedným z dodávateľov. Rozsiahle štrukturálne zmeny spôsobené svetovým obchodom je možné zmierniť aj použitím Fondu na prispôsobenie sa globalizácii. Podporujem preto uvoľnenie týchto prostriedkov na opätovné začlenenie pracovníkov prepustených z dôvodu uzatvorenia výrobného závodu v Bochume. Takmer 7 mil. EUR, ktoré sú na túto pomoc vyčlenené, by mali pracovníkom poskytnúť profesijné poradenstvo, odborné preškolenie či poradenskú službu na začatie podnikania, aby si mohli znovu nájsť zamestnanie. Finančné prostriedky na odbornú prípravu však nemôžu nahradiť záväzok členského štátu alebo bývalého zamestnávateľa. Je preto nevyhnutné, aby Komisia dohliadla na to, že prostriedky budú použité na personalizované a hĺbkové opatrenia, ktoré by spoločnosť nemohla bez podpory z fondu realizovať. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Unija je uvedla zakonodajne in proračunske instrumente za zagotavljanje dodatne podpore delavcem, ki so jih prizadele posledice velikih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih ali posledice svetovne finančne in gospodarske krize, ter za pomoč pri njihovi ponovni vključitvi na trg dela. Sredstva ESPG pa ne smejo presegati najvišjega letnega zneska 150 milijonov EUR. Nemčija je po tem, ko je bilo odpuščenih 2.881 delavcev iz podjetja Adam Opel AG, vložila vlogo za finančni prispevek iz ESPG št. EGF/2015/002 DE/Adam Opel, ki izpolnjuje merila za upravičenost do pomoči, določena v uredbi o ESPG. Nemčija naj bi bila na podlagi te uredbe upravičena do 6.958.623 EUR finančnega prispevka. Strinjam se, da bi morala biti finančna pomoč Unije za presežne delavce dinamična ter da bi morala biti na voljo čim hitreje in na najučinkovitejši možni način, saj je sklad ESPG za države članice v tem kriznem obdobju izjemnega pomena. Vendar pa v dotičnem primeru obstajajo pomisleki glede napačne uporabe finančne pomoči in koriščenja le-te za izpolnitev določenih obveznosti države članice, zaradi česar sem se glasovanja vzdržal. Renato Soru (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della proposta di mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione a favore di Opel, in risposta alla richiesta del Governo tedesco conseguente alla chiusura dello stabilimento del noto produttore di automobili situata a Bochum. Di fronte a una crisi derivante dal calo della produzione e delle vendite delle macchine di piccole e medie dimensioni (dai dati forniti, risulta un calo di vendite di ben il 39% tra 2007 e 2013), Opel ha chiuso la sua fabbrica di Bochum, determinando il licenziamento di 2.900 lavoratori. La maggior parte di essi potrà beneficiare degli aiuti erogati a norma del Fondo di adeguamento alla globalizzazione, il cui intervento è stato approvato oggi per un valore di 7 milioni di euro. Lo stanziamento servirà a finanziare misure di formazione professionale, orientamento professionale, servizi di consulenza per la creazione di imprese, ricerca di lavoro, indennità di formazione. Joachim Starbatty (ECR),
schriftlich. – Der Bericht schlägt vor, dass die Mittel aus dem Europäischen Fonds für die Anpassung an die Globalisierung (EGF) für die fortführende Qualifizierung bzw. Umschulung ehemaliger Opel-Mitarbeiter eingesetzt werden, damit sie wieder Anschluss an den Arbeitsmarkt finden sowie neue Fähigkeiten und Fertigkeiten entwickeln. Insgesamt soll besser auf globalisierungsbedingte Veränderungen reagiert werden, u.a. auf die Abwanderung großer Firmen ins Ausland. Wir wollen natürlich Wachstum und Beschäftigung unterstützen. Allerdings bin ich der Überzeugung, dass der Fonds und die Investition der Mittel in ehemalige Opel-Mitarbeiter nicht das richtige politische Instrument dafür sind. Wir sollten auch bei großen Unternehmen auf Eigeninitiative der Arbeitnehmer setzen und uns auf die Wettbewerbsfähigkeit sowie Produktivität der europäischen Wirtschaft konzentrieren. Deshalb habe ich dagegen gestimmt. Ivan Štefanec (PPE),
písomne
. – Podporujem reštrukturalizáciu firiem a vzdelávanie zamestnancov i mladých v postihnutom regióne. Zároveň si uvedomujem dôležitosť správnej hospodárskej politiky, ktorá predchádza takýmto situáciám. Jutta Steinruck (S&D),
schriftlich. – Ich habe für den Antrag DE/Adam Opel gestimmt. Der «Fonds zur Anpassung an die Globalisierung» ist ein sozialpolitisches Instrument der Europäischen Union. Auf Antrag der EU-Mitgliedstaaten können Arbeitnehmerinnen und Arbeitnehmer, deren Arbeitsplätze aufgrund von Globalisierungseffekten oder aufgrund der weltweiten Finanzkrise verloren gegangen sind, bei der Suche nach einem neuen Job unterstützt werden. Der Globalisierungsfonds stellt Gelder in Höhe von 7 Millonen Euro bereit. Dieses Geld unterstützt die Arbeitnehmerinnen und Arbeitnehmer bei ihrer Suche nach neuen Jobs. Ich begrüße die Investition in Weiterbildungsmaßnahmen, damit die Arbeitssuchenden qualitativ hochwertige Arbeitsplätze finden. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće jer je Europski fond za prilagodbu globalizaciji (EGF) osnovan upravo iz razloga da se pomogne osobama, odnosno radnicima koji su proglašeni viškom, što je i ovdje slučaj kada govorimo o zahtjevu države Njemačke i njene tvrtke Adam Opel. Takvim ljudima treba pomoći da se ponovno uključe na tržište rada ili im omogućiti i samozapošljavanje koje također ulazi u domenu i ingerenciju EGF-a. Budući da država Njemačka garantira za ovu svoju tvrtku, smatram da se sredstva mogu bez kontroverzi dodijeliti toj državi članici kako bi na neki način lakše zbrinula svoje građane, a pogotovo zato što je taj zahtjev u skladu sa zahtjevima za određivanje financijskog doprinosa iz EGF-a. Stoga, s obzirom da su poštovane sve pravne i legislativne procedure i da je sve napravljeno korektno, podržao sam ovo izvješće. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I voted in favour of this German application for a financial contribution from the EGF following 2881 redundancies in Adam Opel AG. Germany intends to use the funds to finance a series of measures intended to assist the redundant workers in finding another job, retraining or setting up their own business. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Europski fond za prilagodbu globalizaciji stvoren je kako bi se pružila dodatna pomoć radnicima u državama članicama Europske unije, koji pate zbog posljedica velikih strukturnih promjena u svjetskoj trgovinskoj razmjeni. Europska komisija prihvatila je odluku o mobilizaciji sredstava (6.958.623 eura) u korist Njemačke, u svrhu reintegracije na tržište rada više od 2600 radnika koji su otpušteni prilikom zatvaranja tvornice u Bochumu, specijalizirane za proizvodnju automobila marke Opel Adam. Zbog nepovoljnih globalnih kretanja u gospodarstvu, odluke vlasnika General Motorsa o prodaji vozila isključivo na europskom tržištu, pada broja registracija novih vozila u Europskoj uniji (25% za razdoblje od 2007. do 2013. godine) i podatka da je broj prodanih novih vozila u Europi najniži od 1997., tvornica je morala biti zatvorena, a radnici otpušteni. Podržavam ovu mobilizaciju sredstava kako bi se pomoglo otpuštenim radnicima. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Nesúhlasím s poskytnutím 6,9 milióna EUR pre 2 692 prepustených pracovníkov, ktorí sú «obeťami globalizácie». Prerozdeľovanie peňazí od produktívnych zamestnancov a firiem k neproduktívnym zamestnancom a firmám konkurencieschopnosť EÚ zhoršuje, a tak zväčšuje samotné problémy, ktoré sa globalizačný fond snaží riešiť. Na to, aby bola ekonomika EÚ oproti zvyšku sveta konkurencieschopnejšia, je potrebný presný opak – zníženie daňového a regulačného zaťaženia a ukončenie škodlivých politík, ktoré negatívne vplývajú na ekonomiku EÚ, pričom často dosahujú opak zamýšľaných výsledkov, ako napríklad nezmyselne prísne klimatické ciele EÚ. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji: vloga Adam Opel, Nemčija. Vloga izpolnjuje merila za upravičenost do pomoči, zato podpiram dodelitev finančnega prispevka Nemčiji v višini 6.958.623 EUR. Prodaja avtomobilov v zahodni Evropi, še posebej prodaja majhnih in srednje velikih vozil, kamor se uvršča tudi Adam Opel AG, se je zaradi svetovne finančne in gospodarske krize občutno zmanjšala, prav tako je v zadnjih letih zelo upadlo število prvič registriranih avtomobilov v državah članicah. Kay Swinburne (ECR),
in writing. – I fully support measures that put in place policies that create growth and jobs. However, I do not believe that the European Globalisation Adjustment Fund is the right tool for putting in place such policies, nor do I believe it is an efficient tool that offers value for money for EU taxpayers, therefore I voted against. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Τα χρήματα του Ταμείου Προσαρμογής πρέπει να δίνονται κατά βάση στους απολυμένους και όχι σε εταιρείες επανένταξης ή μετεκπαίδευσης. Δεν χρειαζόμαστε εξειδικευμένους ανέργους. József Szájer (PPE),
írásban. – Németország az Adam Opel AG vállalatnál és egy beszállítónál történt 2881 fős elbocsátásra tekintettel kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Németország jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 6 958 623 eurós pénzügyi hozzájárulásra. Németország a következő intézkedéseket vette tervbe az e kérelem hatálya alá tartozó elbocsátott munkavállalók tekintetében: szakképzési intézkedések, karrier-tanácsadás, hasonló helyzetű személyekből álló csoportok / munkaértekezletek, vállalkozásindítási tanácsadási szolgáltatás, munkahelykeresés / állásbörzék, nyomon követő mentori és tanácsadási szolgáltatások és képzési támogatások. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Efectele crizei economice și financiare debutate în 2008 se resimt încă în întreaga Uniune Europeană. Sectorul construcțiilor de mașini s-a numărat printre cele mai afectate. În statele din Europa Occidentală, vânzările de automobile au scăzut dramatic, atingând cel mai mic nivel din ultimii 20 de ani. Constructorii de vehicule mici și medii din segmentul cu prețuri medii au fost afectați deosebit de puternic, în special ramurile cu întreprinderi-mamă confruntate cu dificultăți economice de natură structurală. În acest caz se regăsește și Adam Opel AG, care a fost nevoită să disponibilizeze 2 881 de persoane în Germania. Mă bucur că avem la dispoziție acest instrument de asistență rapidă, care poate oferi un sprijin lucrătorilor afectați de această situație nefericită. Din păcate, lucrătorii sunt expuși direct practicilor comerciale internaționale sau ciclurilor economice. Fondul european de ajustare la globalizare poate susține financiar o serie de măsuri de reintegrare pe piața muncii, de recalificare și de transfer către alte întreprinderi, care pot face angajări. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette mobilisation du Fonds de solidarité de l'Union européenne. En effet, c'est aussi le rôle de l'Europe de venir en aide à des pays, mais surtout à des citoyens qui ont vécu le pire, et de pouvoir leur donner les outils nécessaires pour reconstruire leur vie et leur avenir. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I voted in favour of the contribution from the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) for the German car manufacturer Adam Opel AG. Due to the financial crisis, car sales in Western Europe have dropped dramatically. Those hardest hit were the manufacturers of small and medium-sized vehicles of the medium-price segment and Adam Opel AG as a major player in this field suffered particularly hard. Sales of Opel/Vauxhall-branded cars in Europe fell by 39 % between 2007 and 2013. Nearly 3000 workers were dismissed when the Adam Opel AG plant in Bochum shut down in December 2014. The resulting redundancies negatively impact the local economy in Bochum, where the unemployment rate is already far above the German average. Under the EGF Regulation, Germany is entitled to a financial contribution of EUR 6 958 623 which will help 2,692 redundant workers to find new jobs. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Iako podržavam potrebu za podrškom nezaposlenim mladim osobama do 25 godina kroz obrazovanje, strukovno osposobljavanje ili obuku, držim da Europski fond za prilagodbu globalizaciji ne može na učinkovit način pomoći otpuštenim radnicima u pronalasku posla, odnosno postići dugotrajno rješenje. Naime, Njemačka tvrdi da je zatvaranje pogona Adam Opel AG u Bochumu, a samim time i otpuštanje radnika povezano s globalnom financijskom i gospodarskom krizom; no očigledno je da ih novčana pomoć u iznosu od 6 958 623 eura iz Fonda ne može vratiti na tržište rada budući da ista neće otvoriti nova radna mjesta. Kao što sam naglasila u prethodnim sličnim zahtjevima za mobilizaciju Europskog fonda za globalni razvoj, dugoročni ciljevi mogu se ostvariti isključivo kroz smanjenje poreznog opterećenja tvrtki i uklanjanje birokratskih zapreka koje otežavaju poslovanje. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o predlogu sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 13 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (vloga EGF/2015/002 DE/Adam Opel, Nemčija) sem podrpla. Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji zagotavlja podporo delavcem, kadar izgubijo zaposlitev zaradi strukturnih sprememb v svetovni trgovini, oz. kadar velika podjetja prenehajo delovati. To se je zgodilo tudi v primeru obrata Opel v Nemčiji, ko je zaposlitev izgubilo kar 2692 delavcev. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Ulrike Trebesius (ECR),
schriftlich. – Der Bericht schlägt vor, dass die Mittel aus dem Europäischen Fonds für die Anpassung an die Globalisierung (EGF) für die fortführende Qualifizierung bzw. Umschulung ehemaliger Opel-Mitarbeiter eingesetzt werden, damit sie wieder Anschluss an den Arbeitsmarkt finden sowie neue Fähigkeiten und Fertigkeiten entwickeln. Insgesamt soll besser auf globalisierungsbedingte Veränderungen reagiert werden, u. a. auf die Abwanderung großer Firmen ins Ausland. Ich bin aber der Meinung, dass solche Prozesse nicht in den Aufgabenbereich der EU fallen und auf einer subsidiären Ebene behandelt werden müssen. Deshalb habe ich auch bei vielen anderen Fällen, wo solche Programme zur Abstimmung standen, gegen diese gestimmt. Deutschland ist stark genug, um diese Anforderungen selber zu bewältigen, und deswegen bleibe ich hier meinem bisherigen Abstimmungsverhalten treu. Ramon Tremosa i Balcells (ALDE),
in writing. – It is positive that the European Union has established legislative and budgetary instruments to provide additional support for workers who suffer the consequences of major structural changes in world trade patterns or the global economic and financial crisis and to assist them in their reintegration into the labour market . And it is good that the German authorities have moved fast to get this grant. Adam Opel AG was disadvantaged by its parent company General Motors , which only allowed to sell their vehicles in Europe , thus excluding Opel emerging markets in other continents ; believes that the austerity policies imposed in European countries contributed to the sharp decline in sales of Opel / Vauxhall. I welcome that the dismissed workers could benefit from the variety of the proposed measures , in order to improve their employment prospects and adapt to the actual demand in the labor market . István Ujhelyi (S&D),
írásban. – Az alapok forrásainak felhasználását átláthatóan és hatékonyan kell lebonyolítani. Az igénybevételről szóló jelentést szavazatommal támogattam. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Ernest Urtasun (Verts/ALE),
in writing. – Abstained as in this case there is a high risk the EGF contribution could be used to finance MS obligations. Viktor Uspaskich (ALDE),
raštu
. – Vakarų Europoje automobilių pardavimas dramatiškai sumažėjo ir pasiekė žemiausią lygį per 20 metų. Darytina išvada, kad šie įvykiai yra tiesiogiai susiję su pasauline finansų ir ekonomikos krize, kaip nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 546/2009(6); be to, pabrėžiu, kad ypač nukentėjo mažų ir vidutinių transporto priemonių, priklausančių vidutinės kainos segmentui, gamintojai ir kad todėl krizė įmonei «Adam Opel AG», kuri yra vienas svarbiausių vidutinės kainos mažo ir vidutinio dydžio automobilių rinkos dalyvių, padarė itin didelį poveikį. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this EGF application filed by the German company Adam Opel AG on 26 February 2015. It is worthwhile to remind that the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) aims to provide support for workers made redundant as a result of major structural changes in world trade patterns due to globalisation and/or as a result of a continuation of the global financial and economic crisis, and to assist them with their reintegration into the labour market. In this particular case, therefore, the EGF will be mobilised in order to provide a financial contribution of EUR 6 958 623 in respect of the application submitted by Germany. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – Hablamos de un fondo que se dedica a tramitar transferencias de fondos para atender indemnizaciones por despidos como consecuencia del cese de diferentes actividades empresariales de los Estados Miembros. Por ello considero oportuno votar a favor de dicho informe. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de que se responda favorablemente a esta solicitud de fondos porque considero que debemos ayudar a paliar los efectos de los despidos de Opel en una de las regiones alemanas más afectadas por el cierre de las industrias tradicionales. Sin embargo, situaciones como ésta son consecuencia de las políticas liberalizadoras seguidas por la UE y la estrategia global de las multinacionales, por lo que las contribuciones del FEAG no bastan para solucionar la grave crisis del trabajo en Europa. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – Esta mobilização do FEG serve para minimizar os impactos dos despedimentos da empresa Adam Opel. O despedimento de 2 881 trabalhadores, na empresa Adam Opel AG e numa empresa sua fornecedora, justifica a mobilização da quantia de 6 958 623 Euros, em resposta à candidatura apresentada pela Alemanha. Estes despedimentos produziram um impacto adverso significativo na economia local de Bochum, uma zona altamente industrializada, tradicionalmente especializada na extração do carvão e na produção do aço, que tem enfrentado desafios estruturais gravíssimos desde a década de 60. A taxa de desemprego na região de Rhur já atingiu níveis bem superiores à média nacional, sendo atualmente cerca de 11 %. O fundo prevê medidas de apoio aos trabalhadores que pouco servirão para resolver o problema social em que se encontra. Ao contrário, é pois mais necessária a aplicação de políticas de investimento que criem e mantenham postos de trabalho com direitos. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Ich stimme – wie meine Fraktion – aus Prinzip gegen jede Auszahlung aus dem Europäischen Fonds für die Anpassung an die Globalisierung (EGF) – so auch gegen diese. Der EGF soll Arbeitnehmern helfen, wenn sie infolge von Veränderungen des Welthandelsgefüges ihren Arbeitsplatz verloren haben. Dabei verfügt der EGF im Zeitraum 2014–2020 über ein maximales Jahresbudget von 150 Millionen Euro. Aus diesem Fonds können bis zu 60 % der Kosten von Projekten bestritten werden, die entlassenen Arbeitnehmern helfen können, einen neuen Job zu finden oder ihr eigenes Unternehmen zu gründen. Der EGF kommt nur dort zum Einsatz, wo mehr als 500 Arbeitnehmer von einem einzigen Unternehmen (einschließlich Lieferanten und nachgelagerten Unternehmen) entlassen werden, oder wenn in einer oder mehreren benachbarten Regionen zahlreiche Arbeitnehmer eines einzigen Industriezweigs ihre Arbeit verlieren. Es gibt keinen Grund, diese Maßnahmen auf europäischer Ebene anzusiedeln. Das verstößt gegen das Subsidiaritätsprinzip. Iuliu Winkler (PPE),
în scris. – Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) a fost creat pentru a furniza un sprijin suplimentar lucrătorilor afectați de schimbările structurale majore intervenite în practicile comerciale mondiale. Am votat raportul privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare la cererea Opel - Germania. Comisia a adoptat o propunere de decizie de mobilizare a FEG în favoarea Germaniei pentru sprijinirea reintegrării pe piața muncii a lucrătorilor disponibilizați în cadrul uzinei Adam Opel AG. Practic, se vor mobiliza din FEG peste 6,9 milioane de euro pentru Germania, în vederea reintegrării pe piața muncii a 2 692 dintre cei 2 881 de lucrători disponibilizați de la Adam Opel și de la unul dintre furnizorii acestuia. 8.10.   Κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση: αίτηση EGF/2015/003 BE/Ford Genk (A8-0272/2015 - Paul Rübig) Written explanations of vote William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – This fund relates to BE/FORD GENK. The total budget for EGF for the period 2014-20 is EUR 1.05 billion. Belgium has applied EUR 6 258 654 to deal with a total of 5 111 redundancies. The money is needed to deal with re-training and job search. Personalised services will be accessed through contractors who have managed to get ESF funding. There is an element of mobilisation within the Member States to access employment. The blame factor is aimed at China and the decrease in demand for large passenger cars. 14.6% decrease in demand for these cars in the EU. If it is the case that Ford cannot keep up with competition and innovation from emerging markets then the tax payer is not obliged to bail this company out from redundancy expenditure. UKIP voted against. Lars Adaktusson (PPE),
skriftlig. – I dag röstade vi om ekonomiska bidrag från den s.k. globaliseringsfonden till personer som blivit arbetslösa efter det att europeiska företag lagts ned. Jag röstar konsekvent nej till dessa arbetslöshetsbidrag av två anledningar: För det första ska arbetsmarknadspolitik och ekonomiskt stöd till arbetslösa beslutas om, och finansieras, på nationell nivå – inte på EU-nivå. För det andra bygger grundidén till fonden på att globalisering är någonting negativt – vilket inte stämmer. Globalisering och fri handel leder till tillväxt och fred. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de que se responda favorablemente a esta solicitud de fondos porque considero que debemos ayudar a paliar los efectos de los despidos de Ford en una de las regiones belgas más afectadas por el cierre de las industrias tradicionales. Sin embargo, situaciones como ésta son consecuencia de las políticas liberalizadoras seguidas por la UE y la estrategia global de las multinacionales, por lo que las contribuciones del FEAG no bastan para solucionar la grave crisis del trabajo en Europa. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which authorises the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) to benefit laid-off workers in the Belgian car manufacturing industry. The EGF can be mobilised to provide support for workers who lose their jobs as a result of globalisation, including the offshoring of jobs and the shifting in production patterns in Europe. It has since been expanded to also apply to workers laid off as a result of the global financial crisis. In this case, 5,111 workers were dismissed at the Ford Genk car plant and 11 suppliers and downstream producers in Belgium in 2014. The dismissals were partly as a result of the loss of market share for the EU automotive industry over the past decade due to the geographical shift in consumption linked to globalisation. I voted in favour of mobilising the fund in order to provide valuable practical assistance to these dismissed workers in job-search and training services. Gerolf Annemans (ENF),
schriftelijk. – Wat inzake de sluiting van auto-assemblage-fabrieken in Vlaanderen, mij naast wat ik aanstipte in verband met de Duitse Opelfabriek van Bochum, vérder nog van het hart moet, is het volgende. De Europese Unie speelt in deze zaak zèlf soms een cynische rol met wat ik in het beste geval psychologische blunders zou kunnen noemen. Zo presteerde de Europese Unie het -ongeveer gelijktijdig met de sluiting van de Ford-vestiging in het Vlaamse Genk- om nagenoeg 100 miljoen euro steunmaatregelen te nemen in nota bene een Ford-fabriek in - hou u vast - Turkije. U ontneemt dus geld van de belastingbetaler, deelt het vervolgens uit in Turkije en nog meer van dit soort van fraaie landen en vervolgens moeten mede door uw politiek, fabrieken in de EU sluiten. Sluiting waarvan u de gevolgen dan weer met zogenaamd Europees geld moet compenseren. De Europese Unie kent weliswaar soms geen logica, ze kent bovendien wellicht niet eens haar eigen logica (tenzij die van de verkwisting van belastinggeld) en u kan zèker van de burger, die dit allemaal moet ondergaan, niet verwachten dat die er de logica van inziet. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Ce texte fait suite à la demande de la Belgique en vue d'obtenir une contribution financière d'un montant de 6 268 564 EUR provenant du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation en raison de 5 111 licenciements dont la plupart intervenus chez Ford Genk. Il s'agit donc ici de venir en aide aux travailleurs qui subissent de plein fouet les changements majeurs de l'économie mondiale comme en témoigne la désastreuse situation de l'industrie automobile belge qui a connu l'année dernière un fort déclin de sa production alors même que la production mondiale augmentait. Les licenciements chez Ford Genk vont lourdement affecter la province du Limbourg où le l'entreprise était le premier employeur. Aussi je pense, puisque cette demande remplit les critères d'admissibilité fixés par le règlement relatif au Fonds, j'ai donc voté en faveur de ce texte. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – The principle of subsidiarity dictates that decisions should be taken at the closest possible level to the citizen – in this case at regional or national level. Therefore, these projects should not be funded by the European Union. It is absurd that the arbiters of whether this funding should, or should not, be given are Members of the European Parliament with no detailed knowledge of the situation. This project may well be of benefit to the people of Belgium, but I am not best placed to judge. The European Globalisation Adjustment Fund should be scrapped, which would give money back to the Member States to decide for themselves about the appropriateness of such funding. Consequently, I had no option but to vote against – even though this may be a worthwhile project. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – Je regrette l'institution de cet instrument au niveau européen et j'attends la révision programmée de la base légale. Néanmoins ce dispositif étant largement sollicité, au cas par cas, je m'autorise la possibilité de voter en faveur de sa mobilisation. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą, kurio tikslas – mobilizuoti EGF lėšas Belgijos reikmėms siekiant paremti darbuotojų, atleistų iš darbo iš įmonės «Ford Genk», grįžimą į darbo rinką. Pritariu 6 268 564 EUR sumos 4 500 darbuotojams grąžinti į darbo rinką mobilizavimui. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport tout en sachant que ce «fonds d'ajustement» n'est qu'un pis-aller: si elle veut réellement lutter contre les effets délétères de la mondialisation, l'Union européenne doit impérativement renoncer au dogme de la libre circulation des biens et des personnes et ne plus faire obstacle à la mise en place de mesures protectionnistes. En attendant que nous changions ce système aberrant, je suis favorable au recours à ce fonds pour venir en aide aux 4 500 travailleurs licenciés par Ford en Belgique. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – En mars 2015, la Belgique a introduit une demande pour obtenir une contribution financière du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation (FEM) suite aux licenciements survenus chez Ford Genk et onze fournisseurs et producteurs en aval. Frappée par la crise, l'industrie automobile belge a subi un déclin marqué de sa production de plus de 15 %, alors que la production globale a augmenté de 18,9 %. L'économie locale en a fortement souffert sachant que Ford Genk a été l'employeur le plus important de la province concernée (Limbourg). J'ai évidemment soutenu la proposition de décision relative à la mobilisation du FEM à hauteur de 6 268 564 EUR afin de venir en aide aux travailleurs qui ont perdu leur emploi. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de movilizar el Fondo Europeo de Adaptación a la Globalización en el caso de Ford Genk en Bélgica. Las autoridades belgas afirman que el hecho que da lugar a los despidos es el cierre definitivo de la planta en Genk y lo vinculan a profundos cambios estructurales en los patrones del comercio internacional provocados por la globalización y la pérdida de cuota de mercado de la industria automovilística europea. Se trata de la decimocuarta solicitud sometida a examen en el marco del presupuesto de 2015 y hace referencia a la movilización de un importe total de 6 268 564 euros y concierne a 4 500 trabajadores de los 5 111 trabajadores despedidos en Ford Genk y a once proveedores o transformadores. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Le 24 mars 2015, la Belgique a présenté la demande EGF/2015/003 BE/Ford Genk en vue d'obtenir une contribution financière du FEM à la suite de licenciements survenus chez Ford Genk et 11 fournisseurs et producteurs en aval en Belgique. La Belgique a fait valoir que l'industrie automobile européenne avait perdu une part de marché considérable au cours de la décennie passée. La production de voitures particulières a diminué de 14,6% dans l'UE-27 entre 2007 et 2012. Au cours de la même période, la Chine a plus que doublé sa part de marché dans la production de voitures particulières. La crise économique et financière a aggravé la situation de l'industrie automobile européenne, qui a également été gênée par des restrictions à l'importation dans des pays tiers comme en Argentine, au Brésil ou en Russie pendant que l'UE continue à ouvrir ses frontières sans aucune restriction. J'ai néanmoins voté pour l'aide 6.268.564 EUR afin de soutenir les 3.701 travailleurs licenciés chez Ford Genk et 1.180 travailleurs licenciés chez 11 fournisseurs ou producteurs en aval de Ford Genk. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione che autorizza la mobilitazione di 6 268 564 euro del FEG, il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione, a beneficio di 5 111 lavoratori in esubero a causa della chiusura definitiva della Ford di Genk. In questo momento di crisi generalizzata, ogni forma di aiuto, ogni opportunità è una risorsa strategica importantissima che non può essere ignorata o tanto peggio trascurata. In tale ottica il FEG è uno degli strumenti più utili previsti dall'UE per aiutare concretamente tutti quei lavoratori che hanno perso il proprio impiego. Malin Björk (GUE/NGL),
skriftlig. – Jag har i dag röstat för detta betänkande. Det gör jag därför att arbetarna i de aktuella fallen ska ges ekonomiskt stöd för omskolning och/eller andra åtgärder för att finna nya jobb. Dock vill jag understryka att den omfattande arbetslösheten i EU skulle kunna bekämpas effektivt om man stoppar den åtstramningspolitik som EU-kommissionen och medlemsstaternas regeringar sedan länge bedriver. För att skapa nya arbetstillfällen i Europa krävs en ny ekonomisk politik med massiva offentliga och miljövänliga investeringar. Det krävs samhällsnyttiga investeringar inom skola, vård och omsorg, men också i infrastruktur, järnväg, kollektivtrafik, energisnåla bostäder och hållbara energisystem. José Blanco López (S&D),
por escrito. – Se trata de un informe relativo a una contribución financiera de 6 268 564 euros del FEAG a raíz de los 5 111 despidos en Ford Genk (Bélgica) y en once proveedores o transformadores que operan en el sector de fabricación de vehículos de motor, remolques y semirremolques. Con esta solicitud, y hasta la fecha, este sector ha sido objeto de 22 solicitudes del FEAG, 11 de ellas basadas en la globalización del comercio y 10 en la crisis financiera y económica mundial. La presente solicitud recoge tres tipos de medidas para los trabajadores despedidos cubiertos: asistencia individual en la búsqueda de empleo, gestión de casos y servicios de información general, formación y reciclaje e indemnizaciones e incentivos. En 2013 se produjo una primera oleada de despidos en Ford Genk que dio lugar a una primera solicitud al FEAG y esta segunda se refiere a los despidos que la planta de Ford Genk llevó a cabo en 2014 hasta el cierre definitivo de la instalación en diciembre de 2014. Apoyo, por tanto, el presente informe del PE. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriame Europos Parlamentas pritaria Komisijos siūlymui suteiki finansinę paramą iš Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (EGF) Belgijos gamyklai «Ford Genk», kai iš 11 tiekėjų ar tolesnės gamybos grandies įmonių buvo atleista 5 111 darbuotojų. Belgijos valdžios institucijos teigia, kad atleidimų iš gamyklos «Ford Genk» padaugėjo dėl galutinio gamyklos «Ford», esančios Genke, uždarymo. Jos šį veiklos nutraukimą sieja su dideliais struktūriniais pasaulio prekybos tendencijų pokyčiais, vykstančiais dėl globalizacijos, ir primena, kad per pastarąjį dešimtmetį Europos automobilių pramonės sektorius neteko didelės rinkos dalies. Prie individualių poreikių pritaikytos paslaugos, kurias numatyta teikti atleistiems darbuotojams, apima trejopas priemones: i) individualią pagalbą ieškant darbo, bylos tvarkymą ir bendro informavimo paslaugas, ii) mokymą ir perkvalifikavimą ir iii) išmokas ir paskatas. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – Belgium a Ford Genk vállalatnál történt 5111 fős elbocsátásra tekintettel – akik közül 3701 munkavállalót bocsátottak el a Ford Genktől és 1180-at 11 beszállítótól vagy továbbfeldolgozótól – kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Egyetértek a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Belgium jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó pénzügyi hozzájárulásra. Limburg tartományban eddig a Ford Genk volt a legnagyobb munkaadó. Az elbocsátások jelentős kárt okoznak Limburg gazdaságának, minthogy összesen több mint 8000 munkahely elvesztésével járnak, az elbocsátások többségükben 30 és 54 év közötti uniós polgárokat érintenek. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció tagjaként az Európai Néppárttal összhangban támogattam a javaslat elfogadását. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Zelo podobna kot Oplova zgodba je tudi ta iz Belgije, samo da je tukaj na tapeti avtomobilski proizvajalec Ford. Tudi tukaj je kriza zahtevala svoj davek, skupno celo več kot 8000 odpuščenih delavcev. Zato smo tudi tukaj predlog podprli in namenili pomoč, za katero upamo, da bo namenjena prestrukturiranju in povečanju konkurenčnosti. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam Izvješće o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji (Ford Genk), kako bi se pomoglo oko 4500 bivših radnika kroz koordinirani paket personaliziranih usluga, uključujući individualne pomoći u traženju posla, upravljanju predmetima i općim informacijskim uslugama, treningu, naknadama i poticajima. Zaštita radnika i njihovih prava mi je kao socijaldemokratkinji uvijek na prvom mjestu i moramo učiniti sve da pomognemo radnicima koji su utjecajem globalne ekonomske krize ostali bez posla i financijske sigurnosti. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which authorises the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) to benefit laid-off workers in the Belgian car manufacturing industry. The EGF can be mobilised to provide support for workers who lose their jobs as a result of globalisation, including the offshoring of jobs and the shifting in production patterns in Europe. It has since been expanded to also apply to workers laid off as a result of the global financial crisis. In this case, 5,111 workers were dismissed at the Ford Genk car plant and 11 suppliers and downstream producers in Belgium in 2014. The dismissals were partly as a result of the loss of market share for the EU automotive industry over the past decade due to the geographical shift in consumption linked to globalisation. I voted in favour of mobilising the fund in order to provide valuable practical assistance to these dismissed workers in job-search and training services. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché sono convinta che sia compito dell'Unione aiutare quei lavoratori che hanno perso il lavoro a causa della crisi. Nel caso in esame, poi, la chiusura di Ford Genk ha avuto un impatto devastante sull'economia di tutta la regione del Limburgo, avendo comportato un aumento della disoccupazione del 2% e un calo del PIL compreso tra il 2,6% e il 2,9%. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Cette proposition vise à accorder à la Belgique une contribution financière d'environ 6,3 millions d'euros, issue du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation à la suite du licenciement de 5 111 salariés dont 3 701 chez Ford Genk. Cette aide financière correspond à 60% du coût total estimé des mesures proposées tel qu'il est prévu dans le règlement du FEM et a vocation à faciliter la réinsertion des travailleurs licenciés. Alors que la Chine est parvenue à doubler ses parts de marché dans le secteur automobile, les États membres de l'Union européenne ont vu leurs ventes de voitures neuves chuter de 14.6% entre 2007 et 2012. Ces résultats nous démontrent que la baisse des ventes et les nombreux licenciements économiques dans le secteur automobile européen découlent principalement de la concurrence déloyale que nous mènent les pays émergents, avec en tête la Chine. Le dumping social, environnemental et monétaire qu'ils pratiquent n'est jamais dénoncé par les instances européennes qui déplorent les effets dont ils chérissent les causes. Même si ces fonds ne constituent pas une solution durable aux problèmes liés à la mondialisation sauvage, nous estimons qu'il est important d'aider les travailleurs licenciés belges. J'ai donc voté pour ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Scăderea producției de automobile provocată de modificările structurale majore ale comerțului mondial ca urmare a globalizării a determinat printre altele și închiderea permanentă a uzinei Ford Genk. 5 111 persoane au fost concediate de la uzina Ford din Genk, ceea ce reprezintă o pierdere pentru provincia Limburg, având în vedere că uzina Ford a reprezentat cel mai important angajator din această provincie. Decizia Comisiei Europene de a aloca pentru 4 500 de muncitori disponibilizați suma de 6 268 564 EUR pentru sprijinirea reintegrării pe piața muncii a acestora reprezintă un real sprijin. Am votat în favoarea raportului cu privire la mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare pentru uzina Ford din Genk, deoarece acesta este o sursă financiară importantă pentru un nou start profesional, dar și o oportunitate pentru îmbunătățirea capacității de inserție profesională a tuturor lucrătorilor. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto positivo, 5.111 esuberi a causa della chiusura definitiva della Ford di Genk nel 2014, di cui 1.180 presso undici fornitori e produttori a valle. Il FEG sarà mobilitato per € 6.268.564 (pari al 60% dei costi totali), a copertura di circa 4.500 esuberi. Questa mobilitazione del FEG segue quella dovuta alla prima ondata di licenziamenti nel 2013. La Ford era il principale datore di lavoro della provincia del Limburgo; gli esuberi hanno provocato ingenti danni all'economia della zona, visti la perdita totale di oltre 8.000 posti di lavoro (comprese le perdite indirette), la maggior parte dei quali riguardano cittadini dell'UE di età compresa fra 30 e 54 anni, l'aumento del tasso di disoccupazione tra 1,8 e 2 punti percentuali (con un incremento fino al 29,4% del tasso di disoccupazione regionale, che passa dal 6,8% all'8,8,%), una diminuzione del PIL compresa tra il 2,6% e il 2,9%, nonché un potenziale calo della produttività del lavoro pari al 10,9% per via della grande importanza dell'industria automobilistica per la produttività del lavoro nella regione. Io resto sempre dalla parte dei lavoratori e delle loro famiglie! Alain Cadec (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation en faveur des salariés licenciés de l'entreprise Ford Genk en Belgique. Le montant de l'aide s'élève à 6 268 564 euros. 4881 salariés pourront bénéficier d'une formation ayant pour objectif la réinsertion dans le monde du travail. La demande est justifiée étant donné le déclin du secteur automobile belge face à une concurrence internationale croissante. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della relazione sulla proposta relativa alla mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (il FEG, istituito per fornire sostegno supplementare ai lavoratori che risentono delle conseguenze di rilevanti cambiamenti della struttura del commercio mondiale) che fa riferimento alla domanda presentata dal Belgio in seguito agli esuberi presso la Ford di Genk, operante nel settore della fabbricazione di autoveicoli, rimorchi e semirimorchi, e presso 11 fornitori e produttori a valle in Belgio. La domanda in esame riguarda 5.111 lavoratori collocati in esubero. Inoltre, tra i beneficiari ammissibili rientrano 230 lavoratori collocati in esubero prima o dopo il periodo di riferimento di quattro mesi. Al fine di stabilire il legame tra gli esuberi e le trasformazioni rilevanti della struttura del commercio mondiale dovute alla globalizzazione, è stato dimostrato che tra il 2007 e il 2012 la produzione di autovetture è diminuita del 14,6% nell'UE, mentre, nello stesso periodo, i concorrenti asiatici hanno aumentato la loro quota di mercato nel settore in questione. Considerando il legame tra esuberi e i mutamenti strutturali del commercio mondiale dovuti alla globalizzazione è stato dimostrato, ho votato a favore di questa misura. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which authorises the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) to benefit laid-off workers in the Belgian car manufacturing industry. The EGF can be mobilised to provide support for workers who lose their jobs as a result of globalisation, including the offshoring of jobs and the shifting in production patterns in Europe. It has since been expanded to also apply to workers laid off as a result of the global financial crisis. In this case, 5,111 workers were dismissed at the Ford Genk car plant and 11 suppliers and downstream producers in Belgium in 2014. The dismissals were partly as a result of the loss of market share for the EU automotive industry over the past decade due to the geographical shift in consumption linked to globalisation. I voted in favour of mobilising the fund in order to provide valuable practical assistance to these dismissed workers in job-search and training services. James Carver (EFDD),
in writing. – This fund relates to BE/FORD GENK. The total budget for EGF for the period 2014-20 is EUR 1.05 billion. Belgium has applied EUR 6 258 654 to deal with a total of 5111 redundancies. The money is needed to deal with re-training and job search. Personalised services will be accessed through contractors who have managed to get ESF funding. There is an element of mobilisation within the Member States to access employment. The blame factor is aimed at China and the decrease in demand for large passenger cars. 14.6% decrease in demand for these cars in the EU. If it is the case that Ford cannot keep up with competition and innovation from emerging markets then the tax payer is not obliged to bail this company out from redundancy expenditure. I voted against. David Casa (PPE),
in writing. – I understand that Ford Genk is the largest employer of the Limburg province; however, its production decreased 15.58% while the global production increased 18.9%. This phenomenon has affected workers as well and I think the funding will certainly improve their conditions, thus I voted in favour of this report. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Si tratta della seconda richiesta contemporanea di mobilitazione del Fondo in aiuto al settore automobilistico, segno che questo soffre in modo diffuso. Ho quindi ritenuto assolutamente doveroso votare a favore dello stanziamento di poco più di 6 milioni di euro finalizzati al reinserimento lavorativo di 4.500 persone rimaste senza lavoro a seguito della decisione di Ford di chiudere lo stabilimento di Genk e concentrare la propria capacità produttiva in Spagna, a Valencia. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car il s'agit d'une aide de plus de 6 millions d'euros accordée pour la réinsertion de 4 500 travailleurs licenciés par Ford en Belgique suite à la baisse de la demande face à la mondialisation. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Η αίτηση αφορά 5111 εργαζόμενους που απολύθηκαν από την Ford Genk, εταιρεία κατασκευής οχημάτων, για κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής υπέρ του Βελγίου με σκοπό την επανένταξη τους στην αγορά εργασίας. Αφορά κινητοποίηση ποσού περίπου 6 εκατομμυρίων ευρώ που αποσκοπεί στην διάθεση του για ενίσχυση των απολυθέντων εργαζομένων που βρίσκονται σε δύσκολη θέση. Είναι σημαντική η κινητοποίηση αυτού του Ταμείου υπέρ των εργαζομένων, σε συνεργασία με τις αντίστοιχες χώρες, γιατί αποτελεί δίκτυ προστασίας των απολυθέντων. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della mobilitazione del FEG a favore della società belga Ford Genk. Il provvedimento in esame fa riferimento, nel quadro del bilancio 2015, alla mobilitazione del Fondo per un importo totale pari a 10 447 607 euro. La richiesta si basa sul ricollocamento professionale di 5 111 lavoratori in esubero, di cui 3 701 riguardano la Ford Genk e 1 180 riguardano undici fornitori e produttori a valle, operanti nel settore economico classificato nella divisione 29 della NACE Rev. 2 e 11 fornitori e produttori a valle, e si stima che circa 4 500 lavoratori in esubero parteciperanno alle misure. È da rilevare che il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (FEG) è stato istituito per fornire sostegno ai lavoratori che risentono delle conseguenze di rilevanti cambiamenti della struttura del commercio mondiale. Tra le cause della crisi che ha duramente colpito la Ford Genk, un calo di produzione di autovetture del 14,6 per cento nell'UE a 27 tra il 2007 e il 2012, mentre nello stesso periodo la Cina ha più che raddoppiato la sua quota di mercato nel settore in questione. Tali eventi sono direttamente connessi alle trasformazioni rilevanti nella struttura del commercio mondiale dovute alla globalizzazione. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta di risoluzione sul caso Ford Genk poiché, considerando i vari dati, si evidenzia un calo della domanda di veicoli, quindi un grave calo della produzione di automobili nella provincia del Limburgo, la perdita totale di oltre 8.000 posti di lavoro in quel settore d'impiego e il fatto che i lavoratori collocati in esubero sono tutti compresi tra i 30 e i 54 anni. Ritengo che ci siano i presupposti per ricorrere al FEG, istituito appunto per fornire un sostegno supplementare ai lavoratori che risultano essere vittime della globalizzazione. David Coburn (EFDD),
in writing. – This fund relates to BE/FORD GENK. The total budget for EGF for the period 2014-20 is EUR 1.05 billion. Belgium has applied EUR 6 258 654 to deal with a total of 5 111 redundancies. The money is needed to deal with re-training and job search. Personalised services will be accessed through contractors who have managed to get ESF funding. There is an element of mobilisation within the Member States to access employment. The blame factor is aimed at China and the decrease in demand for large passenger cars. 14.6% decrease in demand for these cars in the EU. If it is the case that Ford cannot keep up with competition and innovation from emerging markets then the tax payer is not obliged to bail this company out from redundancy expenditure. UKIP voted against. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – O Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização foi criado em 2006 para prestar assistência adicional aos trabalhadores afetados pelas consequências de mudanças importantes na estrutura do comércio internacional e para ajudar à sua reintegração no mercado de trabalho. A partir de 1 de maio de 2009, o âmbito de aplicação do Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização foi alargado, passando a incluir o apoio a trabalhadores despedidos em consequência direta da crise económica, financeira e social. Nesta altura em que a Europa está a braços com uma crise financeira, económica e social, sendo o desemprego uma das principais consequências, a União Europeia deverá utilizar todos os meios ao seu alcance para reagir, nomeadamente no que se refere aos apoios a prestar às pessoas que ficaram sem emprego. Assim, apoiei o presente relatório referente à mobilização de 6.268.564 euros a favor da Bélgica com o objetivo de apoiar os 5.111 trabalhadores despedidos na empresa Ford Genk e em 11 fornecedores ou produtores a jusante. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Le autorità belghe sostengono che l'evento che ha portato agli esuberi presso la Ford Genk sia la chiusura permanente di tale impianto nella città di Genk. Purtroppo le cause di tale chiusura sono riconducibili alle continue trasformazioni della struttura del commercio mondiale dovute globalizzazione, e altresì al fatto che negli ultimi dieci anni l'industria automobilistica europea ha perso una quota di mercato significativa. Anche la Commissione ha concluso che la domanda avanzata dal Belgio soddisfi le condizioni per un contributo finanziario a titolo del Fondo, istituito infatti per fornire sostegno supplementare ai lavoratori che risentono delle conseguenze dei grandi cambiamenti strutturali nei flussi commerciali mondiali. Pertanto concordo pienamente nell'accogliere la richiesta del Belgio per tutelare tali lavoratori, supportandoli in termini di assistenza personalizzata nella ricerca di impiego, nella gestione dei singoli casi e nei servizi di informazioni generali e di formazione, riqualificazione, indennità e incentivi. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – Major structural changes in case of Ford Genk necessitate funds to be allocated. These measures co-financed by the EGF would help 4 500 redundant workers to find new jobs by providing them with individual job search assistance and professional development as well as a variety of training courses and hiring bonuses. In this case Ford Genk being the largest employer in the region as well as having the most dismissals of employees in the area raising unemployment in the region. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – Il Belgio (relazione Rübig) ha presentato richiesta di mobilitazione FEG per poco piú di 6 milioni di euro per agevolare il reinserimento lavorativo di 4.500 lavoratori del Limburgo rimasti senza lavoro a seguito della decisione di Ford di chiudere lo stabilimento di Genk e concentrare la propria capacità produttiva a Valencia, in Spagna. Voto a favore poiché questo strumento può aiutare i lavoratori, pur non essendo la soluzione al problema. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de que se responda favorablemente a esta solicitud de fondos porque considero que debemos ayudar a paliar los efectos de los despidos de Ford en una de las regiones belgas más afectadas por el cierre de las industrias tradicionales. Sin embargo, situaciones como ésta son consecuencia de las políticas liberalizadoras seguidas por la UE y la estrategia global de las multinacionales, por lo que las contribuciones del FEAG no bastan para solucionar la grave crisis del trabajo en Europa. Pál Csáky (PPE),
írásban. – A személygépkocsik gyártása 2007 és 2012 között 14,6%-kal csökkent az EU 27 tagállamában, és ugyanebben az időszakban Kína több mint megkétszerezte piaci részesedését a személygépkocsik gyártása terén. Ezek az események közvetlenül a globalizáció hatására a világkereskedelem szerkezetében bekövetkezett jelentős strukturális változásokhoz kapcsolódnak. A belga autóipar 15,58%-os termeléscsökkenést szenvedett el, miközben a globális gyártás 18,9%-kal nőtt. Belgiumban a Ford Genk vállalatnál 5111 fő került elbocsátásra, ezért az kérelmet nyújtott be az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. Limburg tartományban eddig a Ford Genk volt a legnagyobb munkaadó. Az elbocsátások jelentős kárt okoznak Limburg gazdaságának, minthogy összesen több mint 8000 munkahely elvesztésével járnak, az elbocsátások többségükben 30 és 54 év közötti uniós polgárokat érintenek. Mivel a kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott jogosultsági kritériumoknak, támogattam, hogy Belgium igénybe vegye az alapot, amelynek célja, hogy támogatást nyújtson a világkereskedelem fő strukturális változásainak következményei által sújtott vagy a globális pénzügyi és gazdasági válság következtében elbocsátott munkavállalóknak, és támogassa újbóli munkaerő-piaci beilleszkedésüket. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of this resolution that provides for the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund in Belgium relating to redundancies in Ford Genk and 11 suppliers operating in the motor vehicle industry. The redundancies were caused by major structural changes in world trade patterns, mainly in the production of passenger cars. I believe that employees made redundant should be supported through training and re-training and hence I voted in favour. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose la mobilisation de 6 268 564 d'euros du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation (FEM) au bénéfice des 4500 personnes licenciées par le fabricant automobile FORD Genk en Belgique. Disposant d'un budget annuel de 150 millions d'euros par an durant la période 2014-2020, le FEM aide les personnes ayant perdu leur emploi à la suite de changements structurels majeurs survenus dans le commerce international en raison de la mondialisation ou du fait de la crise économique et financière mondiale. Confrontés à la concurrence internationale, certains secteurs européens connaissent en effet des restructurations importantes et parfois couteuses en emploi. Considérant qu'une des vocations des fonds européens est de soutenir les travailleurs dans ce contexte et de leur permettre une reconversion pérenne, j'ai voté en faveur du rapport. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – Le soutien du Parlement européen aux citoyens européens en difficulté est indispensable, comme dans le cas des personnes en Belgique confrontées à des licenciements dans le secteur automobile. C'est pour cette raison que j'ai voté en faveur de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation. Philippe De Backer (ALDE),
schriftelijk
. – Het in deze richtlijn voorgestelde bedrag zal worden gebruikt om de werknemers die in 2014 hun job verloren bij de sluiting van Ford in Genk te heroriënteren naar een andere job. Ford Genk was de grootste werkgever in Limburg en het is belangrijk dat mensen snel op weg worden geholpen naar een nieuwe baan. Het Europees Fonds voor aanpassing aan de globalisering helpt om persoonlijke diensten en begeleiding naar een nieuwe job mogelijk te maken. Ik vind het belangrijk dat we met de hulp van de EU de economie in Limburg kunnen ondersteunen. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione a favore del Belgio. Tale Fondo consentirà il reinserimento nel mercato del lavoro dei dipendenti collocati in esubero presso la Ford Genk. La chiusura permanente dell'impianto è riconducibile alla grave crisi che ha colpito l'industria automobilistica negli ultimi dieci anni e alle trasformazioni del commercio mondiale dovute alla globalizzazione. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – La fermeture de l'usine Ford à Genk à la suite d'un déclin de la production de certaines voitures et des ventes de nouvelles voitures au sein de l'UE, principalement au bénéfice des fabricants asiatiques, a provoqué le licenciement de l'ensemble du personnel de l'usine. Une vague très importante de licenciements parmi le personnel de l'usine, avec une chute considérable de l'économie locale. La mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation contribuera à apporter une aide complémentaire à la Belgique nécessaire à la réinsertion des anciens employés de Ford Genk. Mark Demesmaeker (ECR),
schriftelijk. – Dit dossier verleent financiële steun voor de begeleiding van 4881 ontslagen werknemers van Ford Genk. Dit kan in de vorm van loopbaanbegeleiding, om- en bijscholing, starterssteun en premies voor nieuwe zelfstandigen. De steun uit het Europees Fonds voor aanpassing aan de globalisering (EFG) is een aanvulling op de Limburgse reconversiemiddelen in het kader van het Strategisch Actieplan voor Limburg in het Kwadraat (SALK). De N-VA-delegatie in het Europees Parlement heeft begrip voor de doelstellingen van het EFG, maar heeft tevens oog voor de belastingbetaler die de factuur betaalt. Bovendien hoort sociaal beleid in eerste instantie een bevoegdheid van de lidstaten te zijn. Zolang het EFG in ongewijzigde vorm van kracht blijft, steunt de N-VA echter elk EFG-dossier dat betrekking heeft op de eigen lidstaat. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Европейският фонд за приспособяване към глобализацията (ЕФПГ) беше създаден, за да помогне на работниците да намерят нови работни места и да развият нови умения, когато са загубили работата си в резултат на промяна на моделите на световната търговия. Аз и моята група не вярваме обаче, че ЕФПГ е правилният инструмент за въвеждане на такива политики, нито пък вярваме, че е ефикасен инструмент, който предлага съотношение качество–цена по отношение на повторното интегриране на съкратените работници обратно на пазара на труда. И затова гласувам «против». Подчертавам обаче, че напълно подкрепям мерки за въвеждане на политики, които създават растеж и работни места. В този доклад се изискват 6,2 млн. евро за 4 881 работници, загубили работата си във «Форд/Генк». Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Τα χρήματα του Ταμείου Προσαρμογής πρέπει να δίνονται κατά βάση στους απολυμένους και όχι σε εταιρείες επανένταξης ή μετεκπαίδευσης. Δεν χρειαζόμαστε εξειδικευμένους ανέργους Norbert Erdős (PPE),
írásban. – Belgium a Ford Genk vállalatnál történt 5111 fős elbocsátásra tekintettel – akik közül 3701 munkavállalót bocsátottak el a Ford Genktől és 1180-at 11 beszállítótól vagy továbbfeldolgozótól – kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Belgium jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 6 268 564 eurós pénzügyi hozzájárulásra a 10 447 607 eurót kitevő összköltségből. Limburg tartományban eddig a Ford Genk volt a legnagyobb munkaadó. Az elbocsátások jelentős kárt okoznak Limburg gazdaságának, minthogy összesen több mint 8000 munkahely elvesztésével járnak, az elbocsátások többségükben 30 és 54 év közötti uniós polgárokat érintenek, a munkanélküliségi ráta 1,8 és 2 százalékpont közötti emelkedésével járnak (a régió munkanélküliségi rátája, 6,8%-ról 8,8%-ra emelkedik), a GDP 2,6% és 2,9% közötti mértékben visszaesik, a munkaerő termelékenysége pedig potenciálisan 10,9%-kal csökken, a régióban az autóipar által a munkaerő termelékenysége szempontjából betöltött nagyon fontos szerep miatt. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Jill Evans (Verts/ALE),
in writing. – The European Globalisation Adjustment Fund was set up to provide additional assistance to workers who have lost their jobs as a result of major structural changes in world trade patterns. I voted in favour of this report because it is a means by which the EU can give valuable help to local economies hard hit by company closures. I regret that the UK Government has not taken advantage of this fund in Wales. Fredrick Federley (ALDE),
skriftlig. – Vår övertygelse är att välstånd skapas genom fri handel och rättvis konkurrens. Därför är vi principiellt emot den europeiska globaliseringsfonden, som vi menar är ett uttryck för protektionism. Vi har tidigare accepterat att fonden använts som en ren akutåtgärd i en tid av djup ekonomisk kris, som ett sätt att möta människors känsla av hopplöshet och den utanförskap som följer i krisens spår och som riskerar att ytterligare förstärka den våg av nationalism och främlingsfientlighet som sprider sig i Europa. Särskilt i ljuset av den svenska Riksrevisionens analys, där man menar att fonden rentav har en negativ effekt på återgången till arbete, anser vi dock att fonden förlorat sitt berättigande och inte bör användas mer. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – O Fundo de Solidariedade da União Europeia (o «Fundo») visa permitir à União responder de forma rápida, eficiente e flexível a situações de emergência e manifestar a sua solidariedade para com a população das regiões afetadas por catástrofes sendo que a intervenção do Fundo não deve exceder o montante máximo anual de 500 milhões euros. A Bélgica apresentou uma candidatura na sequência de despedimentos ou cessações de atividade na empresa Ford Genk e em 11 fornecedores ou produtores a jusante. Concordo, por isso, que deve ser mobilizada uma contribuição financeira no montante de 6 268 564 euros para satisfazer o pedido feito pela Bélgica. Christofer Fjellner (PPE),
skriftlig. – Vi moderater är kritiska till globaliseringsfonden som sådan och har röstat emot att den inrättas. Vi har även motsatt oss att EU avsätter medel till detta syfte i budgetomröstningar. Vi tar dock inte strid om enskilda utbetalningar när fonden väl är på plats. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour as I believe the funds are essential to the people of Genk. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – S prihliadnutím na medziinštitucionálnu dohodu z 2. 12. 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Európskou komisiou o rozpočtovej disciplíne a so zreteľom na nariadenie Rady, ako aj nariadenie Európskeho parlamentu a Rady podporujem pridelenie finančného príspevku vo výške 6 268 564 EUR pre Belgicko, a to konkrétne pre spoločnosť Ford Genk, ktorá musela prepustiť 8 000 pracovníkov. Výroba osobných vozidiel v EÚ-27 klesla medzi rokmi 2007 a 2012 o 14,6 % a podiel Číny na trhu výroby osobných vozidiel za to isté obdobie sa viac ako zdvojnásobil. V dôsledku prepúšťania je hospodárstvo provincie Limburg značne poškodené. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto favorevolmente all'assegnazione del fondo di adeguamento alla globalizzazione per i 5.111 esuberi a causa della chiusura definitiva della Ford di Genk nel 2014. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Δεν υποστηρίζω την αίτηση EGF/2015/003 BE/Ford Genk. Τα χρήματα του Ταμείου Προσαρμογής πρέπει να δίνονται κατά βάση στους απολυμένους και όχι σε εταιρείες επανένταξης ή μετεκπαίδευσης. Δεν χρειαζόμαστε εξειδικευμένους ανέργους. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – In March 2015, Belgium submitted a request for financial contribution from the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) following 5 111 redundancies at Ford Genk, of which 3 701 workers were made redundant in Ford Genk and 1 180 in 11 suppliers and downstream producers. Those events are directly linked to major structural changes in world trade patterns due to globalisation. I therefore supported the mobilisation of the EGF of up to EUR 6 268 564 to help workers who have lost their jobs. Kinga Gál (PPE),
írásban. – Belgium a Ford Genk vállalatnál történt 5111 fős elbocsátásra tekintettel – akik közül 3701 munkavállalót bocsátottak el a Ford Genktől és 1180-at 11 beszállítótól vagy továbbfeldolgozótól – kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Belgium jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 6 268 564 eurós pénzügyi hozzájárulásra a 10 447 607 eurót kitevő összköltségből. Limburg tartományban eddig a Ford Genk volt a legnagyobb munkaadó. Az elbocsátások jelentős kárt okoznak Limburg gazdaságának, minthogy összesen több mint 8000 munkahely elvesztésével járnak, az elbocsátások többségükben 30 és 54 év közötti uniós polgárokat érintenek, a munkanélküliségi ráta 1,8 és 2 százalékpont közötti emelkedésével járnak (a régió munkanélküliségi rátája, 6,8%-ról 8,8%-ra emelkedik), a GDP 2,6% és 2,9% közötti mértékben visszaesik, a munkaerő termelékenysége pedig potenciálisan 10,9%-kal csökken, a régióban az autóipar által a munkaerő termelékenysége szempontjából betöltött nagyon fontos szerep miatt. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor de la movilización del Fondo Europeo de Adaptación a la Globalización: solicitud EGF/2015/003 BE/Ford Genk teniendo presente que dicho fondo presta apoyo a los trabajadores que pierden su empleo como consecuencia de grandes cambios estructurales en las pautas del comercio mundial, provocados por la globalización o por la crisis económica y financiera mundial. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione sulla proposta di decisione del Parlamento europeo e del Consiglio relativa alla mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione in relazione alla domanda EGF/2015/003 BE/Ford Genk, presentata dal Belgio. Il contributo FEAG di 6.268.564 EUR supporterà le gravissime conseguenze dell'esubero di 5.111 lavoratori, di cui 3.701 dello stabilimento Ford Genk e 1.180 impiegati nell'indotto e nell'industria a valle. L'intervento dell'UE rappresenta una prima, buona, notizia per circa 4.500 lavoratori. La vicenda della Ford Genk, espressione della crisi generale del settore automobilistico europeo e della concorrenza globale, ha gravi conseguenze sulla produzione de territorio regionale, scesa di oltre il 15%: la provincia del Limburgo perde il suo principale datore di lavoro e 8.000 posti di lavoro tra impiego diretto e indiretto, e vede aumentare il tasso di disoccupazione di 1,8/2 punti percentuali, una diminuzione del PIL tra il 2,6% e 2,9%, e un calo della produttività del lavoro del 10,9.% È quindi importante prevedere risorse adeguate per il finanziamento di servizi d'assistenza personalizzata nella ricerca di un lavoro: l'intervento europeo permetterà il finanziamento di servizi d'informazione generale, formazione e riqualificazione e d'indennità e incentivi all'occupazione, avvicinando l'UE ai bisogni dei cittadini. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe entsprechend der Linie meiner Fraktion gegen den Bericht zur Inanspruchnahme des Europäischen Fonds für die Anpassung an die Globalisierung: Antrag EGF/2015/003 BE/Ford Genk gestimmt. Ich sehe den Globalisierungsfonds insgesamt sehr kritisch. Im vorliegenden Fall bin ich zudem überzeugt, dass wirtschaftspolitisch falsche Weichenstellungen Belgiens den Wegfall der Arbeitsplätze verursacht haben. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich habe einer Inanspruchnahme des EGF unter Antrag EGF/2015/003/BE/Ford Genk zugestimmt. In Zeiten einer zunehmenden Globalisierung und teilweise schwächelnden Weltkonjunktur ist es wichtig, dass europäische Unternehmen auch zukünftig wettbewerbsfähig bleiben. Arbeitnehmer, die durch diese Anpassung ihre Arbeitsplätze verloren haben, verdienen Unterstützung, um erneut in den Arbeitsmarkt integriert zu werden. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of mobilising the European Globalisation Adjustment Fund for Ford Genk in order to ensure support is provided to employees of the company who lost their jobs as a result of major structural changes in world trade patterns due to globalisation. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
in writing. – I voted in favour of the application of Ford car manufacturers in Genk, Belgium because this case falls completely in line with how the European Globalisation Adjustment Funds should be used. The financial crisis as well as major changes in trade patterns due to globalisation resulted in the need for these funds to help struggling communities affected by large redundancies. The sum of EUR 6 268 564 made available provides a platform for re-training and preparation to re-enter the workforce. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group I voted in favour of this report as the European Globalisation Adjustment Fund aims to provide support for workers made redundant and self-employed persons whose activities have ceased as a result of major structural changes in world trade patterns due to globalisation, as a result of a continuation of the global financial and economic crisis, or as a result of a new global financial and economic crisis. The UK has never made an application under this fund. UK workers therefore receive none of this support. András Gyürk (PPE),
írásban. – Belgium a Ford Genk vállalatnál történt 5111 fős elbocsátásra tekintettel – akik közül 3701 munkavállalót bocsátottak el a Ford Genktől és 1180-at 11 beszállítótól vagy továbbfeldolgozótól – kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Belgium jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 6 268 564 eurós pénzügyi hozzájárulásra a 10 447 607 eurót kitevő összköltségből. Limburg tartományban eddig a Ford Genk volt a legnagyobb munkaadó. Az elbocsátások jelentős kárt okoznak Limburg gazdaságának, minthogy összesen több mint 8000 munkahely elvesztésével járnak, az elbocsátások többségükben 30 és 54 év közötti uniós polgárokat érintenek, a munkanélküliségi ráta 1,8 és 2 százalékpont közötti emelkedésével járnak (a régió munkanélküliségi rátája, 6,8%-ról 8,8%-ra emelkedik), a GDP 2,6% és 2,9% közötti mértékben visszaesik, a munkaerő termelékenysége pedig potenciálisan 10,9%-kal csökken, a régióban az autóipar által a munkaerő termelékenysége szempontjából betöltött nagyon fontos szerep miatt. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Marian Harkin (ALDE),
in writing. – I voted in favour of the application by the Belgian authorities for EGF funds for workers made redundant in Ford Genk and its suppliers/downstream producers of which 4 500 are expected to participate with a contribution of EUR 6 268 564 from the fund. The manufacture of passenger cars in the EU is an industry heavily affected by globalisation - production of passenger cars decreased by 14.6 % in the EU-27 between 2007 and 2012 while China more than doubled its market share. Ford was the largest employer in the province of Limburg and the loss of more than 8 000 jobs including indirect job losses has had a huge impact on the region's economy mostly affecting people between the ages of 30 and 54 in their prime working life. The use of the fund should help to support these workers with a coordinated package of personalised services including job search assistance, training and re-training and allowances and incentives. While it is important to build upon the skills acquired by the affected workers in these services it is also crucial to improve their employability and anticipate current and future labour market demands to provide real added value. György Hölvényi (PPE),
írásban. – Belgium a Ford Genk vállalatnál történt 5111 fős elbocsátásra tekintettel – akik közül 3701 munkavállalót bocsátottak el a Ford Genktől és 1180-at 11 beszállítótól vagy továbbfeldolgozótól – kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Belgium jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 6 268 564 eurós pénzügyi hozzájárulásra a 10 447 607 eurót kitevő összköltségből. Limburg tartományban eddig a Ford Genk volt a legnagyobb munkaadó. Az elbocsátások jelentős kárt okoznak Limburg gazdaságának, minthogy összesen több mint 8000 munkahely elvesztésével járnak, az elbocsátások többségükben 30 és 54 év közötti uniós polgárokat érintenek, a munkanélküliségi ráta 1,8 és 2 százalékpont közötti emelkedésével járnak (a régió munkanélküliségi rátája, 6,8%-ról 8,8%-ra emelkedik), a GDP 2,6% és 2,9% közötti mértékben visszaesik, a munkaerő termelékenysége pedig potenciálisan 10,9%-kal csökken, a régióban az autóipar által a munkaerő termelékenysége szempontjából betöltött nagyon fontos szerep miatt. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – This report gives the green light for the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGAF) in Belgium. The European Globalisation Adjustment Fund was set in 2006 to express solidarity with European workers. It is mean to reintegrate into the labour market the workers suffering from the consequences of major structural changes in world trade patterns. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za Izvješće o prijedlogu odluke Europskog parlamenta i Vijeća o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji u skladu s točkom 13. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju jer smatram da se posljedice gospodarske krize, koja je uvelike utjecala na poduzeće Ford Genk u Belgiji, trebaju riješiti na što učinkovitiji i brži način. Belgijska automobilska industrija bilježi pad proizvodnje od 15,58 %, među kojima je Ford Genk imao velikih poteškoća i u dva vala otpustio tisuće radnika, sve do konačnog zatvaranja postrojenja u prosincu 2014. Belgija je podnijela zahtjev za mobilizaciju Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji kako bi podržala otpuštene ljude pružanjem širokog spektra mjera koje bi otpuštenim radnicima olakšale povratak na tržište rada. Izvanredne situacije podrazumijevaju specifične mjere koje u ovom slučaju podržavam. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Ce texte intervient dans le cadre de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation, à la demande de la Belgique en vue d'obtenir une contribution financière du Fonds d'un montant de 6.268.564 EUR à la suite de 5.111 licenciements dont la plupart intervenus chez Ford Genk. Cette initiative s'inscrit donc dans une volonté d'aide aux travailleurs subissant les conséquences de modifications majeures de la structure du commerce mondial, et à la réinsertion des travailleurs licenciés, dans un sinistre contexte où l'industrie automobile belge a connu un déclin de la production de 15,58 % alors que la production mondiale augmentait de 18,9 %. Ces licenciements chez Ford Genk nuisent sérieusement au tissu social de la province du Limbourg où le l'entreprise était le premier employeur. Après examen je considère que cette demande remplit les critères d'admissibilité fixés par le règlement relatif au Fonds. La Belgique s'engage en effet, à entreprendre des mesures efficaces et adaptées en vue de la réinsertion des travailleurs licenciés. J'ai donc voté pour. Diane James (EFDD),
in writing. – I voted against this resolution. All too often, as repeated here, the EU is the cause and the problem and then tries to mollify the impact with financial help. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de mon collègue Paul Rubig sur la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation en faveur des salariés licenciés de Ford en Belgique. Ce fonds débloquera une enveloppe de 6 268 564 EUR en faveur des 4 881 salariés licenciés qui servira à financer des formations, des services de conseils ou des primes à la création d'entreprises afin d'aider les bénéficiaires à se réinsérer sur le marché du travail. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car la demande de la Belgique d'aide financière venant du Fond européen d'ajustement fait suite au licenciement de plus de 5000 personnes par Ford Belgique, et justifie donc le recours à cet instrument. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Bei einer Schließung von Ford Genk würden rund 8000 Arbeitsplätze verlorengehen – dies beinhaltet auch indirekte Arbeitsplatzverluste – wobei vor allem Personen im Alter zwischen 30 und 54 Jahren betroffen wären, was zu einem Anstieg der Arbeitslosenquote im Bezirk Limburg um zwei Prozentpunkte auf gesamt 8,8 % führen würde. Das regionale BIP würde um 3 % geschwächt und die Arbeitsproduktivität in der Region um 10,9 % zurückgehen. Um den Mitarbeitern und der Region im Sinne eines solidarischen Europas zu helfen, stimme ich für diesen Bericht. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I voted in favour of mobilisation of the fund, as I support giving assistance to reintegrate workers in the labour market made redundant due to major structural changes in world trade patterns due to globalisation and the economic crisis. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – Belgium a Ford Genk vállalatnál történt 5111 fős elbocsátásra tekintettel – akik közül 3701 munkavállalót bocsátottak el a Ford Genktől és 1180-at 11 beszállítótól vagy továbbfeldolgozótól – kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Belgium jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 6 268 564 eurós pénzügyi hozzájárulásra a 10 447 607 eurót kitevő összköltségből. Limburg tartományban eddig a Ford Genk volt a legnagyobb munkaadó. Az elbocsátások jelentős kárt okoznak Limburg gazdaságának, minthogy összesen több mint 8000 munkahely elvesztésével járnak, az elbocsátások többségükben 30 és 54 év közötti uniós polgárokat érintenek, a munkanélküliségi ráta 1,8 és 2 százalékpont közötti emelkedésével járnak (a régió munkanélküliségi rátája, 6,8%-ról 8,8%-ra emelkedik), a GDP 2,6% és 2,9% közötti mértékben visszaesik, a munkaerő termelékenysége pedig potenciálisan 10,9%-kal csökken, a régióban az autóipar által a munkaerő termelékenysége szempontjából betöltött nagyon fontos szerep miatt. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Béla Kovács (NI),
írásban
. – Sajnálom, hogy belgiumi munkavállalók ilyen nehéz helyzetbe kerültek. Ugyanakkor bízom benne, hogy Belgium, mint az egyik leggazdagabb EU-s tagország, minden nehézség nélkül tudja kompenzálni a dolgozók esetleges veszteségeit. Nézetem szerint az adott alapból kizárólag a periféria-országok és az újabban csatlakozott tagállamok számára volna szabad támogatásokat biztosítani. Érdemes lehet összevetni az igényelt pénzeszközöket a természeti katasztrófák kapcsán egész országoknak megajánlott segélyekkel. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (FEG) è lo strumento promosso dall'Unione europea per offrire un sostegno ai lavoratori in esubero in conseguenza di trasformazioni rilevanti della struttura del commercio mondiale dovute alla globalizzazione. Oggi votiamo una richiesta presentata dalle autorità belghe, che hanno chiesto la mobilitazione del FEG a favore dei lavoratori in esubero nello stabilimento della Ford a Genk. So deciso di votare a favore della proposta perché è un altro segnale di aiuto concreto che il Parlamento europeo invia a lavoratori e imprese in difficoltà a causa della crisi economica. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation afin de soutenir la réinsertion sur le marché du travail des travailleurs licenciés par Ford à Genk, en Belgique. Suite à la fermeture définitive de l'usine Ford de Genk, plus de cinq mille travailleurs ont été licenciés chez Ford et chez 11 fournisseurs ou producteurs en aval. Le Fonds européen d'ajustement à la mondialisation (FEM) a été créé pour fournir un appui complémentaire aux travailleurs subissant les conséquences de modifications majeures de la structure du commerce international. L'Union européenne n'apporte pas de solution structurelle à ces problèmes. Au contraire, en tant que promotrice de la globalisation elle en fait partie. Cependant, si le FEM peut contribuer à réinsérer des travailleurs licenciés sur le marché du travail, on ne peut pas s'y opposer. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce texte car il débloque plus de 6 millions d'euros pour la réinsertion de 4500 travailleurs licenciés par Ford en Belgique à cause de la baisse de la demande mondiale liée à la crise économique. Javi López (S&D),
por escrito. – Informe relativo a una contribución financiera de 6.268.564 EUR del FEAG a raíz de los 5.111 despidos en Ford Genk (Bélgica) y once proveedores o transformadores, que operan en el sector de fabricación de vehículos de motor, remolques y semirremolques. Con esta solicitud, y hasta la fecha, este sector ha sido objeto de 22 solicitudes del FEAG, 11 de ellas basadas en la globalización del comercio y 10 en la crisis financiera y económica mundial. La presente solicitud recoge tres tipos de medidas para los trabajadores despedidos cubiertos: 1) asistencia individual en la búsqueda de empleo, gestión de casos y servicios de información general, 2) formación y reciclaje, y 3) indemnizaciones e incentivos. Como es natural en nuestro Grupo estamos de acuerdo con la existencia y aplicación de este Fondo, por lo cual hemos votado a favor. Petr Mach (EFDD),
písemně. – Belgie, jedna z nejbohatších zemí světa, požaduje po orwellovsky pojmenovaném fondu, aby sanoval nízkou konkurenceschopnost německých firem, kterou způsobuje přebujelý sociální stát a přeregulovaná ekonomika. Nelze hlasovat jinak než proti tomuto euronesmyslu. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Belgija je u ožujku 2015. podnijela zahtjev za mobilizacijom Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji za pomoć Ford Genku u iznosu od 6,2 milijuna eura. Europski fond je kreiran kako bi se osigurala pomoć bivšim zaposlenicima u pronalasku novog radnog mjesta, edukaciji ili samozapošljavanju, koji su zbog posljedica globalizacije te financijske i gospodarske krize ostali bez posla. Belgijska tvrtka Ford Genk pretrpjela je pad u prodaji osobnih automobila od 14,6 posto, što zbog ekonomske krize, što zbog sve većeg utjecaja proizvođača iz Kine i zemalja jugoistočne Azije. Kao rezultat pada prodaje 3701 radnik proglašen je viškom u Ford Genk, a dodatnih 1180 radnika postalo je višak u 11 dobavljača i drugih proizvođača koji surađuju s Ford Genkom. Podržala sam zahtjev za mobilizacijom Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji za pomoć trgovačkom društvu Ford Genk kako bi pomogli otpuštenim zaposlenicima. Andrejs Mamikins (S&D),
kirjalikult. – Belgia valitsus palub abi seoses sarnaste probleemidega Fordi tehases Gentis. Summa on sama – ca 7 miljonit –, ja ka põhjendus on sarnane – nõudluse vähenemine 15% võrra. Lisaks mõjutab olukorda nõudluse vähenemine Venemaal, Brasiilias ja Argentiinas. Vladimír Maňka (S&D),
písomne. – Belgicko požiadalo o finančný príspevok z EGF, v dôsledku prepustenia 5 111 pracovníkov, z ktorých 3 701 bolo prepustených zo spoločnosti Ford Genk a zvyšok z dodávateľských firiem a nadväzujúcich výrobcov v oblasti automobilového priemyslu. Európska automobilová výroba v rokoch 2007 – 2012 poklesla o 14,6 %, pričom objem výroby v automobilovom sektore Číny sa v rovnakom období zdvojnásobil. Opatrenia na opätovné začlenenie na trh práce sa majú dotknúť 4 500 prepustených pracovníkov. Belgicko splnilo podmienky poskytnutia podpory z EFG, a preto sa mu z fondu uvoľňuje finančný príspevok vo výške 6 268 564 EUR z celkových nákladov vo výške 10 447 607 EUR. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με την πρόταση απόφασης του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά την κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση, σύμφωνα με το σημείο 13 της διοργανικής συμφωνίας της 2ας Δεκεμβρίου 2013, μεταξύ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου, του Συμβουλίου και της Επιτροπής για τη δημοσιονομική πειθαρχία, τη συνεργασία σε δημοσιονομικά θέματα και τη χρηστή δημοσιονομική διαχείριση (Αίτηση EGF/2015/003 BE/Ford Genk, από το Βέλγιο), διότι οι βελγικές αρχές αποφάσισαν να δρομολογήσουν την εφαρμογή των εξατομικευμένων υπηρεσιών προς τους πληγέντες εργαζομένους την 1η Ιανουαρίου 2015, πολύ πριν από την απόφαση και μάλιστα και από την αίτηση σχετικά με τη χορήγηση στήριξης από το ΕΤΠ για την προτεινόμενη συντονισμένη δέσμη μέτρων. David Martin (S&D),
in writing. – I welcome the mobilisation of the EGF in favour of Belgium to support the reintegration in the labour market of workers made redundant in Ford Genk. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Il Belgio ha presentato domanda alla Commissione volta a mobilitare un importo totale di 6 268 564 euro nell'ambito del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione in relazione ai lavoratori collocati in esubero dalla Ford Genk, impresa operante nel settore della fabbricazione di autoveicoli. La domanda risulta essere conforme ai requisiti per la determinazione del contributo finanziario stabilito dal regolamento. Suddetto strumento è stato istituito per fornire misure attive di sostegno al mercato del lavoro, esclusivamente destinate ad aiutare i lavoratori licenziati e collocati in esubero a causa dei cambiamenti strutturali e per facilitare il loro accesso a una nuova occupazione. Ho pertanto espresso voto favorevole circa la relazione e la proposta della Commissione concernente la mobilitazione del FEG a favore del Belgio. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – Ho deciso di sostener con favore la proposta di decisione del Parlamento europeo e del Consiglio relativa alla mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione a favore del Belgio, al fine di consentire il reinserimento professionale dei lavoratori in esubero presso l'impresa Ford Genk, operante nel settore di «Fabbricazione di autoveicoli, rimorchi e semirimorchi». Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione, per il caso dello stabilimento Ford di Genk, in Belgio. Le autorità belghe sostengono che la Ford era il principale datore di lavoro della provincia; gli esuberi hanno provocato ingenti danni all'economia della zona, con la perdita totale (incluse le perdite indirette) di oltre 8.000 posti di lavoro. Ciò è dovuto anche ai cambiamenti dei flussi commerciali internazionali dovuti alla globalizzazione con conseguente perdita di quote di mercato nel settore automobilistico europeo. Questa è la quattordicesima applicazione da esaminare nel quadro del bilancio 2015 e si riferisce alla mobilitazione di un importo totale di 6.268.564 euro e riguarda 4.500 lavoratori su 5.111 lavoratori in esubero dello stabilimento Ford di Genk. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Der Fonds wurde eingerichtet, um Arbeitnehmer, die unter den Folgen weitreichender Strukturveränderungen im Welthandelsgefüge zu leiden haben, zusätzlich zu unterstützen. Belgien reichte den Antrag aufgrund von Entlassungen und der Einstellung der Tätigkeit bei Ford Genk und 11 Zulieferern und nachgeschalteten Herstellern ein. Grund für die Schließung sieht man aufgrund weitreichender Strukturveränderungen im Welthandelsgefüge infolge der Globalisierung. Die entlassenen Arbeitnehmer sollen bei der Wiedereingliederung in den Arbeitsmarkt unterstützt werden. Daher ist dieser Bericht zu unterstützen. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I supported this application for funds to help workers who suffer from unforeseen redundancies. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – L'année dernière, le site de Ford en Belgique a fermé ses portes, licenciant 4500 personnes. Cette même année 2014 l'entreprise Ford avait réalisé 3,5 milliards de bénéfices. Surement en lien avec l'augmentation de la production de voiture Ford en Chine de 49% cette même année. On nous propose ici de soutenir la délocalisation de l'industrie automobile de via un Fond européen d'ajustement à la mondialisation (FEAM). Une fois de plus, le Fonds joue bien son rôle destructeur. Au lieu d'aider les travailleurs il encourage les actionnaires et les États à adhérer à l'irresponsabilité sociale du capitalisme. Je vote contre. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Ce texte intervient dans le cadre de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation, à la demande de la Belgique en vue d'obtenir une contribution financière du Fonds d'un montant de 6 268 564 EUR à la suite de 5 111 licenciements dont la plupart intervenus chez Ford Genk. Cette initiative s'inscrit donc dans une volonté d'aide aux travailleurs subissant les conséquences de modifications majeures de la structure du commerce mondial, et à la réinsertion des travailleurs licenciés, dans un sinistre contexte où l'industrie automobile belge a connu un déclin de la production de 15,58 % alors que la production mondiale augmentait de 18,9 %. Ces licenciements chez Ford Genk nuisent sérieusement au tissu social de la province du Limbourg où le l'entreprise était le premier employeur. Après examen, cette demande remplit les critères d'admissibilité fixés par le règlement relatif au Fonds. La Belgique s'engage en effet, à entreprendre des mesures efficaces et adaptées en vue de la réinsertion des travailleurs licenciés. Le député a voté POUR. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Votei favoravelmente a proposta sobre a Mobilização do Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização, candidatura EGF/2015/003 BE/FORD. De acordo com a Comissão, as medidas descritas constituem medidas ativas do mercado de trabalho que se enquadram nas ações elegíveis definidas no artigo 7.o do Regulamento FEG. Estas ações não substituem as medidas passivas de proteção social. De salientar que o Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização foi criado para prestar um apoio complementar aos trabalhadores atingidos pelos efeitos de mudanças estruturais importantes nos padrões do comércio mundial. Esta é uma candidatura que satisfaz os critérios de elegibilidade previstos no Regulamento FEG. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – The European Globalisation Adjustment Fund (EGF) is one of the key tools at the Unions disposal to provide additional assistance to workers negatively impacted upon by major structural changes in world trade patterns. The Commission approved this specific application as it met the conditions for mobilising EGF to support the local economy. I therefore voted in favour of this report to alleviate the situation of 4,500 workers in the automotive industry in Belgium due to the global financial and economic crisis. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – Les modifications majeures de la structure du commerce mondial ont des conséquences sur les employeurs. Après la crise économique, l'industrie automobile belge a connu un déclin de la production de 15,58 % alors que la production mondiale augmentait de 18,9 %. L'industrie automobile a subi de nombreuses restructurations, telles que le licenciement d'un grand nombre d'employés dû à la fermeture définitive de l'usine Ford Genk, ce qui nuit à l'économie régionale. Il fallait venir en aide à cette entreprise qui occupe une place importante dans l'économie belge et qui par conséquent occupe un nombre significatif de travailleurs. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Po preskúmaní žiadosti EGF/2015/003BE/Ford Genk Komisia rozhodla, že stanovené podmienky na podanie a vyhovenie návrhu boli zo strany Belgicka splnené. Žiadosť o príspevok bola schválená a Belgicko je oprávnené na prijatie finančného príspevku na podporu prepustených pracovníkov z dôvodu globalizácie a významných zmien v štruktúre svetového obchodu. Výroba v belgickom automobilovom priemysle sa znížila o 15,58 %, s čím súvisí zatvorenie závodu v meste Genk a prepúšťanie v ostatných výrobných závodoch Ford. Súhlasím s rozhodnutím o mobilizácii fondu, ktorý bude slúžiť na zabezpečenie personálnych služieb a opatrení pre pracovníkov s cieľom začleniť sa do trhu práce. Pridávam sa k apelu na Komisiu, aby vykonala štúdiu o ázijských a juhoamerických trhoch, aby sa európski výrobcovia stali konkurencieschopnejšími a získali silnejšie zastúpenie na týchto prosperujúcich trhoch. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I have voted in favour of this report because it is important to give the green light for the mobilisation of the European Globalization Adjustment Fund (EGAF) in Belgium. The application relates to 5 111 redundancies in Ford Genk and 11 suppliers or downstream producers, operating in the manufacture of motor vehicles, trailers and semi-trailers, within the period 1 September 2014-31 December 2014. The EGAF funding of EUR 6 268 564 shall contribute to help 4 500 former workers through a coordinated package of personalised services including individual job search assistance, case management and general information services, training and re-training, allowances and incentives. The redundancies were caused by the major structural changes in the world trade patterns, directly linked to globalisation, namely the production of passenger cars having decreased by 14.6% in the EU-27 between 2007 and 2012, while in the same period China more than doubled its market share. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – O Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização foi criado com o propósito de dar apoio complementar aos trabalhadores atingidos pelos efeitos de mudanças estruturais importantes nos padrões do comércio mundial. No caso em apreço, a Comissão adotou uma proposta de decisão sobre a mobilização do FEG a favor da Bélgica, para apoiar a reintegração no mercado de trabalho de trabalhadores despedidos na Ford Genk, (Fabricação de veículos automóveis, reboques e semirreboques) e de 11 fornecedores ou produtores a jusante. A origem dos despedimentos é o encerramento total da fábrica, uma vez que a indústria automóvel europeia perdeu uma quota de mercado significativa. Subscrevo a importância de melhorar a empregabilidade de todos os trabalhadores despedidos por meio de formações adaptadas e do reconhecimento das qualificações e competências adquiridas ao longo da carreira profissional, assim como é vital que a formação proposta seja adaptada, não só às necessidades dos trabalhadores despedidos, mas também ao ambiente real das empresas. Defendo por isso a aprovação deste relatório. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce rapport appelle à mobiliser le Fonds européen d'ajustement à la mondialisation afin d'apporter une aide de 6,3 millions d'euros aux 4500 travailleurs licenciés par l'entreprise Ford en Belgique en vue de leur réintégration sur le marché du travail. Le dossier montre clairement que cette restructuration est liée au changement majeur de structure dans le commerce international à cause de la mondialisation et au ralentissement de la croissance en Asie ainsi qu'à la concurrence internationale exacerbée. J'ai voté en faveur de cette aide pour favoriser la réintégration de ces travailleurs, même si je considère que ces subventions peuvent déresponsabiliser les grands patrons. Claude Moraes (S&D),
in writing. – The European Globalisation Adjustment Fund provides support to people losing their jobs as a result of major structural changes in world trade patterns due to globalisation, e.g. when a large company shuts down or production is moved outside the EU, or as a result of the global economic and financial crisis. Labour MEPs have consistently supported EGF applications, moreover it is worth noting that opportunities for the UK to claim from this fund may arise in the near future and the EGF could help those made redundant and wider communities affected by large shocks to the local economy. It is also worth noting the EGF can do this whilst minimising the cost to the UK Government. Elisabeth Morin-Chartier (PPE),
par écrit. – Aujourd'hui, le Parlement européen a adopté trois rapports de mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation. Je me suis prononcée en faveur de chacun de ces trois rapports. L'objectif de ce fonds est de permettre à des salariés qui ont été licenciés d'avoir des formations personnalisées afin qu'ils puissent se reconvertir professionnellement. Sur ce dossier, le Parlement européen a donné son accord pour le déblocage de 6 268 564 EUR issus de ce fonds à destination de 4881 bénéficiaires qui sont des salariés licenciés de l'entreprise Ford Genk et de 11 sous-traitants en Belgique. En cette période difficile, la mobilisation de ce fonds est essentielle. Il est impératif que des formations personnalisées soient dispensées aux personnes licenciées afin qu'elles puissent retourner dans l'emploi le plus vite possible. Le Parlement européen montre encore une fois son attachement à une des valeurs fondatrices de l'Union européenne: la solidarité. Alessandra Mussolini (PPE),
per iscritto. – Il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (FEG) è stato istituito per fornire sostegno supplementare ai lavoratori che risentono delle conseguenze di rilevanti cambiamenti della struttura del commercio mondiale. La domanda in esame, la quattordicesima nel quadro del bilancio 2015, si riferisce alla mobilitazione del FEG per un importo totale di 6.268.564 EUR per il Belgio. Essa riguarda 4.500 dei 5.111 lavoratori collocati in esubero presso la Ford Genk, impresa operante nel settore della fabbricazione di autoveicoli, rimorchi e semirimorchi, e 11 fornitori o produttori a valle. Alla luce di quanto esposto, ho espresso il mio consenso nei confronti della relazione del collega Rübig poiché ritengo che i lavoratori, vittime della crisi economico-finanziaria e degli squilibri del mercato attribuibili all'avanzamento della globalizzazione, debbano godere di un pieno sostegno da parte dell'Unione europea. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I have voted for this report that will mobilise the European Globalisation Adjustment Fund to support the reintegration in the labour market of workers made redundant in Ford Genk, Belgium. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing
. – I voted in favour of this report which authorises the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) to benefit laid-off workers in the Belgian car manufacturing industry. The EGF can be mobilised to provide support for workers who lose their jobs as a result of globalisation, including the offshoring of jobs and the shifting in production patterns in Europe. It has since been expanded to also apply to workers laid off as a result of the global financial crisis. In this case, 5,111 workers were dismissed at the Ford Genk car plant and 11 suppliers and downstream producers in Belgium in 2014. The dismissals were partly as a result of the loss of market share for the EU automotive industry over the past decade due to the geographical shift in consumption linked to globalisation. I voted in favour of mobilising the fund in order to provide valuable practical assistance to these dismissed workers in job-search and training services. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Auch diesen Bericht unterstütze ich, da der Fonds betroffene Arbeitnehmer in finanziell schwierigen Zeiten unterstützt. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – Cette résolution vise à valider le versement des Fonds européens d'ajustement à la mondialisation (FEAM) à la société Ford Genk de la Belgique, suite à la fermeture de l'ensemble de son usine dans la région de Limbourg (perte de 8000 emplois). Le FEAM a été conçu pour contribuer financièrement à la réinsertion professionnelle des personnes licenciées par une entreprise européenne dont la fermeture a été causée par une incapacité à rester économiquement compétitive sur un marché mondialisé. L'ampleur des conséquences sociales engendrées par la fermeture et les justifications économiques de celle-ci (baisse des exportations de voitures belges de 16,41 % en 3 ans) rend évidemment légitime le recours au FEAM. Néanmoins, le présent rapport inclut un amendement qui demande à la Commission de mener une étude économique sur les marchés asiatiques et sud-américains pour informer les industriels européens de l'évolution des exigences en termes de compétitivité sur ces marchés. Cela reviendrait à demander à la Commission d'encourager ces industriels à la délocalisation. C'est pourquoi je me suis abstenu. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Belgia autotööstus vaevleb sissetulekute vähesuses, mille tõttu on toimunud koondamised. Turg on viimaste aastakümnete jooksul soosinud Aasia autotootmist, millest Euroopa firmad vähe kasu saavad. Belgia autotööstust on see muutus tugevalt mõjutanud. Seega aitab rahaline toetus neil kahjudega toime tulla. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimas šiai Vokietijos įmonei yra būtinas. Pažymėtina, kad gamykla «Ford Genk» buvo didžiausias darbdavys Limburgo provincijoje, todėl atleidimai padarė didelę žalą Limburgo ekonomikai. Siekiant padėti žmonėms, kurie netekę darbo ypač skaudžiai nukentėjo, reikia teikti efektyvias pagalbos priemones, kad jie galėtų kuo greičiau susirasti naują darbą. Tokia pagalba gali būti darbo paieška, profesinis orientavimas, konkretiems poreikiams pritaikytas profesinis mokymas ir perkvalifikavimas, taip pat specialios laikinos priemonės. Teikiama parama išreiškia visos ES solidarumą, todėl labai svarbu užtikrinti tinkamą jos įsisavinimą. Siekiant užkirsti kelią neigiamų padarinių plitimui regione, atleistiems darbuotojams reikia padėti surasti naują darbą ir vėl integruotis į darbo rinką kaip įmanoma greičiau. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Vista la crisi nel settore della vendita automobilistica in Europa, con particolare attenzione alle esigenze del Belgio, ritengo necessario l'impiego del Fondo per far fronte a questo problema. Dunque, ho scelto di garantire il mio voto positivo. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Uzevši u obzir da je belgijska automobilska industrija već neko vrijeme u stalnom padu te da je dosegla veći pad negoli je zabilježen u ostalim državama članicama Europske unije zajedno, te da se broj radnih mjesta u automobilskom sektoru u Belgiji drastično smanjuje već treću godinu za redom, a radnici se konstantno otpuštaju, podržala sam belgijski zahtjev za mobilizacijom Europskog fonda za prilagodbu u pomoći Belgiji u automobilskoj industriji. U gospodarskoj krizi s kojom je suočen cijeli svijet moramo učiniti sve što je u našoj moći kako bismo očuvali radna mjesta i proizvodnju koji će potom doprinijeti jačanju nacionalnih gospodarstva i gospodarskom razvoju. Važno je da radnici ne snose teret krize, stoga pozdravljam činjenicu da će ovom mobilizacijom Europskog fonda za prilagodbu Europska unija pomoći ponajprije radnicima kojima će biti dostupan najveći dio sredstava, a potom i oporavku autoindustrije u Belgiji. Belgijski zahtjev za mobilizacijom ispunjava uvjete potrebne za odobrenje mobilizacije Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji, stoga sam ga podržala. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce rapport appelle à mobiliser le Fonds européen d'ajustement à la mondialisation afin d'apporter une aide de 6,3 millions d'euros aux 4 500 travailleurs licenciés par l'entreprise Ford en Belgique en vue de leur réintégration sur le marché du travail. Le dossier montre clairement que cette restructuration est liée au changement majeur de structure dans le commerce international à cause de la mondialisation et au ralentissement de la croissance en Asie ainsi qu'à la concurrence internationale exacerbée. J'ai voté en faveur de cette aide pour favoriser la réintégration de ces travailleurs, même si je considère que ces subventions peuvent déresponsabiliser les grands patrons. Un vrai changement de modèle économique et un protectionnisme intelligent seraient plus efficaces que ces mesures de secours à court terme. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Europski fond za prilagodbu globalizaciji (EGF) važan je instrument pomoći za sve one koji su pogođeni strukturalnim promjenama u globalnoj trgovini, prije svega radnicima čiji rad postaje suvišan u kontekstu relokacije proizvodnje, ali i pod utjecajem financijske krize i rezultirajućih poslovnih odluka ili zatvaranja poduzeća. Pozdravljam odluku Komisije da u slučaju Ford Genka Belgiji odobri dodjelu 6 268 564 EUR pomoći, kao i konkretne mjere pomoći radnicima u obliku pomoći pri traženju posla, osposobljavanja i subvencija. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – Sostengo favorevolmente la mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione in relazione alla domanda presentata dal Belgio per fornire un contributo finanziario alla Ford Genk. Questa domanda è stata presentata in seguito a 5.111 collocazioni in esubero, di cui 3.701 riguardano la Ford Genk e 1.180 riguardano undici fornitori e produttori dell'indotto. Il settore della produzione di autovetture ha subito negli ultimi anni gravi difficoltà dovute, in particolare, a un brusco calo della quota di mercato dell'UE. Alcuni costruttori di automobili, e i loro fornitori, sono stati costretti a chiudere stabilimenti produttivi e a operare ristrutturazioni del proprio organico. Queste ultime hanno dato luogo a un numero elevato di licenziamenti. Mi auguro che la mobilitazione del FEG possa rivelarsi uno strumento decisivo per il sostegno a questi lavoratori nonché un valido aiuto per gli imprenditori colpiti dalla crisi del settore automobilistico. Franck Proust (PPE),
par écrit. – L'industrie automobile a été fortement touchée par la concurrence mondiale et par la multiplication des délocalisations des sites de production. La conséquence directe est la fermeture des sites européens et le licenciement de nombreux travailleurs européens. L'Union a mis en place un Fonds européen d'ajustement à la mondialisation afin d'atténuer les effets de la mondialisation sur les travailleurs. Ce fonds a été sollicité par la Belgique à hauteur de 6 268 564 EUR suite à la fermeture de l'usine Ford Genk. Je soutiens cette demande et je souligne l'importance de ce fonds afin d'aider les travailleurs du secteur industriel à accéder à de nouvelles formations et à se réorienter vers d'autres secteurs plus dynamiques. Frédérique Ries (ALDE),
par écrit. – Un soutien clair aux anciens travailleurs licenciés de l'usine Ford Genk. C'est le message délivré ce midi par les députés européens qui ont approuvé la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation à hauteur de 6 268 564 EUR. Concrètement, il s'agit d'une somme destinée aux 4 500 travailleurs licenciés du constructeur automobile, qui a fermé son usine de Genk en décembre 2014, afin de faciliter leur recherche d'emploi et plus généralement leur réorientation professionnelle. Ce petit coup de pouce financier intervient après une fermeture devenue inévitable dans un environnement économique difficile. L'industrie automobile belge a connu, de 2011 à 2013, une baisse de 16 % alors que la production mondiale augmentait de 19 % durant cette même période. Cette baisse a notamment eu des fortes répercussions économiques sur la province du Limbourg où Ford Genk était le principal employeur. Le gouvernement belge a des idées très précises quant à l'utilisation de cette aide: accompagnement dans la recherche d'emploi; formation et reconversion; allocations et mesures d'incitation. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – A União Europeia criou instrumentos legislativos e orçamentais para prestar apoio complementar aos trabalhadores atingidos pelos efeitos de mudanças estruturais importantes nos padrões do comércio mundial (globalização) ou da crise económica e financeira mundial, bem como para ajudar à sua reintegração no mercado de trabalho. A Bélgica apresentou esta candidatura assente no declínio acentuado das vendas de automóveis da Ford Genk. 3701 trabalhadores foram despedidos (mais 1180 trabalhadores despedidos em fornecedores e produtores da Ford Genk). Foram mobilizados para ajuda 6 268 564 euros. A Bélgica submeteu esta candidatura com base num critério do Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização que define pelo menos 500 trabalhadores despedidos numa empresa de um Estado-Membro num período de referência de 4 meses. Sem colocar em causa o princípio geral, parece no entanto um critério feito à medida das grandes empresas. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – Se trata de un informe relativo a una contribución financiera de 6.268.564€ del FEAG a raíz de los 5.111 despidos en Ford Genk (Bélgica) y once proveedores o transformadores, que operan en el sector de fabricación de vehículos de motor, remolques y semirremolques. Con esta solicitud, y hasta la fecha, este sector ha sido objeto de 22 solicitudes del FEAG, 11 de ellas basadas en la globalización del comercio y 10 en la crisis financiera y económica mundial. La presente solicitud recoge tres tipos de medidas para los trabajadores despedidos cubiertos: asistencia individual en la búsqueda de empleo, gestión de casos y servicios de información general, formación y reciclaje e indemnizaciones e incentivos; En 2013 se produjo una primera oleada de despidos en Ford Genk que dio lugar a una primera solicitud al FEAG y esta segunda se refiere a los despidos que la planta de Ford Genk llevó a cabo en 2014 hasta el cierre definitivo de la instalación en diciembre de 2014. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai bien sûr voté en faveur de ce rapport qui vient mobiliser le Fonds européen d'ajustement à la mondialisation (FEM) en faveur de la Belgique et du fabricant automobile Ford Genk suite à la vague de licenciements survenue après la fermeture de l'usine. Rappelez-vous, la fermeture était en grande partie due à un déclin de la production de voitures particulières et des ventes de nouvelles voitures au sein de l'Union européenne, principalement au bénéfice des fabricants asiatiques. La demande de mobilisation du FEM, d'une valeur de 6,3 millions d'euros, vise aujourd'hui à aider 4 500 anciens travailleurs à retrouver un emploi. La Belgique avait déjà reçu 570 000 euros pour aider d'anciens travailleurs de Ford, issus de la première vague de licenciements en 2013, à retrouver un emploi. Je déplore toutefois que cette nouvelle tranche d'aide arrive... bien tard. Qui plus est, et de manière générale, davantage de moyens devraient être consacrés à l'anticipation des restructurations. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – Face às mudanças estruturais no comércio internacional é importante que a economia europeia seja capaz de implementar eficazmente os instrumentos de apoio aos trabalhadores que, por esta via, são afetados e, bem assim, capacitá-los no sentido da sua reintegração no mercado de trabalho. Tendo presente essa premissa, votei favoravelmente a proposta de mobilização do Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização a favor da Bélgica, no valor de 6 268 564 euros, na sequência de 5111 despedimentos na empresa Ford Genk, que opera no ramo da fabricação de veículos automóveis, reboques e semirreboques) Com essa contribuição financeira do FEG, será possível minorar os efeitos da globalização, que teve um efeito drástico na redução da produção de automóveis ligeiros de passageiros, mediante o cofinanciamento de medidas ativas do mercado de trabalho, conducentes a emprego duradouro e de longo prazo, assim como a atribuição de subvenções ao emprego por conta própria, incentivo à contratação e fomento do empreendedorismo. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione per un importo complessivo di 6 268 564 EUR a favore della società belga Ford Genk. Tale fondo verrà utilizzato per il ricollocamento professionale di 4.500 dei 5.111 lavoratori in esubero e di 11 fornitori o produttori a valle. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de que se responda favorablemente a esta solicitud de fondos porque considero que debemos ayudar a paliar los efectos de los despidos de Ford en una de las regiones belgas más afectadas por el cierre de las industrias tradicionales. Sin embargo, situaciones como ésta son consecuencia de las políticas liberalizadoras seguidas por la UE y la estrategia global de las multinacionales, por lo que las contribuciones del FEAG no bastan para solucionar la grave crisis del trabajo en Europa. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I voted against this resolution as I do not believe this to be an EU competency. Furthermore the UK does not qualify for this fund. Siôn Simon (S&D),
in writing. – Like the EGF/2015/002 DE/Adam Opel application, I believe that this application for the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund is completely in line with how the EGF should be being used. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – V prípade uznesenia Európskeho parlamentu o aplikovaní Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii v žiadosti belgickej spoločnosti Ford Genk som hlasoval v súlade s pozíciou ECR proti tomuto uzneseniu. Považujem za dôležité tvoriť politiku, ktorá napomáha k rastu zamestnanosti a tvorbe pracovných miest. Súčasne sa však stotožňujem so stanoviskom ECR, a preto nepovažujem Európsky globalizačný fond za správny a adekvátny nástroj na tento účel. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Monika Smolková (S&D),
písomne. – Spoločnosť Ford Genk bola najväčším zamestnávateľom v oblasti Limburg v Belgicku. V dôsledku uzatvorenia výrobného závodu tu prišlo o prácu vyše 5 000 ľudí a úpadkom bolo ovplyvnených aj 11 dodávateľov. Táto situácia súvisí s celkovým poklesom výroby osobných vozidiel v Európe, ktorá bola v poslednej dobe znížená o 14 %. Popritom sa výroba vozidiel v Číne takmer zdvojnásobila. Vítam, že belgická vláda už začala poskytovať postihnutým zamestnancom urýchlenú pomoc prostredníctvom personalizovaných služieb. Takisto podporujem skutočnosť, že finančný príspevok poskytnutý EÚ bude vyčlenený na individuálnu pomoc pri hľadaní nového zamestnania, na odbornú prípravu a rekvalifikáciu a v menšej miere aj na príspevky a stimuly. Keďže globálna spotreba sa geograficky presúva mimo Európu a väčšinu prepustených tvoria muži v produktívnom veku, prepusteným bude nutné poskytnúť zručnosti, ktoré im umožnia vrátiť sa čo najrýchlejšie do pracovného kolobehu. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Belgija je vložila vlogo EGF/2015/003 BE/Ford Genk za finančni prispevek iz ESPG zaradi odpustitve 5111 presežnih delavcev, od katerih je bil 3701 delavec odpuščen v podjetju Ford Genk, 1180 pri 11 dobaviteljih in proizvajalcih v proizvodni fazi in pri 11 dobaviteljih oz. proizvajalcih v poproizvodni fazi. V ukrepih naj bi sodelovalo 4500 delavcev. Vložena vloga izpolnjuje merila za upravičenost do pomoči, določena v uredbi o ESPG, in Belgija je tako upravičena do finančnega prispevka v znesku 6.268.564 EUR (skupni stroški znašajo 10.447.607 EUR). Ford Genk je bil največji delodajalec v provinci Limburg in odpuščanje delavcev je v limburškem gospodarstvu povzročilo znatno škodo. Ukinjenih je bilo več kot 8000 delovnih mest, pri čemer je bila večina odpuščenih delavcev državljanov EU, starih med 30 in 54 let. Situacija je povzročila povečanje stopnje brezposelnosti za 1,8–2 odstotni točki ter znižanje BDP za 2,6–2,9 odstotkov. Ker je Unija uvedla primerne instrumente za zagotavljanje dodatne podpore delavcem, ki so jih prizadele posledice svetovne finančne in gospodarske krize, ter za pomoč pri njihovem ponovnem vključevanju na trg dela, Belgija pa izpolnjuje pogoje za izplačilo finančnega prispevka, sem glasoval za sprejetje poročila o predlogu sklepa. Renato Soru (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della proposta di mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione a favore di Ford e di 11 suoi fornitori, dopo la chiusura della fabbrica di automobili situata a Genk, in seguito alla richiesta del governo belga. Si tratta del secondo intervento del Fondo a favore dei dipendenti di Ford Genk, che, in seguito a una prima ondata di licenziamenti nel 2013, avevano ricevuto tramite il Belgio 570.000 euro di aiuti finalizzati a trovare un nuovo posto di lavoro. Ora, con la chiusura definitiva della fabbrica a causa del calo della produzione e delle vendite di automobili nell'UE, il Belgio ha chiesto un secondo intervento del Fondo, oggi approvato dal Parlamento, che consentirà a 4.500 dipendenti licenziati da Ford Genk di usufruire di percorsi individuali finalizzati al ricollocamento sul mercato del lavoro, per un totale di 6.3 milioni di euro. Ivan Štefanec (PPE),
písomne
. – Podporujem reštrukturalizáciu firiem, ale na druhej strane zastávam názor, že existujú koncepčnejšie riešenia než dotácie. Jutta Steinruck (S&D),
schriftlich. – Ich habe für den Antrag BE/Ford Genk gestimmt. Der «Fonds zur Anpassung an die Globalisierung» ist ein sozialpolitisches Instrument der Europäischen Union. Auf Antrag der EU-Mitgliedstaaten können Arbeitnehmerinnen und Arbeitnehmer, deren Arbeitsplätze aufgrund von Globalisierungseffekten oder aufgrund der weltweiten Finanzkrise verloren gegangen sind, bei der Suche nach einem neuen Job unterstützt werden. Der Globalisierungsfonds stellt in diesem Fall Gelder in Höhe von 6,3 Millionen Euro bereit. Dieses Geld unterstützt die 4 500 ehemaligen Arbeiterinnen und Arbeiter von Ford Genk bei ihrer Suche nach neuen Jobs. Ich begrüße die Investition in Weiterbildungsmaßnahmen, damit die Arbeitssuchenden qualitativ hochwertige Arbeitsplätze finden. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće zato jer je svrha Europskog fonda pružanje potpore radnicima koji su proglašeni viškom i samozaposlenim osobama te su prestale djelovati zbog strukturnih promjena u tokovima svjetske trgovine nastalih zbog globalizacije. Dakle, Belgija je podnijela zahtjev za financijski doprinos iz Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji te je zahtjev dopunjen dodatnim informacijama. Taj zahtjev je u skladu sa zahtjevima za određivanje financijskog doprinosa iz EGF-a. Kako bi se sredstva iz EGF-a mogla što prije upotrijebiti, odluka bi se trebala primjenjivati od dana njezina donošenja. Zaključilo se da su ispunjeni uvjeti za dodjelu financijskog doprinosa iz EGF-a, te sam stoga podržao izvješće. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I voted in favour of this Belgian application for a financial contribution from the EGF following 5111 redundancies in Ford Genk. Belgium intends to use the funds to implement a package of personalised services which has been drawn up in consultation with the targeted beneficiaries, their representatives, social partners, local, regional and national public employment bodies and training institutions as well as the company. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Europski fond za prilagodbu globalizaciji stvoren je kako bi se pružila dodatna pomoć radnicima u državama članicama Europske unije, koji pate zbog posljedica velikih strukturnih promjena u svjetskoj trgovinskoj razmjeni. Europska komisija prihvatila je odluku o mobilizaciji sredstava (6 268 564 EUR) u korist Belgije u svrhu reintegracije na tržište rada više od 4 500 radnika koji su otpušteni prilikom zatvaranja Fordove tvornice u Genku uzrokovanog nepovoljnim trendovima u autoindustriji i gubitkom značajnog tržišnog udjela. Ova pomoć i mobilizacija sredstava omogućit će pojedinačnu pomoć u traženju posla za svakog radnika, dodatnu edukaciju i obuku te poticaje za njihovo zapošljavanje. Podržavam ovo izvješće i smatram da moramo učiniti sve kako bismo zaštitili radnike i proizvodnju u državama članicama. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji: vloga Belgije - Ford Genk. Ford Genk, ki je bil največji delodajalec v provinci Limburg v Belgiji, je moral zaradi večjih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih odpustiti več kot 8000 zaposlenih. To je pripeljalo do končnega zaprtja podjetja konec leta 2014. Ker vloga, ki je druga s strani podjetja Ford Genk, izpolnjuje merila za upravičenost do pomoči, sem poročilo tudi podprla. Kay Swinburne (ECR),
in writing. – I fully support measures that put in place policies that create growth and jobs. However, I do not believe that the European Globalisation Adjustment Fund is the right tool for putting in place such policies, nor do I believe it is an efficient tool that offers value for money for EU taxpayers, therefore I voted against. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Τα χρήματα του Ταμείου Προσαρμογής πρέπει να δίνονται κατά βάση στους απολυμένους και όχι σε εταιρείες επανένταξης ή μετεκπαίδευσης. Δεν χρειαζόμαστε εξειδικευμένους ανέργους. József Szájer (PPE),
írásban. – Belgium a Ford Genk vállalatnál történt 5111 fős elbocsátásra tekintettel – akik közül 3701 munkavállalót bocsátottak el a Ford Genktől és 1180-at 11 beszállítótól vagy továbbfeldolgozótól – kérelmet nyújtott be az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránt. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendeletben meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Belgium jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 6 268 564 eurós pénzügyi hozzájárulásra a 10 447 607 eurót kitevő összköltségből. Limburg tartományban eddig a Ford Genk volt a legnagyobb munkaadó. Az elbocsátások jelentős kárt okoznak Limburg gazdaságának, minthogy összesen több mint 8000 munkahely elvesztésével járnak, az elbocsátások többségükben 30 és 54 év közötti uniós polgárokat érintenek, a munkanélküliségi ráta 1,8 és 2 százalékpont közötti emelkedésével járnak (a régió munkanélküliségi rátája, 6,8%-ról 8,8%-ra emelkedik), a GDP 2,6% és 2,9% közötti mértékben visszaesik, a munkaerő termelékenysége pedig potenciálisan 10,9%-kal csökken, a régióban az autóipar által a munkaerő termelékenysége szempontjából betöltött nagyon fontos szerep miatt. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – La fel ca și Adam Opel în Germania, fabrica Ford Genk a apelat la Fondul european de ajustare la globalizare pentru a contracara efectele crizei economice resimțite în industria constructoare de mașini. În urmă cu ceva timp, Ford Genk a fost cel mai important angajator din provincia Limburg, însă valurile de disponibilizări au adus cifra pierderii totale de locuri de muncă la 8 000. 8 000 de persoane cu vârste cuprinse între 30 și 54 de ani vor putea beneficia de acum înainte de asistență financiară prin Fondul european de ajustare la globalizare. Am votat în favoarea acestei măsuri cu speranța că 8 000 de locuri de muncă vor fi oarecum transferate la nivelul regiunii prin programe de recalificare și reintegrare pe piața muncii. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette mobilisation du Fonds de solidarité de l'Union européenne. En effet, c'est aussi le rôle de l'Europe de venir en aide à des pays, mais surtout à des citoyens qui ont vécu le pire, et de pouvoir leur donner les outils nécessaires pour reconstruire leur vie et leur avenir. La situation me touche d'autant plus qu'elle s'est passée en Belgique dans le cas présent et que Genk a pris de plein fouet des décisions désastreuses, guidées par de prétendus impératifs boursiers. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – In December 2014, the Ford Genk car manufacturer's plant in Belgium closed down due to the global economic crisis. That led to a total loss of more than 8 000 jobs, including indirect job losses. Belgium applied for a financial contribution which will allow for measures targeting an estimated 4 500 redundant workers. Under the European Globalisation Adjustment Fund Regulation, Belgium will receive EUR 6 268 564 from the total costs of EUR 10 447 607. I believe it is important to swiftly reintegrate the dismissed workers to the labour market and I therefore voted in favour of this report. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Glasovala sam protiv mobilizacije Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji u slučaju belgijskog poduzeća Ford Genk budući da smatram kako taj fond nije učinkovito sredstvo za davanje financijske pomoći državama članicama. Naime, držim da ove kratkoročne mjere ne mogu pomoći otpuštenim radnicima pri pronalaženju novog posla, te jednako tako neće pomoći Belgiji u smanjenju stope nezaposlenosti. S obzirom na podatke da se u Europskoj uniji od 2007. do 2012. godine proizvodnja osobnih automobila smanjila za 14,6 %, a u nekim dijelovima svijeta, primjerice Kini, više nego udvostručila, jasno je da se ovaj problem ne može riješiti novčanim naknadama. Velika porezna opterećenja i birokratske zapreke glavni su problemi tromosti i slabljenja gospodarstva Europske unije te se treba usredotočiti na traženje rješenja tih problema, kako u automobilskoj industriji, tako i u ostalim sektorima. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o predlogu sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 13 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (vloga iz Belgije – EGF/2015/003 BE/Ford Genk) sem podprla. Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji zagotavlja podporo delavcem, kadar izgubijo zaposlitev zaradi strukturnih sprememb v svetovni trgovini, oz. kadar podjetja prenehajo delovati ali pa preselijo svojo proizvodnjo. To se je zgodilo tudi v primeru avtomobilskega obrata Ford v Belgiji. S pomočjo finančnih sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji se bo nazaj na trg dela laže vključilo kar 4500 delavcev. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Ramon Tremosa i Balcells (ALDE),
in writing. – It is positive that the European Union has established legislative and budgetary instruments to provide additional support for workers who suffer the consequences of major structural changes in world trade patterns or the global economic and financial crisis and to assist them in their reintegration into the labour market. I welcome that the dismissed workers could benefit from the variety of the proposed measures , in order to improve their employment prospects and adapt to the actual demand in the labour market. István Ujhelyi (S&D),
írásban. – Az alapok forrásainak felhasználását átláthatóan és hatékonyan kell lebonyolítani. Az igénybevételről szóló jelentést szavazatommal támogattam. Traian Ungureanu (PPE),
în scris. – Fondul european de ajustare la globalizare furnizează sprijin destinat persoanelor care își pierd locul de muncă din cauza schimbărilor majore intervenite în structura comerțului mondial odată cu globalizarea sau din cauza crizei economice și financiare. Pentru perioada 2014-2020, bugetul anual maxim de care dispune acest fond este de 150 de milioane de euro. Fondurile sunt alocate proiectelor menite să ajute persoanele disponibilizate să își găsească un nou loc de muncă sau să își deschidă propria afacere. La 24 martie 2015, Belgia a depus o cerere pentru a obține o contribuție financiară din Fondul european de ajustare la globalizare (FEG), în urma concedierilor și a încetărilor activităților care au avut loc la uzina Ford din Genk și la 11 furnizori și producători din aval. Cererea se referă la 4 500 dintre cei 5 111 lucrători disponibilizați și are în vedere solicitarea unui ajutor financiar pentru implementarea mai multor măsuri care să vină în sprijinul persoanelor disponibilizate. Raportul Parlamentului European constată că au fost îndeplinite toate criteriile de alocare a unei contribuții financiare din FEG și aprobă decizia Comisiei de alocare a unei sume în valoare de 6 268 564 EUR, ca urmare a cererii depuse de Belgia. Am votat în favoarea acestui raport. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Ernest Urtasun (Verts/ALE),
in writing. – In favour as agree for the use of the EGF in this case. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this EGF application filed on 24 March 2015 by Ford Genk, the largest employer in the Belgian province of Limburg. It is worthwhile to remind that the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) aims to provide support for workers made redundant as a result of major structural changes in world trade patterns due to globalisation and/or as a result of a continuation of the global financial and economic crisis, and to assist them with their reintegration into the labour market. In this particular case, therefore, the EGF will be mobilised in order to provide a financial contribution of EUR 6 268 564 in respect of the application submitted by the Belgian authorities. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – Hablamos de un fondo que se dedica a tramitar transferencias de fondos para atender indemnizaciones por despidos como consecuencia del cese de diferentes actividades empresariales de los Estados Miembros. Por ello considero oportuno votar a favor de dicho informe. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de que se responda favorablemente a esta solicitud de fondos porque considero que debemos ayudar a paliar los efectos de los despidos de Ford en una de las regiones belgas más afectadas por el cierre de las industrias tradicionales. Sin embargo, situaciones como ésta son consecuencia de las políticas liberalizadoras seguidas por la UE y la estrategia global de las multinacionales, por lo que las contribuciones del FEAG no bastan para solucionar la grave crisis del trabajo en Europa. Hilde Vautmans (ALDE),
schriftelijk. – Ik stemde voor dit verslag omdat mijn regio dit geld echt wel kan gebruiken om de meer dan 5000 ontslagen werknemers terug te begeleiden naar een nieuwe job. Na de ontslagen die volgden op de sluiting van Ford Genk, de fruitteelt die zware gevolgen ondergaat van de Russische sancties en de precaire situatie waarin het Belgische leger verkeert, is het echt tijd dat de Europese Unie meehelpt om de tewerkstelling in Limburg er weer bovenop te helpen. Zestig procent van de kosten ten gevolge van de sluiting worden gedragen door de Unie. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – A candidatura da Bélgica a este Fundo, diz respeito a 5 111 trabalhadores despedidos na empresa Ford Genk e em 11 fornecedores ou produtores a jusante. A empresa principal opera no fabrico de veículos automóveis, reboques e semirreboques. Trata-se da mobilização de 6 268 564 Euros do Fundo de Ajustamento à Globalização, que servirão para assistência individual na procura de emprego, gestão de casos individuais e serviços de informação geral, formação e reconversão, subsídios e incentivos, justificada pela perda de quota de mercado significativa da indústria automóvel na última década. O encerramento desta fábrica significa um aumento da taxa de desemprego que pode atingir 29,4 % da taxa de desemprego da região, e uma queda potencial da produtividade laboral de 10,9 %, devido à elevada importância da indústria automóvel para a produtividade laboral da região. Concordamos com a mobilização desta ajuda de forma célere, para apoiar os principais visados com as consequências de decisões políticas, reafirmando ainda a nossa crítica relativamente à falta de medidas para travar o rumo destas políticas neoliberais que mais uma vez levaram a este desfecho. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Ich stimme – wie meine Fraktion – aus Prinzip gegen jede Auszahlung aus dem Europäischen Fonds für die Anpassung an die Globalisierung (EGF) – so auch gegen diese. Der EGF soll Arbeitnehmern helfen, wenn sie infolge von Veränderungen des Welthandelsgefüges ihren Arbeitsplatz verloren haben. Dabei verfügt der EGF im Zeitraum 2014–2020 über ein maximales Jahresbudget von 150 Millionen Euro. Aus diesem Fonds können bis zu 60 % der Kosten von Projekten bestritten werden, die entlassenen Arbeitnehmern helfen können, einen neuen Job zu finden oder ihr eigenes Unternehmen zu gründen. Der EGF kommt nur dort zum Einsatz, wo mehr als 500 Arbeitnehmer von einem einzigen Unternehmen (einschließlich Lieferanten und nachgelagerten Unternehmen) entlassen werden, oder wenn in einer oder mehreren benachbarten Regionen zahlreiche Arbeitnehmer eines einzigen Industriezweigs ihre Arbeit verlieren. Es gibt keinen Grund, diese Maßnahmen auf europäischer Ebene anzusiedeln. Das verstößt gegen das Subsidiaritätsprinzip. Iuliu Winkler (PPE),
în scris. – Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) a fost creat pentru a furniza un sprijin suplimentar lucrătorilor afectați de schimbările structurale majore intervenite în practicile comerciale mondiale. Am votat în favoarea mobilizării din FEG a peste 6,2 milioane de euro pentru Belgia, în vederea reintegrării pe piața muncii a 4 500 dintre cei 5 111 lucrători disponibilizați de uzina Ford din Genk și de către alți 11 furnizori și producători din aval. Potrivit autorităților belgiene, disponibilizările de la Ford Genk sunt efectul închiderii definitive a uzinei ca urmare a schimbărilor structurale majore intervenite în structura comerțului mondial, consecință a globalizării. 8.11.   Κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση: αίτηση EGF/2015/004 IT/Alitalia (A8-0274/2015 - Monika Vana) Written explanations of vote William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – This fund relates to Alitalia Airlines. The total budget for EGF for the period 2014-20 is EUR 1.05 billion. Italy submitted an application for EUR 1 414 848 to meet the redundancy costs of 1 249 employees. The Italians have stated that excessive competition from Gulf and Turkish airlines is to blame for the redundancies so they have decided to apply for EU money as a result of not being competitive enough. Personal Services will be accessed like retraining and help to get employment for employees over 50. There is an element of mobility to seek employment in other Members States. This company was privatised in 2009 and passenger numbers have declined by 3.6% compared to 2013 and 6.4% compared to 2012. Alitalia has to take responsibility for being competitive and cannot expect the taxpayer to pay for redundancies as a direct result of not being competitive enough. UKIP voted against. Lars Adaktusson (PPE),
skriftlig. – I dag röstade vi om ekonomiska bidrag från den s.k. globaliseringsfonden till personer som blivit arbetslösa efter det att europeiska företag lagts ned. Jag röstar konsekvent nej till dessa arbetslöshetsbidrag av två anledningar: För det första ska arbetsmarknadspolitik och ekonomiskt stöd till arbetslösa beslutas om, och finansieras, på nationell nivå – inte på EU-nivå. För det andra bygger grundidén till fonden på att globalisering är någonting negativt – vilket inte stämmer. Globalisering och fri handel leder till tillväxt och fred. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de que se responda favorablemente a esta solicitud de fondos, acordado con los agentes sociales, por el elevado número de despidos en Alitalia. Sin embargo, situaciones como ésta son consecuencia de las políticas liberalizadoras seguidas por la UE y la estrategia global de las multinacionales, por lo que las contribuciones del FEAG no bastan para solucionar la grave crisis del trabajo en Europa. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which authorises the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) to benefit laid-off workers in Italian airline Alitalia. The EGF was established to provide support for workers who lose their jobs as a result of globalisation, including the offshoring of jobs and the shifting in production patterns in Europe. It has since been expanded to also apply to workers laid off as a result of the global financial crisis. In general it can be mobilised for use if more than 500 workers in a company or sector are made redundant, and can be used to assist the dismissed workers find new jobs through job-search services and training. In this case, Gruppo Alitalia has made 1,249 workers redundant in Lazio in 2014 as a result of increased global competition in the aviation sector; 184 of these workers have not yet secured new employment. The report authorises the mobilisation of EGF funding in order to provide personalised job-search services. I supported the use of the fund as it will provide valuable practical assistance to the unemployed. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Suite aux 1 249 licenciements intervenus chez Gruppo Alitalia, l'Italie a demandé l'obtention d'environ 1,5 million d'euros provenant du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation. S'agissant d'une initiative d'aide aux travailleurs subissant les conséquences des évolutions de la mondialisation économique, notamment en vue de leur réinsertion. Je ne puis que déplorer la situation du secteur aérien en Europe dont les parts de marché diminuent sous la pression des compagnies du Golfe et de la Turquie notamment. Après examen, il apparaît que cette demande remplit les critères d'admissibilité fixés par le règlement relatif au Fonds puisque l'Italie s'engage à entreprendre des mesures efficaces et adaptées en vue de la réinsertion des travailleurs licenciés. J'ai donc voté en faveur de cette proposition. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – The principle of subsidiarity dictates that decisions should be taken at the closest possible level to the citizen – in this case at regional or national level. Therefore, these projects should not be funded by the European Union. It is absurd that the arbiters of whether this funding should, or should not, be given are Members of the European Parliament with no detailed knowledge of the situation. This project may well be of benefit to the people of Italy, but I am not best placed to judge. The European Globalisation Adjustment Fund should be scrapped, which would give money back to the Member States to decide for themselves about the appropriateness of such funding. Consequently, I had no option but to vote against – even though this may be a worthwhile project. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – Je regrette l'institution de cet instrument au niveau européen et j'attends la révision programmée de la base juridique. Néanmoins, ce dispositif étant largement sollicité, au cas par cas, je m'autorise la possibilité de voter en faveur de sa mobilisation. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą, kurio tikslas- mobilizuoti EGF lėšas Italijos reikmėms siekiant paremti darbuotojų, atleistų iš darbo iš įmonės «Gruppo Alitalia», grįžimą į darbo rinką. Pritariu 1 414 848 EUR dydžio sumos mobilizavimui 184 atleistiems darbuotojams grąžinti į darbo rinką. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – Si j'ai voté en faveur du déblocage de cette aide destinée à des salariés italiens victimes de l'ultralibéralisme et de la concurrence déloyale imposée en l'occurrence à Alitalia, je continue de dénoncer l'incohérence de cette Union européenne qui se comporte en pompier pyromane. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – En mars 2015, l'Italie a introduit une demande afin d'obtenir une contribution financière du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation (FEM) à la suite des licenciements survenus chez Gruppo Alitalia en Italie. En effet, suite à la crise, le marché du transport aérien international a subi de graves perturbations économiques, en particulier une diminution de la part de marché de l'Union. Les conditions fixées par le règlement FEM étant remplies, j'ai soutenu la proposition de décision relative à la mobilisation du FEM à hauteur de 1 414 848 EUR afin de venir en aide aux travailleurs italiens victime de la crise libérale et des mesures d'austérité. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de movilizar el Fondo Europeo de Adaptación a la Globalización en el caso de Alitalia. Las autoridades italianas afirman que el hecho que da lugar a los despidos en Gruppo Alitalia es la disminución del número de pasajeros transportados en 2014 hasta las cifras de 2010, lo cual representa una disminución del 3,6 % en comparación con 2013 y del 6,4 % en comparación con 2012. Se trata de la decimoquinta solicitud sometida a examen en el marco del presupuesto de 2015 y hace referencia a la movilización de un importe total de 1 414 848 euros y concierne a 184 trabajadores de los 1 249 trabajadores despedidos en Gruppo Alitalia. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Le 24 mars 2015, l'Italie a introduit la demande EGF/2015/004 IT/Alitalia en vue d'obtenir une contribution financière du FEM à la suite des licenciements survenus chez Gruppo Alitalia en Italie. L'Italie a fait valoir qu'en dépit du fait qu'à l'échelle mondiale, le marché du transport aérien international est resté dominé par des compagnies aériennes européennes, ce secteur a subi de graves perturbations économiques, en particulier une diminution de la part de marché de l'Union européenne. L'augmentation considérable du nombre de passagers transportés au départ ou à destination de l'Italie par les compagnies du Golfe et par Turkish Airlines s'est faite au détriment d'Alitalia. Au cours de la période de référence, 1 247 travailleurs ont été licenciés chez Gruppo Alitalia. Au vu de la demande italienne, il est donc proposé que le FEM contribue à l'ensemble coordonné de services personnalisés à hauteur de 1 414 848 EUR. J'ai donc décidé de voter pour. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione che autorizza la mobilitazione del FEG per un valore di 1 414 848 euro destinati ai lavoratori danneggiati dalla ristrutturazione che è seguita all'acquisizione di Alitalia da parte di Etihad. Nell'attesa che l'UE adotti politiche commerciali più efficaci, votate alla tutela del nostro mercato del lavoro, lo strumento migliore e forse l'unico sul quale possiamo fare affidamento per tutelare i nostri lavoratori in esubero è proprio il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione. Malin Björk (GUE/NGL),
skriftlig. – Jag har i dag röstat för detta betänkande. Det gör jag därför att arbetarna i de aktuella fallen ska ges ekonomiskt stöd för omskolning och/eller andra åtgärder för att finna nya jobb. Dock vill jag understryka att den omfattande arbetslösheten i EU skulle kunna bekämpas effektivt om man stoppar den åtstramningspolitik som EU-kommissionen och medlemsstaternas regeringar sedan länge bedriver. För att skapa nya arbetstillfällen i Europa krävs en ny ekonomisk politik med massiva offentliga och miljövänliga investeringar. Det krävs samhällsnyttiga investeringar inom skola, vård och omsorg, men också i infrastruktur, järnväg, kollektivtrafik, energisnåla bostäder och hållbara energisystem. José Blanco López (S&D),
por escrito. – Se trata de un informe relativo a la contribución financiera de 1 414 848 euros del FEAG a raíz de 1 249 despidos en Grupo Alitalia, que opera en la región del Lacio (Italia) en el sector del transporte aéreo. La presente solicitud recoge cinco tipos de medidas para los trabajadores despedidos cubiertos: admisión y evaluación de las capacidades, apoyo a la búsqueda activa de empleo, formación, reembolso de los costes de movilidad y ayudas para contratación de mayores de 50 años. Apoyo, por tanto, el presente informe del PE. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriame Europos Parlamentas pritaria Komisijos siūlymui suteiki finansinę paramą iš Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (EGF), kai iš bendrovės «Gruppo Alitalia» buvo atleisti 1 249 darbuotojai. Komisija patenkino šios Italijos oro transporto bendrovės paraišką, kad darbuotojai gautų paramą, reikalingą jiems reintegruotis į darbo rinką. Italijos valdžios institucijos teigia, kad priežastis, dėl kurios bendrovei «Gruppo Alitalia» teko atleisti darbuotojus, yra 2014 m. iki 2010 m. rodiklių sumažėjęs skraidintų keleivių skaičius: palyginti su 2013 m. jis sumažėjo 3,6 proc., o su 2012 m. – 6,4 proc., be to, 2009 m. visapusiškai privatizavus «Alitalia», kaupėsi nuostoliai. Prie individualių poreikių pritaikytos paslaugos, kurias ketinama teikti atleistiems darbuotojams, apima penkių tipų priemones: i) įsisavinimo ir įgūdžių vertinimo, ii) paramos aktyviai ieškant darbo, iii) mokymo, iv) judumo išlaidų kompensavimo ir v) samdymo išmokų tiems, kuriems per 50. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – Olaszország az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránti kérelmét a Gruppo Alitalia csoporttól történt 1249 fős elbocsátás nyomán nyújtotta be, várhatóan 184 elbocsátott munkavállaló vesz részt az intézkedésekben. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott jogosultsági kritériumoknak. Egyetértek a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Olaszország jogosult a pénzügyi hozzájárulásra. Olaszország a támogatás tárgyát képező elbocsátott munkavállalók részére ötféle intézkedést tervez: i. felvétel és képességfelmérés, ii. aktív munkahely-keresési segítség, iii. szakképzés, iv. a mobilitási költségek megtérítése, illetve v. foglalkoztatási jutalék az 50 év felettiek esetében. A fentiek alapján a magyar néppárti delegáció tagjaként az Európai Néppárttal összhangban támogattam a javaslat elfogadását. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Zgodba italijanskega nacionalnega prevoznika Alitalia je nekako znana tudi nam Slovencem. Tudi naš nacionalni prevoznik Adria Airways se že leta sooča z resnimi težavami. Italijani so po težkih mukah le našli močnega strateškega partnerja za izčrpano družbo, ki tako še vedno obratuje. Denar iz sklada pa bodo v največji meri porabili za prekvalifikacijo in iskanje zaposlitev za presežne delavce, zlasti za tiste, ki so starejši od 50 let in so danes še toliko teže zaposljivi. Simona Bonafè (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione sulla mobilitazione del fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione per i lavoratori in esubero del gruppo Alitalia nella regione Lazio, grazie al quale si riconosce all'Italia il diritto a un contributo finanziario pari a 1.414.848 euro. Il fondo rappresenta una grande opportunità per rispondere agli effetti della crisi economica e per assistere i lavoratori maggiormente colpiti a reinserirsi nel mercato del lavoro. Lo stanziamento del fondo UE e le misure previste destinate ai 184 ex dipendenti fanno ben sperare: le autorità italiane si stanno impegnando per fornire servizi personalizzati, sostegno attivo nella ricerca di un impego, bonus per le assunzioni over 50 e formazione, tenendo conto delle le prospettive future del mercato del lavoro, delle competenze richieste e delle esigenze dei lavoratori che hanno difficoltà a trovare un nuovo posto di lavoro. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam Izvješće o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji (Al Italia), kako bi se pomoglo 184 bivših radnika koordiniranim paketom mjera, uključujući aktivnu podršku u traženju posla, obuku, naknadu troškova mobilnosti, pogodnosti u zapošljavanju osoba starijih od 50 godina.. Ti viškovi su uzrokovani glavnim strukturnim promjenama u međunarodnom tržištu zračnog prometa izravno povezanih s globalizacijom. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which authorises the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) to benefit laid-off workers in Italian airline Alitalia. The EGF was established to provide support for workers who lose their jobs as a result of globalisation, including the offshoring of jobs and the shifting in production patterns in Europe. It has since been expanded to also apply to workers laid off as a result of the global financial crisis. In general it can be mobilised for use if more than 500 workers in a company or sector are made redundant, and can be used to assist the dismissed workers find new jobs through job-search services and training. In this case, Gruppo Alitalia has made 1,249 workers redundant in Lazio in 2014 as a result of increased global competition in the aviation sector; 184 of these workers have not yet secured new employment. The report authorises the mobilisation of EGF funding in order to provide personalised job-search services. I supported the use of the fund as it will provide valuable practical assistance to the unemployed. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché sono convinta che sia compito dell'Unione aiutare quei lavoratori che hanno perso il lavoro a causa della crisi. In questo caso, un ulteriore aumento dei disoccupati comporterebbe un maggior peso sul sistema d'indennità della CIG, già di per sé sotto pressione. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Cette proposition vise à accorder une contribution financière d'environ 1,4 million d'euros à l'Italie, issue du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation à la suite de 1249 licenciements intervenus chez Alitalia, principale compagnie aérienne italienne. Ces aides ont vocation à faciliter la réinsertion des travailleurs licenciés. Le marché du transport aérien européen est en proie à de graves perturbations économiques et a vu ses parts de marché se réduire considérablement principalement à cause de la concurrence déloyale menée par les pays du Golfe et par la Turquie. Face à ce fléau, la Commission européenne poursuit son œuvre de libéralisation des échanges commerciaux qui est à l'origine de ces plans sociaux. Les instances européennes devraient agir en amont en luttant contre le dumping social, environnemental, fiscal et monétaire que pratiquent les pays émergents au lieu de venir au chevet des entreprises en liquidation judiciaire et des travailleurs licenciés. Solidaire des salariés italiens licenciés qui subissent, comme en France, les conséquences désastreuses de la mondialisation sauvage, je ne peux qu'approuver la mobilisation de ces fonds. C'est la raison pour laquelle j'ai voté pour ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Unul dintre sectoarele afectate de criză este cel al transporturilor aeriene. Piața transportului aerian internațional a suferit perturbări economice serioase, mai ales în ceea ce privește o scădere a cotei de piață a Uniunii Europene și o creștere uriașă a numărului de pasageri transportați de companiile aeriene turcești și din țările Golfului. Toate acestea au avut loc în detrimentul companiilor europene precum Alitalia. În aceste condiții, piața muncii a fost afectată, fapt ce a condus la creșterea șomajului în regiunea Lazio, zonă în care se află compania Alitalia. În perioada 2008-2013, ocuparea forței de muncă în sectorul transportului aerian italian a scăzut cu aproximativ 20%. În vederea redresării din punct de vedere economic, Fondul european de ajustare la globalizare reprezintă un instrument eficient care oferă sprijin suplimentar lucrătorilor afectați de schimbările structurale majore intervenite în practicile comerciale mondiale. Suma de 1 414 848 EUR acordată de către UE în cazul celor 184 de muncitori disponibilizați vizați din cadrul companiei Alitalia reprezintă un ajutor financiar considerabil. În acest context, am votat în favoarea raportului cu privire la mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare pentru compania Alitalia, deoarece susțin reintegrarea muncitorilor și, în consecință, o creștere economică în acea zonă. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto positivo. € 1.414.848 a copertura di soli 184 esuberi su 1.249 nel Lazio. La causa degli esuberi è la ristrutturazione a seguito dell'acquisizione di Alitalia da parte di Etihad. Giustamente la relazione lamenta il fatto che nemmeno il 15% dei lavoratori in esubero beneficerà delle misure e che i costi alla voce «attività di preparazione, gestione, informazione e pubblicità, e controllo e rendicontazione» sono elevati (4% del totale). Sempre dalla parte del lavoro e dei lavoratori! Alain Cadec (PPE),
par écrit. – Les députés européens ont accepté la demande d'intervention du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation émanant de l'Italie au profit des salariés de l'entreprise Alitalia fortement touchée par les conséquences de la mondialisation en matière d'emplois. Le montant de l'aide s'élève à 1 414 848 EUR. 184 employés licenciés bénéficieront d'une formation qui a pour objectif la réinsertion sur le marché du travail et la recherche d'emploi. La concurrence internationale dans le secteur aérien a conduit à une diminution de la part de marché de l'Union ce qui justifie la demande de mobilisation du Fonds. J'ai voté en faveur de ce rapport, qui témoigne de la solidarité de l'Union face à certaines conséquences négatives de la mondialisation sur l'emploi. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della relazione sulla proposta relativa alla mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (il FEG, istituito per fornire sostegno supplementare ai lavoratori che risentono delle conseguenze di rilevanti cambiamenti della struttura del commercio mondiale) che fa riferimento alla domanda presentata dall'Italia al fine di sostenere il reinserimento professionale dei lavoratori collocati in esubero presso il gruppo Alitalia. La domanda in esame riguarda 1.249 lavoratori collocati in esubero dal gruppo Alitalia. L'evento all'origine dei collocamenti in esubero presso il gruppo Alitalia è il ritorno del numero di passeggeri trasportati nel 2014 ai livelli del 2010, con un calo del 3,6% rispetto al 2013 e del 6,4% rispetto al 2012, associato alle perdite accumulate dalla privatizzazione totale di Alitalia nel 2009. Fa piacere che una realtà italiana abbia usufruito del FEG, strumento finora poco utilizzato dalle aziende italiane per la mancanza di sostegno da parte delle istituzioni locali e nazionali che hanno presentato tra il 2007 e il 2014 solo 14 richieste in totale. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which authorises the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) to benefit laid-off workers in Italian airline Alitalia. The EGF was established to provide support for workers who lose their jobs as a result of globalisation, including the offshoring of jobs and the shifting in production patterns in Europe. It has since been expanded to also apply to workers laid off as a result of the global financial crisis. In general it can be mobilised for use if more than 500 workers in a company or sector are made redundant, and can be used to assist the dismissed workers find new jobs through job-search services and training. In this case, Gruppo Alitalia has made 1 249 workers redundant in Lazio in 2014 as a result of increased global competition in the aviation sector; 184 of these workers have not yet secured new employment. The report authorises the mobilisation of EGF funding in order to provide personalised job-search services. I supported the use of the fund as it will provide valuable practical assistance to the unemployed. James Carver (EFDD),
in writing. – This fund relates to Alitalia Airlines. The total budget for EGF for the period 2014-20 is EUR 1.05 billion. Italy submitted an application for EUR 1 414 848 to meet the redundancy costs of 1249 employees. The Italians have stated that excessive competition from Gulf and Turkish airlines is to blame for the redundancies so they have decided to apply for EU money as a result of not being competitive enough. Personal Services will be accessed like retraining and help to get employment for employees over 50. There is an element of mobility to seek employment in other Members States. This company was privatised in 2009 and passenger numbers have declined by 3.6% compared to 2013 and 6.4% compared to 2012. Alitalia has to take responsibility for being competitive and cannot expect the taxpayer to pay for redundancies as a direct result of not being competitive enough. I voted against. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report because I believe that Alitalia needs recovery after the serious economic disruption. The funding will also improve workers' conditions that are also affected by the crisis. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – La richiesta di mobilitazione del fondo riguarda Alitalia, in merito alla quale lo scorso marzo il governo italiano ha avanzato la richiesta per quasi un milione e mezzo di euro. Questo denaro dovrebbe andare a sostegno di 184 lavoratori, a fronte di una necessità che ne interessa 1.249. Ho in ogni caso sicuramente votato a favore. Lorenzo Cesa (PPE),
per iscritto. – Il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione è stato istituito per fornire servizi su misura ai lavoratori licenziati, al fine di trovare un nuovo impiego. È per questo che è assolutamente legittima la richiesta di aiutare 184 lavoratori licenziati da Alitalia a causa di una diminuzione della sua quota di mercato del trasporto aereo dei passeggeri internazionali. In realtà i licenziamenti sono stati 1.200, ma questi 184 sono le persone che si trovano in maggiore difficoltà. La crisi economica di questi ultimi anni ha colpito pesantemente il settore della navigazione aerea, così come anche l'aumento del prezzo del carburante. I passeggeri sono nettamente diminuiti , causando una diminuzione degli introiti delle linee aeree. Voto quindi a favore della relazione della collega Vana. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car il s'agit d'une aide de 1,4 million d'euros accordée pour la réinsertion de 184 travailleurs licenciés par Alitalia en Italie. Caterina Chinnici (S&D),
per iscritto. – L'aumento della concorrenza di compagnie aeree, anche low cost, di paesi extra UE, l'instabilità del prezzo del petrolio e i prolungati effetti della crisi economica sono all'origine della diminuzione della perdita di quote di mercato del trasporto aereo dell'Unione europea. Un settore che aveva finora resistito alle conseguenze dirette ed indirette di una crisi senza precedenti. La quindicesima richiesta alla mobilitazione del Fondo europeo per la globalizzazione nell'ambito del bilancio del 2005 ha riguardato l'Alitalia, che nel periodo 2010 e 2014 ha subito una riduzione del numero di passeggeri pari al 3,6% rispetto al 2013 e del 6,4% rispetto al 2012. Ciò ha determinato un esubero di 1 249 lavoratori di cui 189 solo nella regione Lazio, la quale ha ritenuto opportuno fare ricorso al FEG per fronteggiare la difficile situazione in cui versano i dipendenti della compagnia aerea. Le misure attive per il mercato del lavoro che saranno messe in atto con il Fondo (bilancio delle competenze, formazione anche on demand, il bonus di mobilità per la formazione e il bonus assunzione per chi avrà superato la soglia dei cinquant'anni) serviranno ad accrescere le possibilità di impiego del personale Alitalia. Per questi motivi ho votato a favore della relazione. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Η αίτηση αφορά 1249 εργαζομένους οι οποίοι απολύθηκαν από τον όμιλο Alitalia, που δραστηριοποιείται στον τομέα των αερομεταφορών. Η αγορά των διεθνών αερομεταφορών έχει υποστεί τεράστια ζημιά με αποτέλεσμα να οδηγηθούν είτε σε κλείσιμο είτε σε μαζικές απολύσεις εργαζομένων. Προτείνεται η κινητοποίηση του ποσού των 1.414.848 ευρώ που θα χρησιμοποιηθούν για την υποβοήθηση για επανένταξη των απολυθέντων στην αγορά εργασίας. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della mobilitazione del FEG a favore della società italiana Alitalia. Il provvedimento in esame fa riferimento, nel quadro del bilancio 2015, alla mobilitazione del Fondo per un importo totale pari a 1 414 848 euro. La richiesta si basa sul ricollocamento professionale di 184 dei 1 249 lavoratori in esubero dell'Alitalia, società operante nel settore economico classificato alla divisione 51 della NACE Rev. 2 nella regione di livello NUTS 2 del Lazio. È da rilevare che il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (FEG) è stato istituito per fornire sostegno ai lavoratori che risentono delle conseguenze di rilevanti cambiamenti della struttura del commercio mondiale. Tra le cause della crisi che ha duramente colpito l'Alitalia, il deterioramento della situazione economica del mercato del trasporto aereo internazionale, in particolare la diminuzione della quota di mercato dell'Unione e l'enorme aumento del numero di passeggeri trasportati dai vettori turchi e del Golfo. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta di risoluzione circa la situazione di Alitalia in merito ai licenziamenti fatti a causa della crisi che ha colpito la compagnia aerea. Ho ben presente la situazione della compagnia di bandiera del mio paese e so bene che moltissimi lavoratori sono stati licenziati. Trovo necessario e giusto votare a favore della richiesta di mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione, istituito per sostenere quei lavoratori che, incastrati nel meccanismo della globalizzazione, ci hanno rimesso il posto di lavoro ma non per colpa propria o della propria produttività. David Coburn (EFDD),
in writing. – This fund relates to Alitalia Airlines. The total budget for EGF for the period 2014-20 is EUR 1.05 billion. Italy submitted an application for EUR 1 414 848 to meet the redundancy costs of 1 249 employees. The Italians have stated that excessive competition from Gulf and Turkish airlines is to blame for the redundancies so they have decided to apply for EU money as a result of not being competitive enough. Personal Services will be accessed like retraining and help to get employment for employees over 50. There is an element of mobility to seek employment in other Members States. This company was privatised in 2009 and passenger numbers have declined by 3.6% compared to 2013 and 6.4% compared to 2012. Alitalia has to take responsibility for being competitive and cannot expect the taxpayer to pay for redundancies as a direct result of not being competitive enough. UKIP voted against. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – O Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização foi criado em 2006 para prestar assistência adicional aos trabalhadores afetados pelas consequências de mudanças importantes na estrutura do comércio internacional e para ajudar à sua reintegração no mercado de trabalho. A partir de 1 de maio de 2009, o âmbito de aplicação do Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização foi alargado, passando a incluir o apoio a trabalhadores despedidos em consequência direta da crise económica, financeira e social. Nesta altura em que a Europa está a braços com uma crise financeira, económica e social, sendo o desemprego uma das principais consequências, a União Europeia deverá utilizar todos os meios ao seu alcance para reagir, nomeadamente no que se refere aos apoios a prestar às pessoas que ficaram sem emprego. Assim, apoiei o presente relatório referente à mobilização de 1.414,848 euros a favor da Itália com o objetivo de apoiar os 1.249 trabalhadores despedidos no grupo Alitalia. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Ritengo validi i presupposti per accettare la richiesta dell'Italia di ricorrere al Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione per facilitare il reinserimento nel mercato del lavoro dei lavoratori collocati in esubero presso il gruppo Alitalia. Il FEG, infatti, è uno strumento istituito al fine di fornire sostegno supplementare ai lavoratori che risentono delle conseguenze dei grandi cambiamenti strutturali nei flussi commerciali mondiali. La richiesta in questione risulta in linea con i prerequisiti fondamentali per avanzare la domanda di finanziamento FEG, in quanto deriva dalla necessità di affrontare gli esuberi dei lavoratori Alitalia dopo il crollo del numero dei passeggeri sulle tratte Alitalia registratesi dopo la privatizzazione del 2009. In particolare, questi fondi garantiranno servizi personalizzati, i quali saranno offerti ai lavoratori collocati in esubero e che consisteranno in cinque tipi di misure: il bilancio di competenze, il soggetto accreditato, la formazione su richiesta, il bonus di mobilità per la formazione e il bonus assunzione over 50. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – Due to serious economic disruption and a decrease in passengers, redundancies have occurred with large portions of more being laid off without other job and training. Funds in this case will provide opportunities and compensation to workers and training to address unemployment. I thus voted in favour. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de que se responda favorablemente a esta solicitud de fondos, acordado con los agentes sociales, por el elevado número de despidos en Alitalia. Sin embargo, situaciones como ésta son consecuencia de las políticas liberalizadoras seguidas por la UE y la estrategia global de las multinacionales, por lo que las contribuciones del FEAG no bastan para solucionar la grave crisis del trabajo en Europa. Pál Csáky (PPE),
írásban. – Az elmúlt években a nemzetközi légi fuvarozás piaca komoly gazdasági tagolódás áldozata lett, különösen az Unió piaci részesedése csökkent, illetve a Perzsa-öböl országai és Törökország légi szállítási vállalatai által fuvarozott utasok száma nőtt az európai vállalatok, mint például az Alitalia hátrányára. Olaszország az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránti kérelmét a Gruppo Alitalia csoporttól történt 1249 fős elbocsátás nyomán nyújtotta be. Mivel a kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott jogosultsági kritériumoknak, támogattam, hogy Olaszország igénybe vegye az Alapot, amely azért lett létrehozva, hogy támogatást nyújtson a világkereskedelem fő strukturális változásainak következményei által sújtott vagy a globális pénzügyi és gazdasági válság következtében elbocsátott munkavállalóknak, és támogassa újbóli munkaerő-piaci beilleszkedésüket. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of mobilising the European Globalisation Adjustment Fund in Italy, which relates to redundancies in the Group Alitalia caused by the major structural changes in the international air transport market linked to globalisation. I agree with offering active job-search support, training and other measures which help employees particularly employees who are over 50, integrate back into the employment market, hence my vote in favour. Rosa D'Amato (EFDD),
per iscritto. – Come Movimento Cinque Stelle la relazione Vana ci tocca da vicino, trattandosi della richiesta che ha presentato il governo italiano nel marzo 2015 per aiutare alcuni lavoratori in esubero di Alitalia; la cifra richiesta ammonta a 1.414.848 euro e dovrebbe interessare 184 beneficiari, su un totale di persone potenzialmente ammissibili di 1.249. Siamo favorevoli come regola generale alla mobilitazione di questo fondo. Siamo consapevoli però che non sia sicuramente lo strumento che possa meglio aiutare i lavoratori, ma in mancanza di alternative va comunque sostenuto. Per il caso Alitalia abbiamo fatto una riflessione approfondita, poiché da un lato pare abbastanza anomala la richiesta per un numero così basso di beneficiari rispetto ai potenziali candidati, e inoltre conosciamo bene tutte le problematiche connesse alla gestione di Alitalia; tuttavia pare assai difficile opporsi alla concessione di agevolazioni che dovrebbero aiutare dei lavoratori in esubero, ed è per questo che il nostro voto è stato positivo. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose la mobilisation de 1 414 848 EUR du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation (FEM) au bénéfice des 180 personnes licenciées par le transporteur aérien Alitalia en Italie. Disposant d'un budget annuel de 150 millions d'euros par an durant la période 2014-2020, le FEM aide les personnes ayant perdu leur emploi à la suite de changements structurels majeurs survenus dans le commerce international en raison de la mondialisation ou du fait de la crise économique et financière mondiale. Confrontés à la concurrence internationale, certains secteurs européens connaissent en effet des restructurations importantes et parfois coûteuses en emplois. Considérant qu'une des vocations des fonds européens est de soutenir les travailleurs dans ce contexte et de leur permettre une reconversion pérenne, je me suis prononcé en faveur du rapport. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – Le soutien du Parlement européen aux citoyens européens en difficulté est indispensable, comme dans le cas des personnes en Italie confrontées à des licenciements dans le secteur de l'aviation civile. C'est pour cette raison que j'ai voté en faveur de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto. – Ho sostenuto la mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione perché permetterà il reinserimento di 184 lavoratori collocati in esubero presso il gruppo Alitalia. La perdita di posti di lavoro è dovuta alla contrazione, tra il 2008 e il 2014, della quota di mercato dell'Unione europea nel trasporto aereo internazionale di passeggeri. Il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione è un segno concreto della solidarietà europea e permetterà agli ex dipendenti del Ggruppo Alitalia di cercare nuovi posti di lavoro. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – À la suite de la crise financière et économique, le marché international du transport aérien a subi de graves perturbations. Les compagnies aériennes européennes font face à une concurrence accrue des compagnies aériennes des pays du Golfe et de la Turquie. En Italie, la compagnie Alitalia a dû licencier de nombreux employés comme conséquence de ces pertes de ses parts de marché, avec des répercussions très néfastes sur l'économie locale. La mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation contribuera à apporter une aide complémentaire à la Belgique nécessaire à la réinsertion des anciens employés d'Alitalia. Mark Demesmaeker (ECR),
schriftelijk. – Globalisering is onvermijdelijk en gaat hand in hand met de opening van nieuwe markten, met internationale concurrentie, met economische groei en met jobcreatie. De keerzijde hiervan is jobverlies in minder competitieve sectoren. De N-VA-delegatie in het Europees Parlement heeft begrip voor de doelstellingen van het Europees fonds voor aanpassing aan de globalisering (EFG), maar heeft tevens oog voor de belastingbetaler die de factuur betaalt. Bovendien hoort sociaal beleid in eerste instantie een bevoegdheid van de lidstaten te zijn. Een Europese transferunie is geen panacee om de werkloosheid aan te pakken. Er is vooral nood aan structurele hervormingen om weer aan te knopen met de economische groei. De N-VA-leden van het Europees Parlement hebben zich daarom in dit dossier van stemming onthouden. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Европейският фонд за приспособяване към глобализацията (ЕФПГ) беше създаден, за да помогне на работниците да намерят нови работни места и да развият нови умения, когато са загубили работата си в резултат на промяна на моделите на световната търговия. Аз и моята група не вярваме обаче, че ЕФПГ е правилният инструмент за въвеждане на такива политики, нито пък вярваме, че е ефикасен инструмент, който предлага съотношение качество–цена по отношение на повторното интегриране на съкратените работници обратно на пазара на труда. И затова гласувам «против». Подчертавам обаче, че напълно подкрепям мерки за въвеждане на политики, които създават растеж и работни места. В този доклад се изискват 5,2 млн. евро за 1 152 работници, загубили работата си в «Алиталия». Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Τα χρήματα του Ταμείου Προσαρμογής πρέπει να δίνονται κατά βάση στους απολυμένους και όχι σε εταιρείες επανένταξης ή μετεκπαίδευσης. Δεν χρειαζόμαστε εξειδικευμένους ανέργους Norbert Erdős (PPE),
írásban. – Olaszország az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránti kérelmét a Gruppo Alitalia csoporttól történt 1249 fős elbocsátás nyomán nyújtotta be, várhatóan 184 elbocsátott munkavállaló vesz részt az intézkedésekben. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott jogosultsági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Olaszország jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 1 414 848 eurós pénzügyi hozzájárulásra. Olaszország a támogatás tárgyát képező elbocsátott munkavállalók részére ötféle intézkedést tervez: i. felvétel és képességfelmérés, ii. aktív munkahely-keresési segítség, iii. szakképzés, iv. a mobilitási költségek megtérítése, illetve v. foglalkoztatási jutalék az 50 év felettiek esetében. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Jill Evans (Verts/ALE),
in writing. – The European Globalisation Adjustment Fund was set up to provide additional assistance to workers who have lost their jobs as a result of major structural changes in world trade patterns. I voted in favour of this report because it is a means by which the EU can give valuable help to local economies hard hit by company closures. I regret that the UK Government has not taken advantage of this fund in Wales. Eleonora Evi (EFDD),
per iscritto
. – Sono favorevole alla mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione in esame, perché essa andrà a favore dell'Italia, e, in particolare, sosterrà il reinserimento professionale dei lavoratori collocati in esubero presso il gruppo Alitalia. La domanda si riferisce a un importo totale di 1 414 848 EUR ma riguarda, purtroppo, solo 184 dei 1 249 lavoratori collocati in esubero dal gruppo. Le autorità italiane hanno fornito tutte le necessarie garanzie in merito al fatto che: —
saranno rispettati i principi di parità di trattamento e di non discriminazione nell'accesso alle azioni proposte e nella loro attuazione; – sono state rispettate le condizioni relative agli esuberi collettivi stabilite nella legislazione nazionale e nella normativa dell'UE; – il gruppo Alitalia, che ha proceduto al licenziamento e ha proseguito le proprie attività anche in seguito a tale provvedimento, ha adempiuto agli obblighi di legge in materia di esuberi accordando ai propri lavoratori tutte le prestazioni previste; – le azioni proposte non riceveranno alcun sostegno finanziario da altri fondi o strumenti finanziari dell'Unione e sarà impedito qualsiasi doppio finanziamento; – le azioni proposte saranno complementari alle azioni finanziate dai Fondi strutturali; – il contributo finanziario a valere sul FEG sarà conforme alle norme procedurali e sostanziali dell'Unione in materia di aiuti di Stato. Fredrick Federley (ALDE),
skriftlig. – Vår övertygelse är att välstånd skapas genom fri handel och rättvis konkurrens. Därför är vi principiellt emot den europeiska globaliseringsfonden, som vi menar är ett uttryck för protektionism. Vi har tidigare accepterat att fonden använts som en ren akutåtgärd i en tid av djup ekonomisk kris, som ett sätt att möta människors känsla av hopplöshet och den utanförskap som följer i krisens spår och som riskerar att ytterligare förstärka den våg av nationalism och främlingsfientlighet som sprider sig i Europa. Särskilt i ljuset av den svenska Riksrevisionens analys, där man menar att fonden rentav har en negativ effekt på återgången till arbete, anser vi dock att fonden förlorat sitt berättigande och inte bör användas mer. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – O Fundo de Solidariedade da União Europeia (o «Fundo») visa permitir à União responder de forma rápida, eficiente e flexível a situações de emergência e manifestar a sua solidariedade para com a população das regiões afetadas por catástrofes sendo que a intervenção do Fundo não deve exceder o montante máximo anual de 500 milhões euros. As autoridades italianas apresentaram uma candidatura, na sequência de despedimentos no Grupo Alitalia. Concordo por isso, que deve ser mobilizada uma contribuição financeira no montante de 1 414 848 euros para responder ao pedido italiano. Christofer Fjellner (PPE),
skriftlig. – Vi moderater är kritiska till globaliseringsfonden som sådan och har röstat emot att den inrättas. Vi har även motsatt oss att EU avsätter medel till detta syfte i budgetomröstningar. Vi tar dock inte strid om enskilda utbetalningar när fonden väl är på plats. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour because I believe the funds are essential to the recovery of the local economy. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – S prihliadnutím na medziinštitucionálnu dohodu z 2. 12. 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Európskou komisiou o rozpočtovej disciplíne a so zreteľom na nariadenie Rady, ako aj nariadenie Európskeho parlamentu a Rady podporujem pridelenie finančného príspevku vo výške 1 414 848 EUR pre Taliansko, a to konkrétne pre spoločnosť Gruppo Alitalia, ktorá musela prepustiť 1 249 pracovníkov. Na trhu medzinárodnej leteckej dopravy došlo k vážnemu hospodárskemu narušeniu, najmä k rýchlemu zníženiu podielu Únie na trhu a obrovskému nárastu počtu pasažierov prepravovaných spoločnosťami dopravcov z Perzského zálivu a Turecka na úkor európskych spoločností ako Alitalia. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto favorevolmente all'assegnazione del fondo di adeguamento alla globalizzazione. Anche se riguarda solo 184 esuberi su 1.249 nel Lazio. La causa degli esuberi è la ristrutturazione a seguito dell'acquisizione di Alitalia da parte di Etihad. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Δεν υποστηρίζω την αίτηση EGF/2015/004 IT/Alitalia. Τα χρήματα του Ταμείου Προσαρμογής πρέπει να δίνονται κατά βάση στους απολυμένους και όχι σε εταιρείες επανένταξης ή μετεκπαίδευσης. Δεν χρειαζόμαστε εξειδικευμένους ανέργους. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – In March 2015, Italy submitted an application to obtain a financial contribution from the European Globalisation Adjustment Fund following the dismissals occurred to Alitalia Group in Italy. As a consequence of the economic crisis, the international air transport market experienced indeed a decrease in the share of the EU market. Considering that the conditions laid down by the EGF Regulation are fulfilled, I supported the mobilisation of the EGF of up to EUR 1 414 848 to assist Italian workers, victims of the economic crisis and of austerity measures. Kinga Gál (PPE),
írásban. – Olaszország az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránti kérelmét a Gruppo Alitalia csoporttól történt 1249 fős elbocsátás nyomán nyújtotta be, várhatóan 184 elbocsátott munkavállaló vesz részt az intézkedésekben. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott jogosultsági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Olaszország jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 1 414 848 eurós pénzügyi hozzájárulásra. Olaszország a támogatás tárgyát képező elbocsátott munkavállalók részére ötféle intézkedést tervez: i. felvétel és képességfelmérés, ii. aktív munkahely-keresési segítség, iii. szakképzés, iv. a mobilitási költségek megtérítése, illetve v. foglalkoztatási jutalék az 50 év felettiek esetében. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor de la movilización del Fondo Europeo de Adaptación a la Globalización: solicitud EGF/2015/004 IT/Alitalia teniendo presente que dicho fondo presta apoyo a los trabajadores que pierden su empleo como consecuencia de grandes cambios estructurales en las pautas del comercio mundial, provocados por la globalización o por la crisis económica y financiera mundial. Enrico Gasbarra (S&D),
per iscritto
. – Mi rallegro con i colleghi della commissione bilancio per il rapido e approfondito lavoro di esame della richiesta di sblocco del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione a favore della domanda presentata dall'Italia sul caso Alitalia. 184 lavoratori beneficeranno delle misure previste dal fondo, per un totale di 1 415 000 euro. Ci tengo molto a esprimere un giudizio particolarmente favorevole per la rapidità dei tempi di verifica e accettazione della proposta: la domanda presentata dall'Italia a fine marzo, la chiusura del giudizio della Commissione europea ad agosto. Si tratta di un esempio importante di vicinanza delle Istituzioni europee alle esigenze concrete delle famiglie e dei lavoratori interessati. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione sulla proposta di decisione del Parlamento europeo e del Consiglio relativa alla mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione in relazione alla domanda EGF/2015/004 IT/Alitalia, presentata dall'Italia. Ritengo doveroso, infatti, l'intervento dell'Unione europea a sostegno di Alitalia poiché il settore del trasporto aereo, un tempo fiore all'occhiello della grandezza europea, è ormai in una crisi profondissima a causa della concorrenza estera e della globalizzazione. L'aumento del numero di passeggeri trasportati dai vettori turchi e del Golfo a danno delle compagnie europee e la crescita delle compagnie low cost, hanno gravemente eroso la quota di mercato un tempo appannaggio delle compagnie di bandiera, causando esuberi di massa. Per questo motivo, sono favorevole allo stanziamento di un contributo FEAG di 1.414.848 EUR per interventi a sostegno dei lavoratori individuati, i quali beneficeranno di un insieme di servizi personalizzati quali servizi per il bilancio di competenze, formazione su domanda, bonus di mobilità per la formazione e bonus assunzione per i lavoratori over 50. Ritengo importante l'attenzione specifica ai lavoratori più anziani, più a rischio di disoccupazione di lungo termine e esclusione sociale permanente: è questa l'Europa solidale, che non abbandona i cittadini nei momenti di difficoltà. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe entsprechend der Linie meiner Fraktion gegen den Bericht gestimmt. Ich sehe den Globalisierungsfonds insgesamt sehr kritisch. Im vorliegenden Fall bin ich zudem überzeugt, dass wirtschaftspolitisch falsche Weichenstellungen Italiens den Wegfall der Arbeitsplätze verursacht haben. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich habe einer Inanspruchnahme des EGF unter Antrag EGF/2015/004/IT/Alitalia zugestimmt. In Zeiten einer zunehmenden Globalisierung und teilweise schwächelnden Weltkonjunktur ist es wichtig, dass europäische Unternehmen auch zukünftig wettbewerbsfähig bleiben. Arbeitnehmer, die durch diese Anpassung ihre Arbeitsplätze verloren haben, verdienen Unterstützung, um erneut in den Arbeitsmarkt integriert zu werden. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of mobilising the European Globalisation Adjustment Fund for Alitalia in order to ensure support is provided to employees of the company who lost their jobs as a result of major structural changes in world trade patterns due to globalisation. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
in writing. – The European Globalisation Adjustment Fund helps those who have been made redundant due to the negative effects of global trade patterns affecting their company, for example, the shutting down of a company to move production abroad. Today I voted in favour of the Alitalia application for Italy. The package of EUR 1 414 848 will help reintegrate Alitalia employees back into the workforce, paying particular attention to those over 50 years of age. Given the difficult challenges faced by the aviation industry in recent years, I welcome this application. Sylvie Goddyn (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette demande de l'Italie qui vise à obtenir une contribution financière du Fonds d'ajustement à la mondialisation, afin d'aider des travailleurs licenciés par la compagnie aérienne Alitalia à retrouver du travail. Le programme mis en œuvre par les autorités italiennes vise particulièrement à aider les travailleurs de plus de 50 ans, qui éprouvent plus de difficultés à retrouver du travail. L'aide financière demandée est de 1 414 848 EUR. Cette compagnie italienne a dû licencier 1 249 salariés pour faire face à ce que le rapport appelle de «graves perturbations économiques». Doux euphémisme pour décrire la concurrence déloyale des compagnies du Golfe et de Turquie qui pratiquent un dumping social. Cette concurrence a fragilisé la compagnie Alitalia comme elle fragilise également notre compagnie nationale Air France. Pour ma part, je souhaite que les États membres puissent lutter contre le dumping social, sans attendre le feu vert de l'Europe. Je note également que les responsables politiques des États membres ont parfois une part de responsabilité dans cette concurrence déloyale, puisqu'ils accordent des ouvertures de lignes aux compagnies du Golfe, afin de faciliter des ventes d'armes. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group I voted in favour of this report as the European Globalisation Adjustment Fund aims to provide support for workers made redundant and self-employed persons whose activities have ceased as a result of major structural changes in world trade patterns due to globalisation, as a result of a continuation of the global financial and economic crisis, or as a result of a new global financial and economic crisis. The UK has never made an application under this fund. UK workers therefore receive none of this support. András Gyürk (PPE),
írásban. – Olaszország az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránti kérelmét a Gruppo Alitalia csoporttól történt 1249 fős elbocsátás nyomán nyújtotta be, várhatóan 184 elbocsátott munkavállaló vesz részt az intézkedésekben. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott jogosultsági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Olaszország jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 1 414 848 eurós pénzügyi hozzájárulásra. Olaszország a támogatás tárgyát képező elbocsátott munkavállalók részére ötféle intézkedést tervez: i. felvétel és képességfelmérés, ii. aktív munkahely-keresési segítség, iii. szakképzés, iv. a mobilitási költségek megtérítése, illetve v. foglalkoztatási jutalék az 50 év felettiek esetében. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Marian Harkin (ALDE),
in writing. – I voted in favour of the application for EGF assistance by the Italian authorities for EUR 1 414 848 following the redundancy of 1 249 workers from Gruppo Alitalia. With a decline in the Union's market share and a huge increase in the number of passengers carried by third country international carriers the air transport sector and EU companies such as Alitalia have been heavily affected. I welcome the authorities' proposals for a package of personalised services which will include intake and skill assessment, active job search support, training, reimbursement of mobility costs, and particularly the hiring benefits for over 50s which will provide incentives for this marginalised group. However I note that just 184 (14.7%) of the 1,249 affected workers are to be targeted by the proposed measures which is a very low percentage of eligible redundant employees. György Hölvényi (PPE),
írásban. – Olaszország az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránti kérelmét a Gruppo Alitalia csoporttól történt 1249 fős elbocsátás nyomán nyújtotta be, várhatóan 184 elbocsátott munkavállaló vesz részt az intézkedésekben. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott jogosultsági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Olaszország jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 1 414 848 eurós pénzügyi hozzájárulásra. Olaszország a támogatás tárgyát képező elbocsátott munkavállalók részére ötféle intézkedést tervez: i. felvétel és képességfelmérés, ii. aktív munkahely-keresési segítség, iii. szakképzés, iv. a mobilitási költségek megtérítése, illetve v. foglalkoztatási jutalék az 50 év felettiek esetében. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – This report gives the green light for the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGAF) in Italy. The European Globalisation Adjustment Fund was set in 2006 to express solidarity with European workers. It is mean to reintegrate into the labour market the workers suffering from the consequences of major structural changes in world trade patterns. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za izvješće o prijedlogu odluke Europskog parlamenta i Vijeća o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji u skladu s točkom 13. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju jer smatram da treba što brže i učinkovitije pružiti pomoć radnicima poduzeća Alitalia koji su proglašeni viškom. Ponovno uključenje otpuštenih radnika na tržište rada ostvaruje se mnogobrojnim mjerama poput upisa i ocjenjivanja vještina, aktivnoj pomoći pri traženju posla, osposobljavanjem, povratom troškova mobilnosti i poticanjem na zapošljavanje osoba starijih od 50 godina. S obzirom da je na međunarodnom tržištu zračnog prometa došlo do ozbiljnih ekonomskih poremećaja, pravovremena je reakcija iznimno važna. Upravo je zato Italija podnijela zahtjev za financijski doprinos iz EGF-a koji podržavam. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Ce texte intervient dans le cadre de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation, à la demande de l'Italie en vue d'obtenir une contribution financière du Fonds d'un montant de 1 414 848 EUR à la suite de 1 249 licenciements intervenus chez Gruppo Alitalia. Cette initiative s'inscrit donc dans une volonté d'aide aux travailleurs subissant les conséquences de modifications majeures de la structure du commerce mondial, et à la réinsertion des travailleurs licenciés, dans le triste contexte du marché du transport aérien international qui a subi de graves perturbations économiques. Il est effectivement à déplorer une forte diminution de la part de marché de l'Union et une augmentation considérable du nombre de passagers transportés par les compagnies du Golfe et de Turquie qui s'est produite au détriment de compagnies européennes telles qu'Alitalia. Après examen, je considère que cette demande remplit les critères d'admissibilité fixés par le règlement relatif au Fonds. L'Italie s'engage en effet à entreprendre des mesures efficaces et adaptées en vue de la réinsertion des travailleurs licenciés. J'ai voté pour. Diane James (EFDD),
in writing. – I voted against this resolution. All too often, as repeated here, the European Union is the cause and the problem and then tries to mollify the impact with financial help. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de ma collègue Monika Vana sur la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation en faveur des salariés licenciés de la compagnie Alitalia. Ce fonds débloquera une enveloppe de 1 400 000 EUR en faveur des 184 salariés licenciés qui servira à financer des formations, des services de conseils ou des primes à la création d'entreprises afin d'aider les bénéficiaires à se réinsérer sur le marché du travail. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport car la demande italienne fait suite au licenciement de 1 250 personnes dans une filière d'Alitalia. La mobilisation du Fonds européen d'ajustement permettra la formation et le replacement de nombre de ces employés. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Es handelt sich hierbei schon um die fünfzehnte Bewerbung für Zahlungen aus dem Globalisierungs-Fonds. Diesmal geht es um über eine Million Euro, die für 184 Mitarbeiter aufgewendet werden sollen, die von Alitalia entlassen wurden. Die Bewerbung und die Situation der Arbeiter entspricht den Kriterien, die für eine Mobilisierung vorgesehen sind. Deshalb spricht nichts dagegen, diesen ehemaligen Mitarbeitern über Trainings und ähnliche Maßnahmen zu helfen, wieder in den Arbeitsmarkt einzutreten. Ich stimme für diesen Bericht. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I voted in favour of mobilisation of the fund, as I support giving assistance to reintegrate workers in the labour market made redundant due to major structural changes in world trade patterns due to globalisation and the economic crisis. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – Olaszország az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránti kérelmét a Gruppo Alitalia csoporttól történt 1249 fős elbocsátás nyomán nyújtotta be, várhatóan 184 elbocsátott munkavállaló vesz részt az intézkedésekben. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott jogosultsági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Olaszország jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 1 414 848 eurós pénzügyi hozzájárulásra. Olaszország a támogatás tárgyát képező elbocsátott munkavállalók részére ötféle intézkedést tervez: i. felvétel és képességfelmérés, ii. aktív munkahely-keresési segítség, iii. szakképzés, iv. a mobilitási költségek megtérítése, illetve v. foglalkoztatási jutalék az 50 év felettiek esetében. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Stelios Kouloglou (GUE/NGL),
in writing
. – This report is on the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund. The EGF provides support to people losing their jobs as a result of major structural changes due to globalisation. This time, this fund focuses on European air transport and supports Alitalia's redundant workers. Since 2002, Alitalia has faced serious financial difficulties. Italian authorities are planning to cover five measures: intake, skill assessment, active job search support, training and reimbursement of mobility costs, and hiring benefits for over-50s. I voted in favour because the report anticipates future labour market perspectives and also adapts to the needs of the dismissed workers. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Oggi abbiamo votato altre 4 richieste di mobilitazione del Fondo di adeguamento alla globalizzazione. Quella in favore dell'Italia riguarda un contributo pari a 1.414.848 euro di cui saranno beneficiari i lavoratori in esubero di Alitalia. Considerato che il FEG mira a fornire sostegno ai lavoratori collocati in esubero e ai lavoratori autonomi la cui attività sia cessata in conseguenza di trasformazioni rilevanti della struttura del commercio mondiale dovute alla globalizzazione, ritengo che il «caso Alitalia» vi rientri a pieno titolo. L'Europa dimostra ancora una volta la propria missione di solidarietà e la propria concretezza nell'aiuto alle persone che soffrono gli effetti di una crisi economica devastante. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation afin de soutenir la réinsertion sur le marché du travail de travailleurs licenciés par Gruppo Alitalia en Italie. Cette demande concerne 184 des 1 249 travailleurs licenciés chez Alitalia. Le Fonds européen d'ajustement à la mondialisation (FEM) a été créé pour fournir un appui complémentaire aux travailleurs subissant les conséquences de modifications majeures de la structure du commerce international. L'Union européenne n'apporte pas de solution structurelle à ces problèmes. Au contraire, en tant que promotrice de la mondialisation, elle en fait partie. Cependant, si le FEM peut contribuer à réinsérer des travailleurs licenciés sur le marché du travail, on ne peut pas s'y opposer. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce texte car il débloque 1,4 million d'euros pour 184 travailleurs licenciés par Alitalia en Italie du fait de la crise économique. Javi López (S&D),
por escrito. – Informe relativo a la contribución financiera de 1 414 848 EUR del FEAG a raíz de 1249 despidos en Gruppo Alitalia, que opera en la región de Lacio (Italia) en el sector del transporte aéreo. La presente solicitud recoge cinco tipos de medidas para los trabajadores despedidos cubiertos: 1) admisión y evaluación de las capacidades, 2) apoyo a la búsqueda activa de empleo, 3) formación, 4) reembolso de los costes de movilidad, y 5) ayudas para contratación de mayores de 50 años. Como es natural en nuestro Grupo estamos de acuerdo con la existencia y aplicación de este Fondo, por lo cual hemos votado a favor. Petr Mach (EFDD),
písemně. – Itálie, jedna z nejbohatších zemí světa, požaduje po orwellovsky pojmenovaném fondu, aby sanoval nízkou konkurenceschopnost německých firem, kterou způsobuje přebujelý sociální stát a přeregulovaná ekonomika. Nelze hlasovat jinak než proti tomuto euronesmyslu. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Talijanska aviokompanija Alitalia zbog velikih je strukturnih promjena i globalizacije pretrpjela financijske gubitke u sektoru zračnog prometa što je rezultiralo otpuštanjem 1247 zaposlenika. Italija je u ožujku 2015. podnijela zahtjev za mobilizacijom Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji za pomoć aviokompaniji Alitaliji u iznosu od 1,5 milijuna EUR. Europski je fond kreiran kako bi se osigurala pomoć bivšim zaposlenicima u pronalasku novog radnog mjesta, edukaciji ili samozapošljavanju, koji su zbog posljedica globalizacije te financijske i gospodarske krize ostali bez posla. Podržala sam zastupnicu Vanu koja odobrava zahtjev za mobilizacijom Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji za pomoć Alitaliji kako bi pomogla zbrinuti otpuštene zaposlenike. Andrejs Mamikins (S&D),
rakstiski. – Palīdzība attiecas uz 1249 bijušajiem Alitalia strādniekiem no Itālijas Lacio reģiona, kurus skāra globālā ekonomiskā krīze un pasažieru mazāk aktīva aviolīniju izmantošana. Vairākums no šiem bijušajiem darbiniekiem ir vecumā no 30 līdz 54 gadiem (96,79 %) un vēl 3,3 % – no 55 līdz 64 gadiem. Palīdzība šiem cilvēkiem varētu ļaut tiem pārkvalificēties un pakāpeniski atgriezties darba tirgū, lai turpmāk aktīvi piedalītos savas valsts progresīvā ekonomiskajā dzīvē. Kopumā tas ir otrais iesniegums, kas attiecas uz Eiropas aviācijas sektoru. Tehniski palīdzības mērķi tiešā veidā attiecas tikai uz 15 % no minētajiem cilvēkiem (184 cilvēki), bet tik un tā tas varētu ļaut viņiem pēc iespējas agrāk atgriezties darba tirgū tajā pašā sfērā vai kādā citā. It īpaši labi ir tas, ka daļai no skartajiem bijušajiem strādniekiem ir vairāk par 50 gadiem. Neskatoties uz to, ka šiem cilvēkiem tehniski palika tikai kāda desmitgade (vai pusotra) aktīva darba līdz pensijai, to atgriešanās darba tirgū ļautu turpināt izmantot viņu uzkrātās zināšanas un pieredzi. Vladimír Maňka (S&D),
písomne. – Taliansko v auguste 2015 požiadalo o poskytnutie podpory z EFG na opätovné začlenenie na trh práce tých zamestnancov, ktorí boli prepustení zo spoločnosti Gruppo Alitalia pôsobiacej v hospodárskom sektore, zaradenom podľa klasifikácie NACE Rev. 2 divízia 51 (letecká doprava). Dôvodom prepúšťania bol pokles cestujúcich v roku 2014, prepustených bolo 1 249 zamestnancov, avšak poskytnutá pomoc v podobe personalizovaných služieb sa dotkne len 184 prepustených ľudí. Personalizované služby pozostávajú z náboru a posudzovanie zručností, podpory pri aktívnom hľadaní práce, odbornej prípravy, preplatenia nákladov na mobilitu a výhod poskytovaných pri zamestnávaní zamestnancov starších ako 50 rokov. Keďže Taliansko splnilo podmienky podpory EFG, uvoľneniu sumy 1 414 848 EUR nič nebráni. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με την πρόταση απόφασης του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά την κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση, σύμφωνα με το σημείο 13 της διοργανικής συμφωνίας της 2ας Δεκεμβρίου 2013, μεταξύ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου, του Συμβουλίου και της Επιτροπής για τη δημοσιονομική πειθαρχία, τη συνεργασία σε δημοσιονομικά θέματα και τη χρηστή δημοσιονομική διαχείριση (Αίτηση EGF/2015/004 IT/Alitalia, από την Ιταλία), διότι οι ιταλικές αρχές αποφάσισαν να δρομολογήσουν την εφαρμογή των εξατομικευμένων υπηρεσιών προς τους πληγέντες εργαζομένους την 1η Απριλίου 2015, πολύ πριν από την απόφαση σχετικά με τη χορήγηση στήριξης από το ΕΤΠ για την προτεινόμενη συντονισμένη δέσμη μέτρων. David Martin (S&D),
in writing. – I voted for this decision on the mobilisation of the EGF in favour of Italy to support the reintegration in the labour market of workers made redundant in Gruppo Alitalia. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Il 24 marzo 2015 l'Italia ha presentato la domanda EGF per un contributo finanziario del FEG in seguito ai 1 249 lavoratori collocati in esubero dal Gruppo Alitalia in Italia concentrati principalmente nella regione del Lazio. Il costo stimato complessivo del pacchetto ammonta a circa 1,4 milioni di euro. Il settore del trasporto aereo è in forte cambiamento, la competizione è diventata molto più intensa e ad oggi il settore del trasporto è stato oggetto di due domande di intervento del FEG, entrambe riconducibili alla globalizzazione degli scambi commerciali. È stato opportuno procedere alla mobilitazione del Fondo in quanto i servizi e gli strumenti offerti ai lavoratori, collocati in esubero, come i bonus di mobilità per formazione e bonus assunzione over 50, andranno a tutelare lavoratori e famiglie e a garantire livelli di competitività rispetto alle grandi compagnie aeree in seguito alle conseguenze negative dei cambiamenti dovuti al fenomeno della globalizzazione. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – Il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione è stato istituito allo scopo di sostenere i lavoratori europei che risentono dei cambiamenti della struttura del commercio mondiale, riconducibili agli effetti della globalizzazione. Lo scorso 7 agosto 2015, la Commissione europea ha adottato una proposta di decisione relativa alla mobilitazione del FEG a favore dell'Italia, al fine di sostenere il reinserimento professionale dei lavoratori collocati in esubero presso il gruppo Alitalia, per un importo di 1.414.848 euro. Considerando che il settore del trasposto aereo internazionale ha subito un grave deterioramento (a causa del calo della domanda, e dell'aumento del prezzo del petrolio) è necessario che l'Unione europea partecipi al processo di ristrutturazione dello stesso. Per tali ragioni ho deciso di sostenere con favore questa relazione, che sostiene la mobilitazione del FEG a beneficio di Alitalia. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Der Fonds wurde eingerichtet, um Arbeitnehmer, die unter den Folgen weitreichender Strukturveränderungen im Welthandelsgefüge zu leiden haben, zusätzlich zu unterstützen. Die italienischen Behörden führen an, dass die Entlassungen in der Gruppo Alitalia auf den Rückgang der Zahlen der 2014 im Vergleich zu 2010 beförderten Passagiere zurückzuführen sind. Arbeitnehmer (die über 50 Jahre sind) sollen bei der Arbeitssuche, Schulungen unterstützt werden. Daher ist dieser Bericht unterstützenswert. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report as to support European workers who face unforeseen adversities. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – La demande concerne la mobilisation d'un montant total de 1 414 848 EUR pour aider 184 des 1 249 travailleurs licenciés chez Gruppo Alitalia. Les autorités italiennes affirment que les licenciements chez Gruppo Alitalia découlent de la diminution du nombre de passagers transportés en 2014, associée aux pertes accumulées depuis la privatisation complète d'Alitalia en 2009. Aujourd'hui rachetée à 49 % par la compagnie aérienne des Émirats arabes, Etihad Airways, l'entreprise fait face à une restructuration. Je ne peux pas voter pour ce fonds qui ne concerne pas même 10 % des salariés licenciés et qui valide une politique désastreuse. Ma pensée ne quitte pas les salariés d'Air France menacés du même sort. Je m'abstiens pour ne pas priver les travailleurs italiens de cette aumône. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Ce texte intervient dans le cadre de la mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation, à la demande de l'Italie en vue d'obtenir une contribution financière du Fonds d'un montant de 1 414 848 EUR à la suite de 1 249 licenciements intervenus chez Gruppo Alitalia. Cette initiative s'inscrit donc dans une volonté d'aide aux travailleurs subissant les conséquences de modifications majeures de la structure du commerce mondial, et à la réinsertion des travailleurs licenciés, dans le triste contexte du marché du transport aérien international qui a subi de graves perturbations économiques. Il est effectivement à déplorer une forte diminution de la part de marché de l'Union et une augmentation considérable du nombre de passagers transportés par les compagnies du Golfe et de Turquie qui s'est produite au détriment de compagnies européennes telles qu'Alitalia. Après examen, cette demande remplit les critères d'admissibilité fixés par le règlement relatif au Fonds. L'Italie s'engage en effet à entreprendre des mesures efficaces et adaptées en vue de la réinsertion des travailleurs licenciés. J'ai voté POUR. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Votei favoravelmente a proposta sobre a Mobilização do Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização, candidatura EGF/2015/004 IT/Alitalia. De acordo com a Comissão, as medidas descritas constituem medidas ativas do mercado de trabalho que se enquadram nas ações elegíveis definidas no artigo 7.o do Regulamento FEG. Estas ações não substituem as medidas passivas de proteção social. De salientar que o Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização foi criado para prestar um apoio complementar aos trabalhadores atingidos pelos efeitos de mudanças estruturais importantes nos padrões do comércio mundial. Esta é uma candidatura que satisfaz os critérios de elegibilidade previstos no Regulamento FEG. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – The European Globalisation Adjustment Fund (EGF) is one of the key tools at the Unions disposal to provide additional assistance to workers negatively impacted upon by major structural changes in world trade patterns. The Commission approved this specific application as it met the conditions for mobilising EGF to support the local economy. I therefore voted in favour of this report to alleviate the situation of 184 workers formerly employed by Alitalia in Italy. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – Le marché du transport aérien international a subi de graves perturbations économiques, en particulier une diminution de la part de marché de l'Union. Les employés en ont subi les répercussions. La décision d'apporter un soutien aux salariés licenciés et aux travailleurs indépendants en cessation d'activité via le Fonds européen d'ajustement à la mondialisation (FEM) et dans le respect des principes d'égalité de traitement et de non-discrimination est entièrement justifiée, tout comme cela a été le cas pour d'autres compagnies aériennes européennes. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Komisia rozhodla po preskúmaní žiadosti EGF/2015/00IT/Alitalia, že stanovené podmienky na podanie a vyhovenie návrhu boli zo strany Talianska splnené, a tak žiadosť o príspevok bola schválená. Taliansko je oprávnené na prijatie finančného príspevku na podporu prepustených pracovníkov z dôvodu poklesu počtu. Avšak problémom je hospodárske narušenie na trhu medzinárodnej leteckej dopravy, keď narastá počet pasažierov prepravovaných leteckými spoločnosťami Perzského zálivu a Turecka na úkor európskej leteckej dopravy. Súhlasím s rozhodnutím o mobilizácii fondu, ktorý bude slúžiť na zabezpečenie personálnych služieb a opatrení pre pracovníkov s cieľom začleniť sa do trhu práce a zabezpečiť výhody a lepšie podmienky na najímanie, najmä pre pracovníkov starších ako 50 rokov. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I have voted in favour of this report because it is important to give the green light for the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGAF) in Italy. The application relates to 1 247 redundancies in Gruppo Alitalia within the period 31 August 2014 – 30 December 2014. The EGAF funding of EUR 1 414 848 shall contribute to help 184 former workers through a coordinated package of measures such as intake and skill assessment, active job-search support, training, reimbursement of mobility costs, hiring benefits for over 50s. The redundancies were caused by were caused by the major structural changes in the international air transport market directly linked to globalisation. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – O Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização foi criado com o propósito de dar apoio complementar aos trabalhadores atingidos pelos efeitos de mudanças estruturais importantes nos padrões do comércio mundial. No caso em análise, a Comissão adotou uma proposta de decisão sobre a mobilização do FEG a favor da Itália, para apoiar a reintegração no mercado de trabalho de trabalhadores despedidos no Grupo Alitalia, no setor económico classificado na divisão 51 da NACE Rev. 2 (Transportes aéreos). Na origem dos despedimentos está o retrocesso do número de passageiros transportados em 2014 para os valores registados em 2010, correspondendo a um declínio de 3,6% em comparação a 2013 e de 6,4 % em comparação a 2012, em conjugação com os prejuízos acumulados desde a privatização total da Alitalia em 2009. Uma vez que a candidatura das autoridades italianas respeita os requisitos para a determinação de uma contribuição financeira do FEG, pelas medidas ativas de emprego com o intuito de reintegrar os trabalhadores despedidos no mercado de trabalho e como mecanismo de evitar as consequências nefastas de um impacto significativo na economia local, o presente relatório tem o meu voto favorável. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce rapport concerne la décision du Parlement européen et du Conseil de l'Union de mobiliser le Fonds européen d'ajustement à la mondialisation à hauteur d'1,4 million d'euros afin de venir en aide à 184 travailleurs licenciés par le groupe Alitalia et d'assurer leur réintégration sur le marché du travail. Cette restructuration n'est pas sans lien avec la concurrence internationale qui sévit dans le secteur aéronautique et dont Air France est également victime. J'ai donc décidé de voter en faveur de ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – The European Globalisation Adjustment Fund provides support to people losing their jobs as a result of major structural changes in world trade patterns due to globalisation, e.g. when a large company shuts down or production is moved outside the EU, or as a result of the global economic and financial crisis. Labour MEPs have consistently supported EGF applications, moreover it is worth noting that opportunities for the UK to claim from this fund may arise in the near future and the EGF could help those made redundant and wider communities affected by large shocks to the local economy. It is also worth noting the EGF can do this whilst minimising the cost to the UK Government. Elisabeth Morin-Chartier (PPE),
par écrit. – Aujourd'hui, le Parlement européen a adopté trois rapports de mobilisation du Fonds européen d'ajustement à la mondialisation. Je me suis prononcée en faveur de chacun de ces trois rapports. L'objectif de ce fonds est de permettre à des salariés qui ont été licenciés d'avoir des formations personnalisées afin qu'ils puissent se reconvertir professionnellement. Sur ce dossier, le Parlement européen a donné son accord pour le déblocage de 1,4 million d'euros issus de ce fonds à destination de 184 bénéficiaires qui sont des salariés licenciés de l'entreprise ALITALIA en Italie. En cette période difficile, la mobilisation de ce fonds est essentielle. Il est impératif que des formations personnalisées soient dispensées aux personnes licenciées afin qu'elles puissent retourner dans l'emploi le plus vite possible. Le Parlement européen montre encore une fois son attachement à une des valeurs fondatrices de l'Union européenne: la solidarité. Alessia Maria Mosca (S&D),
per iscritto. – Accogliamo con favore la proposta della Commissione relativa alla mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione a favore dell'Italia, al fine di sostenere il reinserimento professionale dei lavoratori collocati in esubero presso il Gruppo Alitalia. La domanda in esame riguarda 184 dei 1 249 lavoratori collocati in esubero a causa del forte calo dei passeggeri trasportati nel 2014, associato alle perdite accumulate dalla privatizzazione totale di Alitalia nel 2009. Il settore del trasporto aereo internazionale ha subito, infatti, un grave deterioramento della sua situazione economica, in particolare una diminuzione della quota di mercato dell'UE, aggravata da altri fattori, come il calo della domanda in seguito alla crisi economica e l'aumento dei prezzi del petrolio. I servizi personalizzati che saranno offerti ai lavoratori costituiranno misure attive per il mercato del lavoro, che rientrano nell'ambito delle azioni ammissibili di cui all'articolo 7 del regolamento FEG. Riteniamo inoltre opportuno che le agenzie accreditate, che forniscono un sostegno attivo nella ricerca di lavoro, siano pagate sulla base dei risultati raggiunti e riteniamo che la differenziazione degli incentivi favorirà l'assunzione dei lavoratori interessati a condizioni migliori. Alessandra Mussolini (PPE),
per iscritto. – Il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (FEG) è stato creato per fornire sostegno aggiuntivo ai lavoratori vittime della crisi economico-finanziaria e degli squilibri del mercato attribuibili all'avanzamento della globalizzazione. La domanda in esame, la quindicesima nel quadro del bilancio 2015, si riferisce alla mobilitazione del FEG per un importo totale di 1.414.848 EUR per l'Italia. Essa riguarda 184 dei 1.249 lavoratori collocati in esubero dal gruppo Alitalia, operante nel settore del trasporto aereo. Alla luce di quanto esposto, ho espresso il mio voto a favore della relazione Vana poiché ritengo che i lavoratori debbano beneficiare del più ampio supporto da parte dell'Unione europea. Lo stanziamento, che finanzierà azioni mirate a potenziare le competenze professionali di questi lavoratori, contribuirà a offrire loro nuove opportunità di occupazione. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I have voted for this report that will mobilise the European Globalisation Adjustment Fund to support the reintegration in the labour market of workers made redundant in Gruppo Alitalia, Italy. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing
. – I voted in favour of this report which authorises the mobilisation of the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) to benefit laid-off workers in Italian airline Alitalia. The EGF was established to provide support for workers who lose their jobs as a result of globalisation, including the offshoring of jobs and the shifting in production patterns in Europe. It has since been expanded to also apply to workers laid off as a result of the global financial crisis. In general it can be mobilised for use if more than 500 workers in a company or sector are made redundant, and can be used to assist the dismissed workers find new jobs through job-search services and training. In this case, Gruppo Alitalia has made 1,249 workers redundant in Lazio in 2014 as a result of increased global competition in the aviation sector; 184 of these workers have not yet secured new employment. The report authorises the mobilisation of EGF funding in order to provide personalised job-search services. I supported the use of the fund as it will provide valuable practical assistance to the unemployed. Andrey Novakov (PPE),
in writing
. – Alitalia's case is a typical example of how external factors could endanger economic activity and employment in our regions. Such is the case with 1 249 redundancies in Gruppo Alitalia were provoked. This was a textbook example case, where the help of the European Globalisation Adjustment Fund was required. The financial contribution equals EUR 1 414 848. The latter include active job search and training proposed by the Italian authorities, including the re-employment scheme targeting dismissed workers over 50 years of age. Regrettably, only 184 redundant workers will be targeted by the measures. In addition to that, preparatory activities, management, information and publicity and control and reporting - represent a relatively high share of the total costs (3.99%). Last but not least, combination of various types of EU funding support in our regions is a step forward for a stronger and more competitive European economy. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Ich habe mich für diesen Bericht ausgesprochen, da er genau dort einen positiven Beitrag leistet, wo es die Gesellschaft am meisten braucht. Somit kann die Europäische Union Gutes für ihre Bürger tun. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Itaalia õhutranspordisektor on tõsiselt kannatada saanud majanduslanguse tagajärjel. Püsiva lennuteeninduse tagamiseks on Gruppo Alitalia koondanud palju tööjõudu ning võtnud teisi kasinusmeetmeid kasutusele. Euroopa lennutööstus konkureerib tihedalt Kesk-Idaga, mis on maailmas kõige kiiremini kasvav lennundussektor. Seega tuleb Euroopa turu püsimiseks kohalikke firmasid toetada. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Vista l'urgenza della ricollocazione professionale dei lavoratori che si trovano in esubero presso il gruppo Alitalia, ritengo necessario l'impiego del fondo per la risoluzione di tale problema. Per questo motivo, ho deciso di dare il mio voto positivo. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Tijekom posljednje godine dana glasovali smo za brojne odluke o korištenju Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji. Te su odluke pomogle radnicima koji su se zbog posljedica velikih strukturnih promjena u svjetskim trgovinskim tokovima te zbog svjetske financijske i gospodarske krize našli u nezavidnom položaju. Ogroman porast broja putnika prevezenih od/do Italije drugim zračnim prijevoznicima, smanjenje broja putnika prevezenih Alitaliom te provedba potpune privatizacije doveli su do značajnih gubitaka ove kompanije. Naposljetku, 1 247 radnika tvrtke Gruppo Alitalia proglašeno je viškom. Podržavam zahtjev talijanskih vlasti da im se dodjeli financijski doprinos iz Fonda za prilagodbu globalizaciji u iznosu od 1 414 848 EUR, koji se odnosi na 1 247 radnika. Napominjem da radnici iz zračnog prometnog sektora posjeduju vrlo specifične vještine koje teško mogu koristiti u drugim sektorima, što im znatno otežava potragu za novim zaposlenjem. Pozdravljam i fokus ovog izvješća usmjeren na aktivno traženje posla i druge mjere za obuku radnika, uključujući mjere ponovnog zapošljavanja otpuštenih radnika u dobi iznad 50 godina. Stoga je ova novčana pomoć potrebna kako bi se smanjio nepovoljan položaj ranika koji su proglašeni viškom te omogućila njihova reintegracija na tržištu rada. Podržavam ovo izvješće te sam glasovala za njegovo usvajanje. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce rapport concerne la décision du Parlement européen et du Conseil de l'Union européenne de mobiliser le Fonds européen d'ajustement à la mondialisation à hauteur d'1,4 million d'euros afin de venir en aide à 184 travailleurs licenciés par le groupe Alitalia et d'assurer leur réintégration sur le marché du travail. Cette restructuration n'est pas sans lien avec la concurrence internationale qui sévit dans le secteur aéronautique et dont Air France est également victime. Il s'agit d'un problème structurel méritant des solutions autrement plus efficaces. Mais ces solutions ne sont jamais envisagées dans l'Union et, en attendant, j'ai décidé de voter en faveur de ce texte qui vient en aide aux salariés. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Europski fond za prilagodbu globalizaciji (EGF) važan je instrument solidarnosti, tj. pomoći za sve one koji su pogođeni strukturalnim promjenama u globalnoj trgovini, prije svega radnicima čiji rad postaje suvišan u kontekstu relokacije proizvodnje, ali i pod utjecajem financijske krize i rezultirajućih poslovnih odluka ili zatvaranja poduzeća. U slučaju talijanskog poduzeća Alitalia, 184 od ukupno 1249 radnika otpušteno je zbog prekapacitiranosti. Riječ je o posebno teškoj poslovnoj situaciji koja je rezultat, s jedne strane, promjena u tokovima svjetske trgovine što je smanjilo globalni tržišni udio EU-a u međunarodnom zračnom prijevozu, te s druge strane, globalne ekonomske krize, pada potražnje i povećanja cijena goriva. S tim u skladu, pozdravljam odobrenje Komisija za dodjelu 1 414 848 EUR Italiji u ovom slučaju, kao i personalizirane usluge pomoći radnicima u obliku procjene vještina, pomoći pri aktivnom traženju poslova, a posebice poticaje za zapošljavanje radnika starijih od 50 godina. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – Non potevo certamente esimermi dall'appoggiare con forza la decisione di approvare la mobilitazione del FEG, il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione, in relazione alla domanda presentata dall'Italia. La domanda in questione si pone l'obiettivo di sostenere il reinserimento professionale di 184 dei 1.249 lavoratori collocati in esubero dal gruppo Alitalia. L'importo totale derivante dal FEG sarà di 1.414.848 EUR. All'origine di questa serie di licenziamenti vi è il ritorno del numero di passeggeri trasportati nel 2014 ai livelli del 2010, con un calo del 3,6% rispetto al 2013 e del 6,4% rispetto al 2012. Mi auguro fortemente che la mobilitazione di queste risorse possa permettere il più rapido reintegro possibile dei dipendenti Alitalia o quantomeno un loro tempestivo reinserimento nel mercato del lavoro. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Aujourd'hui, le secteur aérien européen est soumis à une très forte pression, notamment face à l'émergence de concurrents issus des pays du Golfe. Certaines compagnies européennes, telles qu'Alitalia, ont dû se restructurer et ont été forcées de licencier une partie de leur personnel. Afin de soutenir les travailleurs européens, l'Italie a sollicité le Fonds d'ajustement à la mondialisation. J'ai voté en faveur de cette demande s'élevant à 1,4 million d'euros. Cette aide permettra notamment de proposer des formations spécialisées aux travailleurs licenciés facilitant leur réintégration sur le marché du travail. Frédérique Ries (ALDE),
par écrit. – Le Parlement européen a voté ce midi l'allocation d'une aide financière destinée à 184 travailleurs qui ont perdu leur emploi dans une usine du groupe d'aviation «Alitalia». Cette subvention, d'un montant de 1 414 848 EUR, doit permettre aux autorités italiennes d'organiser des services personnalisés pour que ces travailleurs retrouvent rapidement le chemin de l'emploi. Cette aide, permise par le Fonds européen d'ajustement à la mondialisation qui bénéficie d'un budget annuel de 150 millions d'euros, intervient à la suite de licenciements économiques. Ces derniers sont la conséquence directe d'une concurrence accrue entre compagnies aériennes et qui concerne un secteur d'activité fortement touché par la crise économique et financière internationale. Outre ce cas précis, deux autres pays ont bénéficié récemment de ce coup de pouce financier pour des cas similaires: l'Allemagne pour son usine Adam Opel AG et la Belgique pour Ford Genk. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – A União Europeia criou instrumentos legislativos e orçamentais para prestar apoio complementar aos trabalhadores atingidos pelos efeitos de mudanças estruturais importantes nos padrões do comércio mundial (globalização) ou da crise económica e financeira mundial, bem como para ajudar à sua reintegração no mercado de trabalho. A Itália apresentou esta candidatura assente no declínio acentuado dos seus lucros da Alitália. 1247 trabalhadores foram despedidos neste grupo. Foram mobilizados para ajuda 1 414 848 euros. A Itália submeteu esta candidatura com base num critério do Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização que define pelo menos 500 trabalhadores despedidos numa empresa de um Estado-Membro num período de referência de 4 meses. Sem colocar em causa o princípio geral, parece no entanto um critério feito à medida das grandes empresas. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – Se trata de un informe relativo a la contribución financiera de 1.414.848€ del FEAG a raíz de 1.249 despidos en Gruppo Alitalia, que opera en la región de Lacio (Italia) en el sector del transporte aéreo. La presente solicitud recoge cinco tipos de medidas para los trabajadores despedidos cubiertos: admisión y evaluación de las capacidades, apoyo a la búsqueda activa de empleo, formación, reembolso de los costes de movilidad y ayudas para contratación de mayores de 50 años. Apoyo, por tanto, el presente informe del PE. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport. Rappelez-vous, il y a quelques années, le transporteur italien avait dû se séparer de plus de 1 200 travailleurs, principalement en raison du déclin de sa part sur le marché du transport international de passagers aériens, surtout au bénéfice des transporteurs des États du Golfe et de la Turquie. Les difficultés de la compagnie ont ensuite été aggravées par la diminution du nombre de passagers en raison de la crise économique et par l'augmentation du prix du pétrole. La plupart des licenciements ont eu lieu dans la région du Lazio, au centre du pays. L'Italie a demandé l'intervention du FEM pour aider 184 travailleurs qui rencontrent le plus de difficultés à retrouver un emploi. D'une valeur de 1,4 million d'euros, cette demande d'aide du FEM est la deuxième à être attribuée au secteur du transport aérien (après celle d'Air France en 2013). Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – As mudanças estruturais nos padrões do comércio mundial decorrentes da globalização são hoje uma realidade incontornável. E nenhum país ou empresa está imune aos efeitos dessas transformações. Foi também o caso da economia italiana, o que motivou por parte das autoridades italianas, uma candidatura a uma contribuição financeira do FEG, em virtude dos 1249 despedimentos ocorridos no Grupo Alitalia, que opera no sector da transportação aérea. Estamos perante uma situação relacionada com as mudanças estruturais nos padrões do comércio mundial decorrentes da globalização, que levou a graves perturbações económicas no mercado internacional da aviação e a um acentuado declínio da quota de mercado da União neste sector. Por essa razão e ao abrigo do artigo 13 do Regulamento 1309/2013, concordo com a proposta de mobilização do FEG, no montante de 1 414 848 euros e subscrevo a posição das autoridades italianas de colocarem a tónica na procura ativa de emprego e nas ações de formação, incluindo o regime de reintegração destinado aos trabalhadores despedidos com mais de 50 anos de idade. Lamento apenas e tal como o relator, o reduzido número de beneficiários elegíveis pelas medidas desta candidatura (184), o qual representa apenas 14,7% do número total de despedimentos verificado. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione per un importo complessivo di 1 414 848 EUR a favore del gruppo Alitalia, società operante nel settore economico classificato nella divisione 51 della NACE Revisione 2 («Trasporto aereo»). Tale fondo sarà utilizzato per favorire il ricollocamento professionale di 184 dei 1249 lavoratori in esubero della società Alitalia. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de que se responda favorablemente a esta solicitud de fondos, acordado con los agentes sociales, por el elevado número de despidos en Alitalia. Sin embargo, situaciones como ésta son consecuencia de las políticas liberalizadoras seguidas por la UE y la estrategia global de las multinacionales, por lo que las contribuciones del FEAG no bastan para solucionar la grave crisis del trabajo en Europa. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I voted against this resolution as I do not believe this to be an EU competency. Furthermore the UK does not qualify for this fund. Siôn Simon (S&D),
in writing. – The application from Italy fulfils the eligibility criteria set down by the EGF Regulation and, in my view, the country should be entitled to the financial contribution afforded by the mobilisation of the EGF. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – V prípade uznesenia Európskeho parlamentu o aplikovaní Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii v žiadosti talianskej spoločnosti Gruppo Alitalia som hlasoval v súlade s pozíciou ECR proti tomuto uzneseniu. Považujem za dôležité tvoriť politiku, ktorá napomáha rast zamestnanosti a tvorbu pracovných miest. Súčasne sa však stotožňujem so stanoviskom ECR, a preto nepovažujem Európsky globalizačný fond za správny a adekvátny nástroj na tento účel. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Monika Smolková (S&D),
písomne. – Talianska vláda požiadala o finančný príspevok z Fondu na prispôsobenie sa globalizácii kvôli prepúšťaniu, ktoré bola nútená ohlásiť spoločnosť Grouppo Alitalia. Skutočnosťou, ktorá spôsobila prepúšťanie, je pokles počtu cestujúcich prepravených v roku 2014 späť na úroveň v roku 2010, v dôsledku čoho bolo prepustených vyše tisíc pracovníkov. Do rekvalifikačného procesu bolo, žiaľ, zaradených iba 184 zamestnancov, teda menej ako 15 % všetkých oprávnených príjemcov. Keďže však väčšina pracovníkov bola prepustených v regióne Lazio, ktorý patrí medzi menej rozvinuté oblasti Talianska, podporujem opatrenia na opätovné začlenenie do zamestnania. Z finančného príspevku takmer 1,5 mil. EUR by mali byť pracovníkom poskytnuté personalizované služby súvisiace s náborom a posudzovaním ich zručností, ktoré ich podporia pri aktívnom hľadaní práce, alebo im budú preplatené náklady na mobilitu. Uvítať treba aj výhody, ktoré by mali byť poskytnuté zamestnancom starším ako 50 rokov. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – ESPG sklad, katerega sredstva ne smejo presegati najvišjega letnega zneska 150 milijonov EUR, omogoča finančno pomoč v primerih, ko velike strukturne spremembe v svetovnih trgovinskih tokovih ali svetovna finančna in gospodarska kriza povzroči odpustitev več kot 500 delavcev. Mednarodni trg zračnega prometa so prizadele resne gospodarske motnje. Italija je predložila svojo vlogo za finančni prispevek iz ESPG za 1249 presežnih delavcev v podjetju Gruppo Alitalia. Vloga izpolnjuje merila za upravičenost do finančne pomoči iz uredbe o ESPG v vrednosti 1.414.848 EUR. Ker je finančna pomoč bistvenega pomena za uspešno spopadanje s trenutno finančno in gospodarsko krizo in ker se strinjam, da konkretni primer izpolnjuje pogoje in je upravičen do finančnega prispevka, sem poročilo o predlogu sklepa podprl. Renato Soru (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della proposta di mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione a favore di Alitalia, in risposta alla domanda presentata dal governo italiano nel marzo 2015. La plenaria del Parlamento europeo ha approvato lo stanziamento di 1 milione e 414 mila euro ,che andranno a finanziare la cassa integrazione per circa 180 dipendenti dell'azienda. La compagnia di bandiera italiana ha dovuto licenziare oltre 1.200 lavoratori, principalmente a causa di una diminuzione della sua quota di mercato del trasporto aereo di passeggeri internazionali e del calo del numero dei passeggeri dovuto alla crisi economica e all'aumento del prezzo del carburante. Sebbene l'intervento del Fondo votato oggi riguardi meno del 15% del personale licenziato, esso consentirà di aiutare 184 lavoratori tramite il finanziamento di percorsi professionali personalizzati finalizzati a trovare nuovi posti di lavoro. Ivan Štefanec (PPE),
písomne
. – Podporujem mobilizáciu európskeho globalizačného fondu aj v tomto prípade. Je načase, aby bol EGF aktivovaný aj pre prípady hromadného prepúšťania v slovenských firmách a aby slovenská vláda reagovala na moje opakované výzvy. Jutta Steinruck (S&D),
schriftlich. – Ich habe für den Antrag IT/Alitalia gestimmt. Der «Fonds zur Anpassung an die Globalisierung» ist ein sozialpolitisches Instrument der Europäischen Union. Auf Antrag der EU-Mitgliedstaaten können Arbeitnehmerinnen und Arbeitnehmer, deren Arbeitsplätze aufgrund von Globalisierungseffekten oder aufgrund der weltweiten Finanzkrise verloren gegangen sind, bei der Suche nach einem neuen Job unterstützt werden. Der Globalisierungsfonds stellt in diesem Fall Gelder in Höhe von 1,4 Millionen Euro bereit. Dieses Geld unterstützt die 184 ehemaligen Arbeiterinnen und Arbeiter von Alitalia bei ihrer Suche nach neuen Jobs. Ich begrüße die Investition in Weiterbildungsmaßnahmen, damit die Arbeitssuchenden wieder qualitativ hochwertige Arbeitsplätze finden können. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo izvješće zato što je Europski fond za prilagodbu globalizaciji (EGF) upravo namijenjen pomaganju radnicima i osobama koje su proglašene viškom na svom radnom mjestu, kao i onima kojima treba poticaj za samozapošljavanje, a upravo to je i ovdje slučaj kada govorimo o zahtjevu Italije za poduzeće Gruppo Alitalia koje je uslijed globalne gospodarski financijske krize moralo otpustiti 1 249 radnika. Tim radnicima treba pomoći da se ponovno uključe na tržište rada ili im omogućiti samozapošljavanje koje je također svrha EGF-a. Budući da je Italija podnijela ovaj zahtjev na vrijeme, ispunila sve kriterije i uvjete za dodjelu financijskog doprinosa iz EGF-a, sredstva se mogu dodijeliti toj državi članici kako bi na neki način lakše zbrinula svoje građane, osobito zato što je taj zahtjev u skladu sa zahtjevima za određivanje financijskog doprinosa iz EGF-a. Budući da su poštovane pravne i administrativne procedure, mobilizacija ovog Fonda namijenjenog pomoći radnicima treba biti podržana. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I voted in favour of this Italian application for a financial contribution from the EGF following 1249 redundancies in Gruppo Alitalia. Italy is planning five actions for redundant workers covered by this application: intake and skill assessment, active job search support, training, reimbursement of mobility costs, and hiring benefits for over 50s. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Europski fond za prilagodbu globalizaciji stvoren je kako bi se pružila dodatna pomoć radnicima u državama članicama Europske unije koji pate zbog posljedica velikih strukturnih promjena u svjetskoj trgovinskoj razmjeni. Europska komisija prihvatila je odluku o mobilizaciji sredstava u korist Italije čime bi se na tržište rada reintegriralo više od 180 radnika koji su otpušteni iz Grupe Alitalia. Zbog velikog pada broja putnika u 2014. godini (3,6 % u odnosu na 2013. te 6,4 % u odnosu na 2012.) i akumuliranih gubitaka od privatizacije Alitalije iz 2009., radnici su morali biti otpušteni. Mobilizacijom ovih sredstava (1.414.848 €) omogućit će se pet mjera koje će pomoći otpuštenim radnicima: procjena vještina, aktivna potpora u traženju posla, obuka, naknada troškova mobilnosti i poticaji za zapošljavanje osoba starijih od 50 godina. Podržavam ovu inicijativu i smatram da trebamo pomoći radnicima koji su ostali bez posla, u ponovnom uključivanju na tržište rada. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji: Alitalia - Italija. Podjetje Gruppo Alitalia je zaradi finančne in gospodarske krize ter zaradi gospodarske motnje, kot je upad tržnega deleža EU na področju zračnega prometa, odpustilo 1249 presežnih delavcev. Žal bo finančni prispevek v znesku 1.414.848 EUR koristilo le manjši del vseh odpuščenih delavcev, 184 od skupno 1249 delavcev. Kay Swinburne (ECR),
in writing. – I fully support measures that put in place policies that create growth and jobs. However, I do not believe that the European Globalisation Adjustment Fund is the right tool for putting in place such policies, nor do I believe it is an efficient tool that offers value for money for EU taxpayers, therefore I voted against. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Τα χρήματα του Ταμείου Προσαρμογής πρέπει να δίνονται κατά βάση στους απολυμένους και όχι σε εταιρείες επανένταξης ή μετεκπαίδευσης. Δεν χρειαζόμαστε εξειδικευμένους ανέργους. József Szájer (PPE),
írásban. – Olaszország az EGAA-ból igénybe vehető pénzügyi hozzájárulás iránti kérelmét a Gruppo Alitalia csoporttól történt 1249 fős elbocsátás nyomán nyújtotta be, várhatóan 184 elbocsátott munkavállaló vesz részt az intézkedésekben. A kérelem megfelel az EGAA-rendeletben meghatározott jogosultsági kritériumoknak. Az Európai Parlament egyetért a Bizottsággal abban, hogy az EGAA-rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott feltételek teljesülnek, és hogy ezért Olaszország jogosult az említett rendelet értelmében nyújtandó 1 414 848 eurós pénzügyi hozzájárulásra. Olaszország a támogatás tárgyát képező elbocsátott munkavállalók részére ötféle intézkedést tervez: i. felvétel és képességfelmérés, ii. aktív munkahely-keresési segítség, iii. szakképzés, iv. a mobilitási költségek megtérítése, illetve v. foglalkoztatási jutalék az 50 év felettiek esetében. A fentiek alapján, tekintettel a 2015. december 2-án megkötött intézményközi megállapodásra a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Dario Tamburrano (EFDD),
per iscritto. – Il M5S è favorevole alla mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (FEG) per aiutare alcuni lavoratori in esubero di Alitalia. Siamo consapevoli che non è la soluzione ottimale per sostenere i nostri lavoratori, anche perché la cifra chiesta dal governo italiano sembra inadatta per un numero così basso di beneficiari rispetto ai potenziali candidati, ma in assenza di altre soluzioni alternative abbiamo deciso di dare il nostro appoggio. Il Fondo ha l'obiettivo di dare un sostegno finanziario supplementare ai lavoratori, in questo caso di Alitalia, che risentono delle conseguenze delle trasformazioni rilevanti della struttura del commercio mondiale o della crisi economica e finanziaria mondiale. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Deși scăderea vânzărilor de automobile și disponibilizările în masă ale fabricilor de construcție de automobile au fost în atenția publicului și a noastră, a membrilor Parlamentului European, nici piața transportului aerian internațional nu a putut evita efectele economice dezastruoase ale crizei din 2008. Companiile aeriene turcești și cele din țările Golfului au preluat un număr foarte mare de pasageri, cauzând companiilor europene o scădere îngrijorătoare a cotei de piață în UE. Alitalia se numără printre aceste companii și a solicitat Fondului european de ajustare la globalizare asistență financiară pentru reinserția profesională a celor 1 249 de lucrători disponibilizați recent. Deși am susținut această măsură, regret faptul că se va aplica unui număr redus de lucrători, în proporție de 14,7 % din total. Îmbucurător este faptul că măsurile vizează lucrători disponibilizați cu vârsta de peste 50 de ani care, în mod tradițional, întâmpină dificultăți la găsirea unui nou loc de muncă. Pachetul de servicii personalizate a fost elaborat împreuna cu partenerii sociali și agențiile profesionale acreditate, lucru care nu poate decât să contribuie la eficiență în aplicarea măsurilor. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette mobilisation du Fonds de solidarité de l'Union européenne. En effet, c'est aussi le rôle de l'Europe de venir en aide à des pays, mais surtout à des citoyens qui ont vécu le pire, et de pouvoir leur donner les outils nécessaires pour reconstruire leur vie et leur avenir. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this report as it is in line with the efforts to support workers made redundant due to global economic crisis. The company Gruppo Alitalia, which provides international air-passenger transport, has been negatively affected by the decline in the EU's share at the air transport market and a huge increase in the number of passengers carried by Gulf and Turkish carriers that has occurred at the expense of European companies such as Alitalia. Following its dismissal of 1 249 workers in 2014, Italy applied for a financial contribution from the European Globalisation Adjustment Fund (EGF). It is entitled to EUR 1 414 848 that will enable the implementation of measures targeting 184 dismissed workers. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Glasovala sam protiv mobilizacije Europskog fonda za globalni razvoj u slučaju talijanskog zahtjeva za pomoć otpuštenim radnicima koji su proglašeni viškom u Gruppo Alitalia koja djeluje u sektoru zračnog prijevoza. Smatram da se predloženim mjerama ne mogu riješiti ozbiljni gospodarski problemi s kojima su suočene mnoge države članice, pa tako i Italija. Mjere koje fond nudi nažalost su samo kratkoročne te stoga ponovno naglašavam da će samo uklanjanje birokratskih opterećenja i smanjenje poreznih obveza pomoći svim državama članicama i njihovim građanima te poduzećima u očuvanju radnih mjesta i gospodarskom oporavku i rastu. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o predlogu sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 13 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (vloga EGF/2015/004 IT/Alitalia, Italija) sem podprla. Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji zagotavlja podporo delavcem, ki izgubijo zaposlitev zaradi strukturnih sprememb v svetovni trgovini oziroma zaradi prenehanja delovanja podjetij ali preselitve njihove proizvodnje. Italijanski letalski prevoznik je odpustil 1200 ljudi, predvsem zaradi zmanjšanja njegovega tržnega deleža v mednarodnem zračnem prevozu potnikov. Sredstva Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji bodo pripomogla k ponovni vključitvi 184 delavcev na trg dela. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Ramon Tremosa i Balcells (ALDE),
in writing. – The European Globalisation Adjustment Fund (EGF) aims to provide support for workers made redundant and self-employed persons whose activity has ceased as a result of major structural changes. It helps workers and assists them with their reintegration into the labour market. However Alitalia has some serious work to do and needs to restructure and become a modern company. The world where there was automatic State-aid backup in the event of troubles is over! This is also valid for the recent Air France situation. István Ujhelyi (S&D),
írásban. – Az alapok forrásainak felhasználását átláthatóan és hatékonyan kell lebonyolítani. Az igénybevételről szóló jelentést szavazatommal támogattam. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado en favor de la movilización de esta nueva partida del FEAG siguiendo nuestra posición tradicional: no podemos oponernos a la implementación financiera de compromisos que ya han sido adquiridos y que en última instancia vienen a paliar una situación de desprotección de los trabajadores afectados por el cierre de empresas, pero no por ello dejamos de considerar que este Fondo no sólo no resuelve en absoluto los impactos de las políticas de desindustrialización y flexibilización laboral masiva que impone el modelo neoliberal aplicado hoy en Europa, sino que lo legitima, al paliar sus efectos directos e inmediatos. Ernest Urtasun (Verts/ALE),
in writing. – In favour as agree for the use of the EGF in this case. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this EGF application filed on 24 March 2015 by the Italian Gruppo Alitalia, following 1 249 redundancies caused mainly by the huge increase in the number of passengers carried by Gulf and Turkish carriers. It is worthwhile to remind that the European Globalisation Adjustment Fund (EGF) aims to provide support for workers made redundant as a result of major structural changes in world trade patterns due to globalisation and/or as a result of a continuation of the global financial and economic crisis, and to assist them with their reintegration into the labour market. In this particular case, therefore, the EGF will be mobilised in order to provide a financial contribution of EUR 1 414 848 in respect of the application submitted by Italy. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – Hablamos de un fondo que se dedica a tramitar transferencias de fondos para atender indemnizaciones por despidos como consecuencia del cese de diferentes actividades empresariales de los Estados Miembros. Por ello considero oportuno votar a favor de dicho informe. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de que se responda favorablemente a esta solicitud de fondos, acordado con los agentes sociales, por el elevado número de despidos en Alitalia. Sin embargo, situaciones como ésta son consecuencia de las políticas liberalizadoras seguidas por la UE y la estrategia global de las multinacionales, por lo que las contribuciones del FEAG no bastan para solucionar la grave crisis del trabajo en Europa. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – A candidatura em análise refere-se à mobilização de um montante total de 1.4 milhões de euros do FEG a favor da Itália para compensar a perda de 184 postos de trabalho na sequência do despedimento de 1249 trabalhadores na Alitalia. Este montante servirá para ações de formação, apoio à procura ativa de trabalho e reembolso de custos de mobilidade para frequentar a formação e incentivos à contratação com mais de 50 anos. Estes 184 trabalhadores encontram-se numa situação de maior dificuldade na procura de trabalho já que se encontram numa região de Itália, Lazio, que se caracteriza-se pela grande importância dos serviços e por um baixo nível de industrialização, sendo que os efeitos da crise económica e financeira afetaram o emprego na região de Lazio, ainda que em menor grau do que o emprego a nível nacional. Apoiando os empregadores na decisão de despedimento, dando espaço a justificações que os ilibam de assumir responsabilidades e que nada tem a ver com a capacidade dos trabalhadores para exercer a sua função, estes Fundos «legitimam» a sua política de despedimentos, em vez de servir para apoiar ao acesso ao emprego com direitos. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Der Fonds wurde eingerichtet, um Arbeitnehmer, die unter den Folgen weitreichender Strukturveränderungen im Welthandelsgefüge zu leiden haben, zusätzlich zu unterstützen. Die italienischen Behörden führen an, dass die Entlassungen in der Gruppo Alitalia auf den Rückgang der Zahlen der 2014 im Vergleich zu 2010 beförderten Passagiere zurückzuführen sind. Arbeitnehmer (die über 50 Jahre sind) sollen bei der Arbeitssuche, Schulungen unterstützt werden. Daher ist dieser Bericht unterstützenswert. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Ich stimme – wie meine Fraktion – aus Prinzip gegen jede Auszahlung aus dem Europäischen Fonds für die Anpassung an die Globalisierung (EGF) – so auch gegen diese. Der EGF soll Arbeitnehmern helfen, wenn sie infolge von Veränderungen des Welthandelsgefüges ihren Arbeitsplatz verloren haben. Dabei verfügt der EGF im Zeitraum 2014–2020 über ein maximales Jahresbudget von 150 Millionen Euro. Aus diesem Fonds können bis zu 60 % der Kosten von Projekten bestritten werden, die entlassenen Arbeitnehmern helfen können, einen neuen Job zu finden oder ihr eigenes Unternehmen zu gründen. Der EGF kommt nur dort zum Einsatz, wo mehr als 500 Arbeitnehmer von einem einzigen Unternehmen (einschließlich Lieferanten und nachgelagerten Unternehmen) entlassen werden, oder wenn in einer oder mehreren benachbarten Regionen zahlreiche Arbeitnehmer eines einzigen Industriezweigs ihre Arbeit verlieren. Es gibt keinen Grund, diese Maßnahmen auf europäischer Ebene anzusiedeln. Das verstößt gegen das Subsidiaritätsprinzip. Iuliu Winkler (PPE),
în scris. – Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) a fost creat pentru a furniza un sprijin suplimentar lucrătorilor afectați de schimbările structurale majore intervenite în practicile comerciale mondiale. Am votat în favoarea mobilizării din FEG a peste 1,4 milioane de euro, în vederea reintegrării pe piața muncii a 184 din cei 1 249 de lucrători disponibilizați din cadrul întreprinderii Gruppo Alitalia. Potrivit autorităților italiene, evenimentul care stă la baza acestor disponibilizări de la Gruppo Alitalia este scăderea numărului de pasageri transportați în 2014 până la cifrele din 2010, ceea ce reprezintă o scădere cu 3,6 % în comparație cu 2013 și cu 6,4 % în comparație cu 2012, coroborată cu pierderile acumulate de la privatizarea completă a companiei Alitalia în 2009. Θεόδωρος Ζαγοράκης (PPE),
γραπτώς. – Υπερψήφισα την έκθεση της συναδέλφου κας Vana για την κινητοποίηση του Ευρωπαϊκού Ταμείου Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση χρηματοδοτική συνεισφορά από το ΕΤΠ μετά τις 1.249 απολύσεις στην Gruppo Alitalia. Το Ευρωπαϊκό Ταμείο Προσαρμογής στην Παγκοσμιοποίηση μπορεί να αποτελέσει σημαντικό ευρωπαϊκό εργαλείο στήριξης για τους εργαζόμενους που πλήττονται από τις συνέπειες της παγκοσμιοποίησης. Οι χώρες του Ευρωπαϊκού Νότου, οι οποίες αντιμετωπίζουν και το μεγαλύτερο πρόβλημα, θα πρέπει να εκμεταλλευτούν στο έπακρο τις διατάξεις του εν λόγω Ταμείου, το οποίο έπρεπε να έχει ήδη ενισχυθεί με ακόμη μεγαλύτερη χρηματοδότηση. Marco Zanni (EFDD),
per iscritto. – Abbiamo oggi sostenuto la richiesta di mobilitazione del Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (FEG) per il caso Alitalia. L'Italia ha chiesto, nel marzo scorso, il sostegno del FEG a seguito del licenziamento di 1.249 lavoratori della società Alitalia, privatizzata nel 2009. Le cause dei licenziamenti sono legate alla diminuzione della quota di mercato di Alitalia e al calo dei passeggeri, dovuto alla crisi economica e all'aumento del prezzo del carburante. Per aiutare gli ex dipendenti della compagnia, l'Italia ha chiesto l'intervento del FEG, lo strumento previsto dall'UE per offrire un sostegno ai lavoratori in esubero. Il FEG, infatti, offre diversi strumenti ai dipendenti licenziati, come ad esempio il supporto per la creazione di imprese, l'assistenza nella ricerca del lavoro, l'orientamento professionale e vari tipi di percorsi di formazione. Il costo complessivo stimato per gli interventi ammonta a circa 2,3 milioni di euro; il FEG erogherà 1.414.848 euro e andrà a interessare 184 beneficiari. Sebbene da un lato paia abbastanza anomala la richiesta per un numero così basso di beneficiari rispetto ai potenziali candidati, tuttavia non si può che appoggiare la concessione di agevolazioni che andranno a supportare dei lavoratori in esubero. Damiano Zoffoli (S&D),
per iscritto. – Mi rallegro del voto odierno che permette di mobilitare il Fondo europeo di adeguamento alla globalizzazione (FEG) concedendo all'Italia un contributo di 1.414.848 euro per affrontare le conseguenze del collocamento in esubero di 1.249 dipendenti del gruppo Alitalia. Mi rallegro inoltre per la rapidità della procedura di valutazione della domanda italiana, durata meno di 5 mesi. È importante che questi fondi siano utilizzati, come le autorità italiane hanno già iniziato a fare in autonomia, per il sostegno attivo nella ricerca del lavoro e sulle misure di formazione, incluso il programma per il reinserimento nel mercato del lavoro dei lavoratori collocati in esubero di età superiore ai 50 anni. 8.12.   Ο ρόλος των τοπικών αρχών στις αναπτυσσόμενες χώρες για τη συνεργασία για την ανάπτυξη (A8-0232/2015 - Eleni Theocharous) Oral explanations of vote Jiří Pospíšil (PPE). – Paní předsedající, já jsem podpořil tuto zprávu. Jsem z České republiky, která podporuje a sama je aktivní v podpoře rozvojových zemí. Je třeba říci, že pro to další období 2014 až 2020 se příspěvek České republiky do Evropského rozvojového fondu zdvojnásobuje. Nás samozřejmě zajímá a trápí, nakolik ty peníze, které poskytujeme třetím zemím, jsou efektivně využívány. K tomu určitě může přispět tato zpráva, která jasně říká, že při přidělování a využívání těchto peněz se má více spolupracovat s místními orgány, ne pouze s centrálními vládami, protože v určitých případech, a také jsme o tom několikrát debatovali zde na plénu, využití peněz je často sporné a je otázka, nakolik ty peníze končí u konečných adresátů, u těch, kteří je potřebují a kterým mají pomoci. Takže větší zapojení místních orgánů, což je filozofie této zprávy, je podle mě správné. Já ji vítám, a proto jsem zprávu podpořil. Seán Kelly (PPE). – A Uachtaráin, vótáil mé i bhfabhar na tuarascála seo chomh maith agus ní raibh aon deacracht ag baint leis, mar bhí an chuid is mó de na Feisirí i bhfabhar chomh maith; sé chéad caoga a sé as sé chéad seachtó naoi a vótáil. Is maith sin, mar is ag an leibhéal áitiúil a dhéantar an chuid is mó den obair. Má dhéanann údaráis áitiúla an jab i gceart bíonn daoine sásta; feiceann siad cad atá á dhéanamh acu, agus dar ndóigh cabhraíonn sé leo saol níos fearr a bheith acu. Bíonn aithne ag daoine ar a chéile ag an leibhéal seo. Má théimíd trí na rialtais, uaireanta deachtóirí agus mar sin de, cuirtear a lán airgid amú agus ní úsáidtear an t-airgead mar is mian linn. Dá bhrí sin, is tuarascáil mhaith í seo agus cabhróidh sí leis na tíortha atá ag forbairt airgead a úsáid sa tslí a theastaíonn uainn. Andrejs Mamikins (S&D). – Kā mēs zinām, Eiropas Savienība ir pasaules lielākais finanšu un citas palīdzības formu donors. Mums kā vienam no attīstītākajiem un bagātākajiem reģioniem ir pienākums palīdzēt pārējiem. Un viens no efektīvākajiem šādas rīcības realizēšanas veidiem, manā skatījumā, ir sadarbība ar municipalitātēm. Lielā mērā ne reti tieši valstu reģioni ārpus galvaspilsētas sekmē nacionālo attīstību gan ekonomiskā, gan kulturālā, gan arī politiskā ziņā. Līdz ar to ir noteikti nepieciešams dalīties ar nacionālām bagātībām ar šādiem reģioniem un nekad — nekad — neaizmirst par perifēriju. Šis princips var tikt attiecināts uz jebkuru valsti, ne tikai attīstības gadījumā, piemēram, manu valsti — Latvijā pastāv spēcīga starpība ekonomiskās attīstības un vispārējās bagātības ziņā starp galvaspilsētu Rīgu un Latgales reģionu. Un es uzskatu, ka ņemot vērā tāda veida atbalstu, mēs varam iegūt ļoti labus rezultātus. Stanislav Polčák (PPE). – Paní předsedající, já jsem podpořil tuto zprávu své kolegyně z frakce a to nejen z důvodu toho, že považuji místní orgány za důležité, ale především proto, že tyto orgány podle mého přesvědčení mnohdy daleko lépe realizují cíle politiky Evropské unie a chrání její hodnoty, než jak je to vidět u centrálních vlád. Je to skutečně projev subsidiarity, decentralizace, dokonce bych řekl, že i jisté zásady proporcionality, která se projevuje v činnosti místních orgánů, a proto je třeba je podpořit v jejich úsilí. Já pokládám za podstatné, aby role místních orgánů odrážela i jejich roli rozpočtovou. Protože to mnohdy bohužel nezaznívá, ale pokud jsou například nedodržovány závazky centrální vlády na úrovni zadlužení země, tak se na ní místní orgány podílí velmi málo. V České republice je to pouze necelými deseti procenty, na rozdíl od dluhu centrální vlády. Tudíž je nutno vědět, že centrální orgány mnohdy hospodaří daleko hůře než místní orgány. Krisztina Morvai (NI). – Igennel szavaztam most is éppen azért, amiért az előző témában, hogy tudniillik az európai uniós közpénzeket ne lehessen elsikkasztani, haveri, baráti körök között szétosztani. És visszatérnék oda, ahol az előbb tartottam, hogy ez történik például a magyar hektáralapú, illetőleg területalapú földtámogatások esetében is. Örültem annak, és erre biztatom egyébként mindenfajta európai uniós pénznek a címzettjeit is, legyenek például ezek az afrikai helyi közösségek, vagy akár a magyar emberek, hogy forduljanak bizonyítékaikkal az illetékesekhez. Esetünkben meg fog jelenni most ezen a felvételen az OLAF-nak az ügyszáma és a címe, amely ügyszám alatt fut a magyarországi földmanipulációkkal kapcsolatos eset, és itt jelentsék be bizonyítékaikat. Written explanations of vote William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – Due to the vast amount of corruption present in local authorities in developing nations; there is a strong indication that taxpayers' money would be unsafe in the hands of local authorities in developing nations. The endemic nature of corruption at a local level in developing nations combined with weak data and records capability due to the absence of modern technology, means that allocating finance directly to local authorities will only increase this possibility. Therefore UKIP voted against this report based on this justification. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – No he votado a favor de este informe pues promueve el desarrollo de los acuerdos público- privados como eje del papel de las autoridades locales de los países empobrecidos. Rechazamos este tipo de consorcios ya que entendemos que este modelo de inversión imposibilita un verdadero proyecto de mejora de las condiciones de vida de la mayoría de la población de los países empobrecidos en el medio y largo plazo y busca asegurar los beneficios de las grandes corporaciones a costa de trasladar al sector público el riesgo de sus inversiones... No obstante, me he abstenido considerando que el informe incluye aspectos positivos sobre la necesidad de desarrollar los servicios públicos a nivel local, el refuerzo del papel de las autoridades locales para conseguir mayores cuotas de igualdad de género o la promoción de las organizaciones sociales para conseguir un desarrollo realmente inclusivo. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – There are aspects of this report which are good. I recognise the need for and benefit of internal devolution and decentralisation to strengthen local authorities and address regional development discrepancies. I acknowledged the role of local authorities in representing minorities and protecting their interests. However, the emphasis placed on the private sector as a «key enabler» of development and its encouragement of public-private initiatives means that I am unable to support the report and have abstained accordingly. Νίκος Ανδρουλάκης (S&D),
γραπτώς. – Με την έκθεση αυτή της Επιτροπής Ανάπτυξης, τονίζεται ο ρόλος της Τοπικής Αυτοδιοίκησης στην εφαρμογή της αναπτυξιακής βοήθειας στις Τρίτες Χώρες. Ιδιαίτερα μετά από την υιοθέτηση από την Γενική Συνέλευση του ΟΗΕ των Παγκόσμιων Αναπτυξιακών Στόχων για την επόμενη δεκαπενταετία, οι τοπικές κοινότητες θα πρέπει να έχουν ενεργό ρόλο. Για αυτό το λόγο η έκθεση καλεί την Ευρωπαϊκή Επιτροπή να αναλάβει δράση και οι κατευθύνσεις που έχει παρουσιάσει να μεταφραστούν σε πράξεις οι οποίες θα έχουν ουσιαστικό αποτέλεσμα. Για τους παραπάνω λόγους ψήφισα υπέρ της έκθεσης αυτής. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Cette résolution incite les États des pays en voie de développement à transférer une partie de leurs ressources budgétaires vers les autorités locales. L'objectif est de garantir une gouvernance correcte, responsable et transparente des autorités locales et des organisations de la société civile. Ce problème concernant directement l'organisation des États, je me suis opposée à ce texte. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą dėl vietos valdžios institucijų vaidmens vykdant vystomąjį bendradarbiavimą besivystančiose šalyse. Vietos valdžios institucijos vaidina pagrindinį vaidmenį nustatant, rengiant ir įgyvendinant vystymosi tikslus bei atlieka glaudžios jungties tarp bendruomenės, nacionalinių ir pasaulinių tikslų vaidmenį. Pritariu, kad būtina užtikrinti teisingesnį išteklių perkėlimą iš nacionalinio lygmens į regionus, miestus ir savivaldybes. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce rapport qui exclut les États des politiques européennes d'aide à destination des pays en développement. Ce n'est pas à l'Union européenne d'en décider, ce d'autant moins qu'elle montre tous les jours qu'elle poursuit des intérêts qui ne sont pas ceux de ses États membres. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – Dans le but de faire de la coopération décentralisée un des principaux moyens de mise en œuvre du cadre de développement post-2015 de l'UE, ce rapport invite la Commission européenne à: faire de la décentralisation un secteur de concentration de ses instruments financiers d'aide extérieure; intensifier ses efforts pour intégrer les autorités locales comme acteurs à part entière dans la mise en œuvre du 11e Fonds européen de développement. J'ai appuyé ce rapport qui porte l'idée que la planification stratégique au niveau national et local est absolument nécessaire pour la promotion et l'intégration des dimensions sociales, économiques et environnementales de l'aide au développement. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Ce rapport sur le rôle des autorités locales des pays en développement en matière de coopération au développement nous indique qu'il est essentiel de garantir une gouvernance correcte, transparente et responsable des autorités locales et des organisations de la société civile. Le rapport exhorte l'Union européenne de promouvoir la coopération décentralisée comme un moyen de mettre en œuvre le développement d'un cadre post-2015 et encourage les gouvernements nationaux à transférer des ressources au niveau local ou régional (décentralisation). Ce rapport estime que cela serait un moyen de lutte contre la corruption notamment des multinationales. Je m'oppose fortement aux recommandations de ce rapport car j'estime que l'organisation des États relève d'un choix les concernant directement et que la décentralisation ne limitera en rien la corruption. Au contraire, en Europe, la décentralisation augmente les coûts, les contraintes et encourage les arrangements au niveau local. Enfin, ce rapport veut porter atteinte à la souveraineté des États et c'est pourquoi j'ai voté contre. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Pur essendo condivisibile in molti suoi punti, ho scelto di esprimermi con un voto di astensione rispetto a questa relazione perché tocca argomenti noti senza proporre soluzioni concrete e innovative. Malin Björk (GUE/NGL),
skriftlig. – Jag har lagt ner rösten. Det finns positiva skrivningar om det civila samhällets roll och vikten av jämställdhetsarbete, samtidigt bygger betänkandet på en hållning där den privata sektorn ses som den mest essentiella aktören för utveckling. Därför väljer jag att lägga ner rösten. José Blanco López (S&D),
por escrito. – Las autoridades locales son el agente estatal clave para la consecución de los objetivos de desarrollo sostenible que acaban de ser adoptados en Nueva York y que conformarán el nuevo programa mundial de desarrollo para los próximos quince años. Es esencial su papel en la protección de las poblaciones vulnerables en los países de renta media y muy especial en los Estados frágiles que se encuentran en crisis. Este informe propone que se refuerce la descentralización de la cooperación al desarrollo y que se pongan en marcha asociaciones innovadoras para garantizar resultados positivos en la ejecución de la nueva agenda para el desarrollo, las conclusiones de la Cumbre sobre el Cambio Climático. Hay que destacar la necesidad urgente de que se integre a las autoridades locales como agentes de pleno derecho en la aplicación del Fondo Europeo de Desarrollo y del Instrumento de Cooperación al Desarrollo. También se recoge el establecimiento de una asociación entre la Unión Europea y las autoridades locales, además fomenta los acuerdos de colaboración entre dichas autoridades de los Estados miembros y las autoridades locales de los países en desarrollo, en áreas como la formación y la capacidad humana. Apoyo, por tanto, el presente informe. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kadangi vietos valdžios institucijos, vykdant vystomąjį bendradarbiavimą besivystančiose šalyse, atlieka pagrindinį vaidmenį apsaugant pažeidžiamas gyventojų grupes krizių ištiktose nestabiliose šalyse ir vidutines pajamas gaunančiose šalyse. Pagal naują visuotinę vystymosi programą sudaromos sąlygos užtikrinti plataus masto pilietinės visuomenės organizacijų, vietos valdžios institucijų ir nacionalinių parlamentų dalyvavimą. Taigi, svarbu suteikti galias vietos valdžios institucijoms ir pilietinės visuomenės organizacijoms, siekiant užtikrinti teisingą, skaidrų ir atskaitingą valdymą. Europos Parlamentas ragina ES ir toliau skirti ypatingą dėmesį vietos valdžios institucijoms vystymosi planavimo, įgyvendinimo ir finansinės pagalbos teikimo srityje. Taip pat svarbu užtikrinti, kad vietos valdžios institucijoms būtų geriau atstovaujama tarptautinėse derybose dėl laikotarpio po 2015 m. vystymosi darbotvarkės priėmimo Tarptautinėje vystymosi finansavimo konferencijoje ir 21-ojoje Jungtinių Tautų klimato kaitos konferencijoje (COP 21). Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – A jelentés a helyi hatóságok szerepének fontosságát hangsúlyozza a nemzetközi fejlesztés területén. Mivel ezen intézmények fontos szerepet játszanak az állampolgárok életében, véleményformáló, mobilizáló szerepük nagyban hozzájárulhat a változáshoz olyan kihívások kezelésében mint a társadalmi kirekesztettség, a migráció, az élelmiszerbiztonság, a közbiztonság, a jogérvényesülés vagy környezeti kihívások mind fontos szerephez jutnak a helyi hatóságok. A helyi szintű jó kormányzás elérése tehát összességében fontos feltétele a fenntartható fejlődés megvalósulásának. A fenti célokkal egyetértek, ezért a néppárti vonalat követve, szavazatommal támogattam a jelentés elfogadását. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Kolikokrat smo v Sloveniji opozarjali, da mora pri gospodarskem razvoju sodelovati tudi lokalna in regionalna raven. Ta je bliže državljanom, je odgovornejša in ohranja stik s tistim, kar ljudje resnično hočejo. Dobro vodenje na lokalni ravni je ključ do vzdržnega razvoja, načelo subsidiarnosti pa je ena od tistih stvari, ki bi jo morale v čim večji meri upoštevati vse nacionalne vlade. Poročilo v veliki meri podpira tak pristop, zato sem ga z veseljem podprl. Vesel bi pa bil, če bi si to poročilo prebral tudi kdo od tistih, ki danes v Sloveniji govorijo o spremembah na področju lokalne samouprave. Simona Bonafè (S&D),
per iscritto. – Gli obiettivi di sviluppo del Millennio promossi dalle Nazioni Unite rappresentano un progetto concordato con tutti i paesi del mondo e condiviso dalle più grandi istituzioni internazionali, tra cui l'Unione europea. Il Fondo europeo di sviluppo e gli strumenti di cooperazione a disposizione dell'Unione hanno largamente contribuito all'attuazione di questi obiettivi. Nella pianificazione delle strategie di sviluppo è fondamentale aumentare gli sforzi affinché i traguardi globali si traducano in dinamiche nazionali e locali. Le autorità locali sono infatti attori fondamentali fin dalle primissime fasi della pianificazione della crescita di una specifica comunità ed il loro contributo nella definizione dell'agenda di sviluppo europea è un'opportunità che non dobbiamo perdere. In questo modo, aiuteremmo i governi nazionali ad assumersi responsabilità sulla gestione delle risorse e faciliteremmo la comunità internazionale ad investire in modo più mirato sulle specifiche problematiche territoriali di ciascuna realtà. Per questi motivi sostengo a pieno la necessità di una cooperazione decentrata e di un dialogo regolare con la società civile e locale della definizione dell'agenda post-2015. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće o ulozi lokalnih vlasti zemalja u razvoju u razvojnoj suradnji. Izvješće pozdravlja uspostavu suradnje na razini EU-a sa zemljama u razvoju, te poziva Uniju na promicanje decentralizirane suradnje kao način provedbe okvira razvoja. Marie-Christine Boutonnet (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre le rapport concernant «Le rôle des autorités locales des pays en développement en matière de coopération au développement». En effet, ce rapport exclut les États des politiques européennes d'aide au développement. Les États bénéficiaires doivent pouvoir répartir les aides au développement selon leurs souhaits de politique nationale. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché ritengo che la pianificazione strategica a livello nazionale, e soprattutto, locale, sia fondamentale per la promozione e l'integrazione delle tre principali dimensioni dello sviluppo: la dimensione sociale, quella economica e quella ambientale. È importante che le autorità locali degli Stati membri e degli Stati che ricevono i fondi si impegnino per rendere più efficiente il sistema della cooperazione allo sviluppo. Renata Briano (S&D),
per iscritto. – Qualsiasi programma di sviluppo sociale ed economico non può radicarsi senza la partecipazione attiva di chi vive e amministra il territorio oggetto dell'intervento. Non basta l'appoggio dell'autorità centrale – spesso troppo labile e percepita come distante o estranea dai cittadini delle aree rurali – per avere successo: coerentemente con quanto emerso dai gruppi di lavoro sugli obiettivi di sviluppo sostenibile (OWG) dell'Assemblea generale delle Nazioni Unite è necessario focalizzare l'attenzione sui livelli di governo subnazionali, regionale e locale. L'UE deve adottare e promuovere una nuova forma di cooperazione, decentrata, come mezzo per attuare il quadro di sviluppo previsto per il prossimo quinquennio. Il decentramento deve essere un settore prioritario per l'impiego degli strumenti finanziari di aiuto esterno, quali SCS e FES, e deve essere affiancato dall'integrazione delle autorità locali come attori a pieno titolo dell'attuazione dell'XI FES a livello dei paesi partner, delle loro regioni e gli aiuti di settore. Oggi la priorità assoluta deve essere la tutela del diritto alle cure mediche e all'accesso all'acqua: il gruppo di controllo sul raggiungimento degli OMS ha dimostrato che è impossibile realizzare questi obbiettivi senza coinvolgere le autorità locali che, materialmente, controllano queste risorse; la buona cooperazione non può che essere territoriale. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Ce rapport préconise de promouvoir la décentralisation dans les pays en développement et d'encourager les gouvernements à transférer une partie de leurs compétences aux instances locales. Selon le rapporteur, la décentralisation serait le moyen le plus efficace pour lutter contre la corruption des élus, notamment orchestrée par les représentants des grands groupes, et contribuerait à mieux répondre aux besoins de leurs administrés. Pour cela, les gouvernements nationaux seraient vivement conviés à procéder à de vastes transferts budgétaires en faveur des collectivités locales. Fidèle à elle-même, la Commission européenne tente de propager sa vision erronée d'une organisation territoriale. La décentralisation ne limite en rien la corruption des élus, elle ne permet pas de réaliser des économies budgétaires. Nous le constatons, en Europe et surtout en France, elle est source de gabegies, de doublons administratifs inutiles et coûteux pour le contribuable. Enfin, l'organisation territoriale relève de la compétence des États et les instances européennes n'ont pas à s'immiscer dans les affaires nationales de pays souverains. C'est pourquoi j'ai voté contre ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Autoritățile locale joacă un rol fundamental în definirea, organizarea și realizarea obiectivelor de dezvoltare, reprezentând o punte de legătură solidă între obiectivele la nivel comunitar și național și global, în timp ce au un rol crucial în protejarea populațiilor vulnerabile din statele fragile aflate în situație de criză și din țările cu venituri medii. În acest context, trebuie menționat faptul că stabilirea unor acorduri de parteneriat între autoritățile locale din statele membre ale Uniunii Europene și autoritățile locale din țările în curs de dezvoltare ar putea fi benefică, mai ales în domenii precum formarea și capacitatea umană, pentru a beneficia cât mai mult de pe urma acestora. Am votat în favoarea raportului referitor la rolul autorităților locale în cooperarea pentru dezvoltare în țările în curs de dezvoltare deoarece acesta subliniază rolul esențial pe care-l au autoritățile locale în țările în curs de dezvoltare și, mai ales, conferă o definire mai clară a agendei de dezvoltare în procesul pentru perioada de după 2015. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto di astensione. Risulta davvero difficile dare un voto negativo alla relazione della Commissione per lo sviluppo, nonostante lo scetticismo con cui molto spesso approcciamo le relazioni approvate in DEVE. Certo, il testo non fa proposte originali; gli argomenti toccati sono quelli noti da tempo e tra le righe traspare un giudizio ottimistico e positivo. In verità, uno dei grandi problemi delle politiche di sviluppo è proprio quello degli scarsi risultati raggiunti. In questo senso ci saremmo sentiti più a nostro agio con un documento che attaccasse la Commissione europea per non aver saputo, in tutti questi anni, davvero attivare in maniera efficace dei controlli sull'ingente massa di aiuti che, comunque, giunge dall'Europa. In una relazione sul coinvolgimento delle autorità locali dei paesi in via di sviluppo avremmo preferito che il Parlamento osasse di più, perché il tema è importante e necessità soluzioni. Il coinvolgimento delle autorità locali nelle politiche di sviluppo non solo è doveroso – onde evitare che gli aiuti si disperdano o non portino risultati – ma è pure in linea con gli ideali della Lega Nord. Diversi dei cenni che fa il testo sono importanti. I riferimenti all'importanza del rafforzamento del ruolo delle popolazioni autoctone nella pianificazione dello sviluppo è assolutamente condivisibile. Cristian-Silviu Bușoi (PPE),
în scris. – În domeniul cooperării pentru dezvoltare, obiectivul principal al Uniunii Europene îl constituie combaterea sărăciei. Nu este numai o obligație morală, ci și o contribuție la construirea unei lumi mai stabile, mai prospere și mai echitabile. Conform Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene, UE asigură coerența între diferitele sale politici și acțiuni și ține seamă de cooperarea pentru dezvoltare la punerea în aplicare a politicilor ce pot afecta țările în curs de dezvoltare. În acest sens, consider că, prin consolidarea rolului autorităților locale în cooperarea pentru dezvoltare din aceste țări, se vor putea îndeplini sarcinile asumate de către Parlamentul European în Rezoluția din 13 iunie 2013 referitoare la Obiectivele de dezvoltare ale mileniului. UE poate sprijini acest proces printr-o participare efectivă în faza de planificare în materie de dezvoltare, la implementare și în fluxurile de ajutor financiar acordate autorităților locale din aceste state. Prin urmare, susțin adoptarea raportului privind rolul autorităților locale din țările în curs de dezvoltare în cooperarea pentru dezvoltare. Alain Cadec (PPE),
par écrit. – Le rôle des autorités locales est déterminant pour la coopération au développement. La coopération décentralisée a montré des résultats bénéfiques dans le partage des bonnes pratiques. Il est important que ces coopérations soient vectrices d'incitations à la bonne gouvernance et à la lutte contre la corruption. L'Union européenne est très avancée en matière de structures sociales et économiques. Elle doit être en mesure d'exporter ses valeurs et ses normes dans le monde. La coopération décentralisée constitue une manière d'atteindre cet objectif. J'ai voté en faveur de ce rapport. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Il mio voto favorevole sulla relazione sul «ruolo delle autorità locali dei paesi in via di sviluppo nella cooperazione allo sviluppo», perché le autorità locali ricoprono un ruolo determinante nella definizione, nell'organizzazione e nel conseguimento degli obiettivi di sviluppo. È necessario anche tener presente che entro il 2050 si prevede una crescita della popolazione mondiale dai circa 7 ai 9,3 miliardi di persone, con la maggior parte di essa prevista proprio nei paesi in via di sviluppo, dunque l'UE deve continuare a dedicare particolare attenzione alle autorità locali nella pianificazione, nell'attuazione e nei flussi finanziari dello sviluppo, riconoscendo e rafforzando l'aiuto pubblico decentrato al fine di assicurare la loro più intensa partecipazione nella definizione delle strategie di sviluppo. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – This report contains some positive provisions. It supports internal devolution and decentralisation to strengthen local authorities and acknowledges the role of local authorities in representing minorities and protecting their interests. However, the emphasis placed on the private sector as a «key enabler» of development and its encouragement of public-private initiatives meant that I had to abstain on this vote. James Carver (EFDD),
in writing. – Due to the vast amount of corruption present in local authorities in developing nations; there is a strong indication that taxpayers' money would be unsafe in the hands of local authorities in developing nations. The endemic nature of corruption at a local level in developing nations combined with weak data and records capability due to the absence of modern technology, means that allocating finance directly to local authorities will only increase this possibility. Therefore I voted against this report based on this justification. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report because I believe that local authorities are regarded as essential state and institutional actors in local governance. Local authorities are important in the emergence of grassroots democracy and sustainable territorial development on the basis of local-community involvement. This will have an essential role to play in achieving the post-2015 objectives. Local governments are on the frontline to deal with an increasing number of crises, but that most of the time they lack the capacity, and the means, to develop an effective response and the EU should support their development. I believe that it is more effective to act at local level in order to improve living conditions for communities. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Le autorità locali ricoprono in tutta evidenza un ruolo centrale nella definizione, organizzazione e conseguimento degli obiettivi di sviluppo. È quindi di primaria importanza che queste vengano coinvolte, in quanto possono, a loro volta, più facilmente conoscere e coinvolgere le popolazioni locali e gli strati maggiormente in difficoltà. Nel nuovo quadro di sviluppo sostenibile globale, il coinvolgimento delle autorità locali è possibile e ho quindi votato convintamente a favore della relazione. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – Le rapport en question exhorte l'UE à promouvoir la coopération décentralisée comme un moyen de mettre en œuvre le développement d'un cadre post-2015. Il souligne la nécessité d'encourager les gouvernements nationaux à transférer une partie de leurs ressources budgétaires nationales à des niveaux gouvernementaux régionaux et locaux. Or, l'organisation des États relève d'un choix les concernant directement. Il s'agirait donc d'une ingérence. Cette proposition pourrait porter atteinte à la souveraineté des États et ne contribue en rien à limiter la corruption, contrairement à ce que souligne le rapporteur. J'ai voté contre ce rapport. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Ορθά τονίζεται η ανάγκη να διασφαλιστεί μια πιο δίκαιη μεταφορά οικονομικών πόρων από το εθνικό επίπεδο στο επίπεδο υποπεριφέρειας, δήμων και κοινοτήτων. Απαιτείται να ενθαρρυνθούν τα κράτη- μέλη να μεταφέρουν μέρος των εθνικών δημοσιονομικών πόρων στις περιφερειακές και τοπικές αρχές και να δοθεί μεγαλύτερη στήριξη στην ενίσχυση της χρηματοπιστωτικής και δημοσιονομικής ικανότητας των ΟΤΑ. Καθίσταται απαραίτητο να χρησιμοποιηθεί ένα μέρος της ευρωπαϊκής δημοσιονομικής βοήθειας για τη χρηματοδότηση των ΟΤΑ. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della relazione sul ruolo delle autorità locali dei paesi in via di sviluppo nella cooperazione allo sviluppo. La relazione ribadisce che le autorità locali devono assumere un ruolo essenziale nel conseguimento degli obiettivi post-2015, in quanto soggetti pubblici ed istituzionali ai fini della governance locale, dell'affermarsi della democrazia di base, di uno sviluppo sostenibile basato sulla partecipazione delle popolazioni locali e della loro espressione democratica. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta poiché ritengo che le autorità locali svolgano un ruolo importante nella tutela delle popolazioni vulnerabili negli Stati fragili in crisi e negli Stati a reddito medio. Inoltre l'Unione europea ha partecipato fortemente al sostegno delle autorità locali dei paesi in via di sviluppo, inteso a concorrere la riduzione della povertà. Il nuovo quadro di sviluppo sostenibile globale offre l'opportunità di garantire un'ampia partecipazione delle organizzazioni della società civile, necessaria per garantire una governance corretta, trasparente e responsabile. Infine concordo pienamente sul fatto che debba essere incrementata la cooperazione internazionale per il contrasto ai flussi finanziari illeciti al fine di garantire la parità nel settore dell'imposizione fiscale sulle aziende locali e internazionali. David Coburn (EFDD),
in writing. – Due to the vast amount of corruption present in local authorities in developing nations, there is a strong indication that taxpayers' money would be unsafe in the hands of local authorities in developing nations. The endemic nature of corruption at a local level in developing nations combined with weak data and records capability due to the absence of modern technology, means that allocating finance directly to local authorities will only increase this possibility. Therefore UKIP voted against this report based on this justification. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – As autoridades locais, enquanto atores estatais e institucionais essenciais da governação local, do fomento da democracia a nível básico e do desenvolvimento territorial sustentável, têm um papel essencial a desempenhar na realização dos objetivos pós-2015. Recorde-se que são as autoridades locais que, em virtude da sua aproximação mais estreita com as populações, refletem, de modo mais fiel, as necessidades das populações e conseguem, de forma mais eficiente e rápida, acudir em situações de necessidade. Assim o evidenciaram os resultados da concretização dos Objetivos do Milénio, em especial na luta contra a pobreza e na prestação de serviços comunitários, como o fornecimento de água, o saneamento, os cuidados de saúde primários e a educação. Apoio o Relatório Theocharous nomeadamente por frisar este papel central das autoridades locais na política de cooperação para o desenvolvimento, incentivar a conclusão de acordos de parceria entre as autoridades locais dos Estados-Membros e dos países em desenvolvimento em domínios como a formação e o reforço das capacidades humanas, reconhecer a necessidade de participação das populações indígenas na definição de planos de desenvolvimento e investimento local e regional e a criação de novos meios de financiamento descentralizados adaptados às características destas entidades. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Poiché le autorità locali sono enti pubblici vicini ai cittadini, esse hanno il dovere di garantire una governance territoriale trasparente e responsabile, che rispetti il principio di democrazia e faciliti uno sviluppo sostenibile. Le autorità locali svolgono un ruolo essenziale all'interno del nuovo quadro di sviluppo sostenibile globale basato sull'agenda di sviluppo adottata dalle Nazioni Unite per il periodo post-2015. Gli obiettivi e le sfide più critici in materia di governance locale nei paesi in via di sviluppo riguardano la capacità di garantire servizi primari quali l'istruzione, la sanità, il lavoro, i trasporti e le infrastrutture, in vista anche del continuo aumento demografico e del processo di urbanizzazione crescente nei paesi in via di sviluppo. Ho votato a favore della relazione perché credo che le autorità locali debbano beneficiare di un maggior grado di autonomia, acquisire competenze specifiche e ricevere maggiori finanziamenti sia pubblici che privati. L'Unione europea ha fortemente promosso il sostegno delle autorità locali nei paesi meno sviluppati e il conseguimento degli Obiettivi di sviluppo del Millennio. La realizzazione di tali obiettivi dipenderà dell'azione di governance locale e dall'istituzione di solidi partenariati col settore privato e la società civile. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – Local government is the lifeblood and foundation of Europe. They are the frontlines of democracy and are able to listen clearly to the voices and concerns of citizens, with strong potential to directly impact people's lives. This is because local government requires honour and sacrifice to be successful. Corruption, funds mismanagement, bribery, and other faults have no place in modern Europe and Member States. As an MEP I strongly urge the European Parliament to use its power to maintain checks over the effectiveness of local governments using civil conduct codes and regulations to root out ineffectiveness. In order to provide services for citizens, promote sustainable practices for the future I am voting in favour of this proposal because it recognises the invaluable importance of regional governance in our society. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – No he votado a favor de este informe pues promueve el desarrollo de los acuerdos público- privados como eje del papel de las autoridades locales de los países empobrecidos. Rechazamos este tipo de consorcios ya que entendemos que este modelo de inversión imposibilita un verdadero proyecto de mejora de las condiciones de vida de la mayoría de la población de los países empobrecidos en el medio y largo plazo y busca asegurar los beneficios de las grandes corporaciones a costa de trasladar al sector público el riesgo de sus inversiones... No obstante, me he abstenido considerando que el informe incluye aspectos positivos sobre la necesidad de desarrollar los servicios públicos a nivel local, el refuerzo del papel de las autoridades locales para conseguir mayores cuotas de igualdad de género o la promoción de las organizaciones sociales para conseguir un desarrollo realmente inclusivo. Andrea Cozzolino (S&D),
per iscritto. – Statistiche recenti rilevano che entro il 2050 si prevede una crescita della popolazione mondiale fino a 9,3 miliardi di persone; una crescita in gran parte concentrata nei paesi in via di sviluppo, e in particolare nelle aree urbane. Un eccesso di concentrazione e di conseguente urbanizzazione che mette a rischio la sostenibilità dello sviluppo: circa due miliardi e mezzo di nuovi abitanti delle citta necessiteranno di istruzione, servizi sanitari, posti di lavoro, alimenti, trasporti, alloggi. Si tratta di sfide cruciali per le autorità locali e regionali cui sarà demandato un compito fondamentale. Per questo come istituzioni europee abbiamo il dovere di mettere queste autorità in condizione di svolgere al meglio questo ruolo, a cominciare dalla capacità di mobilitazione delle entrate pubbliche e dal rafforzamento del sistema fiscale. Dobbiamo agire, in maniera complementare, per sostenere l'emersione di una classe media attraverso la promozione dell'imprenditoria privata, specialmente tra i giovani e le donne. Allo stesso tempo, dobbiamo favorire la crescita del ruolo delle organizzazioni della società civile contribuendo allo sviluppo di meccanismi di dialogo regolare. Solo in questo modo riusciremo a creare i presupposti per una gestione ordinaria dei flussi, che eviti il ripetersi di crisi che, sappiano, producono ripercussioni anche sull'Europa. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of this resolution since it welcomes the establishment of a partnership at EU level with local authorities and encourages the establishment of partnership arrangements between these local authorities in EU Member States and local authorities in developing countries in areas such as training and human capacity. I believe that local authorities can play an essential role in achieving the post-2015 Sustainable Development Goals, which have just been adopted in New York and which shape the new global development agenda for the next fifteen years. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Deoarece reducerea sărăciei ține de aspecte de inechitate, iar inegalitățile între țări și în interiorul acestora s-au adâncit atât în țările dezvoltate, cât și în țările în curs de dezvoltare, consider că în domeniul dezvoltării este necesar să se asigure un transfer mai echitabil al resurselor financiare de la nivel național la nivelul subregional, al orașelor sau al localităților. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport d'initiative souligne l'importance d'une gouvernance locale de qualité dans les pays en développement, afin de répondre aux défis de l'exclusion sociale, de la sécurité alimentaire, de l'urbanisation rapide, de l'épuisement des ressources, de la sécurité publique et de la violence, de l'adaptation au changement climatique ou encore de l'état de droit et de l'accès à la justice. Considérant qu'il convient de favoriser le développement d'administrations locales efficaces et leurs liens avec la société civile, j'ai voté en faveur. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – J'ai voté en faveur de ce rapport d'initiative pour renforcer le rôle des autorités locales dans le cadre de notre coopération au développement. La planification stratégique au niveau local est déterminante pour mobiliser les opinions publiques et renforcer l'efficacité de notre aide au développement. Andor Deli (PPE),
írásban. – A jelentés a helyi hatóságok szerepének fontosságát hangsúlyozza a nemzetközi fejlesztés területén. Mivel ezen intézmények fontos szerepet játszanak az állampolgárok életében, véleményformáló, mobilizáló szerepük nagyban hozzájárulhat a változáshoz olyan kihívások kezelésében mint a társadalmi kirekesztettség, a migráció, az élelmiszerbiztonság, a közbiztonság, a jogérvényesülés vagy környezeti kihívások mind fontos szerephez jutnak a helyi hatóságok. A helyi szintű jó kormányzás elérése tehát összességében fontos feltétele a fenntartható fejlődés megvalósulásának. A fenti célokkal egyetértve, a néppárti vonalat követve, szavazatommal támogattam a jelentés elfogadását. Jean-Paul Denanot (S&D),
par écrit. – Pour avoir pendant plus de 10 ans, à la tête d'un exécutif régional, soutenu une politique de coopération décentralisée avec plusieurs villes et provinces du sud et en particulier au Burkina Faso, je voudrais souligner certaines propositions clés de ce rapport qui vont dans le bon sens et sont de nature à faire progresser les pratiques. J'appuie sans réserve la nécessité de maintenir les budgets d'aide au développement et de coopération décentralisée qui sont des moteurs dans la lutte contre la pauvreté, les conflits, les crises humanitaires et climatiques, et partant qui permettront de limiter les flux massifs de populations déstabilisantes pour les pays du Sud comme pour ceux du Nord. Au-delà de l'impulsion politique, je soutiens également l'implication des populations, du secteur privé et de la société civile dans ces procédures. Le diagnostic sur les besoins doit émerger localement. De même, il faut renforcer les échanges de savoir-faire de part et d'autre par un réseau de microprojets. Enfin, j'encourage les États à transférer les ressources budgétaires aux gouvernement régionaux et locaux, mieux placés pour encourager la multiplication des projets de nature à lier les communautés du Sud et du Nord et à créer des solidarités partagées fondamentales pour le progrès humain. Gérard Deprez (ALDE),
par écrit. – Les autorités locales jouent un rôle essentiel dans la définition et la mise en œuvre de la politique de développement européenne et internationale. Elles sont les fournisseurs de tous les services publics de base. La reconnaissance et la prise en compte de leur expertise doit donc être un élément central de la mise en œuvre de la politique européenne de coopération et de développement. J'ai soutenu ce rapport parce qu'il souligne le rôle clé de la décentralisation et qu'il appelle l'Union européenne à promouvoir la coopération décentralisée comme moyen de mise en œuvre du cadre de développement post-2015. La Commission devrait renforcer ses efforts pour intégrer les autorités locales comme acteurs à part entière de la mise en œuvre du Fonds européen de développement. Les États membres devraient quant à eux réserver une place suffisante aux autorités locales dans leurs programmes de développement et coordonner leurs actions avec celles de la Commission et d'autres États membres. Mireille D'Ornano (ENF),
par écrit. – Ce rapport comptait imposer aux États membres une obligation de fédéraliser son territoire. L'Union européenne tente en effet à nouveau de contraindre les États à pousser jusqu'à l'absurde une décentralisation qui est loin d'avoir profité à notre pays. Autant du point de vue du chevauchement des compétences que de la multiplication des coûts, la décentralisation est loin de produire les effets escomptés. Ainsi, en voulant forcer la main aux États dans l'organisation de leur propre territoire, l'Union européenne poursuit son projet de rabaissement de la souveraineté des États. Comme la réforme territoriale de fusion des régions l'a déjà prouvé en France, ces réformes de l'organisation territoriale des États relèvent de projets imprécis et hasardeux. Il n'est pas concevable qu'un pays, dont l'un des principaux attributs de sa souveraineté est la maîtrise de l'organisation de son territoire, puisse être dépossédé de ses prérogatives régaliennes. C'est pourquoi j'ai voté contre ce rapport. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Открай време политиците разглеждат различни възможности да подобрят ефективността на международната помощ в сферата на развитието. Десетилетия наред бяхме свидетели как тази помощ за развитие на най-бедните държави е прахосвана в корупционни сделки и не достига до хората. Настоящият доклад е стъпка именно в посока подобряване на ефикасността, защото разглежда ролята на местните органи в процеса на развитие. Подкрепям мнението на докладчика, който счита, че е нужна децентрализация във външната помощ на Съюза, защото по този начин помощта ще достигне до най-нуждаещите се, ще помогне за развитието на малкия и средния бизнес и като цяло ще овласти хората на местно ниво. Именно затова силно подкрепям настоящия доклад на г-жа Елени Теохарус. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Καταψηφίζουμε, διότι, αν και η έκθεση έχει πολλά καλά στοιχεία, εντούτοις δίνει βαρύτητα στην λεγόμενη «κοινωνία των πολιτών», όρος που απλά υποδεικνύει την συμμετοχή ΜΚΟ στην λήψη των αποφάσεων. Η άποψη μας είναι πως αυτές οι οργανώσεις δεν έχουν καμία νομιμοποίηση να επεμβαίνουν, εκπροσωπούν μόνο τα μέλη τους και όχι την κοινωνία, ενώ πολύ συχνά εκπροσωπούν συμφέροντα αντίθετα και από τα συμφέροντα του Λαού αλλά και του κράτους. Norbert Erdős (PPE),
írásban. – A jelentés a helyi hatóságok szerepének fontosságát hangsúlyozza a nemzetközi fejlesztés területén. Mivel ezen intézmények fontos szerepet játszanak az állampolgárok életében, véleményformáló, mobilizáló szerepük nagyban hozzájárulhat a változáshoz olyan kihívások kezelésében, mint a társadalmi kirekesztettség, a migráció, az élelmiszerbiztonság, a közbiztonság, a jogérvényesülés vagy környezeti kihívások mind fontos szerephez jutnak a helyi hatóságok. A helyi szintű jó kormányzás elérése tehát összességében fontos feltétele a fenntartható fejlődés megvalósulásának. A fenti célokkal egyetértve, a néppárti vonalat követve, szavazatommal támogattam a jelentés elfogadását. Fredrick Federley (ALDE),
skriftlig
. – Det här är ett bra betänkande som betonar de lokala myndigheternas roll i utvecklingsarbetet och vikten av samarbete mellan lokala myndigheter, den privata sektorn och det civila samhället. Jag tycker särskilt att de delar av betänkandet som lyfter fram behovet av att tilldela europeiskt budgetstöd till lokala myndigheter samt ökad decentralisering av budgetmedel är viktiga ställningstaganden för att främja lokal utveckling och stärka lokala förvaltningsnivåer. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – Segundo os estudos mais recentes está previsto um crescimento da população mundial de cerca de sete mil milhões para 9,3 mil milhões de pessoas em 2050, prevendo-se maior incidência nos países em desenvolvimento, especialmente nas áreas urbanas. Cerca de 2,5 mil milhões de novos habitantes em áreas urbanas necessitarão de ter acesso a educação, serviços de saúde, emprego, alimentação, saneamento, transportes, habitação e eletricidade, o que coloca desafios essenciais para as autoridades locais e regionais. Ora, na minha opinião as autoridades locais, enquanto atores estatais e institucionais essenciais da governação local, terão um papel essencial a desempenhar na realização dos objetivos pós-2015. Concordo que é mais eficaz atuar a nível local para melhorar as condições de vida das populações, em particular nos meios rurais sendo que o novo quadro de desenvolvimento sustentável global oferece uma oportunidade para garantir uma ampla participação das organizações da sociedade civil (OSC), das autoridades locais e dos parlamentos nacionais. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre cette délibération parce que je considère que la coopération doit rester du domaine de compétence des États. Raffaele Fitto (ECR),
per iscritto. – Considerando che le autorità locali svolgono un ruolo determinante nella salvaguardia delle popolazioni vulnerabili e nella salvaguardia della governance locale; considerando inoltre che è necessario assicurare loro la più intensa partecipazione nella definizione delle strategie di sviluppo, ho espresso il mio voto a favore della relazione a firma della collega Theocharous. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I abstained on this vote because of the support for public-private policies which has done nothing but bleed public funding dry. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – Európska únia si zachováva vysoký štandard pri ochrane ľudských práv a slobôd a snaží sa ísť príkladom pre celý svet a presadzovať ich dodržiavanie a rešpektovanie aj v tretích krajinách. Znepokojúci je preto prípad talianskej spoločnosti Hacking Team, ktorá predáva nástroje umožňujúce vládam a iným používateľom monitorovať a zaznamenávať každý digitálny pohyb jednotlivca vrátane krajín, ktoré EÚ kritizovala pre stav týkajúci sa otázky dodržiavania ľudských práv, vrátane Azerbajdžanu, Bahrajnu, Egypta, Maroka a Uzbekistanu. Európska komisia musí promptne reagovať, pretože trh na ktorom táto predmetná firma pôsobí, je v súčasnosti veľmi málo kontrolovaný a do veľkej miery neregulovaný, a vyslať tak svojim konaním partnerom jasný signál, že porušovanie a nedodržiavanie základných ľudských práv a slobôd nebude v Európskej únií tolerované. Európska komisia musí nájsť spôsob ako zastaviť účinnými politikami predaj produktov, ktoré umožňujú takéto porušovanie. V súvislosti s predmetnou problematikou by sa Európska komisia mala vážne zamyslieť nad rozpočtom Európskej agentúry pre bezpečnosť sietí a informácií, ktorá dlho trpí značným finančným poddimenzovaním. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – È indubbio il ruolo fondamentale che le autorità locali possono svolgere nel corretto e funzionale uso dei fondi di aiuto allo sviluppo. Non posso però sostenere pienamente questa relazione e perciò opterò per un voto di astensione in quanto non c'è traccia di nessuna autocritica al sistema usato fino ad ora dall'UE. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Καταψηφίζω την έκθεση σχετικά με το ρόλο των τοπικών αρχών στις αναπτυσσόμενες χώρες για τη συνεργασία για την ανάπτυξη, διότι, αν και η έκθεση έχει πολλά καλά στοιχεία, εντούτοις δίνει βαρύτητα στην λεγόμενη «κοινωνία των πολιτών», όρος που απλά υποδεικνύει την συμμετοχή ΜΚΟ στην λήψη των αποφάσεων. Η άποψη μου είναι πως αυτές οι οργανώσεις δεν έχουν καμία νομιμοποίηση να επεμβαίνουν, εκπροσωπούν μόνο τα μέλη τους και όχι την κοινωνία, ενώ πολύ συχνά εκπροσωπούν συμφέροντα αντίθετα και από τα συμφέροντα του λαού αλλά και του κράτους. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – Local authorities will play an essential role in achieving the post-2015 Sustainable Development Goals that have just been adopted in New York and that shape the new global development agenda for the next fifteen years. Moreover they play a crucial role in safeguarding vulnerable populations in fragile crisis conditions. I strongly support partnership programs with local authorities with a view of ensuring that they are the main actors who implement the new agenda at the level that is closest to citizens. Acknowledgement of their role as state stakeholders represents a major step forward for the EU's new development agenda. However these new guidelines must be translated into effective implementation, both in terms of the 11th European Development Fund and in terms of the Development Cooperation Instrument. I welcome the establishment of a partnership at the EU level with Local Authorities and I encourage the establishment of partnership arrangements between local authorities in EU Member States and local authorities in developing countries in areas such as training and human capacity. Promoting decentralised cooperation is a way of implementing the post- 2015 development framework and should become a priority funding sector for our external aid financing instruments. Kinga Gál (PPE),
írásban. – A jelentés a helyi hatóságok szerepének fontosságát hangsúlyozza a nemzetközi fejlesztés területén. Mivel ezen intézmények fontos szerepet játszanak az állampolgárok életében, véleményformáló, mobilizáló szerepük nagyban hozzájárulhat a változáshoz olyan kihívások kezelésében mint a társadalmi kirekesztettség, a migráció, az élelmiszerbiztonság, a közbiztonság, a jogérvényesülés vagy környezeti kihívások mind fontos szerephez jutnak a helyi hatóságok. A helyi szintű jó kormányzás elérése tehát összességében fontos feltétele a fenntartható fejlődés megvalósulásának. A fenti célokkal egyetértve, a néppárti vonalat követve, szavazatommal támogattam a jelentés elfogadását. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor de este informe teniendo presente que las autoridades locales desempeñan un papel fundamental en la definición, la organización y la consecución de los objetivos del desarrollo y deberán desempeñar una función esencial en la consecución de los objetivos posteriores a 2015. Por consiguiente, la UE debe apoyar a las autoridades locales de los países en desarrollo con el fin de contribuir no solo a la reducción de la pobreza y a la consecución de los ODM, sino también a la integración de la gobernanza democrática en el plano local. Enrico Gasbarra (S&D),
per iscritto
. – Non esiste possibilità di sviluppo sostenibile laddove non ci sia tutela e garanzia della dignità umana. L'importante aumento della popolazione mondiale entro il 2050, crisi umanitarie e conflitti violenti, povertà e fame nascosta sono sfide di un'eccezionale complessità che si concentrano soprattutto nei paesi in via di sviluppo. L'investimento su un futuro migliore e la speranza di ridare dignità alle popolazioni più vulnerabili deve necessariamente contemplare un maggiore coinvolgimento nella pianificazione politico-amministrativa nazionale ed europea delle autorità locali, che per prime si confrontano con l'inadeguatezza dei servizi alla popolazione, con la mancanza di istruzione, con un servizio sanitario non sempre all'altezza delle emergenze, con un mercato del lavoro che va sviluppato, facendo anche ricorso a partenariati pubblico/privato per ridare forza e respiro alle piccole aziende, quindi all'occupazione. La crescita e l'obiettivo di uno sviluppo sostenibile dei paesi passa necessariamente attraverso una maggiore autonomia e responsabilizzazione delle autorità urbane. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della risoluzione del PE sul ruolo delle autorità locali dei paesi in via di sviluppo nella cooperazione allo sviluppo, perché sono convinta che la politica di cooperazione allo sviluppo debba essere al tempo stesso una politica locale. Conseguentemente, un ruolo sempre più forte e definito deve essere riconosciuto alle autorità locali, per il potenziale di democrazia che esse racchiudono essendo espressione della volontà popolare e perché lo sviluppo non può che partire dal basso coinvolgendo attori istituzionali e non in un partenariato sempre più forte. Gli Obiettivi di sviluppo del Millennio, che i grandi donatori a livello mondiale, ivi compresa la CE, si erano prefissati, non sono stati conseguiti, la crisi a livello mondiale ha soltanto contribuito a svelare in modo chiaro le inadempienze di molti Stati e nella migliore ipotesi ritardare l'azione di quanti volevano investire nella cooperazione allo sviluppo. È il tempo di guardare avanti e di porre l'attenzione sull'agenda per lo sviluppo sostenibile 2030, i cui obiettivi potranno essere conseguiti solo se tutti gli attori coinvolti faranno la loro parte a livello finanziario e riconoscendo alle autorità locali, in quanto fornitori di servizi sociali, sanitari, istruzione ed educazione, un ruolo centrale. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute für den Bericht über die Rolle der lokalen Behörden in Entwicklungsländern bei der Entwicklungszusammenarbeit gestimmt, weil ich als Entwicklungsexperte und AKP-Koordinator meiner Fraktion der Überzeugung bin, dass Investitionen in die Entwicklungspolitik nur dann helfen können, wenn sie in der Fläche, in den ländlichen Regionen und bei den Menschen ankommen. Lokalen Behörden kommt dabei – ebenso wie Familienunternehmen vor Ort – eine besondere Rolle zu. Reine Budgetpolitik, wie von der EU viel zu oft und viel zu lang gefördert, lehne ich ab. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich habe dem Bericht über die Rolle der lokalen Behörden in Entwicklungsländern bei der Entwicklungszusammenarbeit zugestimmt. Die lokalen Behörden sind wichtiger Bestandteil der Entwicklungszusammenarbeit und der nachhaltigen Entwicklung. Sie sind bürgernäher angesiedelt als andere öffentliche Stellen und tragen die Verantwortung für die Meinungsbildung innerhalb der Gesellschaft. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report because it is vital we follow up on recently agreed UN sustainable development goals with decisive action, by empowering local authorities in developing countries to ensure accountability and transparency, and providing the basic social services and infrastructure needed to ensure a decent life for all must play a role in this agenda. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
in writing. – Local authorities play a key role in achieving the Millennium Development Goals, in particular in the fight against poverty and in the delivery of community services such as water sanitation, healthcare and education. They should be at the centre of the implementation of the international development policy. I welcome this report that recalls the importance of the local dimension for development and that encourages the spread of decentralised development cooperation initiatives and the use of mechanisms for cooperation among cities in order to achieve these goals. Sylvie Goddyn (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce rapport sur le rôle des autorités locales des pays en développement en matière de coopération. Ce rapport présuppose que pour améliorer la gouvernance, il faut encourager les gouvernements des pays en développement à transférer une partie de leurs ressources budgétaires nationales à des collectivités régionales et locales. Le rapporteur considère que la décentralisation est un moyen efficace de lutte contre la corruption, y compris la corruption provenant de sociétés multinationales, et contribuerait à la modernisation de l'administration publique. On peut raisonnablement douter que ce soit le cas, au vu de l'expérience des pays européens, qui démontre que la décentralisation ne permet pas réellement de limiter la corruption. Elle a aussi entraîné une dérive des finances publiques et un millefeuille administratif incompréhensible pour les citoyens. Enfin, il est indéniable que ce projet constitue une ingérence dans le mode d'organisation des États. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Votamos abstención pues pese a que el informe incluye lenguaje positivo en relación a servicios públicos, al papel de la sociedad civil y en relación a cuestiones de género, el informe identifica al sector privado como un socio esencial -a través de instrumentos tales como el blending y los partenariados-público-privados- para el desarrollo. Consideramos que ello puede abrir la puerta a la privatización de la política de cooperación al desarrollo. Además, consideramos que el informe tendrá poco o nulo impacto en la política de cooperación al llegar en un momento donde los aspectos normativos y financieros del nuevo marco de desarrollo 2030 ya han sido internacionalmente acordados y aprobados. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group I voted in favour of this report as the recently agreed UN sustainable development goals offer an important framework in the fight against extreme poverty, inequality and injustice. Empowering local authorities in developing countries is essential to ensure accountability and transparency. Local authorities provide basic social services and infrastructure needed to ensure a decent life for all and we must encourage them to play a role in this agenda. András Gyürk (PPE),
írásban. – A jelentés a helyi hatóságok szerepének fontosságát hangsúlyozza a nemzetközi fejlesztés területén. Mivel ezen intézmények fontos szerepet játszanak az állampolgárok életében, véleményformáló, mobilizáló szerepük nagyban hozzájárulhat a változáshoz olyan kihívások kezelésében mint a társadalmi kirekesztettség, a migráció, az élelmiszerbiztonság, a közbiztonság, a jogérvényesülés vagy környezeti kihívások mind fontos szerephez jutnak a helyi hatóságok. A helyi szintű jó kormányzás elérése tehát összességében fontos feltétele a fenntartható fejlődés megvalósulásának. A fenti célokkal egyetértve, a néppárti vonalat követve, szavazatommal támogattam a jelentés elfogadását. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report due to the fact that I am a firm believer that efficient governance at a local level is vital in order to achieve sustainable development and positive results. Good governance at a local level helps to manufacture conditions for inclusive and effective development processes. The quality of local governance is also related to the way local authorities manage and implement public policies and services on the basis of local policymaking processes and interactions with other public institutions, citizens and private sectors. Challenges which local communities face are more urgently and effectively solved when there is good governance at a local level, such as migration, rapid urbanisation, depletion of resources, public safety and violence, climate adaptation and mitigation and so forth. Krzysztof Hetman (PPE),
na piśmie. – Głosowałem za przyjęciem sprawozdania poseł Theocharous. Większość mojego życia zawodowego związana była z rozwojem regionalnym oraz władzami lokalnymi, dlatego też tak bardzo wierzę w ich niezwykły potencjał do określania rzeczywistych potrzeb regionu i jego mieszkańców, a tym samym przyczyniania się do jego szybszego rozwoju. Jestem zatem przekonany, że w odniesieniu do współpracy z krajami rozwijającymi się powinniśmy – gdzie tylko jest to możliwe – opierać się właśnie na współpracy z samorządem i w tej kwestii przychylam się do wniosku zawartego w sprawozdaniu pani Theocharous, by Komisja rozważyła możliwość uczynienia z decentralizacji głównego obszaru finansowania z unijnych instrumentów zewnętrznych. Uważam też, że zwalczanie ubóstwa i poprawa standardu życia w krajach rozwijających, również przy wsparciu władz lokalnych i regionalnych, jest jedną z ważnych metod zapobiegania kryzysowi migracyjnemu u jego źródła, dlatego też opowiadam się za zwiększeniem finansowania na ten cel w budżecie na rok 2016. György Hölvényi (PPE),
írásban. – A jelentés a helyi hatóságok szerepének fontosságát hangsúlyozza a nemzetközi fejlesztés területén. Ezen intézmények fontos szerepet játszanak az állampolgárok életében. Véleményformáló, mobilizáló szerepük nagyban hozzájárulhat a változáshoz olyan kihívások kezelésében, mint a társadalmi kirekesztettség, a migráció, az élelmiszerbiztonság, a közbiztonság, a jogérvényesülés vagy környezeti kihívások, mind fontos szerephez jutnak a helyi hatóságok. A helyi szintű jó kormányzás elérése tehát összességében fontos feltétele a fenntartható fejlődés megvalósulásának. A fenti célokkal egyetértve, a néppárti vonalat követve, szavazatommal támogattam a jelentés elfogadását. Mary Honeyball (S&D),
in writing. – The recently agreed UN sustainable development goals offer a new framework in the fight against extreme poverty, inequality and injustice around the world. This new global development framework provides a sound basis for this but the hard work has only just started. We need to ensure that local authorities are empowered in developing countries to ensure accountability and transparency. If this agenda is to be implemented effectively, we cannot adopt a top-down approach. Local authorities must be able to provide the basic social services and infrastructure needed to ensure a decent life for all. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – Le succès de la politique de développement passe également par les autorités locales qui sont confrontées au quotidien aux réalités et besoins des populations et saisissent parfaitement les enjeux territoriaux, économiques, sociaux, culturels... Je suis persuadé que les autorités locales peuvent être un moteur du développement et c'est pourquoi je plaide pour qu'elles soient associées à la stratégie de développement durable. Le rapport de Mme Theocharous met très justement en exergue cette dimension en montrant combien les autorités locales sont en mesure de communiquer avec les organisations de la société civile, de comprendre et de répondre à des défis très concrets comme l'exclusion sociale, l'insécurité, l'insuffisance d'infrastructure de base, l'urbanisation galopante... Se pose très clairement la question de la gouvernance locale et du degré d'autonomie accordé à ces autorités par le pouvoir central. C'est un sujet sur lequel je pense que l'UE doit travailler activement en concertation avec les pays concernés. Ian Hudghton (Verts/ALE),
in writing. – Local authorities are generally closer to the people than central government and therefore have an important role to play in development cooperation. This is a worthwhile report and it is to be hoped that the Commission and the Member States take note of its conclusions. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Votamos abstención pues pese a que el informe incluye lenguaje positivo en relación a servicios públicos, al papel de la sociedad civil y en relación a cuestiones de género, el informe identifica al sector privado como un socio esencial -a través de instrumentos tales como el blending y los partenariados-público-privadas- para el desarrollo. Consideramos que ello puede abrir la puerta a la privatización de la política de cooperación al desarrollo. Además, consideramos que el informe tendrá poco o nulo impacto en la política de cooperación al llegar en un momento donde los aspectos normativos y financieros del nuevo marco de desarrollo 2030 ya han sido internacionalmente acordados y aprobados. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – Local authorities will have an essential role to play in achieving the post-2015 objectives. The report underlines that the new guidelines set out in the Commission's communication on local authorities represent a major step forward for the EU's new development agenda. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za izvješće o ulozi lokalnih vlasti zemalja u razvoju u razvojnoj suradnji, s obzirom da sam uvjeren da kako na području EU-a tako i u zemljama s kojima EU ostvaruje razvojnu suradnju, treba jačati princip supsidijarnosti i decentralizacije. Uloga lokalnih vlasti izuzetno je važna za brži razvoj zemalja, važna je za gospodarstvo i socijalni razvoj te zaštitu okoliša. Upravo se jačanjem uloge lokalnih vlasti postižu i bolji rezultati u rješavanju stvarnih potreba građana te veća uključenost građana u rad javnih vlasti i donošenje odluka na lokalnoj razini. U tom smislu podržavam daljnje jačanje suradnje i prijenos iskustava jedinica lokalnih samouprave iz EU-a, prema lokalnim vlastima zemalja u razvoju. U svom radu imao sam puno prilika uvjeriti se da lokalne i regionalne vlasti mogu puno brže i efikasnije rješavati neke probleme u odnosu na državnu razinu vlasti. U tom smislu podržavam ovo izvješće, ali isto tako želim naglasiti da je u Europskom parlamentu potrebno posvetiti više pažnje položaju lokalnih i regionalnih vlasti u državama članicama. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Cette résolution incite les États à transférer une partie de leurs ressources budgétaires vers les autorités locales. L'objectif est de garantir une gouvernance correcte, responsable et transparente des autorités locales et des organisations de la société civile. Ce problème concernant directement l'organisation des États, je me suis opposé à ce texte. Petr Ježek (ALDE),
in writing. – Local authorities, more than any other actors, have a key role to play in achieving the post-2015 climate and development challenges. They are frontline players as regards local governance, sustainable territorial development but also conflict prevention. This report highlights their strategic role in promoting the 3 main dimensions of development: social, economic and environmental, while calling on the Commission to facilitate decentralised cooperation, which is also what I see as the best way to implement the development framework post 2015. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de ma collègue Eleni Theocharous sur le rôle des autorités locales dans les pays en développement en matière de coopération au développement. Le texte souligne l'importance d'une gouvernance locale de qualité pour faire face aux défis nombreux qui se présentent aux autorités locales dans les pays en développement. Cette qualité résulte notamment de la volonté politique des autorités centrales à créer un cadre propice au niveau local et à l'octroi d'une autonomie suffisante pour s'adapter aux réalités du terrain. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car la planification stratégique au niveau local est indispensable en matière de coopération au développement. Ce rapport propose la mise en place d'une coopération décentralisée, offrant une place aux autorités locales pour que l'aide au développement européenne soit plus efficace. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Der Bericht macht gute Vorschläge, wie man lokalen Institutionen mehr Ownership über Entwicklungsprojekte geben und die finanziellen Interessen der EU im Bereich der Entwicklungszusammenarbeit besser wahrnehmen kann, doch verabsäumt er es, die Maßnahmen möglichst allgemein zu halten, damit diese an die lokal-spezifischen Gegebenheiten angepasst werden können. Vielmehr weist er auf sehr spezifische Modelle hin, die nicht unter allen Umständen die bestmöglichen Resultate liefern würden. Aus diesem Grund enthalte ich mich meiner Stimme. Tunne Kelam (PPE),
in writing. – The success of development policies is dependent on the effective implementation on local level that directly targets the communities and individuals in need. European external policies, including development policies need to reach far and create the desired multiplier effect. In the current refugee crisis, it has become even more evident that Europe has to do more to aid communities in their home regions. This does not only mean allocating more funds, but making also sure that these funds actually reach local communities and are spent in a meaningful, sustainable way creating added value within the community. The UN last week adopted the ambitious sustainable development goals. Many of expected outcomes can only be reached if local authorities and communities are fully on board. EU should play a constructive role here and empower local communities as much as possible, for example by considering decentralised financing mechanisms that would enable in case of difficult, or malfunctioning state hierarchies to bypass those. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I supported the report. The recently agreed UN sustainable development goals offer an important framework in the fight against extreme poverty, inequality and injustice. However, the work must be done at every level. Empowering local authorities in developing countries to ensure accountability and transparency, and provide the basic social services and infrastructure needed to ensure a decent life for all must therefore play an important role in this agenda. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – A jelentés a helyi hatóságok szerepének fontosságát hangsúlyozza a nemzetközi fejlesztés területén. Mivel ezen intézmények fontos szerepet játszanak az állampolgárok életében, véleményformáló, mobilizáló szerepük nagyban hozzájárulhat a változáshoz, olyan kihívások kezelésében mint a társadalmi kirekesztettség, a migráció, az élelmiszerbiztonság, a közbiztonság, a jogérvényesülés vagy környezeti kihívások mind fontos szerephez jutnak a helyi hatóságok. A helyi szintű jó kormányzás elérése tehát összességében fontos feltétele a fenntartható fejlődés megvalósulásának. A fenti célokkal egyetértve, a néppárti vonalat követve, szavazatommal támogattam a jelentés elfogadását. Béla Kovács (NI),
írásban
. – A jelentés azon részével egyetértettem, hogy a munkahelyteremtés, a fenntartható és inkluzív gazdasági növekedés tekintetében hozzák helyzetbe a helyi mikro-, kis- és középvállalkozásokat. A jelentés egészét nem tudtam támogatni, pedig a szándék lényegében jó lenne, de a megvalósítás módja nem korrekt, politikai és gazdasági érdekek mentén történik. Másrészt érdemes megnézni a Millennium Development Goal Gap Task Force 2015. évi jelentésében szereplő ábrát, amely megmutatja, hogy a hivatalos fejlesztési segély (ODA – Official Development Aid), melynek már évtizedek óta a GDP 0,7%-át kellene kitennie, milyen kevés fejlett országban éri el a kívánt szintet, miközben a támogatás sokszorosát költik fegyverkezésre és háborúkra. Gabrielius Landsbergis (PPE),
in writing
. – I welcome the adoption of this proposal as first and foremost, the local level is the birth place of democracy which is the prerequisite for genuine growth. Local authorities have to be empowered through financial, technological and human resources fairly allocated between the central and the local governance levels as it is the local authorities that can help the most to ensure proper implementation for the goals of sustainable development. Decentralisation and good governance at a local level is crucial for ensuring support for indigenous people, meaning better use of natural resources, better understanding of the needs of inhabitants, fighting poverty, and providing security, educational and social guarantees. Support for local authorities also promotes a bottom-up policy approach and safeguards the communities from one-size-fits-all approaches. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Ho dato parere positivo alla relazione in quanto l'agenda di sviluppo post 2015 dovrebbe favorire l'attuazione dei risultati scaturiti dalla conferenza di Rio+ 20. Al suo interno è stato riconosciuto un ruolo fondamentale alle autorità locali e regionali, per la spinta verso le potenzialità della green economy. Di conseguenza, ritengo opportuno promuovere la cooperazione decentrata, in quanto mezzo per attuare il quadro di sviluppo post-2015, insieme ad un rafforzamento della mobilitazione delle risorse e dei partenariati multilaterali. Constance Le Grip (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la résolution du Parlement européen sur le rôle des autorités locales des pays en développement en matière de coopération au développement. Je considère en effet qu'il est nécessaire de reconnaître le rôle de ces autorités comme acteurs majeurs dans le cadre de la mise en œuvre de la coopération décentralisée en leur réservant une place suffisante dans les programmes de développement. À travers ce rapport, nous tenons notamment à souligner l'importance de l'association du secteur privé et de la société civile aux programmes de développement, mais appelons aussi au développement d'indicateurs fiables de développement durable. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre le rapport sur le rôle des autorités locales des pays en développement en matière de coopération au développement. Celui-ci souligne la «nécessité» d'encourager les gouvernements nationaux à transférer une partie de leurs ressources budgétaires nationales à des niveaux gouvernementaux régionaux et locaux. Le rapporteur considère que la décentralisation du pouvoir est un moyen efficace de lutte contre la corruption, y compris la corruption provenant de sociétés multinationales, et qu'elle contribuerait à la modernisation de l'administration publique en répondant aux besoins des gens par le biais de réformes économiques et sociales. Or, la décentralisation peut porter une atteinte certaine à la souveraineté des États et ne contribue en rien à limiter la corruption. Dans les pays européens, ce mode d'organisation n'a fait qu'entrainer des multiplications de coûts et l'enchevêtrement des compétences. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce texte relatif à l'aide au développement pour deux raisons: d'abord, parce qu'il dépouille les États donateurs de leur souveraineté au profit de l'UE; ensuite, parce qu'il empêche trop radicalement les États bénéficiaires d'utiliser ces aides à leur convenance. Javi López (S&D),
por escrito. – Las autoridades locales (AL) son el agente estatal clave para la consecución de los objetivos de desarrollo sostenible que acaban de ser adoptados en Nueva York y que conformarán el nuevo programa mundial de desarrollo para los próximos quince años. Este informe propone que se refuerce la descentralización de la cooperación al desarrollo y que se pongan en marcha asociaciones innovadoras para garantizar resultados positivos en la ejecución de la nueva agenda para el desarrollo, las conclusiones de la Cumbre sobre el Cambio Climático. El informe también insta a la a la Comisión a que estudie la posibilidad de hacer de la descentralización un elemento prioritario para la financiación en sus instrumentos de ayuda exterior. Por todas estas razones hemos votado a favor del informe. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Lokalne vlasti glavni su pokretači promicanja i integracije socijalne, gospodarske i ekološke dimenzije razvoja. Predviđanja govore da će svjetsko stanovništvo do 2050. narasti sa 7 na 9,3 milijarde ljudi, a najveći se dio rasta očekuje u zemljama u razvoju, posebno u urbanim područjima. Međutim, pretjerana urbanizacija može ugroziti održivost razvoja u svim njegovim dimenzijama. U izvješću se ističe nužnost izdvajanja dodatnih sredstava za jačanje kapaciteta lokalnih vlasti kako bi im se omogućila kvalitetnija ponuda javne usluge, jamčile jednake mogućnosti i izgradila socijalna kohezija. Zbog učestalih kriza traži se i primjena instrumenata u kojima se kombiniraju zajmovi i bespovratna sredstva kao i njihova prilagodba konkretnim potrebama lokalnih vlasti. Podržavala sam izvješće zastupnice Eleni Theocharous zbog isticanja iznimne važnosti lokalnih vlasti u borbi protiv siromaštva, pružanju javnih usluga kao što su voda, sanitarne usluge, primarna zdravstvena skrb i obrazovanje. Светослав Христов Малинов (PPE),
в писмена форма. – Европейският парламент прие резолюция, която цели засилване на ролята на местните органи в развиващите се страни за определянето, организирането и постигането на целите на развитие. Въпреки непрекъснатите усилия на ЕС за намаляване на световната бедност и тяхната резултатност, все още са необходими допълнителни действия в посока постигането на едно устойчиво и балансирано развитие на глобално ниво. Фактор от първостепенно значение е въвличането на местните власти в процеса на изграждане на цялостен капацитет за справяне с предизвикателствата пред развиващите се страни. Децентрализацията на сътрудничеството би спомогнала за формирането на един всеобхватен и ефективен подход, способен да покрие трите основни измерения на развитието – социално, икономическо и екологично. Диалогът между ЕС, националните държави и местните им органи би довел до изграждането на една много по-съгласувана и постижима визия за бъдещето. Насърчавам създаването на споразумения за партньорство между местните власти в държавите – членки на ЕС, и местните власти в развиващите се страни, както и насочването на допълнителни ресурси за укрепване на капацитета на децентрализираните органи. Вярвам, че действителна промяна може да бъде постигната единствено когато всички заинтересовани лица си взаимодействат в тази посока. Vladimír Maňka (S&D),
písomne. – Podpora a spolupráca EÚ s miestnymi orgánmi, ktoré majú zásadné postavenie pri dosahovaní rozvojových cieľov v rozvojových krajinách, pomáha nielen znižovať chudobu, ale aj presadzovať demokratické princípy a transparentnosť vo verejnej správe a intenzívnejšie tak prispieť k dodržiavaniu ľudských práv. Slabá hospodárska a ekonomická situácia rozvojových krajín zvyšuje aj politickú nestabilitu, čoho dôsledkom sú lokálne vojny. To všetko v konečnom dôsledku ovplyvňuje aj súčasnú utečeneckú krízu, kde je náročné oddeľovať politických a ekonomických utečencov. EÚ musí na riešenie problémov v rozvojových krajinách využiť predovšetkým diplomatickú cestu a politický dialóg a spolu s efektívnou, cielenou a kontrolovanou finančnou podporou tak pomôcť budovať demokratickú a ekonomicky silnú spoločnosť rešpektujúcu ľudské práva. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με το ρόλο των τοπικών αρχών στις αναπτυσσόμενες χώρες για τη συνεργασία για την ανάπτυξη, για τους λόγους που ανέφερα αναλυτικά στην ομιλία μου στην Ολομέλεια του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου στις 5/10/2015, καθώς και διότι για να υπάρξουν πόροι στην τοπική αυτοδιοίκηση, πρέπει οι προϋπολογισμοί των αναπτυσσόμενων χωρών να μην πηγαίνουν στην εξυπηρέτηση χρέους. Γι' αυτό λοιπόν, το πιο βασικό είναι να υπάρξει διαγραφή του χρέους των αναπτυσσόμενων χωρών. Το δεύτερο είναι να αξιοποιηθεί o κανονισμός 472/2013 της Ε.Ε, ώστε να γίνει λογιστικός έλεγχος του χρέους και στις χώρες της Ευρωπαϊκής Ένωσης και ιδίως στην Ελλάδα και διαγραφή του επονείδιστου χρέους. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – Dominique Martin a voté contre ce rapport. Ce texte souhaite encourager la décentralisation à outrance pour garantir une meilleure transparence et lutter contre la corruption. Selon l'auteur, le transfert des ressources budgétaires vers les niveaux locaux et le renforcement de leurs capacités financières devraient suffire à garantir une gouvernance correcte, transparente et responsable des autorités locales. Nous nous opposons à ce rapport pour deux raisons: d'abord sur le principe, car l'organisation des États est une décision souveraine qui les concerne directement, et l'UE n'a pas à le leur imposer. Ensuite, parce que la réalité européenne prouve que la décentralisation ne fonctionne pas: dans tous les pays européens l'ayant mis en place, ce mode d'organisation a entrainé des multiplications de coûts et un enchevêtrement des compétences qui ralentie le système plus qu'il ne le soulage. David Martin (S&D),
in writing. – I voted for this resolution which among other things «Applauds the mobilisation and commitment of African cities in the preparations for the Habitat III United Nations Conference on Housing and Sustainable Urban Development; calls on the Commission to support these mobilisation processes and to factor support for the management of a sustainable urbanisation process into its partnership plans». Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Sono favorevole alla relazione concernente il ruolo delle autorità locali dei paesi in via di sviluppo nell'ambito della cooperazione allo sviluppo. La relazione evidenzia l'importanza delle autorità locali nei paesi in via di sviluppo in quanto soggetti pubblici ed istituzionali che devono assumere un ruolo primario nel raggiungimento degli obiettivi dell'agenda di sviluppo globale post 2015. L'UE e i suoi Stati membri hanno fortemente partecipato al sostegno delle autorità locali dei paesi in via di sviluppo concorrendo alla diminuzione della povertà, attraverso aiuti e risorse finanziarie. L'Europa è difatti uno dei maggiori protagonisti in materia di attuazione degli obiettivi di sviluppo sostenibile poiché stabilisce la coerenza delle politiche per lo sviluppo stesso. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – Ho ritenuto doveroso votare con favore la relazione a firma della collega Theocharous, la quale auspica un potenziamento del ruolo svolto dalle autorità locali nei paesi in via di sviluppo, e della cooperazione tra queste e le autorità locali nei paesi membri, attraverso la stipula di accordi di partenariato. Gli accordi di partenariato, infatti, consentono la pianificazione strategica a livello nazionale e locale. La stessa risulta di fondamentale importanza, nella misura in cui consente l'integrazione tra le principali dimensioni dello sviluppo: quella sociale, quella economica, e quella ambientale. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Der Bericht macht gute Vorschläge, wie man lokalen Institutionen mehr Ownership über Entwicklungsprojekte geben soll, verabsäumt es aber, die Maßnahmen allgemein zu halten, und zielt darauf ab, sehr spezifische Maßnahmen zu fördern. Daher enthalte ich mich meiner Stimme. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I supported this resolution as I consider good governance at a local level to be pivotal in achieving sustainable development. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Ce rapport généreux appelle à la coopération avec les autorités locales dans le cadre de l'aide au développement afin de promouvoir la coopération décentralisée. Il propose donc de mieux prendre en compte la société civile, les minorités, les enjeux environnementaux, etc. Ce blabla dure depuis 30 ans, mais le texte rappelle aussi le rôle essentiel que tient, selon lui, le secteur privé dans le développement en favorisant les partenariats public-privé, par exemple. Enfin, alors qu'il entend définir les nouveaux objectifs du Millénaire pour le développement (OMD), le rapport n'aura en réalité pas vraiment d'impact sur l'agenda mondial du développement puisque que les nouveaux OMD (devenus objectifs de développement durable) viennent d'être décidés par l'ONU en septembre. Pour toutes ces raisons, je m'abstiens plutôt que de voter contre ainsi que le bon sens le voudrait. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Cette résolution incite les États à transférer une partie de leurs ressources budgétaires vers les autorités locales. L'objectif est de garantir une gouvernance correcte, responsable et transparente des autorités locales et des organisations de la société civile. De plus, ce problème est du ressort des États. La députée a voté contre. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Votei favoravelmente a proposta sobre o papel das autoridades locais nos países em desenvolvimento no âmbito da cooperação para o desenvolvimento. As autoridades locais desempenham um papel crucial na definição, organização e alcance dos objetivos de desenvolvimento. As autoridades locais terão um papel essencial a desempenhar no âmbito da Agenda de Desenvolvimento pós 2015. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I voted in favour of the report because it highlights the role of local authorities as essential stakeholders in regards to development of community involvement and democracy. Additionally, it stresses the need for fairer transfer of resources, especially for the benefit of local authorities. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – Les autorités locales sont des acteurs indispensables pour la réduction de la pauvreté et la réalisation de la stratégie de développement durable. La gouvernance locale est au cœur même de la démocratie en ce sens qu'elle permet une plus grande implication des populations locales dans les programmes socio-économiques du pays. Elle permet de rapprocher les objectifs locaux et communautaires des objectifs nationaux et mondiaux dans le cadre du programme international pour le développement. Le rapport sur le rôle des autorités locales dans les pays en développement arrive à point nommé. Il permet de définir les moyens stratégiques de la mise en œuvre du programme de développement adopté au mois de septembre au sein des Nations unies. Je me réjouis d'avoir été le rapporteur fictif de ce rapport qui rappelle les fondamentaux de la gouvernance démocratique au niveau local. Le développement durable n'est possible que s'il s'appuie sur une gouvernance efficace, transparente et responsable qui accorde une autonomie accrue aux autorités locales, aux organisations de la société civile, aux femmes, aux jeunes, aux minorités, etc. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Vítam správu o úlohe miestnych orgánov v rozvojových krajinách v rámci rozvojovej spolupráce. Centrálne riadené a «zhora» organizované rozvojové politiky a programy nie sú totiž, ako skúsenosti ukázali, schopné priniesť riešenia problematiky trvalo udržateľného rozvoja a boja proti chudobe, a pomoc sa tak efektívne nedostáva k tým, ktorým je určená. EÚ sa tak nielenže nedočká konkrétnych pozitívnych výsledkov, ktoré by sa odrazili reálne v životoch miestnych obyvateľov, ale ešte aj znáša negatívne následky, aktuálne v podobe migračnej krízy, keďže sú ľudia z rozvojových krajín zlou situáciou vyháňaní zo svojich domovov. Považujem preto za dôležité, aby časť európskej rozpočtovej pomoci bola vyhradená priamo na financovanie miestnych správnych celkov. Týka sa to najmä krajín, v ktorých dochádza k hrubému porušovaniu ľudských práv. V takýchto prípadoch môže EÚ pozastaviť spoluprácu s ústrednými vládami a pokračovať v poskytovaní pomoci prostredníctvom miestnych orgánov a organizácií občianskej spoločnosti. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I have voted in favour of the report on the role of local authorities in developing countries in development cooperation, which I believe is very positive that the local authorities will play an essential role in achieving the post-2015 Sustainable Development Goals, which have just been adopted in New York and which shape the new global development agenda for the next fifteen years. LAs play a crucial role in safeguarding vulnerable populations in fragile states in crisis. The report thus proposes innovative partnerships with LAs to ensure that local authorities are the main actors implementing the new agenda at the level closest to citizens. The report stresses that the new guidelines set out in the Commission's communication on LAs recognising their role as state stakeholders represent a major step forward for the EU's new development agenda. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – Az előterjesztés azt javasolja, hogy az EP foglaljon állást a fejlődő országok helyi hatóságainak szerepéről a fejlesztési együttműködésben. Taglalja e helyi hatóságok fejlesztési együttműködésben viselt szerepét, áttekinti a lehetőségeket, számba veszi az előforduló problémákat és azok megoldási lehetőségeit. Az előterjesztést az S&D frakció álláspontjával összhangban támogattam. Bernard Monot (ENF),
par écrit. – Ce rapport invite l'UE à promouvoir la coopération décentralisé dans le cadre de ses programmes d'aide au développement. Il souligne la nécessité d'encourager les gouvernements nationaux des pays concernés à transférer une partie de leurs ressources budgétaires nationales à des niveaux régionaux et locaux. Le rapport prend le parti, pour le moins contestable, que la décentralisation du pouvoir est un moyen efficace de lutte contre la corruption, notamment celle des sociétés multinationales, et qu'elle contribuerait à la modernisation de l'administration publique. Or, l'organisation administrative des États relève d'un choix souverain dans lequel l'UE n'a pas à s'ingérer. En outre, la décentralisation, loin de contribuer à limiter la corruption, en a été l'un des principaux vecteurs dans les pays comme la France. En outre, elle n'a fait qu'entrainer des multiplications de coûts et l'enchevêtrement des compétences. Le rapport ne saurait donc être soutenu. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – As Autoridades Locais têm vindo a desempenhar um papel fundamental ao longo dos últimos anos e perspetiva-se que alcancem o estatuto de parceiro essencial na prossecução dos objetivos saídos da Agenda de Desenvolvimento pós 2015. Subscrevo que as Autoridades Locais, dada a sua proximidade com a população, encontram-se na linha da frente para fazer face ao número crescente de situações de crise, mas que, na maioria das vezes, carecem de capacidade e meios que lhes permitam dar uma resposta eficaz. É importante salientar que as Autoridades Locais são fundamentais na luta contra a fome, contra a pobreza; na prestação de serviços comunitários, tais como o fornecimento de água e saneamento, os cuidados de saúde primários e a educação; na promoção do diálogo nas culturas locais, nas populações indígenas, nos migrantes e nas minorias; essencialmente na melhoria das condições de vida das populações. O presente relatório merece o meu voto favorável pelo que foi supra identificado e essencialmente pelo desempenho das Autoridades Locais na proteção das populações mais vulneráveis. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce rapport scandaleux exige que les États membres souverains adoptent une organisation décentralisée de la société civile comme un moyen de développement d'un cadre post-2015. L'UE, pas plus qu'un député européen, ne peut donner de telles injonctions aux États surtout quand il s'agit de les démanteler au profit des collectivités territoriales! En effet, ce rapport encourage les gouvernements à transférer une partie de leurs ressources budgétaires à des niveaux régionaux et locaux. Cette ingérence de la part d'institutions européennes ne reposant sur aucune souveraineté ni légitimité, montre le vrai dessein de l'UE: détruire toute idée d'État central et de nation. La drôlerie de ce rapport est sans limite. On y apprend que l'échelon local serait source de moins de corruption alors que le clientélisme électoral y est souvent roi... L'organisation des États relève des choix souverains et l'UE n'a pas à s'en mêler. Et s'il fallait supprimer un échelon, je choisirais sans hésiter l'UE! J'ai donc voté contre ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – The recently agreed UN sustainable development goals offer an important framework in the fight against extreme poverty, inequality and injustice. Now the real work begins, and this must be done at every level. Empowering local authorities in developing countries to ensure accountability and transparency, and provide the basic social services and infrastructure needed to ensure a decent life for all must play a role in this agenda. Elisabeth Morin-Chartier (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport THEOCHAROUS sur le rôle des autorités locales des pays en développement en matière de coopération au développement. Plus proches des citoyens que d'autres institutions publiques, les autorités locales ont la responsabilité de mobiliser les opinions publiques locales, tout en agissant en tant que catalyseurs du changement, notamment dans l'optique d'une administration publique plus efficace, de processus de développement plus ouverts, en coopération avec les organisations de la société civile, et de solutions aux défis urgents auxquels font face les communautés locales. Parmi ces défis figurent l'exclusion sociale, les migrations, la sécurité alimentaire, les infrastructures limitées, l'urbanisation rapide, l'épuisement des ressources, la sécurité publique et la violence, les conséquences environnementales et sociales des activités extractives, l'adaptation au changement climatique et l'atténuation de ses effets, l'état de droit et l'accès à la justice. La bonne gouvernance au niveau local est nécessaire pour parvenir à un développement durable et à des résultats équitables. Alessia Maria Mosca (S&D),
per iscritto. – Accogliamo con favore l'adozione di questa relazione che sottolinea l'importanza dei nuovi orientamenti della Commissione riguardanti le autorità locali ed il riconoscimento del loro ruolo come attori statali nell'agenda di sviluppo dell'Unione europea. Da sempre sosteniamo l'importante compito svolto dalle autorità locali nei paesi in via di sviluppo. Pertanto, ci pare ora opportuno sollecitare la conclusione di nuovi accordi di partenariato tra autorità locali negli Stati membri dell'UE e autorità locali nei paesi in via di sviluppo: queste strutture di coordinamento potranno, infatti, svolgere un ruolo essenziale nel sostegno tecnico e metodologico allo sviluppo di capacità locali in materia di scambi di competenze, nella prospettiva di favorire il processo di decentramento e la fornitura di servizi di base. Chiediamo alla Commissione di promuovere una cooperazione decentrata anche negli strumenti finanziari di aiuto esterno e di intensificare i propri interventi intesi ad integrare le autorità locali come attori a pieno titolo dell'attuazione delle politiche di sviluppo. Concordiamo sulla necessità di trasferire una parte del sostegno del bilancio europeo al finanziamento degli enti locali, sottolineando l'importanza della trasparenza e della promozione dei dialoghi multilaterali per il rafforzamento della partecipazione delle culture locali, delle popolazioni autoctone, dei migranti e delle minoranze. József Nagy (PPE),
írásban. – A fejlesztési együttműködések viszonylatában mindig kulcskérdés, hogy a helyi hatóságok mennyire elkötelezettek a kitűzött célok elérésében. Hiába a jó szándék ugyanis az EU részéről segíteni a helyi közösségeket mindennapi demokratikus harcaikban, vagy épp a szegénység leküzdésében, ha az anyagi források nagy része korrupt zsebekben landol, vagy ha a másik fél érdektelenség miatt nem tesz két szalmaszálat sem keresztbe. Ilyen szempontból a helyi önkormányzatoknak, hatóságoknak kulcsszerepe van ebben a kérdésben, s sokszor csak akkor van értelme bárminemű együttműködés megkezdésének, ha adottak a körülmények a helyi hatóságokkal való egyenes, nyílt kommunikációra, s van politikai akarat eredményeket elérni. Ellenkező esetben hiába is feszülünk meg, a fejlesztési támogatásunk ablakon kidobott pénzzé válik. Éppen ezért üdvözlöm a jelentést, mely rámutat ennek a kérdésnek a fontosságára. A következő lépés számunkra, hogy mindezek tükrében valóban olyan fejlesztési politikát vállaljunk fel, melynek konkrét eredményei vannak. Különben az EU csak egy megfejhető tehénként lesz számon tartva harmadik országok korrupt kormányzatai által. Saját polgáraink részéről is legitim igény eredményeket látni a befektetett eurókért. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I have voted for this report that will improve the role of local authorities in the implementation of the Millennium Development Goals that represent a crucial role in the fight against poverty and in the delivery of community services, such as water and sanitation, primary healthcare and education. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing. – There are aspects of this report which are good. I recognise the need for and benefit of internal devolution and decentralisation to strengthen local authorities and address regional development discrepancies. I acknowledged the role of local authorities in representing minorities and protecting their interests. However, the emphasis placed on the private sector as a «key enabler» of development and its encouragement of public-private initiatives means that I am unable to support the report and have abstained accordingly. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Im Bericht werden gute Vorschläge angesprochen. Beispielsweise hat er zum Thema, wie man lokalen Institutionen mehr Beteiligung bei Entwicklungsprojekten geben kann. Jedoch wurde bei den Maßnahmen versäumt, spezifische Maßnahmen zu fördern. Aus diesem Grund habe ich mich meiner Stimme enthalten. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Arvestades kohalike omavalitsuste olulist rolli arengukoostöö edendamisel, on oluline neid veelgi enam toetada ja julgustada ning vastavalt ka finantseerida. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Balsavau už šį pranešimą. Visų pirma, vietos valdžios institucijos atlieka itin svarbų vaidmenį vystomojo bendradarbiavimo procese integruojant tris pagrindinius vystymosi aspektus: socialinį, ekonominį ir aplinkos bei skatinant plėtrą tiek vietos, tiek nacionaliniu mastu. Siekiant užtikrinti efektyvų jų įsitraukimą į vystomojo bendradarbiavimo veiklą, vietos valdžios institucijoms turėtų būti teikiamas pakankamas finansavimas bei kitos pagalbos priemonės. Būtina stiprinti privačiojo ir viešojo sektorių įsitraukimą į vystomojo bendradarbiavimo veiklą. Didesnis dėmesys turi būti skiriamas partnerystės susitarimams tarp ES valstybių narių vietos valdžios institucijų ir besivystančių šalių vietos valdžios institucijų. Reikia daugiau galių suteikti vietos, labai mažoms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms kuriant darbo vietas ir skatinant tvarų ir integracinį ekonomikos augimą, Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Considero di centrale importanza il ruolo delle autorità locali per favorire lo sviluppo dell'Unione, soprattutto nella loro funzione di intermediari nel dialogo politico tra il cittadino e le istituzioni. Per questo motivo, ho deciso di dare il mio voto positivo. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Podprl sem poročilo, ker podpira vlogo lokalnih organov kot razvojnih akterjev. Vendar pa lokalna raven lahko odigra svojo vlogo samo pod nekaterimi pogoji. Za uresničevanje ciljev je pomembno, da je lokalni organ demokratično konstituiran ter da je organiziran in financiran tako, da lahko kompetentno in uspešno izvaja razvojne naloge na svoji ravni. V tem smislu pozdravljam poudarek poročevalke na decentralizaciji. Ta ima smisel, če je pri tem uporabljeno načelo subsidiarnosti, ki je v Evropi harmoniziralo različne ravni odločanja in prispevalo k večji učinkovitosti pri doseganju razvojnih ciljev. Drug pomemben poudarek vidim v načelu participativnosti. Kot tretji pomemben element in izziv pa vidim načelo dobrega upravljanja, ki ga ni brez odgovornosti, preglednosti in spoštovanja načel pravne države. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Budući da su bliže građanima od bilo koje druge javne institucije, lokalne vlasti imaju najznačajniju odgovornost u brizi o dobrobiti lokalnog stanovništva. Uloga lokalnih aktera neizostavna je u stvaranju bilo kakve uspješne politike budući da su takvi dionici odgovorni za regionalni razvoj i jačanje socijalne kohezije. Važnost lokalnih aktera proizlazi iz njihove prilagođenosti kontekstu, kao i njihovog znanja o izazovima, potrebama, problemima i brigama lokalnog stanovništva. Takvi izazovi uključuju socijalnu isključenost, migracije, sigurnost hrane, iscrpljivanje resursa, javnu sigurnost i nasilja, klimatske prilagodbe, vladavinu prava, pristup pravdi i drugo. Međutim, kako bi se ojačala uloga lokalnih vlasti u poticanju suradnje sa zemljama u razvoju, ponajprije je potrebno osigurati što pravedniji prijenos financijskih sredstava s nacionalne (pa čak i europske) na lokalnu razinu, odnosno na razinu gradova i općina. Kvaliteta lokalne uprave povezana je prvenstveno s političkom spremnošću središnje vlasti da se osigura provođenje odluka na lokalnoj razini, kroz pravne i regulatorne instrumente, dopuštajući lokalnim vlastima da koriste dovoljan stupanj autonomije u ostvarivanju vlasti i stjecanju određenih sposobnosti. Upravo zbog neizostavne uloge lokalnih aktera u razvoju održive suradnje te zbog njihove uske povezanosti s lokalnim stanovništvom, podržavam ovo izvješće. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce rapport scandaleux exige que les États membres souverains adoptent une organisation décentralisée de la société civile comme un moyen de développement d'un cadre post-2015. L'UE, pas plus qu'un député européen, ne peut donner de telles injonctions aux États, surtout quand il s'agit de les démanteler au profit des collectivités territoriales! En effet, ce rapport encourage les gouvernements à transférer une partie de leurs ressources budgétaires à des niveaux régionaux et locaux. Cette ingérence de la part d'institutions européennes ne reposant sur aucune souveraineté ni légitimité, montre le vrai dessein de l'UE: détruire toute idée d'État central et de nation. Le comique involontaire de ce rapport est sans limite. On y apprend que l'échelon local serait source de moins de corruption alors que le clientélisme électoral y est souvent roi... L'organisation des États relève des choix souverains des peuples et l'UE n'a pas à s'en mêler. Et s'il faut supprimer un échelon, je choisis sans hésiter l'UE ! J'ai donc voté contre ce texte. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Načelo supsidijarnosti jedno je od temeljnih načela Europske unije kojim se jamči i iskazuje predanost rješavanju pitanja i problema na razini na kojoj se pojavljuju, što je posebno relevantno u kontekstu lokalnih potreba zajednice, odnosno njihove uloge u pokretanju razvoja, čime se ovaj prijedlog bavi. U tom smislu, posebno je važan i pohvalan naglasak prijedloga na jačanju kapaciteta lokalnih vlasti radi postizanja integracije socijalne, gospodarske i ekološke dimenzije razvoja. Jačanje lokalne vlasti podrazumijeva napore za razvoj trajnih i institucionaliziranih oblika suradnje i komunikacije između svih razina vlasti unutar EU-a, ali i horizontalno s drugim dionicima kao što su organizacije civilnog društva i privatni sektor. Pritom je potrebno podržati nastojanje prijedloga da se ojača uključivanje lokalnih vlasti kao punopravnih aktera u provedbu Europskog razvojnog fonda, odnosno da se osigura istinski participativni postupak. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Dobro upravljanje na lokalnoj razini neophodno je za postizanje održivog razvoja. Podržavam izvješće kolegice Theocharous koje pozdravlja potporu jačanja kapaciteta lokalnih vlasti kao i strukturu za koordinaciju istih na državnoj, regionalnoj i europskoj razini. Potrebno je poticati sklapanje partnerstva između lokalnih vlasti država članica i zemalja u razvoju kako bi se ostvarila veća dobrobit, poput boljeg planiranja zaštite okoliša. Kvaliteta lokalne uprave prvenstveno je povezana s političkom spremnošću središnje vlasti za davanjem dovoljnog stupnja autonomije lokalnim vlastima kroz pravne i regulatorne instrumente. Ostvarivanjem određenog stupnja autonomije, lokalne vlasti mogu upravljati i provoditi javne politike i usluge na temelju lokalnih političkih procesa odlučivanja i interakcije s drugim javnim ustanovama, kao i sa građanima te privatnim sektorom. Koordinacija te politički dijalog s lokalnim vlastima nužni su kako bi se omogućilo vrednovanje postignutih rezultata, uočavanje prepreka te pronalazak mogućnosti poboljšanja učinaka na lokalnoj razini. U tom kontekstu, istaknuo bih i nužnost izdvajanja dodatnih sredstava za jačanje kapaciteta lokalnih vlasti u svrhu kvalitetnije ponude javnih usluga, jamstva jednakih mogućnosti te socijalne kohezije. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – Ritengo che il sostegno dato al rafforzamento delle capacità delle autorità locali dei paesi in via di sviluppo sia essenziale al fine del conseguimento degli obbiettivi dell'Ue in materia di cooperazione allo sviluppo. All'interno di questi Stati è importante rendere il decentramento un tema istituzionale prioritario, destinando un sostegno maggiore al potenziamento delle capacità finanziarie e di bilancio delle autorità locali. La relazione ribadisce che le autorità locali devono assumere un ruolo essenziale in quanto soggetti pubblici e istituzionali essenziali ai fini della buona governance locale, dell'affermarsi della democrazia di base, di uno sviluppo sostenibile basato sulla partecipazione delle popolazioni locali e della loro espressione democratica. Perciò ho deciso di votare a favore di questa relazione. Tomasz Piotr Poręba (ECR),
na piśmie. – Sprawozdanie w sprawie roli władz lokalnych w krajach rozwijających się we współpracy na rzecz rozwoju podkreśla, jak istotne jest zaangażowanie władz lokalnych i parlamentów narodowych w planowanie i realizację strategii rozwoju, kładąc przy tym nacisk na kwestie decentralizacji pomocy publicznej. Milenijne cele rozwojowe pominęły władze lokalne w strategii wdrażania, w związku z czym cele zrównoważonego rozwoju powinny zwracać szczególną uwagę na wzmocnienie potencjału władz lokalnych w opodatkowaniu miejskim i planowaniu budżetowym, aby środki krajowe mogły zostać skutecznie uaktywnione na poziomie lokalnym. Jako członek Zgromadzenia Parlamentarnego UE–AKP i jednocześnie Komisji Rozwoju Regionalnego doskonale rozumiem problemy kolegów z państw rozwijających się i również zwracam uwagę na rolę władz lokalnych we wzmacnianiu lokalnych, mikro-, małych i średnich przedsiębiorstw, tworzeniu nowych miejsc pracy oraz wzmacnianiu zrównoważonego i sprzyjającego włączeniu społecznemu wzrostu gospodarczego. Franck Proust (PPE),
par écrit. – La politique européenne de développement est une vaste politique qui repose sur plusieurs échelons: international, européen, national et régional. Les autorités locales jouent un rôle clé dans la dissémination de cette politique et la mise en place et le suivi des projets européens localement. Le Parlement européen a adopté un texte insistant sur le rôle de ces acteurs dans la promotion de la politique de coopération au développement. Ces acteurs sont en contact permanent avec les réalités locales et la communauté civile. J'ai voté en faveur de cette résolution et j'insiste sur l'importance d'inclure ces acteurs dans la définition et la gestion de la politique de coopération au développement. Robert Rochefort (ALDE),
par écrit. – J'ai voté pour cette résolution qui soutient le rôle des autorités locales des pays en développement en matière de coopération au développement. Les autorités locales des pays en développement, en coordination avec les autres acteurs légitimes, joueront un rôle prépondérant dans la mise en œuvre des politiques publiques nécessaires pour répondre aux objectifs sociaux, économiques et environnementaux de développement post-2015. L'Union européenne doit accompagner leur action. Elle devra notamment utiliser le Fonds européen de développement et l'instrument de coopération au développement pour offrir un soutien financier et budgétaire. Un autre levier d'action sera la mise en place de partenariats de coopération entre les collectivités locales des États membres et celles des pays en développement. Enfin, institutionnalisons un véritable dialogue politique avec ces acteurs locaux dans le cadre de la coopération européenne. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – As autoridades locais (AL) são intervenientes essenciais no desenvolvimento territorial sustentável. Constituem uma interface importante entre os objetivos das comunidades e os objetivos nacionais e globais no âmbito da Agenda de Desenvolvimento pós 2015. Desempenham ainda um papel fundamental na proteção das camadas da população mais frágeis. É pois necessário que a UE garanta uma transferência de recursos financeiros mais equitativa do nível nacional para o nível sub-regional, para as cidades e municípios (sem descurar a prestação de contas). Este relatório vai precisamente no sentido do reconhecimento destas estruturas de coordenação em matéria de assistência técnica e metodológica ao desenvolvimento das capacidades locais, bem como de intercâmbio de conhecimentos para apoiar os processos de descentralização e o fornecimento de serviços básicos. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – Las autoridades locales son el agente estatal clave para la consecución de los objetivos de desarrollo sostenible que acaban de ser adoptados en Nueva York y que conformarán el nuevo programa mundial de desarrollo para los próximos quince años. Es esencial su papel en la protección de las poblaciones vulnerables en los países de renta media y muy especial en los Estados frágiles que se encuentran en crisis. Este informe propone que se refuerce la descentralización de la cooperación al desarrollo y que se pongan en marcha asociaciones innovadoras para garantizar resultados positivos en la ejecución de la nueva agenda para el desarrollo, las conclusiones de la Cumbre sobre el Cambio Climático. Hay que destacar la necesidad urgente de que se integren a las autoridades locales como agentes de pleno derecho en la aplicación del Fondo Europeo de Desarrollo y del Instrumento de Cooperación al Desarrollo. También se recoge el establecimiento de una asociación entre la Unión Europea y las autoridades locales, además fomenta los acuerdos de colaboración entre dichas autoridades de los Estados miembros y las autoridades locales de los países en desarrollo, en áreas como la formación y la capacidad humana. Apoyo, por tanto, el presente informe. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport qui vient rappeler le rôle prépondérant joué par les collectivités locales. Plus proches des citoyens que d'autres institutions publiques, les autorités locales ont pour responsabilité de mobiliser les opinions tout en agissant en tant que catalyseurs de changement, notamment dans le but de rendre les administrations publiques plus efficaces, de rendre les processus de développement plus ouverts, en coopération avec les organisations de la société civile, et de trouver des solutions aux défis urgents auxquels font face les communautés locales (tels que l'exclusion sociale, les migrations, la sécurité alimentaire, le manque d'infrastructures, l'urbanisation, l'épuisement des ressources, etc.). La bonne gouvernance, que prône le rapport notamment au niveau local, est donc primordiale. Elle créée les conditions nécessaires à des processus de développement ouverts, réactifs et efficaces. Bronis Ropė (Verts/ALE),
raštu. – Vietos savivalda – arčiausiai kiekvieno gyventojo esantis valdžios lygmuo. Būtent nuo šio lygmens sėkmingos veikos, kasdienių paslaugų teikimo didele dalimi priklauso piliečių pasitikėjimas savo valstybe. Bendradarbiavimo su vietos ir regionų valdžiomis svarba ypač didėja pastaruoju metu, matant, kad didelė dalis ES vystomojo bendradarbiavimo iniciatyvų, įgyvendintų kartu su valstybių partnerių vyriausybėmis, nepasiekė savo tikslų. Pritariu svarstomo dokumento siekiams. ES aktyviai siekia plėsti gero valdymo erdvę pasaulyje. Kertinė to sąlyga – vietos savivaldos lygmens valstybėse partnerėse, jų administracinių ir ekspertinių gebėjimų stiprinimas, parama nedidelių, tačiau vietinėms bendruomenėms itin svarbių projektų įgyvendinimui. Kartu noriu pažymėti, kad šis dokumentas galėjo būti ir stipresnis. Nepakanka partnerių valstybių vietos ir regionų valdžių institucijų įvardinti kaip «svarbių partnerių». Europinę paramą savivaldybių ir regionų įgyvendinamiems projektams, vietos administracijų gebėjimų stiprinimui, savivaldybių gebėjimo veikti kartu su vietos bendruomeninių organizacijomis skatinimą reikėjo aiškiai įvardinti kaip besąlyginius prioritetus ir jais remiantis formuoti tolesnę europinę vystomojo bendradarbiavimo politiką. Žinant, kad efektyvi vietos ir regionų savivalda yra sėkmingos valstybės sąlyga, dokumente taip pat galėjo būti skiriama daugiau dėmesio ES tikslui savo vystomojo bendradarbiavimo politika skatinti valstybes partneres sutiekti didesnę finansinę ir administracinę autonomiją savo vietos ir regionų valdžioms. Tokia Saïfi (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport qui souligne que la bonne gouvernance est fondamentale pour parvenir à un développement durable et des résultats équitables. De par leur nature, plus proches des citoyens que d'autres institutions publiques européennes et nationales, les autorités locales ont la capacité de mobiliser les opinions publiques et le devoir d'être les instigateurs du changement en rendant plus efficace l'administration publique, en instituant des processus de développement plus ouverts et en coopérant étroitement avec les organisations de la société civile. En cette année européenne du développement, il était important de rappeler que les autorités locales et les administrations publiques doivent également pouvoir répondre aux défis actuels que sont notamment les migrations, l'exclusion sociale, la sécurité alimentaire, la sécurité, l'état de droit ou encore le changement climatique. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della relazione inerente il ruolo delle autorità locali dei paesi in via di sviluppo nella cooperazione allo sviluppo. La relazione sottolinea il ruolo fondamentale che devono assumere le autorità locali nei paesi in via di sviluppo al fine di raggiungere gli obiettivi prefissati nell'agenda di sviluppo globale post-2015. Le autorità locali devono essere in grado di assicurare una governance locale, affermare la democrazia di base, garantire la libertà di espressione democratica e promuovere la partecipazione delle popolazioni locali alle attività politiche. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Votamos abstención pues pese a que el informe incluye lenguaje positivo en relación a servicios públicos, al papel de la sociedad civil y en relación a cuestiones de género, el informe identifica al sector privado como un socio esencial -a través de instrumentos tales como el blending y los partenariados-público-privadas- para el desarrollo. Consideramos que ello puede abrir la puerta a la privatización de la política de cooperación al desarrollo. Además, consideramos que el informe tendrá poco o nulo impacto en la política de cooperación al llegar en un momento donde los aspectos normativos y financieros del nuevo marco de desarrollo 2030 ya han sido internacionalmente acordados y aprobados. György Schöpflin (PPE),
írásban. – A jelentés a helyi hatóságok szerepének fontosságát hangsúlyozza a nemzetközi fejlesztés területén. Mivel ezen intézmények fontos szerepet játszanak az állampolgárok életében, véleményformáló, mobilizáló szerepük nagyban hozzájárulhat a változáshoz. Olyan kihívások kezelésében, mint a társadalmi kirekesztettség, a migráció, az élelmiszerbiztonság, a közbiztonság, a jogérvényesülés vagy környezeti kihívások mind fontos szerephez jutnak a helyi hatóságok. A helyi szintű jó kormányzás elérése tehát összességében fontos feltétele a fenntartható fejlődés megvalósulásának. A fenti célokkal egyetértve, a néppárti vonalat követve, szavazatommal támogattam a jelentés elfogadását. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – No he votado a favor de este informe pues promueve el desarrollo de los acuerdos público- privados como eje del papel de las autoridades locales de los países empobrecidos. Rechazamos este tipo de consorcios ya que entendemos que este modelo de inversión imposibilita un verdadero proyecto de mejora de las condiciones de vida de la mayoría de la población de los países empobrecidos en el medio y largo plazo y busca asegurar los beneficios de las grandes corporaciones a costa de trasladar al sector público el riesgo de sus inversiones. No obstante, me he abstenido considerando que el informe incluye aspectos positivos sobre la necesidad de desarrollar los servicios públicos a nivel local, el refuerzo del papel de las autoridades locales para conseguir mayores cuotas de igualdad de género o la promoción de las organizaciones sociales para conseguir un desarrollo realmente inclusivo. Remo Sernagiotto (ECR),
per iscritto. – Ho votato a favore della risoluzione sul ruolo delle autorità locali nei paesi in via di sviluppo (PVS) nella cooperazione allo sviluppo. Le autorità locali vantano un'esperienza diretta nonché valide competenze per quanto riguarda lo sviluppo territoriale, il decentramento e il potenziamento della governance democratica. Proprio grazie a questa loro vicinanza al territorio sono in grado, non solo di garantire una migliore gestione dei fondi e delle risorse comunitarie con maggiori livelli di trasparenza, ma anche di rafforzare i legami tra le istituzioni europee e le società locali. L'UE, infatti, ha sempre sostenuto le autorità locali dei PVS nel conseguimento degli Obiettivi di sviluppo del millennio (OSM). Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I voted against this report as local authorities do not have the technological coordination or organisation to properly manage vast amounts of money. I am also against EU interference: the EU should not be sending UK taxpayers' hard-earned money abroad. This is a national government competency, not an EU one. Siôn Simon (S&D),
in writing. – The sustainability development goals recently agreed by the UN give us an important framework in the fight against inequality, miscarriages of justice and extreme poverty. This should be carried out at every level, empowering local authorities in developing countries to ensure both transparency and accountability. Local authorities also need to be empowered to provide basic social services and the infrastructure needed to ensure a decent life for all and, in this agenda, they must play a role. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Európska únia predstavuje najväčšieho donora v rámci celosvetovej rozvojovej pomoci. Pri významnom množstve finančných prostriedkov, ktoré sú do rozvojovej spolupráce vkladané, sa, žiaľ, veľká časť z týchto zdrojov nedostane priamo k jej primárnym príjemcom – konkrétnym ľudom. Tento nelichotivý jav je do určitej miery spojený s nízkou mierou zapojenia miestnych orgánov do systému tejto spolupráce. Hlasoval som preto za návrh uznesenia Európskeho parlamentu o úlohe miestnych orgánov v rozvojových krajinách v rámci rozvojovej spolupráce, ktoré zdôrazňuje potrebu osobitnej pozornosti pre miestne orgány pri plánovaní a vykonávaní rozvoja a tokov finančnej pomoci. Monika Smolková (S&D),
písomne. – Svetové obyvateľstvo podľa predpokladov narastie z približne 7 miliárd ľudí na 9,3 miliardy ľudí v roku 2050, pričom hlavná časť tohto nárastu sa očakáva v rozvojových krajinách v mestských oblastiach. Myslím si, že ak chceme úspešne zvládnuť tento nápor, ktorý môže vážne ohroziť udržateľnosť v rozvojových krajinách, EÚ a jej členské štáty musieť hľadať možnosti lepšej a koordinovanejšej spolupráce. Podporila som uznesenie, lebo si myslím, že je to dobrá správa, ktorá nielen poukazuje na nedostatky miestnych orgánov v rozvojových krajinách, ale prichádza v rámci rozvojovej spolupráce aj s konkrétnymi opatreniami a návrhmi. Očakávam, že postupné posilňovanie úlohy miestnych orgánov v rozvojových krajinách sa stane dôležitým prvkom, ktorý vytvorí lepšie predpoklady na presun kompetencií z ústrednej štátnej úrovne na miestne a regionálne inštitúcie. Rovnako verím, že miestne orgány v rozvojových krajinách so skutočnými právomocami zabezpečia po roku 2015 taký výkon správy, aby bola ešte efektívnejšia, a vytvoria svojim obyvateľom lepšiu budúcnosť. Som však presvedčená, že ak sa miestnym orgánom nepomôže s finančnou a technickou pomocou a neposilnia sa ich kapacity, bude ťažké od nich očakávať výraznejšie úspechy. Csaba Sógor (PPE),
in writing. – Be it in developed or developing countries, it can be witnessed that decentralised governance is the most efficient way of public administration: being closer to citizens, local authorities have better knowledge of the local cultures and local needs and can more efficiently deal with problems at source. This has to be recognized in our development policy as well: The EU should promote the political, administrative and financial autonomy of local authorities in partner countries and thus work in favour of democratically legitimate, accountable and representative forms of governance. Of course, decentralisation alone is not a quick fix to every problem a society faces but, if it is appropriately implemented, it can strongly contribute to human development. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Lokalni organi so bistveni državni in institucionalni akterji na področju lokalnega upravljanja. Pojav neposredne demokracije in trajnostnega ozemeljskega razvoja na podlagi sodelovanja lokalne skupnosti in njene demokratične volje bo imel osrednjo vlogo pri uresničevanju ciljev razvojne agende po letu 2015. Novi svetovni trajnostni razvojni okvir ponuja priložnost za zagotovitev široke vključenosti organizacij civilne družbe, lokalnih organov in nacionalnih parlamentov. Krepitev vloge lokalnih organov in organizacij civilne družbe pa je bistvena za zagotavljanje pravilnega, preglednega in odgovornega upravljanja. Menim, da imajo lokalni organi v državah v razvoju zelo pomembno vlogo in se strinjam, da je potrebno na področjih, kot sta usposabljanje in človeški viri, sklepati sporazume o partnerstvu med lokalnimi organi v državah članicah EU ter lokalnimi organi v državah v razvoju. Prav tako pa sem mnenja, da je potrebno zagotoviti pravičnejši prenos sredstev z nacionalne ravni na podregije, mesta in občine ter da je potrebno del evropske proračunske pomoči nameniti financiranju lokalnih organov. Ker so lokalni organi bistvenega pomena za opredeljevanje, načrtovanje in doseganje razvojnih ciljev in so kot taki močna vez med skupnostjo ter nacionalnimi in globalnimi cilji razvojne agende za obdobje po 2015, sem podprl poročilo o vlogi lokalnih organov v državah v razvoju pri razvojnem sodelovanju. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće zato što će lokalne vlasti kao ključni državni i institucijski akteri za upravljanje na lokalnoj razini imati ključnu ulogu za postizanje ciljeva za razdoblje nakon 2015. Povećanje demokratskog odlučivanja na lokalnoj razini te održiv teritorijalni razvoj koji se temelji na sudjelovanju lokalne zajednice dovest će do osnaživanja lokalnih vlasti. Također, one predstavljaju snažnu vezu između zajednice te nacionalnih i globalnih ciljeva za nadolazeće razdoblje. Isto tako, EU intenzivno sudjeluje u pružanju potpore lokalnim vlastima u zemljama u razvoju kako bi došlo do smanjenja siromaštva i ostvarenja milenijskih razvojnih ciljeva. Deklaracija iz Rija naglašava kako autohtono stanovništvo i njihove zajednice imaju ključnu ulogu u razvoju i upravljanju okolišem. Klimatske promjene i uništavanje okoliša ugrožavaju smanjenje siromaštva te predstavljaju golem izazov za lokalne vlasti. Stoga EU i njegove članice trebaju ostati glavna pokretačka sila u razvoju lokalnih vlasti te najznačajniji pružatelj službene razvojne pomoći. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – The recently agreed UN sustainable development goals offer an important framework in the fight against extreme poverty, inequality and injustice. Now the real work begins, and this must be done at every level. Empowering local authorities in developing countries to ensure accountability and transparency, and provide the basic social services infrastructure needed to ensure a decent life for all must play a role in this agenda. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – S obzirom na to da su mjesnom stanovništvu bliže nego neke druge javne institucije, lokalne vlasti odgovorne su za mobilizaciju i provođenje mišljenja lokalnih društava. Ta se odgovornost posebno tiče učinkovite javne administracije, većeg broja opsežnih razvojnih procesa u suradnji s organizacijama civilnog društva, te pronalaženja rješenja za hitne izazove s kojima su suočene mjesne zajednice, poput društvene izolacije, migracije, sigurnosti hrane, brze urbanizacije, javne sigurnosti i utjecaja na okoliš od strane ekstracijskih djelatnosti. Kvaliteta upravljanja lokalnih vlasti prvenstveno je povezana s voljom centralne vlasti da se stvori okoliš u kojem će lokalna vlast steći određene sposobnosti i učinkovito ih provesti na vlastitom području. Potrebno je stoga naglasiti kako kvaliteta lokalnog upravljanja uvelike ovisi o načinu na koji će lokalne vlasti implementirati potrebne zakone i usluge na lokalnoj razini, te kako će surađivati s drugim javnim institucijama, građanima i privatnim sektorom. Ovo stajalište podržavam jer je kvalitetno upravljanje na lokalnoj razini potrebno kako bi se postigao održiv razvoj i osigurali pravedni ishodi. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Hlasovania som sa zdržal. Hlavnou príčinou nízkej účinnosti rozvojovej pomoci totiž nie je to, že táto pomoc sa nedostatočne sústreďuje na miestne orgány, ale to, že táto samotná pomoc má stanovené nevhodné ciele. Rozvojové krajiny sa v prvom rade musia stať viac produktívnymi a viac sebestačnými a finančná podpora vybraných podnikov vedie k presnému opaku. Podobne ako eurofondy aj táto pomoc len zvyšuje závislosť príjemcov a deformuje trhové prostredie, čím sťažuje fungovanie podnikateľov, ktorí finančnú podporu nedostali. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o vlogi lokalnih organov v državah v razvoju pri razvojnem sodelovanju. Lokalne oblasti so pomemben akter, ki lahko pomembno prispevajo tako k vzpostavitvi kakor tudi izvajanju učinkovite razvojne politike, izkoreninjenju revščine ter zagotovitvi dostojanstvenega življenja za vse. Potrebujemo dobro sodelovanje med državami in lokalnimi oblastmi, saj lokalne oblasti predstavljajo pomemben dejavnik regionalne stabilnosti. Pri tem bi želela poudariti, da če bomo reševali težave na licu mesta, bo manjše težave imela tudi Evropska unija, kar lahko vidimo na primeru tokov migrantov, s katerimi se v zadnjem času soočamo. Pavel Svoboda (PPE),
písemně. – Hlasoval jsem pro přijetí zprávy o úloze místních orgánů v rozvojových zemích v oblasti rozvojové spolupráce, jelikož se domnívám, že je třeba využít všech impulzů, které mohou z rozvojové spolupráce učinit efektivní nástroj pomoci různým světovým regionům a přispět tak k tomu, že se tyto regiony postupně stanou důstojným místem k životu místních obyvatelů. Zaměření se na místní samosprávy jistě není jediným řešením a není zárukou např. zneužití rozvojové pomoci, ale zkušenosti nejen nevládních organizací ukazují, že podpora místních samospráv nebo přímo konkrétních místních obyvatel může přispět ke vzniku mnoha užitečných místních iniciativ počínaje vznikem škol či nemocnic a konče programy na podporu místních živnostníků, zemědělců apod. Tito lidé poté mohou vytvořit základy občanské společnosti. Νεοκλής Συλικιώτης (GUE/NGL),
γραπτώς. – Οι τοπικές αρχές έχουν σημαντικό ρόλο να επιτελέσουν ώστε να επιτευχθεί ο στόχος για μείωση της φτώχειας, καταπολέμηση της πείνας και προστασία του περιβάλλοντος. Επιπρόσθετα έχουν ρόλο στην τοπική ανάπτυξη και στη δημιουργία νέων, ποιοτικών και αξιοπρεπών θέσεων εργασίας. Η έκθεση θεωρεί ότι η στήριξη της τοπικής κοινότητας από την ΕΕ είναι σημαντική και θέτει ως ζωτικής σημασίας τη κινητοποίηση πόρων σε τοπικό επίπεδο. Επίσης, καλεί την Επιτροπή να προωθήσει καινοτόμες πηγές χρηματοδότησης για αποκεντρωμένη συνεργασία. Υπερψηφίσαμε την εν λόγω έκθεση καθώς προωθεί την ενδυνάμωση της τοπικής αυτοδιοίκησης. Ως ΑΚΕΛ πάντοτε αγωνιζόμασταν και μέχρι σήμερα συνεχίζουμε να διεκδικούμε, μια σύγχρονη, ενισχυμένη Τοπική Αυτοδιοίκηση η οποία θα εγγυάται τα κοινωνικά αγαθά και τη δημοκρατική έκφραση και συμμετοχή. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Η Έκθεση έχει πολλά καλά στοιχεία, εντούτοις δίνει βαρύτητα στην λεγόμενη «κοινωνία των πολιτών», όρος που απλά υποδεικνύει την συμμετοχή ΜΚΟ στην λήψη των αποφάσεων. Αυτές οι οργανώσεις δεν έχουν καμία νομιμοποίηση να επεμβαίνουν, εκπροσωπούν μόνο τα μέλη τους και όχι την κοινωνία, ενώ πολλές εκπροσωπούν συμφέροντα αντίθετα από τα συμφέροντα του λαού αλλά και του κράτους. József Szájer (PPE),
írásban. – A jelentés a helyi hatóságok szerepének fontosságát hangsúlyozza a nemzetközi fejlesztés területén. Mivel ezen intézmények fontos szerepet játszanak az állampolgárok életében, véleményformáló, mobilizáló szerepük nagyban hozzájárulhat a változáshoz. Olyan kihívások kezelésében mint a társadalmi kirekesztettség, a migráció, az élelmiszerbiztonság, a közbiztonság, a jogérvényesülés vagy környezeti kihívások mind fontos szerephez jutnak a helyi hatóságok. A helyi szintű jó kormányzás elérése tehát összességében fontos feltétele a fenntartható fejlődés megvalósulásának. A fenti célokkal egyetértve, a néppárti vonalat követve, szavazatommal támogattam a jelentés elfogadását. Tibor Szanyi (S&D),
írásban. – Szavazatommal támogattam a fejlődő országok helyi hatóságainak a fejlesztési együttműködésben játszott szerepéről szóló jelentés elfogadását, figyelembe véve azt is, hogy az ENSZ 2030-ig szóló fenntartható fejlődés programja a kormányok, parlamentek, és más nemzetközi szervezetek mellett a helyi hatóságokat is kiemeli mint fontos szereplőket a fejlesztési célok szervezésében és elérésében. Ezzel összhangban az EU-nak továbbra is folytatnia kell a helyi hatóságok támogatását a fejlődő országokban. Bevonásuk feltétlenül szükséges az átlátható és elszámoltatható irányítás biztosításához, valamint ahhoz, hogy a 2015 utánra kitűzött célok az emberekhez a lehető legközelebb valósuljanak meg. Egyetértek azzal a megállapítással, hogy a fejlesztési program legfontosabb céljai és kihívásai a helyi fellépéstől függenek. Szintén fontosnak tartom, hogy a jelentés megemlíti a helyi hatóságok szerepét a konfliktusok megelőzésében és kezelésében. Éppen ezért támogatom a jelentés által sürgetett decentralizált együttműködésre való törekvést, illetve azt az ajánlást, hogy a tagállamok törekvéseiket összehangolva tartsanak fenn helyet fejlesztési programjaikban a helyi hatóságoknak. Az EU mint a fejlesztési segélyek legnagyobb adományozója, kulcsszerepet játszik a fenntartható fejlesztési célok elérésében. A decentralizált együttműködés előmozdításával pedig jó eséllyel érhetjük el ezeket a célokat 2030-ig. Adam Szejnfeld (PPE),
na piśmie. – Demokracja równa się decentralizacja. Trudno wyobrazić sobie rozwój demokracji w krajach rozwijających się bez wzmacniania władzy lokalnej, szczególnie w tych państwach, w których wcześniej funkcjonowały systemy autorytarne czy wręcz totalitarne. We wszystkich tych krajach, poza wspieraniem rozwiązań konstytucyjnych w zakresie budowy demokracji, należy zachęcać do podejmowania działań na rzecz tworzenia społeczeństwa obywatelskiego i jego reprezentacji na najniższym szczeblu, czyli władzy lokalnej. Spełnia ona bowiem niebagatelną rolę w ograniczeniu różnego typu wykluczeń i rozwiązywaniu napięć społecznych. Dlatego też zdecydowałem się zagłosować za sprawozdaniem dotyczącym roli władz lokalnych w krajach rozwijających się we współpracy na rzecz rozwoju. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Fără îndoială, rolul autorităților locale este de a reprezenta instituțional statul la nivelul guvernării locale. Astfel, autoritățile locale contribuie la crearea democrației la baza societății și la dezvoltarea teritorială durabilă bazată pe participarea activă a populației locale în deciziile politice. Definirea, organizarea și realizarea obiectivelor de dezvoltare intră în portofoliul de activități ale statului în teritoriu. Și, deși rolul fundamental al autorităților locale se manifestă într-un mod evident în statele dezvoltate, el devine fundamental în statele în curs de dezvoltare, cu o guvernare instabilă și cu populații vulnerabile. Am votat în favoarea unui dialog politic prin acest raport. Noul cadru global de dezvoltare durabilă trebuie să ofere oportunități societății civile, autorităților locale și parlamentelor naționale de a se implica. O mai multă autonomie pentru autoritățile locale va însemna o guvernanță mult mai echitabilă, mai transparentă și mai responsabilă. Obiectivele și provocările agendei globale de dezvoltare pentru perioada post-2015 au nevoie de parteneriate solide cu societatea civilă, iar reușita acestora va depinde exclusiv de acțiuni la nivel local. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – C'est de notre devoir d'aider les autorités locales. La population mondiale devrait passer d'environ 7 à 9,3 milliards de personnes d'ici à 2050, la majeure partie de cette croissance étant attendue dans les pays en développement, en particulier dans les zones urbaines. L'urbanisation excessive sape la viabilité du développement dans toutes ses dimensions. Il faut donc épauler les autorités locales: cette coopération est très appréciable et utile pour de très nombreux citoyens européens. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I appreciate that this own-initiative report stresses the need for strategic planning in development and I therefore voted in favour of it. It urges the EU to promote decentralised cooperation as a way of implementing the post 2015 development objectives. With this report, the European Parliament calls on the Commission to consider the possibility of making decentralisation a priority funding sector for its external aid financing instruments and to step up efforts to include local authorities as full stakeholders in the implementation of the 11th European Development Fund. Local authorities should also be given an appropriate part by the Member States in their development programmes. Among other benefits, the role of local authorities in development has been crucial in relation to achieving the Millennium Development Goals, especially in the fight against poverty and in the delivery of community services. Isabelle Thomas (S&D),
par écrit. – Alors que vient d'être adopté le programme des Nations unies pour le développement durable à l'horizon 2030, l'Union européenne se doit d'être à la pointe pour réaliser les nouveaux objectifs fixés. Le rapport Theocharous vise à souligner l'importance des collectivités locales, en tant qu'institutions démocratiques de proximité. Si le texte consacre le principe de décentralisation, il relève avec justesse qu'une décentralisation qui se contente de transférer les compétences, sans transferts budgétaires, est vouée à l'échec. Il insiste sur le rôle clé que jouent les collectivités dans le dialogue avec la société civile, dans l'entretien de liens de proximité avec les entreprises et affirme la nécessité de soutenir ces collectivités pour qu'elles puissent fournir des services publics de qualité. C'est ainsi un texte équilibré, que j'ai choisi de soutenir, même si j'ai voté pour la suppression de la mention en faveur des partenariats public-privé, car je reste persuadée que les services d'intérêt généraux devraient être de pleine gestion publique. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Podržala sam izvješće koje naglašava da su lokalne vlasti ključni državni i institucijski akteri za upravljane na lokalnoj razini, te da imaju ključnu ulogu u određivanju, organizaciji i ostvarenju razvojnih ciljeva. Kako i sama dolazim iz manje lokalne sredine te iz centralizirane države u kojoj odumiru sela, drago mi je što je prepoznata potreba za promicanjem decentralizirane suradnje kao instrument provedbe razvojnog okvira, te sukladno tome podržavam jačanje financijskih i proračunskih kapaciteta lokalnih vlasti. Naime, lokalne vlasti imaju ključnu ulogu u borbi protiv siromaštva i pružanju javnih usluga, stoga im Unija treba osigurati zastupljenost u međunarodnim pregovorima o usvajanju razvojnog plana za razdoblje nakon 2015. Također, izuzetno su važne u osnaživanju lokalnih, mikro, malih i srednjih poduzeća, te naglasak treba biti na važnosti dobrog upravljanja na lokalnoj razini stavljanjem u prvi plan načela odgovornosti, transparentnosti, sudjelovanja, reagiranja i vladavine prava. Osobito korisnim za razvoj lokalnih sredina smatram poziv nacionalnim vladama i lokalnim vlastima da osnaže lokalno zakonodavstvo radi priznavanja tradicionalnih sporazuma o posjedu zemljišta, te da surađuju s tradicionalnim vlastima u raspolaganju prirodnim resursima. Držim da je preduvjet za lokalni razvoj jačanje decentraliziranih proračuna kojima će se poboljšati životni uvjeti u zajednicama, osobito u ruralnim područjima. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o vlogi lokalnih organov v državah v razvoju pri razvojnem sodelovanju sem podprla, saj prispeva k trajnostnemu razvoju in učinkovitemu upravljanju na lokalni ravni. Menim, da je potrebno ustvariti pogoje za vključujoče, odzivne in učinkovite razvojne procese. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Votamos abstención pues pese a que el informe incluye lenguaje positivo en relación a servicios públicos, al papel de la sociedad civil y en relación a cuestiones de género, el informe identifica al sector privado como un socio esencial -a través de instrumentos tales como el blending y los partenariados-público-privadas- para el desarrollo. Consideramos que ello puede abrir la puerta a la privatización de la política de cooperación al desarrollo. Además, consideramos que el informe tendrá poco o nulo impacto en la política de cooperación al llegar en un momento donde los aspectos normativos y financieros del nuevo marco de desarrollo 2030 ya han sido internacionalmente acordados y aprobados. Ramon Tremosa i Balcells (ALDE),
in writing. – Local authorities play a key role because they are closest to citizens and know first hand what are the most vulnerable. Furthermore, strategic planning at national and local level is absolutely necessary for the promotion and integration of the three main dimensions of development, namely the social, economic and environmental dimensions. I welcome the support aimed at strengthening coordination structures of the authorities at national, regional and continental level and the establishment of a partnership at European level. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – L'organisation des États relève d'un choix les concernant directement. La décentralisation peut porter une atteinte certaine à la souveraineté des États et ne contribue en rien à limiter la corruption. Dans les pays européens, ce mode d'organisation n'a fait qu'entrainer des multiplications de coûts et l'enchevêtrement des compétences. Je me suis opposée à ce texte. Mihai Țurcanu (PPE),
în scris. – Am votat în favoarea raportului privind rolul autorităților locale din țările în curs de dezvoltare în cooperarea pentru dezvoltare. Este cunoscut faptul că autoritățile locale sunt actori esențiali ai creării democrației la nivel local și ai unei dezvoltări teritoriale durabile, jucând un rol fundamental în asigurarea unei guvernări transparente, echitabile și responsabile. Autoritățile locale, fiind nivelul cel mai apropiat de cetățeni, vor juca un rol extrem de important în realizarea obiectivelor și provocărilor agendei globale de dezvoltare de după 2015, care este bazată pe oameni, pe principiile drepturilor omului și ale statului de drept. Raportul subliniază rolul crucial al acestor autorități în țările în curs de dezvoltare și încurajează dezvoltarea parteneriatelor între autoritățile locale din UE și cele din statele în curs de dezvoltare în multiple domenii. Acest lucru poate favoriza emergența democrației, prevenirea și rezolvarea conflictelor, acestea fiind principalele obstacole în dezvoltarea a numeroase țări. În acest sens, Uniunea Europeană are un buget de 1,7 miliarde euro până în 2020 pentru sprijinirea reformelor de descentralizare și a inițiativelor locale, precum și pentru întărirea competențelor acestor autorități. Aceste resurse trebuie să asigure rezultate concrete în întărirea rolului autorităților locale și în implementarea cooperării pentru dezvoltare. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Votamos abstención pues pese a que el informe incluye lenguaje positivo en relación a servicios públicos, al papel de la sociedad civil y en relación a cuestiones de género, el informe identifica al sector privado como un socio esencial -a través de instrumentos tales como el blending y los partenariados-público-privadas- para el desarrollo. Consideramos que ello puede abrir la puerta a la privatización de la política de cooperación al desarrollo. Además, consideramos que el informe tendrá poco o nulo impacto en la política de cooperación al llegar en un momento donde los aspectos normativos y financieros del nuevo marco de desarrollo 2030 ya han sido internacionalmente acordados y aprobados. Ernest Urtasun (Verts/ALE),
in writing. – Voted in favour since most of our Group amendments were integrated into the report which somewhat rectified the lack of concrete ideas on how to support local authorities. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this report concerning the role of local authorities in developing countries. Local authorities are key actors in development assistance and I believe their participation in the design and implementation of European development policy should be strengthened. The strategic planning at national and local level is absolutely essential to the promotion and integration of the three main dimensions of development: the social, economic and environmental dimensions. I also welcome the spread of decentralised development cooperation initiatives and the use of mechanisms for cooperation among cities and I agree with the need to allocate additional resources to strengthening the capacities of decentralised authorities so that they can provide high-quality public services, guarantee equality of opportunity and build social cohesion. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – No he votado a favor de este informe pues promueve el desarrollo de los acuerdos público- privados como eje del papel de las autoridades locales de los países empobrecidos. Rechazamos este tipo de consorcios ya que entendemos que este modelo de inversión imposibilita un verdadero proyecto de mejora de las condiciones de vida de la mayoría de la población de los países empobrecidos en el medio y largo plazo y busca asegurar los beneficios de las grandes corporaciones a costa de trasladar al sector público el riesgo de sus inversiones... No obstante, me he abstenido considerando que el informe incluye aspectos positivos sobre la necesidad de desarrollar los servicios públicos a nivel local, el refuerzo del papel de las autoridades locales para conseguir mayores cuotas de igualdad de género o la promoción de las organizaciones sociales para conseguir un desarrollo realmente inclusivo. Derek Vaughan (S&D),
in writing. – The recently agreed UN sustainable development goals are a challenge that we must all strive to meet. They also represent an important framework in the fight against extreme poverty, inequality and injustice. Local authorities represent an important partner in meeting these targets. By empowering, not emaciating local authorities in developing countries to ensure accountability and transparency, and provide the basic social services and infrastructure needed to ensure a decent life for all must play a role in this agenda. By delivering aid as closely to the people who need as possible we can empower communities. This report represents a step in the right direction and therefore I have supported it. Marie-Christine Vergiat (GUE/NGL),
par écrit. – Les objectifs du Millénaire pour le développement, adoptés en 2000, sont loin d'être atteints et l'ONU vient d'adopter 17 nouveaux objectifs pour un développement durable. Pourtant, malgré les beaux discours, les aides publiques pour l'aide au développement sont en chute libre dans bon nombre d'États, dont la France. Le rapport d'initiative qui nous a été présenté aujourd'hui tente de faire le bilan de l'apport des autorités locales des pays en développement dans le cadre de la coopération au développement. Ce rapport souligne l'importance des autorités locales, des services publics et de la société civile pour la mise en œuvre de la coopération au développement et propose que l'aide au développement soit davantage orientée vers ceux-ci afin d'éviter l'accaparement de ces aides par les autorités nationales et de les orienter vers les populations. Si je ne peux que soutenir cette idée, je regrette que ce rapport soit dans la droite ligne des orientations libérales habituelles et promeuve une plus grande part de financements privés dans cette aide ainsi que le recours aux prêts plutôt qu'aux dons. Ce n'est pas comme cela que l'on permettra d'atteindre les objectifs fixés, je m'abstiens. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – As autoridades locais têm um papel fundamental na proteção das camadas da população mais frágeis dos Estados mais debilitados em crise e dos países com rendimento intermédio. As autoridades locais são fulcrais na luta contra a pobreza e na prestação de serviços comunitários. O fortalecimento das autoridades locais e das organizações das sociedades civis é por isso essencial para garantir uma transferência mais equitativa dos recursos financeiros do nível nacional para o nível sub-regional e local. Faz por isso sentido incentivar os Estados nacionais a transferirem parte do orçamento para o nível dos governos regionais e locais. Contudo, importa referir que esta questão não pode iludir as questões da austeridade que têm penalizado e muito as transferências do estado central para as autarquias locais como foi o caso em Portugal e na generalidade dos países intervencionados. Desta forma, tememos que este relatório seja mais uma manifestação de piedosas intenções sem qualquer efeito prático Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Der Bericht macht gute Vorschläge, wie man lokalen Institutionen mehr Ownership über Entwicklungsprojekte geben soll, verabsäumt es aber, die Maßnahmen allgemein zu halten, und zielt darauf ab, sehr spezifische Maßnahmen zu fördern. Daher enthalte ich mich meiner Stimme. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Den hier geäußerten Ideen zur Rolle der lokalen Behörden in Entwicklungsländern in der Entwicklungshilfe stimme ich nicht zu. In dieser Entschließung werden über vier Schreibmaschinen-Seiten hinweg die in der jüngeren Vergangenheit bereits verabschiedeten Parlaments-Entschließungen, Stellungnahmen, Kommissions-Mitteilungen, Ratspapiere und andere Evaluationsberichte über Entwicklungsprogramme der Vereinten Nationen zitiert. Man kann den Institutionen also nicht vorwerfen, nicht schon viel dazu geschrieben, vorgenommen, beabsichtigt und verabschiedet zu haben. Doch jetzt ist es zu spät, die Rolle der lokalen Behörden in der Entwicklungszusammenarbeit zu beschwören. Wenn alle diese Papiere, Vorlagen, Beschlüsse und Ratschläge umgesetzt worden wären, dann stünden wir heute nicht vor der nicht mehr zu bewältigenden Anzahl von Wohlstandsflüchtlingen, die vor allem nach Deutschland strömen. Wir haben hier also vor allem eines: weitere Schreibmaschinen-Seiten, die mit klugen Ratschlägen zur Dezentralisierung aufwarten, die aber von einer zentral organisierten Super-Bürokratie wie der Kommission nicht beherzigt werden. Julie Ward (S&D),
in writing. – The recently agreed UN sustainable development goals (SDGs) offer an important framework in the fight against extreme poverty, inequality and injustice. Now the real work begins, and this must be done at every level. Empowering local authorities in developing countries to ensure accountability and transparency, and provide the basic social services and infrastructure needed to ensure a decent life for all must play a role in this agenda. Local authorities in Europe and in the developing world should work together and learn from each other in order to meet common challenges and share best practice. Policy-making innovations, such as the Brazilian model of «participatory budgeting», proves that local authorities can be important actors in creating a more deliberative, more democratic society. Glenis Willmott (S&D),
in writing. – The recently agreed UN sustainable development goals offer an important framework in the fight against extreme poverty, inequality and injustice. Now the real work begins, and this must be done at every level. Labour MEPs voted to empower local authorities in developing countries to ensure accountability and transparency, and to provide the basic social services and infrastructure needed to ensure a decent life for all. Anna Záborská (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce texte car une gouvernance locale de qualité est essentielle pour assurer une démocratie vivante. En tant qu'acteurs de premier plan, les autorités locales voient les tâches qui leur incombent se multiplier, tout en accompagnant les changements qui traversent nos sociétés, particulièrement en matière de développement durable. C'est pourquoi je soutiens ce rapport et le renforcement du pouvoir local, qui, à son échelle, est le mieux placé pour faire face aux défis à venir Θεόδωρος Ζαγοράκης (PPE),
γραπτώς. – Υπερψήφισα την έκθεση της συναδέλφου κας Θεοχάρους σχετικά με το ρόλο των τοπικών αρχών στις αναπτυσσόμενες χώρες για τη συνεργασία για την ανάπτυξη. Πρόκειται για ένα εξαιρετικό κείμενο και θα ήθελα να την συγχαρώ θερμά για την ποιότητα της δουλείας της και την ευρεία συναίνεση που η ίδια επέτυχε. Pablo Zalba Bidegain (PPE),
por escrito. – El papel de las autoridades locales en los países en desarrollo es fundamental para lograr los retos globales a los que nos enfrentamos. Debe reforzarse la cooperación con las autoridades locales, al fin y al cabo son los que mejor conocen las necesidades del día a día de los habitantes de los países en desarrollo. Nuestra ayuda al desarrollo puede maximizarse estableciendo canales de diálogo más directos con las autoridades locales, podemos lograr un mayor impacto de los instrumentos de financiación y una mejora más directa de las condiciones de vida de las personas que viven en los países de desarrollo. Jana Žitňanská (ECR),
písomne. – Správu hovoriacu o miestnych orgánoch ako o kľúčových pre dosiahnutie rozvojových cieľov Európskej únie som podporila. Táto správa vyzdvihuje veľký význam miestnych orgánov pre mikro, malé a stredné podniky, pre tvorbu pracovných miest a udržateľný ekonomický rast. Podporujem myšlienku decentralizácie, ako aj význam miestnych orgánov, ktoré majú lepšie a presnejšie informácie o regiónoch a miestnych pomeroch, a preto môžu na konkrétne problémy rýchlejšie a primeranejšie zareagovať. Rovnako myšlienka ekonomických prínosov pre malé a stredné podniky – ktoré by sa mohli vďaka decentralizácií posilniť, a tým ako poskytovatelia pracovných príležitostí výrazne pomôcť k udržateľnému rozvoju –, ktorú dlhodobo podporujem, ma priviedla k rozhodnutiu dať tejto správe svoj hlas. Kosma Złotowski (ECR),
na piśmie. – Rozwój jako zjawisko społeczne i gospodarcze ma zawsze wyraźny lokalny kontekst, dlatego też sukces w przełamywaniu nierówności oraz podnoszeniu poziomu życia w państwach rozwijających się nie jest możliwy bez udziału władz samorządowych. Począwszy od identyfikacji najbardziej palących problemów a skończywszy na dystrybucji środków finansowych i pomocy rozwojowej udział władz lokalnych musi być odpowiednio uwzględniony i wspierany. Zwłaszcza w społecznościach wieloetnicznych i plemiennych, gdzie duże różnice kulturowe są często niewystarczająco uwzględnione na poziomie centralnym, władza lokalna jest najlepszym partnerem w planowaniu i wydatkowaniu pomocy rozwojowej. Jednak wzmocnienie roli władz samorządowych we współpracy na rzecz rozwoju powinno uwzględniać także stworzenie narzędzi wspierających demokratyczne i efektywne zarządzanie, które często na tym właśnie poziomie zmaga się z wieloma patologiami: korupcją, nadużywaniem władzy czy dyskryminacją mniejszości etnicznych i kulturowych. Ścisła współpraca między instytucjami międzynarodowymi, władzami samorządowymi a organizacjami społecznymi jest niezbędna, aby osiągnąć zakładane cele rozwojowe, zwalczać skrajne ubóstwo i podnosić poziom życia mieszkańców krajów rozwijających się. Głosowałem za przyjęciem tego sprawozdania, ponieważ uważam, że UE ma istotną rolę do odegrania w tym procesie. Rolę, którą może wypełnić między innymi dzięki większemu zaangażowaniu w ten proces władz lokalnych i samorządowych. President. – That concludes the explanations of vote. 9.   Διορθώσεις και προθέσεις ψήφου: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά (The sitting was suspended at 13.35 and resumed at 15.00) PRÉSIDENCE DE MME SYLVIE GUILLAUME Vice-présidente 10.   Έγκριση των Συνοπτικών Πρακτικών της προηγούμενης συνεδρίασης La Présidente. – Le procès-verbal de la séance d'hier a été distribué. Y a-t-il des observations? Non. Le procès-verbal de la séance précédente est donc approuvé. Michaela Šojdrová (PPE). – Madam President, I have a procedural proposal. With other colleagues, we have been preparing an oral question to the Commission on the best interests of children, and we are asking for this to be a new item on the agenda. I am pointing this out because we have learned today that the Norwegian authorities have taken away a child from a Czech mother and have put the child up for adoption by Norwegian parents. It is horrible. We are angry and we are disappointed. The Czech Republic is working on this issue, but here in the European Parliament we are not able to do anything for the rights of children from the EU. I am asking you, Madam President, and my colleagues to support the oral question to the Commission for the next plenary. La Présidente. – Madame, il s'agit à l'évidence d'un sujet très important mais je pense que la procédure exige de passer d'abord par la Conférence des présidents pour pouvoir inscrire ce point. Nous allons donc donner bonne suite à votre demande sur ce sujet important. 11.   Μετρήσεις των εκπομπών στον τομέα της αυτοκινητοβιομηχανίας (συζήτηση) La Présidente. – L'ordre du jour appelle le débat sur la question orale à la Commission sur les mesures des émissions dans le secteur de l'automobile, de Giovanni La Via, Vicky Ford, Jerzy Buzek et Michael Cramer, au nom de la commission de l'environnement, de la santé publique et de la sécurité alimentaire, de la commission du marché intérieur et de la protection des consommateurs, de la commission de l'industrie, de la recherche et de l'énergie, et de la commission des transports et du tourisme (O-000113/2015 — B8-0764/2015) (2015/2865(RSP)). Giovanni La Via,
Autore
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, Commissario, oggi parliamo di una storia triste. Una storia veramente molto triste, in quanto, come legislatori pensavamo negli ultimi anni di aver contribuito in modo concreto e fattivo alla riduzione delle emissioni nel settore automobilistico, pensavamo di aver raggiunto degli obiettivi importanti perché i cittadini europei potessero vivere in un ambiente più pulito, in realtà ci troviamo di fronte a qualcosa di profondamente diverso, perché non siamo riusciti a garantire ai cittadini una migliore aria da respirare. Adesso abbiamo la certezza che il nostro desiderio legislativo è stato solo un'illusione, un'illusione basata su delle frodi che non siamo stati in grado di evitare o individuare. È chiaro quindi che sappiamo oggi che i limiti alle emissioni di monossido di azoto sono stati deliberatamente superati per lunghi anni da una delle più grandi e potenti case produttrici di automobili. Come presidente della commissione ENVI sono quindi preoccupato, come i colleghi che parleranno dopo di me, e mi rivolgo alla Commissione europea per chiedere se ci sono stati altri agenti inquinanti coinvolti, come il particolato, il monossido di carbonio o altri, o se parliamo soltanto di monossido di azoto, visto il grande collegamento esistente tra questi inquinanti. È poi vero, come abbiamo letto in alcuni articoli di stampa, che le emissioni erano di oltre quaranta volte più alte rispetto ai limiti consentiti? Noi vogliamo sapere la verità e quindi chiedo alla Commissione europea di procedere con le necessarie investigazioni e soprattutto di tenere il Parlamento europeo costantemente informato sui risultati delle indagini. Ringraziamo la Commissione per essere stata disponibile a venire in commissione ambiente, a riferire subito dopo l'individuazione dello scandalo, ma vorremmo anche sapere se è vero, così come dichiarato da molte case automobilistiche oltre alla Volkswagen, che queste non hanno manipolato i test sulle emissioni delle automobili. Chiediamo quindi però alla Commissione che anche queste vengano sottoposte a uno scrutinio indipendente, perché quanto è in gioco è molto importante, trattandosi della salute dei cittadini europei. Signor Presidente, quanto accaduto è una storia triste anche per un'altra ragione. Mi riferisco qui al ruolo delle autorità di omologazione. Com'è possibile che queste autorità non abbiamo scoperto l'esistenza di meccanismi illegali in un così lungo periodo di tempo? Come vengono svolti questi test e con quali strumenti ed equipaggiamenti? Come tutti sappiamo, chi ha scoperto questa frode è stata un'università americana, ma dovremmo anche chiedere agli Stati membri, responsabili dei controlli, chi risponde per questi enti tecnici, com'è possibile che queste automobili abbiano superato i test di omologazione? Qual è quindi l'esatto ruolo alla Commissione europea in quest'ambito e cosa pensa il Commissario Bieńkowska dell'eventuale istituzione di un'Autorità di omologazione o sorveglianza in grado ovviamente di controllare quelle che sono le operazioni di controllo e verifica fatte nei singoli Stati membri? Penso poi anche alle autorità locali e alle città che in questo momento non riescono a raggiungere gli standard richiesti di qualità dell'aria e nei cui confronti sono state già annunciate delle procedure di infrazione da parte della Commissione europea, quanto meno adesso sanno cosa stava succedendo. C'era qualcuno che non rispettava le norme e loro sono stati ritenuti, forse a torto, ingiustamente responsabili. Signor Presidente, Commissaria Bieńkowska, abbiamo quindi scoperto in questi giorni che le emissioni odierne di monossido di azoto di alcuni veicoli diesel misurate sulla strada possono in effetti essere diverse e divergenti da quanto calcolato in laboratorio e per questa ragione la Commissione sta sviluppando nuove modalità di misurazione di queste emissioni, il cosiddetto real drive emission, basate sull'uso dell'automobile nelle normali condizioni di guida. In merito a questa nuova metodologia di test dal 2017 voglio chiedere se la Commissione ci può chiarire se si baserà su fattori di conformità o su un test campione. In conclusione, mi auguro che questo scandalo possa servire a scoprire fino in fondo cosa succede in questo settore e se siamo dinanzi a un caso isolato o a un comportamento illecito comune a più aziende. Mi chiedo però perché l'Unione europea debba sempre aspettare lo scandalo o la tragedia per agire. È successo in passato nel settore alimentare, con la BSE per avere la tracciabilità della carne. È successo che c'è stata la necessità di avere migliaia di morti nel Mediterraneo per reagire con una politica europea e con un'agenda sulla migrazione. Adesso siamo di fronte a uno scandalo, ci voleva proprio questo scandalo per rendersi conto che il sistema doveva cambiare e doveva essere impostato in modo diverso? Vicky Ford,
author
. – Madam President, for the vast majority of consumers buying a car is the single biggest purchase they make in their lives after they have bought a home. This Volkswagen scandal is not just about money. It is about health as well. Cheating the standards brings a massive and fundamental breach of trust. For the market to work properly there must be trust – trust that a service or a good is what the supplier claims it is, trust that it complies with the relevant laws or regulations, trust that your competitors are acting honestly, and trust that official bodies have done their jobs properly. This principle has to apply all across the single market – all across all 28 Member States – and each of these standards must be applied in every country, because once we lose the trust of consumers it cannot easily be restored. Currently Volkswagen customers face chaos. They do not know if the car that they own is going to be recalled or upgraded or what they will be paid. Consumers who are looking to buy a new car from another company are also very uncertain. They want to know whether or not it is just Volkswagen who has used defeat devices or if there are other companies involved. They want to know why officials did not act sooner. Who knew what? They want to know why this was discovered in the US before the EU. Consumers want answers to all those questions and I agree with them. We need drivers to use diesel cars and to have confidence that when they purchase one they have made the correct choice. We cannot let the actions of one company tarnish an entire sector. So we need a full investigation, an investigation that people can have trust in, across the entire single market. I know that it is not possible to regulate away fraud, but proper oversight can minimise it. National regulators are required by law to enforce legislation. If our Member States agree laws, they must implement them because the strength of any approval across the EU, including type approval, is only as strong as the weakest link. Every single national regulator must work to the same high standard. Otherwise, there is a race to the regulatory bottom, and turning a blind eye in one Member State means that those goods can be sent across all 28. So our Member States must work together in a coordinated fashion. We know that the emission tests are already being updated. We have known for many years that the emissions test and fuel efficiency claims do not represent real-world experience. That is why the Commission is already due to announce new testing processes by the end of this year. Indeed, early last month, before this broke out, Commission officials came into my committee to discuss what they were doing, but without any details. The Commission needs to make these announcements soon, because manufacturers need to know what they have to deliver, and they have to deliver in line with the new tests any new cars that are approved after the end of next year. The Commission must also keep Parliament involved. Parliament has a role to scrutinise delegated acts, and 500 million people expect us to do our job properly. I get a bit fed up with secondary legislation being written in the Commission but then arriving in Parliament very much last-minute with some comment saying not to worry as it is just detail. People expect us to do our job, to scrutinise both the primary and the secondary legislation, and we must get the details right. We have to have time to understand it and we have to have time to listen to both consumers and manufacturers, and to expert advice too if necessary. In Parliament we talk a lot about better lawmaking. The Commission is, I believe, trying to deliver better lawmaking. We need to make that happen too and we cannot let this happen again. Jerzy Buzek,
author
. – Madam President, I agree with my colleagues from both committees. I sent the written question to the Commission, but let me add that Volkswagen's manipulations endanger the general reputation of EU car makers and the whole European industry. As Chair of the Committee on Industry, Research and Energy (ITRE), which always defends European industry, I want to say that what happened was completely unacceptable. We expect a full investigation and the full accountability of those who are responsible. This has happened while we are negotiating TTIP, which is a very sensitive issue in our relations with the USA, but the case shows that we should not be afraid that TTIP will lower our environmental standards. America shares our standards and perhaps is even more advanced in scrutinising them. The Industry Committee stressed two years ago that testing must be improved and harmonised, together with tackling misleading information on fuel consumption and environmental performance, which is very important. The issue has not yet been resolved, so the Commission and Member States must also investigate whether the case concerns just one manufacturer or whether we might be facing a much broader problem. If that is the case, it will be necessary to look at the reasons. We like to talk a lot about ambitious standards, but what are these worth if they are not technologically realistic, cannot be implemented cost effectively, enforced and controlled? They are not worth very much. Michael Cramer,
Verfasser
. – Frau Präsidentin, meine sehr geehrten Damen und Herren! Auch der Verkehrsausschuss ist von diesem Skandal betroffen, denn wir wissen: Ohne Veränderung der Mobilität wird sich der Klimawandel nicht stoppen lassen. Der Verkehr ist für 24 % der Emissionen verantwortlich, der Straßenverkehr in diesem Sektor für 72 %. Das ist schon schlimm genug. Aber seit 1990 haben wir in der Industrie eine Senkung um 32 % erreicht. Im Verkehr sind die Emissionen um 28 % gestiegen. Das heißt, der Verkehr frisst all das auf, was mit Milliarden unserer Steuergelder in anderen Sektoren erreicht wurde. Deshalb: Ohne Veränderung der Mobilität werden wir den Klimawandel nicht stoppen. Wir müssen ihn aber stoppen, damit unsere Kinder und deren Kinder eine Perspektive haben, auf diesem Planeten zu leben. Auch deshalb haben wir im Weißbuch 2011 mit großer Mehrheit hier im Parlament beschlossen, dass bis 2030 im Stadtverkehr 50 % des konventionellen Antriebs reduziert werden sollen und bis 2050 in den Städten überhaupt kein konventioneller Antrieb mehr sein darf. Wir haben dann beschlossen, dass das durch mehr Effizienz, durch neue Motoren, durch neue Antriebsstoffe und durch neue Konstruktionsweisen erreicht werden soll. Das haben wir beschlossen, aber nicht, dass das durch Betrug und durch kriminelle Machenschaften passiert. Das müssen wir aufs Schärfste verurteilen. Das war kein technologisches Defizit. Es war ein finanzielles Defizit. Deshalb hat Volkswagen entschieden, Nein, wir schummeln lieber, als dass wir ehrlich sind – dann wäre das Auto ein bisschen teurer geworden. Die technische Revision war da. Sie wurde leider nur nicht angewendet. Und das muss sich ändern! Wir haben über die Ziele der Europäischen Union im Verkehr bis 2030 und 2050, ehrgeizige Ziele der Kommission, auch abgestimmt und ihnen zugestimmt, aber uns als Verkehrsausschuss ging das nicht weit genug. Deshalb haben wir gesagt, man kann nicht den zweiten und dritten Schritt machen ohne den ersten, und haben beschlossen, dass auch im Verkehrssektor bis 2020, auf Basis von 1990, der Ausstoß von CO2 um 20 % gesenkt werden muss. Das haben wir mit großer Mehrheit beschlossen. Und jetzt haben wir eine Revision des Weißbuchs mit dem Berichterstatter Wim van de Camp. Und er hat dort noch einmal dokumentiert, und wir haben das auch mit großer Mehrheit beschlossen, dass die Prüfzyklen überarbeitet werden und der Realität entsprechen müssen. Uns nützen die besten Werte im Labor nicht, die mit der Realität und der Straße nichts zu tun haben. Daran müssen wir uns messen. Deshalb ist natürlich auch die Kommission gefragt. Zunächst einmal: Auch sie muss analysieren, warum – seit 2008 wurde manipuliert – warum es nicht früher aufgefallen ist. Sie müssen analysieren, welche Fehler möglicherweise die Kommission gemacht hat. Welche Fehler haben die Mitgliedstaaten gemacht? Welche Fehler die staatlichen Behörden? Auch das, alles das muss untersucht werden. Und natürlich wollen wir absolute Aufklärung, sowohl in der Automobilindustrie als auch anderswo, denn das soll sich nicht wiederholen. Deshalb brauchen wir Vorschläge, und die erwarten wir von der Kommission, nachdem Sie das alles überarbeitet haben. Was ist Ihr Vorschlag für die Zukunft, damit sich so ein Desaster mit kriminellen Machenschaften nicht wiederholt? Denn das war Betrug am Kunden. Der denkt, mein Auto verbraucht vier Liter, dabei sind es in Wahrheit sechs Liter. Das ist auch Betrug am Steuerzahler, denn in vielen Ländern bemisst sich die Steuer der Automobile am CO2-Ausstoß, was wir immer befürwortet haben. Aber man kann das nicht umkehren. Und es ist natürlich ein gewaltiger Schaden für die Umwelt, den wir uns nicht leisten können. Wir verurteilen, auch als Ausschuss, natürlich diese kriminellen Machenschaften, die hier geschehen sind, und wir haben Angst, dass es auch in anderen Sektoren geschieht. Wir wollen auch nicht die Nutzung der Schlupflöcher weiter garantieren. Auch viele sogenannte legale Schlupflöcher wurden genutzt, um die Emissionen zu senken. Der TRAN-Ausschuss will lückenlose Aufklärung und dass sich so etwas in Zukunft nicht wiederholt. Elżbieta Bieńkowska,
Member of the Commission
. – Madam President, honourable Members, I am grateful for the opportunity to have this point on the agenda and to explain to you the actions of the Commission over the past 10 days, because we face a very difficult case of fraud. Let me speak frankly: this is fraud committed by one company and this fraud has put at stake public trust in European cars, and has seriously put at stake the credibility of our legal system and its efficiency in protecting consumers and the environment, which is the backbone of the European Union's actions and regulations. I believe we will be able to overcome it. I thank the European Parliament for giving me this opportunity to share information and also – at the very beginning – I want to say that I am ready to continue providing you with every piece of information about my future actions to ensure that such a fraud will not happen again. The Commission and Member States agreed, at the Competitiveness Council on Thursday 1 October 2015, just last week, to act quickly and to act collectively. This means three things. Firstly, investigating and establishing the facts and enforcing the existing rules – which is what all of you are calling for. Secondly, accelerating the adoption of the regulatory framework formations. And thirdly, changing the approval and surveillance systems so that this cannot happen again. I will speak about each of these in turn and I want you to know that the Commission will play a full role in sorting this out. Let me begin with the first point: establishing the facts and enforcing the existing rules. This is the point from where we have to start. We must start by establishing the facts. You ask me how the Commission will investigate any potential wrongdoing. The Commission does not have the power to carry out our own investigation in the automotive sector. We rely on the authorities of the Member States. These institutions are professional. Let us not jeopardise what we have built together so far: a widespread feeling of mutual suspicion is not helping coherent and effective European action. In fact, investigations have already been launched in several Member States and the Commission has encouraged all the others, every Member State and every manufacturer, to do the same – I have sent a letter to all of the Member States. The Commission is providing a platform for the exchange of information between Member States, in the sense that we have already convened several meetings of government and type-approval authorities. We have also discussed this matter in detail, as I mentioned before, at the Competitiveness Council on 1 October 2015. The national authorities are together exchanging information with the Commission about this case and the Commission is also organising a meeting with the national type-approval authorities that will be held on 15 October 2015. We need, as soon as possible, to have clarification on the extent of the fraud. For instance, the following questions: how many vehicle models are involved; how many vehicles in total; and under which conditions have vehicle sales been banned? And once we have the facts, we must act. As I have stressed several times, we have zero tolerance for fraud. We must send a very clear message today on the enforcement of existing rules, and those rules must be strictly adhered to. Here again, national authorities have a very crucial role to play. We need to be clear about what we will do and when we will do it; what actions will be taken to remedy this situation and when they will be carried out. We need to restore consumer confidence as quickly as possible – I think this is where the real damage that has been done – and we need to apply the rules even if that means sanctions. We owe this to Europe's citizens. I have asked Member States to work together on this because I think uncoordinated national action will make things even worse. We will only succeed if we act together. On the second point, regarding accelerating the change in the regulatory framework for emissions, the question was whether we noticed that something was wrong. We noticed that the system of testing emissions in laboratories is not the right one, and the Commission proposed draft regulations on real-driving emission (RDE) testing a few years ago. The first package was voted on in May, but I think we have to accelerate matters. The new legislation will improve the test procedure for directly assessing the regulated emissions of light-duty vehicles under real driving conditions. The new testing procedure will eliminate the possibility of using defeat devices and it will ensure that the regulatory emissions limits are actually met. The second package of the RDE procedure, setting out the exact timing and level of what are called conformity factors, is planned to be voted on this year. We will do it. On the third point, improving the approval and surveillance system so this cannot happen again, where should we act at EU level? Let me list those areas where action is urgently needed and where full support is essential – including the full support of the European Parliament. The existing approval system for motor vehicles in the EU lies with pre-market testing and the approval of vehicles. This is a system that is used almost all over the world, and it has been studied and evaluated in detail for several years. So far, I want to stress «so far», the conclusion of our studies has been that this system has been effective in ensuring safe and environmentally friendly cars on our roads. It has also ensured that the internal market is fully harmonised and that every time a Member State authority approves a vehicle type it can be bought and registered in 28 Member States. This has obvious advantages for both citizens and industry. Our study's conclusion also indicated that we can improve the system – and this has to be stressed – especially as regards governance and market surveillance. We have therefore been working on a new Commission proposal for the last years on the EU type-approval system for motor vehicles. However, in light of the Volkswagen problem, and drawing conclusions from what has occurred, we will analyse our proposal again and will suggest further changes that will prevent similar events from happening. I hope to present the proposal to the College of Commissioners as soon as possible. It will then be presented to you and to the Council, and we expect that our common work will be quick. We expect that the resulting work will contribute to more effective market surveillance, to implementing robust ex-post checks and to improving safeguard measures and recall procedures. Let me say it again: European consumers must be reassured that non-confirmed products are not circulated on the EU market. And finally, I have a message to us all. We need to ask ourselves what lesson we can draw from this fraud and this behaviour. We have to remind companies that they should respect the letter and the spirit of the law, because socially and environmentally responsible companies have been one of Europe's biggest assets. I hope that we can work together for this to continue to be the truth. Françoise Grossetête,
au nom du groupe PPE
. – Madame la Présidente, Madame la Commissaire, la révélation du scandale Volkswagen faite par les autorités américaines a sonné pour tout le monde, comme un coup de tonnerre dans un ciel bleu. Il y a encore beaucoup de questions à résoudre, mais on peut déjà en tirer des leçons et surtout chercher la vérité. D'abord, la fraude, elle est bien sûr inacceptable, elle doit être sanctionnée. Volkswagen a voulu tricher, Volkswagen a perdu. Tel est pris qui croyait prendre. C'est une véritable trahison envers les consommateurs parce que leur santé est en jeu, leur environnement est en jeu, envers les pouvoirs publics et tous ceux qui, comme moi, défendent une industrie européenne responsable, innovante et créatrice d'emplois. C'est un acte honteux qui pourrait jeter l'opprobre sur tout notre secteur automobile et menace d'entamer durablement la crédibilité de l'industrie européenne dans le monde et, entre autres, outre-Atlantique, dans le cadre des négociations du TTIP. Cela étant dit, nous devons absolument empêcher ce scandale de la fraude aux moteurs diésel de faire tache d'huile. Ce ne serait pas la bonne solution de prédire la fin prochaine du diésel, alors que nombre de nos concitoyens aux revenus modestes roulent avec des véhicules diésel et que les TPE et les PME utilisent des véhicules utilitaires au diésel. Nous savons qu'en Europe, nous possédons une réelle avance technologique sur le diésel propre. Ce serait donc une erreur, aujourd'hui de condamner le diésel et l'industrie automobile qui utilise le diésel. Bien sûr, Madame la Commissaire, vous nous avez fait un certain nombre de propositions, nous attendons bien sûr que les tests d'homologation soient faits le plus rapidement possible dans le cadre de situations de conduite réelles. Je m'interroge aussi sur le réalisme de notre législation environnementale. Ne sommes-nous pas parfois trop ambitieux? Certes, quand il s'agit de la qualité de l'air et de la santé, l'ambition est nécessaire, mais aussi le pragmatisme. Encore faut-il que nos grandes firmes industrielles jouent le jeu de la transparence et du respect des règles si elles veulent que l'on puisse garder confiance en elles. Kathleen Van Brempt,
on behalf of the S&D Group
. – Madam President, criminal behaviour from any company at all, no matter the size, is absolutely intolerable in the European Union. It not only breaks public trust, but it also undermines the quality of our European products. In addition, especially in this case, it damages the health of our European citizens. As we all know, air pollution across the EU is already causing more than 400 premature deaths a year. Madam Commissioner, the mere fact that it was the EPA in the US and not our national approval authorities in the EU that discovered the defeat devices is really embarrassing, and I do not share your confidence in our national authorities. I think the European system as it is today, where car makers pay national testing organisations and they can choose themselves where they want their models to be tested, is not working. Madam Commissioner, therefore we would like to ask you to establish an independent EU type-approval authority. There is also a very inconvenient truth. Even the cars that passed testing in a proper way – or let us presume in a proper way – are polluting much more than they should. In the S&D Group, we have long advocated the real-driving emission (RDE) test and we urge you to come up with the conformity factor of one and not more, as you said Commissioner, by September 2017, at the latest, and without any loopholes. Let me conclude by saying that we should never waste a serious crisis such as this one, and it is not about being against or in favour of diesel. What I think we should do is leapfrog from clean diesel to electric, and we need to support that. We need to make sure that we have a European Union that supports that, so that car makers can bring solutions instead of problems. Hans-Olaf Henkel,
im Namen der ECR-Fraktion
. – Frau Präsidentin, meine Damen und Herren! Zum Thema Volkswagen wurde heute viel Richtiges, aber auch einiges Falsches gesagt. Richtig ist, dass Volkswagen die Emissionswerte manipuliert hat. Aber falsch ist, wie heute mehrfach behauptet wurde, dass das etwas mit dem normalen Unterschied zwischen dem Testbetrieb und dem Betrieb im Straßenverkehr zu tun hat. Richtig ist, dass wir es hier mit dem bisher größten Industrieskandal der deutschen Nachkriegsgeschichte zu tun haben. Falsch ist, diesen als typisch für die deutsche Automobilindustrie hinzustellen. Denn Volkswagen – und darauf lege ich größten Wert – ist ein Sonderfall. Wenn der Staat selbst an einem Unternehmen beteiligt ist, wenn Gewerkschaftsfunktionäre und Politiker im Aufsichtsrat die Mehrheit haben, wenn diese Mehrheit dann Autokraten an die Spitze beruft, wenn sich dann auch noch Politiker täglich in das Geschäft von Volkswagen einmischen, dann entsteht eine Kultur der Kungelei, des Wegschauens, des Verdrängens, der Angst und schließlich der Verlotterung der Sitten. Ich erinnere daran, dass führende Gewerkschaftsführer und Betriebsräte auf Firmenkosten mit aberwitzigen Privilegien und Bordellbesuchen gekauft wurden. Schon ohne diesen Skandal war Volkswagen wegen zu hoher Personalkosten und längst überfälliger Restrukturierung kaum noch wettbewerbsfähig. Und jetzt ist Volkswagen ein Sanierungsfall. Im Übrigen bin ich der Meinung, dass der Einheits-Euro nur zu Zwist und Zwietracht in Europa führt und deshalb abgeschafft werden muss. Gerben-Jan Gerbrandy,
on behalf of the ALDE Group
. – Madam President, 11 million buyers of Volkswagen diesel cars, of which 8 million are in Europe, have been cheated, but many more have been exposed to severe air pollution due to the additional emissions of roughly 1 million tonnes of NOx. We still do not know whether this is just the tip of the iceberg, but all signs point in that direction. Obviously the companies involved are the first to blame. They deliberately manipulated the tests. They should not be rewarded for these illegal actions by again watering down the European standards or allowing further delay in their enforcement. So firstly, I expect the Commission to now stop stalling the process and to have a new real-driving emissions (RDE) test up and running within six months. I also expect the Commission to change the surveillance system. The current national approach apparently is not working. Therefore, a European independent oversight body must be established with the means to test cars itself. But there is another very important political question that has to be answered. Were the Commission and certain Member State authorities aware of the cheating? The 2007 regulation explicitly prohibits the use of defeat devices, so their existence has been known for more than a decade. Several reports, including a report from the Commission's own research body, the JRC, reported unexplainable differences between real emissions on the road and the laboratory test results. Why then did the Commission never initiate any investigations into this matter? I ask the Commission here today: was the Commission aware of the practices by the car industry? Is the Commission willing to disclose internal documents on this matter, including correspondence with certain Member States, the JRC and the International Council on Clean Transportation? Merja Kyllönen,
on behalf of the GUE/NGL Group
. – Madam President, we found this act by Volkswagen to be totally shameful and unacceptable, and a serious breach, against consumers and also against European environmental legislation. As 11 million cars and 11 million car owners are subject to fraud, the European people will be heavily affected as citizens, because of the very harmful health effects and excessive air pollution, and also as consumers. The falsified results in emissions tests have been reported to be up to 40 times the legal maximum. Volkswagen is by far the biggest car manufacturer in the EU market, with a market share of around 25%, but it is not the only one. Is this the only company which has this problem or are there other ones? What is the Commission doing with these? Are we only checking on Volkswagen? European standards are for the protection of European citizens and consumers; however this massive fraud was revealed in the US market. What do you think, too, about the COP-21 climate conference in Paris: how will it be affected and how will the Commission advance the emission-test requirements to improve market surveillance in Europe? Rebecca Harms,
im Namen der Verts/ALE-Fraktion
. – Frau Präsidentin, sehr verehrte Kollegen! Als Umwelt-, Verbraucherschutz- und Gesundheitspolitiker in diesem Haus haben wir uns über die fast zehn Jahre, in denen wir die Automobil—Regulierungen für saubere Luft oder Klimaschutz oder Spriteffizienz gemacht haben, daran gewöhnt, dass die Vertreter der Autoindustrie alle unsere Regeln eigentlich immer als Anschlag auf ihre Unternehmensstrategien ansehen. Was ich trotz aller negativen Erfahrungen mit Lobbyisten aus allen Automobilunternehmen nicht erwartet habe – und das war die einzige Überraschung der letzten Wochen –, das war, dass ein Unternehmen, das so groß und so stark ist wie VW, dann, wenn es einen ehrgeizigen Testzyklus nicht verhindern kann, mit krimineller Energie über Jahre systematisch Behörden betrügt. Das ist für mich bis heute wirklich immer noch etwas, was ich nicht fassen kann. An dieses alte Denken, dass man Umweltpolitik als Zumutung empfindet, habe ich mich auf eine Art gewöhnt. Aber diese Bereitschaft zum Betrug und zur Kriminalität – das kann ich nicht verstehen. Was hat dazu geführt? Da möchte ich auch direkt die Kommission jetzt mal kritisch angehen, aber auch meine deutsche Bundesregierung. Ich kenne keinen anderen Bereich der Regulierung, in dem die Bundesregierung so systematisch versucht hat, die Interessen der Konzerne aus Deutschland zumindest gegen die Regulierung aus Brüssel zu schützen. Immer und immer wieder ist die Autokanzlerin – wir haben nämlich nicht nur eine Klimakanzlerin in Deutschland, wir haben auch eine Autokanzlerin – letztendlich dafür eingetreten, dass wir niedrigere Grenzwerte bekommen haben, dass wir den Testzyklus, den wir schon lange diskutiert haben, immer noch nicht hatten. Und ich glaube, diese Art von aggressiver Protektion schafft in Unternehmen auch eine Hybris, wie sie dazu gehört, dass man so kriminell vorgehen kann, wie das VW inzwischen eingestanden hat. Was ist jetzt zu tun? Ich finde, die Kommission sollte zugeben, dass das alles nicht so aus heiterem Himmel gekommen ist, wie es dargestellt wird. Die Bundesregierung, genau wie die Europäische Kommission, ist immer wieder darauf hingewiesen worden, dass der Testzyklus nicht funktioniert. Und das gilt nicht nur für die Diesel-Euronormen, sondern das gilt auch für Spriteffizienzvorgaben oder für Klimaschutzvorgaben. Also: Seien Sie nicht naiv, gehen Sie an die Überprüfung der Tatsachen! Ich finde, das, was Sie heute vorgetragen haben, ist weit entfernt von dem, was notwendig ist. Wir gefährden durch schwaches Handeln und durch schwache Vorgaben die Arbeitsplätze in Europa. Es sind nicht die Umweltgesetze, die die Industrie gefährden, sondern es ist das Protegieren der Industrie auf einem falschen Niveau. (Die Rednerin ist damit einverstanden, eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte» gemäß Artikel 162 Absatz 8 der Geschäftsordnung zu beantworten.) Bill Etheridge (EFDD),
blue-card question
. – I listened with interest to many of the things in your speech. I was wondering whether, in your opinion, the Volkswagen scandal is a one—off – or do you think, judging from your critical remarks about the German Government, that perhaps they and/or the Commission have maybe in some way conspired with other companies to break their own rules? What are your views on this? Do you think this is maybe more widespread than we know? Rebecca Harms (Verts/ALE),
Antwort auf eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Die Art von krimineller Energie, die VW auf seine fake-Software verwandt hat, kann ich im Moment noch nicht für andere Konzerne erkennen, aber mir ist inzwischen kein Automobilkonzern mehr bekannt, der nicht ein Problem mit den Testzyklen hat. Mir ist kein Konzern bekannt, der nicht überprüft werden müsste. Deswegen ist es auch so wichtig, dass wir über eine europäische Untersuchung reden und dass wir darüber reden, wie wir uns europäische Instrumente geben, damit wir bei solchen Problemen so gut wie EPA auftreten können. Dario Tamburrano,
a nome del gruppo EFDD
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, signor Commissario, è nostra preoccupazione richiamare l'attenzione sul fatto che le conseguenze di questo caso ai danni di ambiente e cittadini non si fermeranno purtroppo solo al fatto in sé, ma in maniera sistemica e perdurante si estenderanno all'intero complesso europeo di standard e test minando la credibilità in qualsiasi tipo di certificato. Quale sarà il prossimo scandalo? Chi potrà più fidarsi? Abbiamo due strade: la prima è non fare nulla e riconoscere di fatto che le certificazioni europee sono una barzelletta e una frode a tutti i cittadini dell'Unione, rendendo vano ogni nostro sforzo legislativo, passato e futuro. La seconda strada è reagire, reagire con forza, in primo luogo adottando da subito punizioni esemplari e storiche del responsabile delle marche coinvolte, che non si esauriscano con delle multe, per quanto salate. Questo per mettere in chiaro ai cittadini e alle industrie che è finito per sempre il tempo dei test aggirabili. In secondo luogo, dovremmo lavorare per una severa revisione delle direttive per identificare le lacune legislative dei test tecnici e degli enti certificatori abilitati. Vi ricordo che il Centro comune di ricerca della Commissione aveva già individuato il problema dei diesel Volkswagen in un dossier del 2013. In questi giorni sono inoltre arrivate alla stampa notizie di violazione relative anche ai prodotti Samsung, britannici e svedesi, e la Commissione era stata avvertita nel 2011 e di nuovo nel 2014 a proposito dei televisori di tale marca in grado di aggirare i test europei sul consumo energetico. Diesel e televisori sono gli unici campanelli di allarme che la Commissione ha sentito suonare senza reagire? Vorremmo saperlo. Georg Mayer,
im Namen der ENF-Fraktion
. – Frau Präsidentin! Es gibt nicht viel schönzureden in dieser Causa VW, denke ich. VW hat manipuliert, hat betrogen, hat Software vorsätzlich manipuliert – das steht außer Streit. Es ist keine besonders rühmliche Vorgehensweise für einen Konzern dieser Größe und für einen Konzern mit dieser Verantwortung. Den Schaden für die Vorgehensweise, den werden viele haben. Der Schaden wird einerseits und in erster Linie mal bei den Konsumenten sein. Der Schaden liegt auch bei der Umwelt, wie wir heute schon oft gehört haben. Aber auch das Unternehmen selber, und damit die Mitarbeiter, werden einen Schaden von diesem Skandal davontragen. Für die Konsumenten muss es – und das ist, glaube ich, eine unserer wesentlichen Aufgaben – jedenfalls eine Entschädigung geben. Eine Entschädigung, die mehr ist als nur Entschuldigungsworte, eine Entschädigung, die sie wirklich für den erlittenen Schaden auch entschädigt. Aber, und das ist wie so oft im Leben, es gibt auch eine zweite Seite der Medaille. Ohne diese Sache schönreden zu wollen, haben wir doch auch im Rahmen des Benzinverbrauchs von Personenkraftwagen eine ähnliche Situation. Angaben aller Hersteller sind niemals wirklich real, wenn es um den Benzinverbrauch geht. Das sind Verbrauchswerte, die rein im Labor erzeugt werden. Und das wird von uns allen toleriert. Das hat aber wiederum direkte Auswirkungen auf die Umwelt, das hat auch direkte Auswirkungen auf den Verbraucher, nämlich auf die Geldbörse des Verbrauchers. Ein zweiter Aspekt betrifft Amerika. Wir reden ja hier von einem US-amerikanischen Test. Denn die Amerikaner novellieren diese Stickoxidwerte regelmäßig nach unten, was die Personenkraftwagen betrifft, auf der anderen Seite ist es ihnen aber völlig egal, was ihre Dieseltrucks ausstoßen. Das geht bis zu dreimal mehr als es PKW tun. Wem nutzt diese Sache also, frage ich hier. Eines muss man auch sagen: Tote, wie in anderen Fällen in der Automobilindustrie, hat es hier jedenfalls keine gegeben. Also denken Sie nach – Honi soit qui mal y pense! Σωτήριος Ζαριανόπουλος (NI). – Κυρία Πρόεδρε, οι ενδείξεις είναι πλέον σαφείς και η Ευρωπαϊκή Ένωση και η γερμανική κυβέρνηση γνώριζαν για τη βρώμικη υπόθεση Volkswagen που, απ' ό, τι φαίνεται, εξαπλώνεται και σε άλλους ομίλους. Η αποκάλυψη του σκανδάλου δεν έγινε με κίνητρο τη διαφημισμένη δήθεν διαφάνεια, αλλά από ανταγωνιστικά αμερικανικά μονοπώλια που παλεύουν για μερίδια αγοράς. Μια πάλη που κλιμακώνεται στα πλαίσια της διατλαντικής συμφωνίας Ευρωπαϊκής Ένωσης - Ηνωμένων Πολιτειών. Αποδεικνύεται πως όλες, ανεξαίρετα, οι πλευρές της ευρωενωσιακής πολιτικής, όπως για παράδειγμα, οι πράσινες και φιλικές προς το περιβάλλον επενδύσεις, ένα στόχο έχουν: κέρδη με κάθε θυσία της ποιότητας της ζωής των λαών, σε όλα τα επίπεδα. Τα τεράστια επιχειρηματικά λόμπι έχουν επίσημο ρόλο πραγματικού συννομοθέτη στην Ευρωπαϊκή Ένωση. Τα γνωστά και άγνωστα ακόμα σκάνδαλα δεν είναι απλές παρεκτροπές, αλλά ο τρόπος λειτουργίας, η απόδειξη του χαρακτήρα της Ευρωπαϊκής Ένωσης των μονοπωλίων και του καπιταλιστικού συστήματος που υπηρετεί. Η οικονομική, κοινωνική και πολιτική σαπίλα είναι ό,τι μπορούν να περιμένουν οι λαοί που δεν βάζουν πλώρη για την ανατροπή του. Róża Gräfin von Thun und Hohenstein (PPE). – To, że Amerykanie, a nie my sami, odkrywają dziś przed światem fakt, że firmy europejskie nie stosują się do obowiązującego prawa, to jest dla nas po prostu wielki wstyd. My pokazujemy, że państwa członkowskie nie egzekwują prawa europejskiego, a Komisja Europejska nie ma wystarczających instrumentów kontrolnych. I dziś znowu mówimy o tym, o czym nasza Komisja – Rynku Wewnętrznego i Ochrony Konsumenta – mówiła już wielokrotnie. Mój kolega Andreas Schwab był autorem sprawozdania już kilka lat temu, gdzie wzywaliśmy do poprawienia zarządzania jednolitym rynkiem. Potrzebne jest ogromne zaangażowanie Komisji Europejskiej, ale przede wszystkim zaangażowanie państw członkowskich, żeby tę sytuację poprawić. Nie tak dawno temu zajmowaliśmy się także szkodliwymi, bardzo niebezpiecznymi tlenkami azotu, które przedostają się do naszej atmosfery z pojazdów, i proponowałam wtedy, by w rozporządzeniu ograniczaniu emisji pojazdów dać więcej uprawnień Komisji Europejskiej, ale wtedy wielu kolegów z ALDE i z ECR było przeciwnych. Słucham was dzisiaj drodzy koledzy i mam nadzieję, że zmieniliście już zdanie, bo negocjacje z Radą dopiero się rozpoczynają, jest jeszcze szansa. Nie wpadajmy jednak w panikę. Pani Komisarz! Zgadzam się – trzeba dokładnie przeanalizować europejski rynek i sprawdzić, jak przestrzegane są przepisy, i oczywiście musimy odzyskać zaufanie obywateli, zaufanie do europejskich przedsiębiorców, co do tego, że ich nie oszukują. I informacje, które są podawane w specyfikacjach pojazdów, ale też i w specyfikacjach innych urządzeń, są zgodne z prawdą. Musimy odzyskać zaufanie do instytucji europejskich i do instytucji krajowych, że faktycznie czuwają one nad przestrzeganiem prawa. Pani Komisarz! Musimy jak najszybciej odejść od badań laboratoryjnych na rzecz pomiaru rzeczywistej emisji spalin, tak jak Pani to mówiła, bo jest tajemnicą poliszynela, że samochody spełniające normy w laboratoriach, naruszają je i to wielokrotnie w warunkach drogowych. Tu chodzi o zdrowie naszych obywateli. Przed komisją wielkie wyzwanie. Będziemy.. (Przewodnicząca odebrała mówczyni głos.) Matthias Groote (S&D). – Frau Präsidentin! Frau Bieńkowska, ich muss sagen, dass ich doch schon ein bisschen überrascht bin, wie gelassen Sie an diesen Skandal gegangen sind und dass Sie großes Vertrauen in die Zulassungsstellen der einzelnen Mitgliedstaaten haben. Ich muss sagen, so stelle ich mir Wettbewerb in Europa im Binnenmarkt nicht vor. Dass die Zulassungsstellen, die den geringsten Standard haben, bevorzugt werden – ich glaube, da müssen wir ran. Wir werden nicht umhinkommen, ein europäisches Zulassungsverfahren bei einer europäischen Institution zu haben. Das wäre eine Schlussfolgerung, die wir ziehen sollten. Und wir haben ja auch die Möglichkeit, dies durch eine Entschließung im nächsten Plenum noch einmal zu Papier zu bringen. Wir kennen das aus dem Medizinbereich, bei Medizinzulassungen. Dort arbeiten die Behörden auch zusammen. Die europäische Behörde, die EMA, und auf der anderen Seite die amerikanische Behörde. Sind Ihnen Informationen von den Amerikanern zugespielt worden? Wenn ja, wann sind sie Ihnen zugespielt worden? Wann haben Sie von dem Skandal Kenntnis erlangt? Oder sind Sie auch aus der Zeitung darüber informiert worden? Dass etwas nicht stimmt, das hat die Kollegin Harms gerade auch noch einmal angesprochen. Wir haben oftmals Umweltorganisationen gehabt, die das moniert haben. Die Kommission ist dem nicht nachgegangen. Nationale Behörden wie die deutsche Behörde haben null Tests im realen Betrieb durchgeführt. Hat es bei der gemeinsamen Forschungsstelle in Ispra, wo ja auch Teststände für Automobile zur Verfügung stehen, Tests der Europäischen Kommission gegeben, oder hat es dort keine Tests gegeben, und sind Ihnen dort irgendwelche Abweichungen aufgefallen? Tomasz Piotr Poręba (ECR). – Pani Przewodnicząca! Warto przypomnieć, że z dotychczas ujawnionych informacji wynika, iż manipulacje oprogramowaniem uaktywniającym system ograniczenia emisji spalin i aktywowanie oszczędnego trybu pracy tylko na czas oficjalnych pomiarów testowych dotyczą już prawie 11 mln pojazdów Volkswagena. W rzeczywistości jednak sprawa może zataczać o wiele szersze kręgi i osobiście nie zdziwiłbym się, gdyby tego typu proceder dotyczył również innych marek. Pytanie, czy nie jest to efekt bezwarunkowego dążenia do maksymalnego ograniczenia emisji w transporcie oraz bezwzględnej presji na dekarbonizację wszystkich sektorów gospodarki europejskiej. Okazuje się bowiem, że nawet największe i najbogatsze koncerny bez skrupułów dopuszczają się fałszowania wyników rzeczywistej emisji spalin niekorzystnie wpływających przede wszystkim na zdrowie człowieka i na środowisko. Niedopuszczalne jest, że koszty tego typu zachowań korporacji ponoszą przede wszystkim konsumenci i to właśnie zwykli obywatele z własnych kieszeni płacą już nie tylko za wyśrubowane normy środowiskowe, ale też za bezprecedensowe dążenie do maksymalizacji zysku. W tej sytuacji to właśnie obywatele Unii Europejskiej – użytkownicy samochodów – powinni poznać prawdę i dowiedzieć się, co tak naprawdę stało się w przypadku Volkswagena. To musi być skrupulatnie zbadane i wyjaśnione, ale przede wszystkim muszą być wyciągnięte wnioski, aby tego typu sytuacja nie powtarzała się w przyszłości. Dita Charanzová (ALDE). – Paní předsedající, paní komisařko, odhalení, která vyplynula na povrch, nejsou obhajitelná. Přesto si myslím, že dnes nemůže být naším cílem vynést soud nad evropským automobilovým průmyslem či jeho případná likvidace. Naopak myslím, že musíme společně usilovat o to, abychom navrátili důvěru spotřebitelům, aby každý z nás, který vlastní vůz či si ho chce koupit, měl přesné informace o tomto vozidle. Pro urychlené řešení celé situace potřebujeme v prvé řadě začít bezodkladně jednat, a to nejen automobilový průmysl, ale i my, evropské instituce. Zadruhé, racionálním přístupem je třeba zklidnit rozjitřenou atmosféru a v neposlední řadě musíme dát na stůl jasné a věcné řešení problému. Proto vítám vaše snahy na vytvoření přísnějších a přesnějších pravidel pro ověřování emisí vozidel, která by zohledňovala zájmy spotřebitelů, ale i názory automobilového průmyslu. Současná pravidla jsou evidentně zastaralá a neodpovídají aktuálnímu stavu. Vyzývám vás, paní komisařko, abyste co nejdříve předložila dopracovaný návrh, který bude jasně upravovat postupy na testování emisí v reálných podmínkách a bude obsahovat požadavky a výkonnostní limity pro tyto zkoušky. Předpisy v této oblasti nesmí ponechat prostor pro více výkladů a tedy více možností, jak takové testy provádět. Opomenout samozřejmě nemohu ani kontrolní mechanismy, které v této oblasti zjevně selhaly. Nebudeme-li schopni důsledně vyžadovat, aby pravidla, která zde vytváříme, byla respektována, budeme velmi těžko vysvětlovat našim občanům, že jsme schopni bránit jejich práva a zájmy. Miloslav Ransdorf (GUE/NGL). – Paní předsedající, za prvé bych chtěl říci, že tato věc nemusela nastat. V České republice existuje už řadu let vynález, který eliminuje 70 % emisí z motorových vozidel. Dá se uplatnit na jakýkoliv typ vozidla bez ohledu na stáří, takže i ten starý vůz vlastně splňuje příslušné emisní normy. Ale tady v Evropské komisi narážím na odpor, protože už řadu let se snažím prosadit do praxe tento vynález. Druhá poznámka se týká toho, že tady evidentně působí dvojí metr. Jak to, když vlastně došlo k tomu, že musela Toyota měnit jedenáct milionů převodovek po celém světě, tak se nedělo vůbec nic? Jak to, když tady byla aféra kolem airbagů, což byla věc, kde mohlo dojít k zabíjení lidí, se nestalo nic? V případě Volkswagenu je najednou obrovský skandál a pokuta. Roger Helmer (EFDD). – Madam President, it is clear that Volkswagen has deliberately broken the law and deliberately misled both regulators and consumers. It was wrong to do so, and it should rightly face appropriate and proportionate penalties, but we must understand the regulatory environment in which this scandal has emerged. The truth is that legislators were consumed by climate hysteria and carbon phobia and as a result we pushed car owners and the auto industry towards diesel, which was seen as a lower emissions fuel. In fact its CO2 emissions are only marginally below those of petrol, and, in any case, CO2 is not a pollutant. It is a natural non-toxic gas which is essential to life on earth. But as we are now realising, diesel's other emissions – SOx and NOx and particulates – are highly toxic, and our dash for diesel has done more harm than good. Volkswagen was trying to follow the pressure by moving to diesel power but found that it was unable at the same time to meet emissions targets, so it decided to cheat. It was wrong to do so, but so were we as legislators wrong to impose conflicting and contradictory demands on the industry. I see a parallel here with our ill-judged rush to promote biofuels before we understood the issue of energy inputs to agriculture and the impact of indirect land-use change. By mandating 10% biofuels and then rowing back later, we sent confused signals to industry and caused great damage to investors. It is no part of my job to defend German industry, but nor is this a time for Schadenfreude. I am concerned that the potential hit to Volkswagen could damage all of us, especially if, as many expect, other companies are drawn into the scandal. With the prospect of multimillion dollar fines in several countries, recall costs, class actions from owners and so on, it is not inconceivable that VW could fail. That is an outcome which we should all seek to prevent. La Présidente. – Monsieur Eickhout, j'espère que vous voudrez bien m'excuser, je n'avais pas votre nom sur mon document. Bas Eickhout (Verts/ALE). – Madam President, I think I could summarise the Commissioner's eight-minute speech as «We are on top of it, sleep well Parliament, do not be afraid.» That is how I summarise your speech, Madam Commissioner, and I really have a problem there because, to give just one simple example, when the US Environmental Protection Agency was investigating, was there no contact at all between Washington and Brussels on what they were doing, and did your staff not know anything? That is really hard to believe, and you have to be more precise on the actions you are taking now because these remarks are way too general. So, first of all on the investigation, can you confirm that this investigation is not only into Nox but also broader, taking in the other substances like CO2 where you also see a growing gap between the test and reality? Secondly, on European type approval, you said that we have done our analysis and now because of this scandal we are going to look at it again. Why? Where exactly are you going to look again? We need to know. Thirdly, on the new RDE tests: can you please deny that the Commission is at this moment proposing a conformity factor of 1.6? While this is being discussed in Brussels, I hope that you can say that a conformity factor of 1.6 in the RDE tests for 2017 is not on the cards. Finally, for Ms Grossetête who said, let us see whether we are ambitious: the standard of the EU is 80 mg per kilometre, in the US it is 43, in California 35. Who is more ambitious now? (Applause) (The speaker agreed to take a blue-card question under Rule 162(8)) Tibor Szanyi (S&D),
Kékkártyás kérdés
. – Képviselő Úr, részben vitatkozni szeretnék Önnel, de leginkább egy kérdést föltenni. A vitám abban áll, hogy ember által meghúzott határok mentén azért óvatosnak kell lennünk a tekintetben, hogy aki ezt teljesíti, az jófiú, aki nem teljesíti, az rosszfiú. Mindenki szennyezi a levegőt, aki ma automobilt gyárt és szénalapú üzemanyagot használ. A kérdésem: egyetért-e Ön azzal, hogy az igazi válasz az lenne, hogy itt Európában afelé mozduljunk el, hogy egyáltalán ne benzin- vagy dízelüzemű autóink legyenek? Bas Eickhout (Verts/ALE),
blue-card answer
. – It is very simple. We impose the standards for our safety and public health. If the car industry cannot comply with these with diesel, then maybe they should not go into diesel. That is a discussion we need to have on the basis of the standards for our own safety. Those standards we agreed upon – for example this 80 mg per kilometre, which is not very ambitious – were introduced only in 2007, when they already knew that new tests would be coming. The car industry has known this for eight years and yet it has not been doing anything apart from cheating with the software. That should be addressed. Gianluca Buonanno (ENF). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, io sono un cliente Volkswagen, ho un Maggiolino turbodiesel che ho comprato dopo che le norme europee mi hanno costretto a prendere l'euro 5 perché le altre inquinavano, quindi sono uno di quegli undici milioni che hanno dei problemi. Quindi sono stato truffato. La Volkswagen è la prima industria mondiale dell'auto oggi. Allora io mi chiedo, la signora Merkel che comanda il mondo ci deve spiegare un po' come funziona perché ogni volta che c'è un problema la Merkel si muove. Allora domani sarà qua con noi la signora Merkel, ci deve dire che cosa è successo, se sapeva o non sapeva di quello che capitava con la Volkswagen: lo sapeva o non lo sapeva? Io penso che nella storia dell'Europa.. (Il Presidente ritira la parola all'oratore) La Présidente. – Monsieur Buonanno, écoutez-moi un instant. Je ne pense pas que le t-shirt que vous portez soit adapté à cette enceinte. Monsieur, je pense que vous devez faire attention à ce que vous faites. Votre t-shirt n'est pas adapté du tout à cette enceinte. (L'orateur porte un t-shirt avec une photo d'Angela Merkel représentée avec une moustache à la Hitler) Λάμπρος Φουντούλης (NI). – Κυρία Πρόεδρε, κυρίες και κύριοι συνάδελφοι, το σκάνδαλο σχετικά με την απάτη της Volkswagen είναι οικονομικό, περιβαλλοντικό και εξόχως πολιτικό. Πρέπει να εξακριβωθεί ο αριθμός των αυτοκινήτων με «πειραγμένο» λογισμικό που κυκλοφορούν στην ευρωπαϊκή αγορά. Τέτοια λογισμικά είχαν τοποθετηθεί μόνο απ' τη συγκεκριμένη εταιρεία; Τι μέτρα θα πρέπει να λάβουμε για να αποτρέψουμε την επανάληψη τέτοιων φαινομένων; Ανεπίτρεπτο να μείνει ατιμώρητη εταιρεία για την απάτη που διέπραξε εις βάρος του περιβάλλοντος και της υγείας όλων μας. Δεν μπορούμε να αφήσουμε τις διασυνδέσεις της Volkswagen με τη γερμανική πολιτική σκηνή να αποτρέψει την τιμωρία της. Η ίδια η καγκελάριος Merkel είναι μεγάλος υποστηρικτής της γερμανικής αυτοκινητοβιομηχανίας, όπως και άλλων μεγάλων γερμανικών εταιρειών, οι οποίες ρέπουν στην απάτη και τις μίζες. Εξαθλιώνουν τις χώρες του Νότου με τα μέτρα λιτότητας που επιβάλλουν, κατηγορώντας τες για διαφθορά και ενώ έχουν αποκαλυφθεί δεκάδες γερμανικά σκάνδαλα, οι εταιρείες τους μένουν στο απυρόβλητο. Δεν μπορεί άλλο η γερμανική κυβέρνηση, σε συνεργασία με το ισχυρό γερμανικό κεφάλαιο, να αντιμετωπίζει τις υπόλοιπες χώρες σαν αποικίες, αδύναμες να επιβάλουν τους νόμους τους. Πρέπει να υπάρξει, τώρα, παραδειγματική τιμωρία της Volkswagen! Peter Liese (PPE). – Frau Präsidentin, Frau Kommissarin, liebe Kolleginnen und Kollegen! Die Verantwortlichen bei VW wollten Kosten sparen, aber sie haben auf Kosten von Umwelt und Gesundheit gespart. Stickoxide sind eine der Hauptursachen für Ozonbildung; sie führen unter anderem zur Verschlimmerung von Asthma und vielen anderen Gesundheitsproblemen. Durch das Fehlverhalten einiger Verantwortlicher bei Volkswagen ist jetzt ein wirtschaftlicher Schaden entstanden, der das, was man einsparen wollte, um ein Vielfaches übersteigt. Das sollte allen eine Lehre sein. Mir tun diejenigen leid, die jetzt unschuldig in Mitleidenschaft gezogen werden: die Mitarbeiter, die Zulieferer und viele andere. Die Verantwortlichen müssen mit aller Härte zur Rechenschaft gezogen werden. Ich kann nicht begreifen, dass der frühere Vorstandsvorsitzende, Herr Winterkorn, immer noch seine volle Pension beansprucht und dass er in der Holding von Volkswagen nach wie vor aktiv ist. Die wichtigsten Fragen an uns als EU sind: Erstens: Warum haben unsere Behörden den Betrug nicht entdeckt, obwohl in Europa acht Millionen manipulierte Fahrzeuge sind, in den USA nur einige hunderttausend? Und zweitens: Was ist möglicherweise mit anderen Herstellern? Einige sind mir erstaunlich ruhig. Frau Kommissarin, ich möchte Sie wirklich motivieren, da ein bisschen mehr Energie aufzuwenden und nicht nur auf die nationalen Behörden zu vertrauen. Wir müssen da einigen Leuten, glaube ich, Beine machen. Ich stimme auch Françoise Grossetête zu: Es ist jetzt nicht angemessen, den Diesel zu verteufeln. Viele kleine Leute brauchen den Diesel, weil sie weite Strecken fahren. Wir haben wirtschaftlich natürlich eine Situation, dass wir nicht aus dem Diesel aussteigen können. Das würde viele Millionen Arbeitsplätze kosten. Aber auch umweltpolitisch ist er zur Erreichung der mittelfristigen Klimaziele erforderlich, und man kann ihn sauber machen. Denn selbst VW hält Euro—6 ein, die strengere Norm, aber Euro—5 haben sie beschummelt. Das liegt also nicht an der Strenge der Norm, sondern daran, dass sie endlich aufhören müssen, zu schummeln. Wir sollten auch an die Kommunen denken. Wir legen den Kommunen Luftreinhaltepläne auf, da müssen wir gleichzeitig akzeptieren ....... (Die Präsidentin entzieht dem Redner das Wort.) Evelyne Gebhardt (S&D). – Frau Präsidentin! Wir haben es hier mit einer ganzen Reihe von Skandalen zu tun. Natürlich ist Betrug ein Skandal, und der muss auf jeden Fall geklärt und geregelt werden. Ein Skandal ist allerdings auch, dass die Kontrolle in der Europäischen Union total versagt hat und wir die USA gebraucht haben, um aufzuklären, was hier geschieht. Der dritte Skandal, den ich noch nicht richtig definieren kann: Ist es ein Skandal, dass die EPA die Europäische Kommission nicht informiert hat, oder ist es ein Skandal, dass die Europäische Kommission informiert wurde und dann Stillschweigen geübt hat? Das ist eine Frage, die wir noch zu klären haben. Da brauche ich auch wirklich Informationen von unserer Kommissarin, was diese Fragen angeht. Als weiteren Punkt, den wir angehen müssen: Ja, wir müssen endlich mit Labortests aufhören und auch richtige Tests stattfinden lassen, die auch wirklich aussagekräftig sind. Aber herkömmliche Tests – auch auf der Straße – werden auf keinen Fall reichen, denn in der digitalisierten Welt, in der wir heute leben, mit den Softwares, die eingebaut werden können, reicht es eben nicht aus, dass wir auf der Straße testen, sondern wir werden auch diese vielen unterschiedlichen Softwares überprüfen müssen. Und da würde mich schon sehr interessieren, Frau Kommissarin, was Sie in dieser Frage zu tun gedenken. Davon war in Ihren Ausführungen vorhin keinerlei Rede. Auch da werden wir uns Gedanken darüber machen müssen, in welcher Art und Weise diese Tests stattfinden können. Julie Girling (ECR). – Madam President, this is obviously a very complex issue but I want to talk about it very simply from my perspective as the rapporteur for the report on national emissions ceilings, the vote on which will be at the next session of plenary in a couple of weeks' time. The information that has come before us in the last few weeks could, you might think, have thrown us into disarray. Far from it. The reason for that is that we know all about this. The only bit that is a surprise is quite how devious and criminal Volkswagen has been, but we know that the testing does not work. In fact, one of the first things that happened to me as rapporteur was a presentation from the Commission which set out quite graphically, in numbers, how it had not been working over the last three iterations of Euro standards. So this is no surprise to anyone. Maybe – and I want to emphasise that I am being ironic here – I am the only Member who is actually pleased that this has happened. I am pleased because now everybody is talking about one of the major issues, one of the major scandals, that we need to deal with. Indeed, we have highlighted in the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety (ENVI) our dissatisfaction with real-driving emissions, with the type approval as it currently stands, and we have put into our report that we expect the Commission to come up with new proposals on type approval that actually work in real life, immediately. So it is with some disappointment that I listen to Ms Bieńkowska because, while she is not personally responsible, she would have had the opportunity here and now to have been able to .. (The President cut off the speaker) Gesine Meissner (ALDE). – Frau Präsidentin, Frau Kommissarin, Kolleginnen und Kollegen! Es geht hier weder darum, den Diesel zu verteufeln, noch geht es heute darum, die Autoproduktion als solche zu verteufeln. Es geht um einen ganz schweren Fall von Wirtschaftskriminalität und von bewusstem Betrug, der in diesem Fall elf Millionen Autofahrer weltweit betrifft, acht Millionen davon in der EU. Und es ist tatsächlich so, dass die NOX-Werte um bis zu vierzigfach überschritten wurden. In diesem Fall kann ich nur sagen, Herr Eickhout hat es schon gesagt, bei uns sind es 80 Milligramm pro Kilometer, die erlaubt sind, in den USA sogar nur 31 Milligramm, und das wurde eben mehrfach überschritten. Das ist etwas, was so überhaupt nicht geht. Deswegen müssen wir etwas unternehmen. Jetzt ist die Frage, was ist denn zu tun? Zunächst einmal müssen wir dafür sorgen, dass wirklich lückenlos und transparent aufgeklärt und herausgefunden wird, wer denn wirklich dafür verantwortlich ist. Da ist man jetzt dabei; das muss man einfach sehen. Das Zweite sind die Tests. Es ist tatsächlich so – das wissen wir, das wissen wir schon längere Zeit –, dass die Labortests, die wir im Moment haben, um eben die Typen zu zertifizieren, nicht richtig die Werte wiedergeben, die man im ernsten Fahrverhalten dann wirklich hat. Darum fordern wir im Parlament schon seit längerer Zeit diese Tests, die unter realen Fahrbedingungen stattfinden. Da braucht man dann so einen mobilen Anhänger, der das misst. Das ist alles möglich. Wir brauchen das so schnell wie möglich. Da stimme ich allen Kollegen zu. Etwas, was mich aber wirklich erschreckt, ist die Geschichte, die man jetzt bei diesem Betrug hat. Es war ja wirklich schon 2014, dass Studenten im Rahmen ihrer universitären Studien festgestellt haben, dass es eine Diskrepanz gibt zwischen dem, was draufsteht, und dem, was rauskommt. So könnte man sagen. Daraufhin gab es sogar eine Rückrufaktion von VW von 500 000 Autos in den USA. Also, ich muss sagen, ich habe damals hier nichts mitbekommen, und das ist etwas, was einen auch erschrecken kann, dass wir das nicht gewusst haben. Dann wurden dieselben Autos später nochmal getestet, und dann hat man wirklich gemerkt, wie groß die Manipulation ist. Die Software wurde vorher überarbeitet und ganz offensichtlich auch nicht realistisch und auch nicht willentlich so, dass es wirklich vernünftige Werte gibt. Jetzt ist die Frage: Wie ist die Kontrolle des Vorstands durch den Aufsichtsrat, und wie kann man bei uns in der EU die Kontrolle gewährleisten? Cornelia Ernst (GUE/NGL). – Frau Präsidentin! Der Abgasskandal von VW ist nicht nur ein Versagen einzelner Personen – das muss man klar sagen –, sondern ein mit den großen Bankskandalen der letzten Jahre vergleichbarer Wirtschaftsbetrug. Dieser Betrug betrifft eben letztendlich das Rückgrat der Wirtschaft nicht nur in Deutschland, sondern weiterer europäischer Länder: Zulieferer, Verbraucher in wirklich aller Welt. Neben den materiellen und zu Recht genannten Umweltschäden gibt es noch einen grandiosen anderen Schaden, nämlich den Vertrauensverlust in eine ganze Industrie. Aber das Schlimmste – und das ist hier noch nicht gesagt worden – ist, dass weltweit über 600 000 Beschäftigte jetzt um ihren Arbeitsplatz bangen. Allein in meiner Heimatregion in Ostdeutschland gibt es drei Standorte von VW. Andere könnten noch schlimmere Lieder singen. Aufklärung ist notwendig, wirkliche Konsequenzen sind notwendig, und die Verantwortlichen – und zwar alle – müssen sich verantworten und, wenn es notwendig ist, auch vor Gericht gebracht werden. Was wir brauchen, sind sichere Verfahren und Tests zur Umsetzung von Standards, damit europäische Autos auch tatsächlich abgasarm und energieeffizient sind. Eines darf nicht passieren, nämlich dass das auf dem Rücken der Beschäftigten ausgetragen wird. Karima Delli (Verts/ALE). – Madame la Présidente, Madame la Commissaire, le scandale Volkswagen nous rappelle qu'en 2015, respirer tue. 400 000 morts prématurées sont dues à la pollution chaque année en Europe. Voilà la réalité. Si on veut protéger la santé des citoyens et le climat, il faut changer les choses dans les transports en Europe. La pollution de l'air aux particules fines à cause du diesel, ça suffit! Les émissions de CO2 à cause du tout routier, ça suffit! Mais pour que cela change, il faut que chacun fasse son travail au service de l'intérêt général. C'est pourquoi, le 30 mai 2014, l'ICCT, le Conseil international pour les transports propres, a publié une enquête démontrant la fraude des constructeurs automobiles en matière de tests diesel. Depuis dix-huit mois, l'information était connue. Personne n'a réagi, ni la Commission européenne, ni les États membres et encore moins les constructeurs. Comment peut-on rester les bras croisés quand une telle affaire apparaît? Aujourd'hui, je vous demande de la transparence et je ne suis pas la seule. Il y a déjà 120 000 personnes qui ont signé une pétition et qui le réclament. Pour les Européens et les Européennes, je vous demande de faire toute la lumière sur ce scandale. Marco Zullo (EFDD). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, lo scandalo che coinvolge Volkswagen è grave, è grave per due motivi: uno perché coinvolge un'azienda che era stata nominata come fiore all'occhiello dell'industria europea, secondo perché coinvolge un paese preso sempre come modello di integrità e correttezza. Il Commissario chiede che cosa possiamo fare e ora chiede l'aiuto reciproco. Certo, l'importante però è che non siano vere le voci che danno la Commissione e il governo tedesco a conoscenza di questi fatti. Che cosa impariamo da questa lezione? Per me una cosa molto importante. Una verità che per alcuni è scomoda, che non esistono Stati membri di serie A e Stati membri di serie B, la famosa Europa di cui tanto sentiamo parlare a doppia velocità è una scusa, è una scusa per alcuni per fare i furbi. Noi sì che dobbiamo agire, dobbiamo agire non in ritardo, come sempre, ma dobbiamo chiedere a quegli Stati membri che sono in cattedra e insegnano di scendere da quella cattedra perché non sono migliori degli altri, e devono da pari a pari, trattare con tutti gli altri per costruire sì un'Europa vera. Barbara Kappel (ENF). – Frau Präsidentin! Seit Bekanntwerden der Abgasaffäre ist Europas größter Autobauer, der Weltmarktführer in der Automobilindustrie, mit Prozessen, Strafen und Schadenersatzforderungen in Milliardenhöhe eingedeckt. Der VW-Chef musste zurücktreten, der Chef von VW-USA muss am Donnerstag vor dem Kongress aussagen. Heute gab es eine Betriebsversammlung in Wolfsburg, auf der der neue VW-Chef sagte: «Es muss noch mehr gespart werden», und der Betriebsratschef fügte gleich hinzu «Noch sind keine Arbeitsplätze betroffen» – noch. Dieselgate ist in Wirklichkeit ein Super-GAU für den Konsumenten, für den Industriestandort Europa und für VW selbst, das möglicherweise sogar ein Sanierungsfall sein wird. Das neue VW-Management hat Aufklärung versprochen, Transparenz, Information und Schadenersatz. Gleichzeitig muss das Vertrauen in die Marke wiederhergestellt werden, und dieser Betrug und dieses ethische Fehlverhalten muss geahndet werden. Das ist die eine Seite der Medaille. Die andere Seite der Medaille ist – und das wurde heute auch schon mehrfach angesprochen – eine technische Seite. Seit Jahren und Jahrzehnten versucht man, europäische Clean-Diesel-Technologie in den USA auf den Markt zu bringen, kleine und mittlere effiziente Dieselmotoren mit guter Technologie. Es ist immer wieder geglückt, die Stickstoffwerte für Pkw in den USA nach unten zu reduzieren, während sie hingegen für Lkw immer hochgehalten wurden. Vorredner haben gesagt: Warum jetzt? Warum in den USA? Das sollte hinterfragt werden. Faktum ist: Die Clean-Diesel-Technologie ist eine saubere Technologie, eine europäische Technologie, die Spitzenwerte sowohl bei der Minimierung von Schadstoffen als auch bei der Reduktion von CO2 erreicht. Jedes zweite Auto, das in Westeuropa zugelassen ist, ist ein Diesel. Diesel ist eine Zukunftstechnologie, genauso wie E-Mobilität. Und was die Abgastests betrifft: Unterschiede zwischen Laborergebnissen und Werten aus Praxistests, also Fahrtests, sind technisch bedingt und ein Ergebnis von mehr als 20 Jahre alten Messverfahren die längst nicht mehr state of the art sind. Was ist also zu tun? Wir brauchen ein Umdenken. Die Automobilindustrie muss Techniken einsetzen, die den Schadstoffausstoß wirksam reduzieren. Und der Gesetzgeber hat dafür Sorge zu tragen, dass verlässliche Emissionskontrollen unter Praxisbedingungen und regelmäßige Marktbeobachtungen erfolgen. Krišjānis Kariņš (PPE). – Kā likumdevēji mēs kopumā esam ļoti naski, izstrādājot aizvien jaunus regulējumus. Visbiežāk ar mērķi kaut kādā veidā uzlabot pasauli. Tā tas arī ir bijis auto industrijā, kur mēs esam gadu gaitā uzstādījuši aizvien stingrākas prasības CO2 un kaitīgo izmešu, īpaši NOX, samazināšanai. Un tā mēs esam arī gadiem ilgi ticējuši, ka no gada uz gadu jaunie ražojumi kļūst aizvien videi nekaitīgāki un mums un mūsu bērniem ir labāka pasaule. Taču kas faktiski ir noticis? Izrādās, ka mēs esam kopumā piekrāpti. Viena, iespējams vairākas, auto ražotāju firmas ir apzināti krāpušās ar tehnoloģijām, lai it kā atbilstu standartiem — bet faktiski neatbilstu. Ko mums no šī mācīties? Manuprāt, zīmīgi ir tas, ka šo atklāja nevis Eiropas Komisija vai kāda aģentūra Eiropas Savienībā, bet Amerikas Savienotajās Valstīs. Un kāpēc to varēja tādā veidā atklāt? Acīmredzot — jo tur ir neatkarīga aģentūra, nesaistīta ar auto industriju, kura varēja šo atklāt un parādīt mums, patērētājiem, kas notiek. Manuprāt, mums Eiropā būtu faktiski jāmācās no šī, un es aicinātu Komisiju un konkrēti komisāru būt agresīvākiem, piedāvājot mums sistēmu, kā varētu izveidot neatkarīgu pārbaudīšanas iestādi, kura varētu pārbaudīt ne tikai automašīnas, bet vispār visas preces, kuras mēs pērkam. Jo ir svarīgi, ja mēs reiz izstrādājam prasības vides jautājumos, ka tās tiešām tiek ievērotas. (Runātājs piekrita atbildēt uz «zilās kartītes» jautājumu (Reglamenta 162. panta 8. punkts)). Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
pregunta de «tarjeta azul»
. – Yo le quería preguntar a nuestro colega en qué se basa para decir que otros fabricantes de automóviles han hecho lo mismo. ¿Tiene usted información al respecto? ¿Cómo puede hacer este tipo de afirmaciones, que lo que hacen es generar una sombra de duda y una desconfianza general en toda la industria automovilística europea, sin —desde luego en principio— tener pruebas ni datos? Me gustaría saber cómo puede hacer esa apreciación. Krišjānis Kariņš (PPE),
atbilde uz zilās kartītes jautājumu
. – Kolēģi, nebūsim naivi, es neticu, ka tikai viena auto rūpnīca būtu bijusi ieinteresēta kaut kādā veidā apiet likumu. Man nav nekādu pierādījumu šobrīd. Bet, kas ir noticis, ir tas, ka mums uzticība sistēmai šobrīd ir sagrauta. Un, lai atgūtu šo uzticību, es aicinu Eiropas Komisiju nākt ar priekšlikumu, kā mēs varētu izveidot vienu Eiropas līmeņa uzraugu, kurš ir pilnībā neatkarīgs no jebkura auto ražotāja. Lai šīs te aizdomas, kas man un, iespējams, daudziem ir, pazustu. Dan Nica (S&D). – Doamnă președintă, doamnă comisar Bieńkowska, din păcate, problema măsurării nivelului de emisii în sectorul autoturismelor pune un semn de întrebare nemeritat asupra industriei producătoare de automobile din Europa în întregime. Solicităm Comisiei să lanseze imediat un program cuprinzător de anchetă la nivelul Uniunii Europene pentru a identifica dispozitivele de manipulare folosite pe vehiculele vândute în Europa, indiferent de marcă sau combustibilul utilizat. De asemenea, pentru a asigura pe viitor buna funcționare a sistemului de testare a vehiculelor, stabilim stabilirea unei autorități independente de omologare care să supravegheze testările și să se asigure că mașinile diesel noi care circulă în Europa îndeplinesc condițiile stabilite în 2007. Doresc să întreb Comisia care sunt măsurile avute în vedere împreună cu companiile care se află în cauză pentru despăgubirea sau compensarea acelor consumatori de bună-credință care au achiziționat aceste așa-numite mașini curate. De asemenea, care vor fi sancțiunile care se aplică producătorilor și măsurile pentru punerea în aplicare a acestora, având în vedere că au fost încălcate dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 715/2007. Aceste sancțiuni prevăzute trebuie să fie eficace, adecvate și descurajante. De asemenea, dacă din cadrul Comisiei vreun director a intenționat să își asume responsabilitatea pentru acest eșec pe care l-am înregistrat în Europa și dacă aceste lucruri s-au întâmplat, ar fi bine, doamnă comisar, să le faceți publice. Evžen Tošenovský (ECR). – Paní předsedající, dnes v Evropském parlamentu vedeme složitou diskusi o velmi vážné situaci skandálu v koncernu Volkswagen. Každé porušení předpisů jakýmkoli subjektem musí být vyšetřeno se všemi právními důsledky. V tuto chvíli probíhá interní a hlavně externí vyšetřování včetně vyšetřování orgánů v trestním řízení. Je v zájmu koncernu Volkswagen, aby vše co nejvěrohodněji vysvětlil a hlavně je čistě na něm, aby získal zpět svou ztracenou důvěru zákazníků. Je důležité tento proces sledovat a vyčkat na závěry vyšetřování včetně stanoviska homologačního německého úřadu, který se tímto údajně také zabývá, protože je to také jeho zodpovědností. Pro nás jako Evropský parlament je důležité, aby lidé na evropském trhu neztratili důvěru ve fungující ochranu spotřebitele. Na druhé straně je pro nás důležité přesně porozumět k čemu fakticky došlo a proč. Je potřeba se po vyšetření zamyslet, zda je systém měření správně nastaven a zda i přijímání některých krajních, tvrdých regulačních limitů nevyvolává jejich obcházení a nevybízí k němu. Jsem přesvědčen, že by bylo velmi nešťastné přijímat rychlé závěry bez znalosti faktů. Mohli bychom velmi poškodit celý automobilový průmysl, který je nejen tahounem evropské ekonomiky, ale i motorem technologického pokroku v mnoha oblastech. ΠΡΟΕΔΡΙΑ: ΔΗΜΗΤΡΙΟΣ ΠΑΠΑΔΗΜΟΥΛΗΣ Αντιπρόεδρος Nils Torvalds (ALDE). – Mr President, this scandal is of course an embarrassment for all European institutions. All the signs were there, but we have been dragging our feet and the story is very old. Actually, it is an interesting case of past dependency on engine factories. The first turbocharged direct injection (TDI) engine was presented in 1989. The second TDI engine, which ought to have met our standards, was presented in 2008 but it did not reach the standard. So the TDI technology is not able to solve the problems, and that is going to be a huge problem for Volkswagen in the future. But that is not the full story. During the past 10 years the discrepancy between test results and the real world has been increasing. We know that the European car industry is still a big, important job creator and a driver of economy, but it needs also to be a driver of ecology. Curzio Maltese (GUE/NGL). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, sarebbe molto ingenuo pensare che un colosso come Volkswagen abbia deciso di rischiare la rovina con questa frode senza poter contare su vaste alte complicità in Germania e in Europa. Per esempio, tutti sanno, lo sapevano anche i vertici Volkswagen, che la Commissione europea, così inflessibile nell'imporre ai governi le regole dell'austerità, quando si tratta di accertare violazioni di norme da parte di grandi gruppi, chiude volentieri un occhio o anche tutti e due. Io sono uno dei milioni di clienti truffati dalla Volkswagen e dopo il suo discorso, signora Commissario, non mi sento affatto più tutelato. Voi assicurate che nel futuro farete i controlli che non avete fatto nel passato e l'abbiamo sentito tante volte questo. La verità è che continuate a delegare il ruolo di controllori ai controllati. Per fare un altro esempio: in Italia vi affidate a delle autocertificazioni antimafia, che sono alla base di una rapina di fondi europei da decenni, e lo sanno tutti. Dobbiamo ogni volta aspettare che un'università americana, un magistrato europeo facciano il lavoro che voi dovreste fare per primi? Claude Turmes (Verts/ALE). – Herr Präsident! Der VW-Skandal ist ein dreifacher Skandal. Erstens: der Betrug von VW. Zweitens: deutsche Behörden, die während 18 Monaten die Betrüger schützen, und drittens eine EU-Kommission, die Informationen hatte und nicht aktiv wurde. Und wir können jetzt schnell das Vertrauen wiederherstellen, unter anderem dadurch, dass das Parlament zum Bericht Deß einen sehr guten Änderungsantrag eingereicht hat, um den Testzyklus schnell zu verbessern, ab 2017 mit einem Korrelationsfaktor von 1. Im Rat ist die Stimmung eher für diesen Änderungsantrag. Und was macht die Kommission heute? Heute hat die Kommission versucht, im Rahmen der Komitologie diesen guten Vorschlag des Parlaments, der eventuell im Rat eine Mehrheit findet, dadurch zu torpedieren, dass sie einen Korrelationsfaktor von 1,6 auf den Tisch gelegt hat. Sie machen damit wirklich keine gute Politik. Die EU-Kommission sollte jetzt mit uns dafür sorgen, dass das Vertrauen wiederhergestellt wird. Daniela Aiuto (EFDD). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, l'automobile causa sei milioni di morti all'anno in tutto il mondo e oltre 16 milioni di feriti. Se fosse una malattia, avremmo già raccolto i fondi per debellarla. Dobbiamo smettere di dare all'automobile la posizione di privilegio che ha avuto finora. Con queste parole Beppe Grillo, che da più di vent'anni nei suoi spettacoli trasmette informazioni sulle tecnologie alternative a quella del motore a scoppio, ha commentato lo scandalo della Volkswagen facendo intendere che il problema non è circoscritto alla singola casa automobilistica, ma è un problema legato al concetto stesso di automobile. Cos'è un'automobile in fin dei conti? È una vecchia di 110 anni che ha fatto una ventina di lifting, ma dentro continua a rimanere una stufa a quattro ruote, sempre citando il cofondatore del Movimento 5 Stelle. Dobbiamo imparare qualcosa di importante da questo scandalo. Chi è chiamato a legiferare deve smetterla di farsi tirare la giacchetta dalle lobby degli idrocarburi, una difficoltà può essere trasformata in un'opportunità se solo ne abbiamo il coraggio. Via libera dunque all'economia dello sharing e al trasporto pubblico possibilmente gratuito nelle aree urbane. Jean-François Jalkh (ENF). – Monsieur le Président, chers collègues, début septembre, la révélation de la fraude de Volkswagen a sidéré les deux rives de l'Atlantique. Les voitures diesel commercialisées aux États-Unis émettaient 5 à 35 fois plus de dioxyde d'azote que le taux autorisé par les normes américaines. La question n'est abordée que d'un point de vue idéologique et environnemental, alors que c'est d'abord une question technique. Je souhaite rappeler une loi élémentaire de la thermodynamique: toute combustion provoque des émissions, tout n'est que proportion des différents gaz émis, mais la pollution demeure. Une précision technique: pour fabriquer des moteurs plus efficaces, il faut augmenter le taux de combustion dans les cylindres. Ainsi, le véhicule utilise moins de carburant au kilomètre, relâche moins d'hydrocarbures mal brûlés et il gagne en force d'accélération. Les moteurs diesel Volkswagen ne produisent plus de monoxyde de carbone, ce qui est bénéfique pour la santé et l'environnement, mais beaucoup d'oxydes d'azote, ce qui est plus critiquable, bien sûr. Nous arrivons ainsi au cœur du problème, car le monoxyde de carbone transformait à son contact le dioxyde d'azote en simple azote, qui est un gaz parfaitement inoffensif. Le père de la chimie moderne, Lavoisier, l'indiquait il y a 250 ans: «Rien ne se perd, rien ne se crée, tout se transforme». Quels sont les torts de Volkswagen? Le tort de ses ingénieurs a consisté à produire des moteurs puissants produisant peu de dioxyde de carbone et beaucoup de dioxyde d'azote, alors qu'ils prétendaient le contraire. D'un point de vue juridique, c'est un grand scandale mais d'un point de vue environnemental, ce qu'ils ont fait est neutre. Les normes américaines sont impossibles à respecter pour les petites voitures et elles n'ont pas été fixées pour protéger l'environnement mais pour nuire à l'ascension irrésistible du groupe européen Volkswagen, qui est passé, en juillet 2015, au rang de premier constructeur mondial. Pour résumer, le Volkswagengate est une péripétie de la guerre économique que se livrent les États-Unis et un secteur de l'industrie européenne. L'analyse doit donc être technique, voire chimique et stratégique. L'aspect environnemental n'est ici qu'un outil au service de puissances antagonistes. L'environnement est un levier du protectionnisme du vingt-et-unième siècle. Les Européens doivent se défaire de toute naïveté dans ce domaine. Ceci est particulièrement urgent en vue de la COP 21 qui se déroulera à Paris, en décembre prochain. Wim van de Camp (PPE). – Meneer de Voorzitter, mevrouw de commissaris, beste collega's, ik geloof best dat er het nodige mis is met de Europese emissietests. In het kader van de tussentijdse herziening van het Witboek Vervoer van 2011 hebben wij hierop al duidelijk gewezen en een aantal voorstellen ter verbetering gedaan. Het moet inderdaad beter en onafhankelijker. Maar Voorzitter, als bedrijven bewust opzet plegen in het bedrog, dan kan daar geen politicus tegen op. Ik denk dat we dat hier vandaag ook moeten zeggen. De commissaris heeft duidelijk het woord fraude gebruikt. Van belang is dat wij zo snel mogelijk die emissieteststests in reële rijomstandigheden krijgen. Alle voorstellen daarvoor zullen wij, zeker onze collega's van de Commissie milieubeheer, positief bejegenen. Maar Voorzitter, vanmiddag moeten we niet alleen beschuldigen. We komen er niet met alleen te beschuldigen. Peter Liese sprak al over de werknemers van de auto-industrie, die hier eigenlijk onschuldig het slachtoffer van dreigen te worden. Problemen oplossen en de auto-industrie niet onnodig beschadigen, dat zal ook onze opdracht zijn in de komende tijd. Dan misschien, Voorzitter, nog even de relatie met TTIP. Er wordt in TTIP veel gesproken over het testen van auto's. Misschien dat het nuttig is om dat hoofdstuk eens heel goed te bekijken. De Amerikanen testen zelf de auto's. Wat er nu gebeurd is, komt van het Environmental Protection Agency. Wij testen de auto's ook, maar dan weer betaald. Beide methoden zijn dus, denk ik, niet verstandig en voor verbeteren vatbaar. (De spreker is bereid een «blauwe kaart»-vraag te beantwoorden (artikel 162, lid 8 van het Reglement)). István Ujhelyi (S&D),
Kékkártyás kérdés
. – Igazából nem is kérdés, hanem egy kérés, amit szeretnék megfogalmazni, hiszen örülök annak, hogy Képviselő úr, aki a Néppárt koordinátora a Közlekedési Bizottságban megemlítette a dolgozóit az autóiparnak. Én magyarként szeretném arra kérni Önt, hogy a Néppárt álljon bele majd egy olyan közös programba, ami az autóipari dolgozók megmentéséről szól. Magyarország GDP-jének 8%-át és több tízezer ember foglalkoztatását jelenti, hogyha a mostani botrány következményeként a Volkswagen esetleg leépítésekbe kezd. Támogathat-e a Néppárt frakciója és Ön, képviselő egy ilyen kezdeményezést? (Ο Πρόεδρος παρακαλεί τον ομιλητή να μην κάνει χρήση, λόγω έλλειψης χρόνου, δεύτερης γαλάζιας κάρτας) Wim van de Camp (PPE),
«blauwe kaart»-antwoord
. – Mijnheer de Voorzitter, in de Nederlandse politiek hebben wij het spreekwoord «Je moet de trap van bovenaf schoonvegen». Dus ik ben het zeer eens met mijn collega uit Hongarije. De schuldigen moeten worden gestraft. Er zijn hier ernstige fouten gemaakt. Laten we het niet goedpraten. Maar de gewone werknemer van Volkswagen met tientallen fabrieken in heel veel Europese landen mag hier niet het slachtoffer van worden. Ismail Ertug (S&D). – Herr Präsident, sehr geehrte Frau Kommissarin, werte Kolleginnen und Kollegen! Ich denke, es ist unbestritten, dass das, was vorgefallen ist, nicht zu entschuldigen ist. Dennoch möchte auch ich darauf hinweisen, dass man davon Abstand nehmen sollte, jetzt die gesamte Branche in Verruf zu bringen, weil – wie auch bereits angesprochen worden ist – Millionen Menschen damit ihr täglich Brot verdienen. Nichtsdestotrotz muss dieser Skandal nach meinem Dafürhalten ein Auftakt für Maßnahmen sein, die bislang nicht mehrheitsfähig waren. Ich will eine Aufzählung machen. Zum einen: Meines Erachtens müssen Zufalltests für bereits zugelassene Kfz her. Das ist ganz entscheidend. Zweitens: Das Prinzip des real driving emission test muss Einzug finden, denn es kann meines Erachtens auch nicht erklärt werden, dass die Laborwerte mehr oder weniger entscheidend sind und man nicht die tatsächlichen realen Abgasergebnisse zugrunde legt. Außerdem wäre das ein Beitrag für den Schutz der Luft und der Umwelt und hätte einen Nutzen für die Verbraucher aufgrund einer weitergehenden Transparenz. Ich denke weiterhin an mehr Europa bei der Vernetzung der zuständigen Behörden. Dieser Skandal kann womöglich ein Auftakt für ein Zusammenwachsen auch der Automobilindustrie in Europa sein, um in die neuen Technologien wie Speichertechnologie, Hybridtechnologie usw. zu investieren. Eine Frage hätte ich dennoch abschließend an die Europäische Kommission: Es gibt Stimmen, die davon sprechen, dass die deutschen Behörden und das deutsche Verkehrsministerium schon länger über solche Praktiken Bescheid wussten. Hat Ihre Institution die Absicht, diesen Hinweisen nachzugehen? Daniel Dalton (ECR). – Mr President, this is an ongoing issue. We do not know how big it is or how far it will spread and we need to be clear what went wrong before proposing new legislation. We should not be too hasty here. But one thing is clear – even if our air is not anymore – and that is that huge damage has been done to consumer trust. Millions of consumers have been misled. Many chose diesel models specifically for their lower emissions and for their fuel efficiency. They have been treated with contempt and now face recalls, inconvenience and increased running costs as a result. We know that manufacturers have been gaming the test for some time. We know that the tests are not up to scratch, and consumers know the manufacturers' claims do not stack up either. And the Commission now is working on new testing legislation, which we are looking forward to seeing, but this should not be sneaked through in delegated acts. It needs proper parliamentary scrutiny. The issue is too big to do anything otherwise. In this House we are constantly told, by those who do not like the Transatlantic Trade and Investment Partnership (TTIP) agreement, that the US is some sort of regulatory Wild West where anything goes and there are no rules at all. Yet it was the US regulators that found this, not the Europeans. Why were our regulators asleep at the wheel? Maybe we should start looking to the US for help on this. This scandal resonates across the Atlantic and it also shows the need for regulatory coherence, which is a key part of TTIP. One final plea here: let us find out what happened before rushing into legislation. That is the only way we will get better legislation. Please, can the Commission not use this to justify another power grab? Pavel Telička (ALDE). – Mr President, we all know that this is an unprecedented scandal which needs to be investigated: that is something that we will agree on. We clearly also know that we will have to have a thorough investigation. There is one under way in Germany, and the Commission will do its work. We will want to be informed, and we will want to be informed in detail. It is a question that Parliament has to be engaged in. We should focus on what was to be implemented, what was to be enforced, what has not been enforced and, of course, how the legislation should eventually be changed. In this respect, Madam Commissioner, I would have expected you today, or hopefully in the near future, to be somewhat more concrete. We will need to change the system and I think it is worthwhile looking into how exactly to be decisive, and to be very concrete. You have mentioned that you will tell us what you have been doing in the past 10 days. I would wonder what the Commission has been doing since the time of the first suspicion, since the first communication and, of course, your communication. In this respect I think that we will want to be informed in detail, and we will look into the papers made available. A final remark – just one sentence: industry, of course, is already affected, and everything that we do we should do in such a way as to minimise that effect. Σοφία Σακοράφα (GUE/NGL). – Κύριε Επίτροπε, σας άκουσα με ιδιαίτερη προσοχή. Τον Σεπτέμβρη δηλώσατε άγνοια για το σκάνδαλο Volkswagen και εξαγγείλατε, όπως και σήμερα, μηδενική ανοχή στην απάτη και αυστηρή συμμόρφωση με τους ευρωπαϊκούς κανόνες. Δεν είπατε όμως τίποτα για τη συγκάλυψη, γι 'αυτό να σας θυμίσω ότι στην Επιτροπή γνωρίζατε από το 2011 το πρόβλημα παραποίησης των αποτελεσμάτων. Το ομολογείτε τον Νοέμβρη του 2012 και επικαλείστε τη δρομολόγηση ανάπτυξης διαδικασίας δοκιμών σε πραγματικές συνθήκες οδήγησης, από τον Γενάρη του 2011. Τον Νοέμβρη του 2013, η αρμόδια επιτροπή του Κοινοβουλίου, η ITRE, μιλάει καθαρά σε έκθεσή της για εξαπάτηση των καταναλωτών, και σας καλεί για άμεση θέσπιση δοκιμών σε πραγματικές συνθήκες. Tον ίδιο χρόνο, το δικό σας Κοινό Κέντρο Ερευνών, σας ενημέρωσε ξεκάθαρα για τη δυνατότητα πραγματοποίησης αυτής της απάτης. Συνειδητά λοιπόν, και υπέρ συγκεκριμένων ευρωπαϊκών αυτοκινητοβιομηχανιών αγνοήσατε όλες τις συστάσεις. Συνειδητά επιλέξατε το πάγωμα της διαδικασίας και τη συγκάλυψη και, επειδή, έτσι αποτρέψατε τους κατάλληλους ελέγχους, έχετε κύρια ευθύνη για την μη τήρηση των προϋποθέσεων στις κοινοτικές επιδοτήσεις που δόθηκαν στα επίμαχα αυτοκίνητα. Yannick Jadot (Verts/ALE). – Monsieur le Président, Madame la Commissaire, j'avoue avoir été consterné par votre intervention. Avec le scandale Volkswagen, nous sommes là en face d'un crime sanitaire et environnemental, nous sommes là en face d'une escroquerie en bande organisée, nous sommes là en face d'une fraude fiscale et, au fond, vous ne proposez rien de sérieux. Si vous voulez regagner la confiance des Européens, il faut évidemment contrôler toutes les autorités nationales où la collusion des États et de l'industrie automobile est prouvée. Si vous voulez regagner la confiance des Européens, il faut évidemment sortir du diésel à partir du moment où il est démontré que le diésel est un facteur majeur dans la mort de dizaines de milliers d'Européens. Si vous voulez gagner la confiance des Européens, arrêtez de travailler au mensonge européen. Nous fixons des objectifs et la Commission européenne, avec les constructeurs automobiles, organise les flexibilités, organise une déconnexion totale entre ce qui est promis aux Européens et ce qui est fait dans la réalité. Alors, Madame, si vous voulez les rassurer, travaillez, mais travaillez sérieusement. Eleonora Evi (EFDD). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, nonostante gli sforzi legislativi, la qualità dell'aria delle città europee continua a peggiorare, mietendo centinaia di migliaia di vittime evitabili, lo dice l'Agenzia europea dell'ambiente. Lo scandalo della Volkswagen ha dato risposta a quello che è un paradosso. La qualità dell'aria peggiora semplicemente perché i limiti di emissione non vengono rispettati. Ma chi doveva scongiurare che tutto ciò accadesse? La Commissione ricorda il ruolo esclusivo degli Stati membri nell'omologazione dei motori e nell'esecuzione dei controlli. Eppure già nel 2011, come è stato citato, il Centro comune di ricerca di Ispra aveva evidenziato quanto i limiti fossero superiori – di NOX in particolare – a quelli dichiarati e aveva evidenziato anche come i rilevatori portatili fossero in grado di ridurre il rischio di utilizzare strumenti in grado di falsare i dati. La Commissione sapeva, sapeva anche perché in una presentazione del 2014 un suo funzionario parlava proprio dell'esistenza di questi dispositivi. A questo punto non ci rimane che chiederci se la Commissione fosse consapevole della frode di Volkswagen, e quali altre case automobilistiche utilizzino questo dispositivo e cosa ha fatto per scongiurare quanto accaduto. Salvatore Domenico Pogliese (PPE). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, anch'io ho presentato un'interrogazione parlamentare su questo tema che ritengo sia di fondamentale valenza per le ripercussioni che ha sulla tutela dei consumatori, sul rispetto dell'ambiente, sulla tutela della salute umana e per il gravissimo danno di immagine arrecato al sistema imprenditoriale europeo e a quello automobilistico in particolare. Per questo bisogna accertare subito le responsabilità ed irrogare dunque le dovute sanzioni, anche se, come è stato detto da più parti, è davvero paradossale che tutto ciò sia stato riscontrato negli Stati Uniti e non in Europa, ma bisogna anche comprendere cosa ha fatto la Commissione europea in questi ultimi anni, e se è vero quello che è stato oggetto di approfondimento giornalistico e non soltanto, ovvero che alcuni organi della Commissione europea erano a conoscenza dal 2013 dell'esistenza di software, di strumenti informatici utilizzati da alcuni produttori automobilistici al fine di alterare i risultati delle analisi degli elementi inquinanti dei motori diesel. Se questo dovesse essere vero, come ritengo sia assolutamente vero, sarebbe un altro elemento di estrema gravità che impone l'individuazione dei responsabili e la relativa punizione esemplare. Ecco quindi perché – e mi avvio alla conclusione – mi auguro che possano individuarsi i dovuti anticorpi e si possa modificare il sistema delle regole per evitare che tutto ciò possa accadere nel futuro, attraverso, per esempio, la modifica del sistema di rilevamento delle emissioni non più laboratorio ma in strada. Miriam Dalli (S&D). – Mr President, now we have it in black and white that at least one car manufacturer toyed with the air people breathe. For me it is evident that the tests we have in place to measure emissions are not working, and independent testing of cars in real driving conditions is required. There are two issues which until now have been given very little importance, particularly since the Commissioner spoke about sanctions. First, employees: this scandal might put jobs at risk, and employees should not be the ones to shoulder the responsibility. Second: consumers, who paid for cars, believing that they did not emit more than what was promised, are not the ones to blame, nor should they be the ones suffering the consequences. I urge the Commission to keep in mind both employees and consumers to ensure that neither one nor the other will end up paying the price. I would like to know what the Commission intends to do in this regard. (Applause) Peter van Dalen (ECR). – Voorzitter, «Made in Germany» is nu een besmet begrip en de achterliggende vraag is: eerlijk zaken doen bestaat dat eigenlijk wel? Hoe vaak hebben we al niet gezien dat bedrijven fraude pleegden en er een dubbele moraal op nahielden. Uiteraard moet de commissaris nu de emissiemetingen snel aanpassen. Maar Beetle Gate is vooral een herinnering aan bedrijven om eerlijk zaken te doen. We zien nu het fatale effect van fraude bij Volkswagen, dat mogelijk zelfs failliet gaat. En ook de totale autobranche en het Duitse bedrijfsleven zijn nu besmet. Zelfs de overheid is besmeurd want de president van Nedersaksen zit in de raad van toezicht bij Volkswagen. «Made in Germany» moet weer worden «Integer en betrouwbaar», met een overheid op afstand die een onafhankelijk oordeel kan geven. Dat moet ook gelden voor «Made in Holland» en voor «Made in Europe». Wie denkt stevig te staan moet oppassen dat hij niet valt. Die bijbelse wijsheid, Voorzitter, geldt voor ons allemaal. Dominique Riquet (ALDE). – Monsieur le Président, beaucoup de choses ont été dites. Je voudrais m'attarder sur deux points. Aujourd'hui, au nom du principe de subsidiarité, force est de constater que les États membres ont toute latitude dans la mise en œuvre des tests, qu'un modèle testé dans un État vaut pour tous les autres États et que les sanctions ne sont, par ailleurs, pas obligatoires et ne procèdent que de recommandations assez légères. Bref, nous avons défini les normes et nous les avons ensuite abandonnées aux États membres. Par ailleurs, alors que nous savions depuis longtemps que les conditions de test au banc n'étaient pas valables – nous le savions depuis 2007 –, nous avons attendu et reporté à 2017, c'est-à-dire dix ans plus tard, notre capacité à améliorer les choses. Je voulais souligner un deuxième point. J'ai entendu des collègues s'émerveiller des contrôles américains. Je rappellerai simplement que, dans un autre système, les contrôles financiers américains nous ont imposé plus de 70 milliards d'amendes à nos propres agents financiers après avoir été responsables de la crise de 2008 et après nous avoir envoyé les subprimes. Méfiance donc. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL). – Señorías, parece que la Comisión Europea sabía ya desde 2011 que los controles de emisiones de los coches de Volkswagen no mostraban cifras fiables y nadie ha actuado para evitarlo. Señoras y señores, estamos ante un nuevo y vergonzante escándalo, ya conocido como Dieselgate, que no puede quedar como un mero correctivo o una sanción a la irresponsable industria del automóvil, a sus lobbies, y también —por qué no decirlo— a sus valedores institucionales. El caso del fraude de Volkswagen es un ejemplo más de la crisis del modelo productivo, energético y de transporte que socava las bases ecológicas de nuestra supervivencia, vulnera nuestros derechos como consumidores, cuesta cientos de miles de empleos y —por qué ocultarlo— también las vidas de cientos de europeos por la contaminación. Vamos a exigir responsabilidades por este y por todos los casos de corrupción que han sacudido y sacuden a este capitalismo de rapiña que la mayoría de ustedes siguen apoyando en esta Cámara. Benedek Jávor (Verts/ALE). – Elnök Úr, a Volkswagen botrány hatására szembe kell néznünk az autógyártók valódi értékrendjével. A manipulált motorok esete nem csak egyszeri botlás volt, hanem rávilágított az általános hozzáállásukra is. Engedjék meg, hogy egy konkrét példán keresztül mutassam be, hogy miről beszélek. A világ egyik legnagyobb motorgyára Magyarországon található. Az Audi állít itt elő motorokat, többek között mintegy kétmillió olyan trükkös egységet, amelyekkel a Volkswagen csoport a közelmúltban lebukott. A gyár nem rendelkezett elegendő kapacitással, így az Audi bővítésre szánta el magát, és helyszínként egy Natura 2000-es területet néztek ki maguknak. Tekintve, hogy az Audi a magyar GDP közel 10%-át adja nem ütközött túl nagy hatósági ellenállásba. Egyetlen civil környezetvédő kérdőjelezte meg a beruházás jogszerűségét. Vele először peren kívül megegyezni játszott az Audi, majd trükkös módon bíróság elé citálta és börtönbe is került. Azóta az ártatlan Audiról kiderült, hogy milliószámra gyártott csaló motorokat, a Natura 2000 terület elpusztult, a kompenzációs intézkedések nem sikerültek, a bíróság három év börtönbüntetésre ítélte Zsák Ferencet, az Audi és a Volkswagen pedig továbbra is az európai környezeti menedzsment szabvány, az ISO 14001 büszke tulajdonosa. Biztos Asszony, kérdezem: meddig? Ivo Belet (PPE). – We zijn allemaal - ik hoop dat de commissaris meeluistert want zij is in gesprek met haar medewerker, maar misschien kan de Voorzitter haar daarop attent maken - nog een beetje in shock - goedemiddag mevrouw de commissaris - over wat er is gebeurd, maar het is tijd om hier nu lering uit te trekken. Er zijn, mevrouw de commissaris, collega's, twee zaken die we nu moeten doen en de meeste zijn al aangehaald. Ik wil ze kernachtig nog even benadrukken: een onafhankelijke Europese controle die de zaak in de gaten houdt. We weten allemaal dat de typegoedkeuring door nationale instanties gebeurt en dat dat een kaas met gaten is. Dat moet ophouden. Daar moeten we ingrijpen. Ik denk dat de meesten van ons het daarover eens zijn. Het hoeft niet veel geld te kosten. Er hoeft geen nieuw Europees agentschap te komen. Integendeel. Dat is een kwestie van politieke wil en dat kunnen we op een relatief snelle manier in orde maken. Ten tweede - de commissaris heeft ernaar verwezen in haar introductie - die nieuwe testmethode moet er snel komen. Accelereren heeft de commissaris gezegd en uiteraard gaan we daarmee akkoord. In 2017 moeten de emissietests in reële rijomstandigheden operationeel zijn. Dat is een goede zaak. Ik denk dat we daar allemaal achter staan. Dat wordt een zware zaak voor de autofabrikanten, dat weten we, maar ik denk dat we nu geen keuze meer hebben. Het is hoog tijd om een fundamentele stap vooruit te zetten. Dan zijn er nog de diesels. Er is zeer veel kritiek op de diesels. Ik denk dat de diesels helemaal niet hoeven te verdwijnen uit ons straatbeeld. Integendeel, dit is belangrijke Europese technologie die we nu niet te grabbel moeten gooien. Maar dit is een ultiem uniek moment om de diesels schoner te maken en daarvan schone technologie te maken. Dit is het moment om dat te doen. Nicola Danti (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, Commissario, per quello che significa Volkswagen in termini di immagine e di numeri, appare evidente che il danno arrecato alla credibilità del sistema industriale europeo va al di là di quello diretto sulla casa automobilistica. La fiducia dei consumatori è stata tradita da una pratica sleale se non da una vera e propria frode e da una catena di controlli inefficaci. Ecco perché oggi le Istituzioni europee devono dare risposte improntate a imparzialità e fermezza, che permettano di recuperare la fiducia dei consumatori. Recuperare credibilità significa rafforzare le regole del mercato interno con standard comuni più elevati e con sistemi di controllo più efficaci, chiarendo le competenze nazionali e comunitarie. Questa vicenda ci ricorda anche la necessità e l'urgenza di avere una legislazione europea che ci garantisca su qualità e sicurezza dei prodotti e infine come sia necessario giungere, al di là dei trattati bilaterali, ad una vera cooperazione regolamentare almeno con i nostri più importanti partner commerciali. Jørn Dohrmann (ECR). – Hr. Formand! Jeg kan ikke finde ud af, hvad der pinligst: at en producent som Volkswagen markedsfører sig som miljøvenlig og viser sig at være en løgn, eller at det er amerikanerne, der afslører den svindel. EU-systemet har i hvert fald brugt masser af euro, millioner af euro, i miljøets navn, men til hvilken gavn? Cheferne i Volkswagen bliver belønnet med store aftrædelsesgodtgørelser, og forbrugerne betaler. Det etablerede EU-system har spillet fallit. Forbrugerne i EU er ført bag lyset, og der er kun tabere i denne sag. De eneste vindere er cheferne, der får deres tykke aftrædelsesgodtgørelser. Men hvad med fremtiden? Hvordan kan vi kontrollere bilerne? Skal der måske indføres et «rejsehold» til at kontrollere alle biler? Hvilke fabrikanter kan overholde de tal, de opgiver? Det er der nok ingen, der kan. Hvis det viser sig, at Kommissionen har vidst besked, så må det vel også have konsekvenser, og der må rulle hoveder. Frédérique Ries (ALDE). – Monsieur le Président, Volkswagen a triché, triché vis-à-vis de la loi, triché vis-à-vis des consommateurs, bien évidemment, et les implications en Europe, le premier marché du diésel, ne sont pas encore toutes connues. Beaucoup de choses ont déjà été dites cet après-midi. Au-delà des aspects légaux et techniques, qui, bien entendu, ont été largement évoqués, j'ai l'impression aussi que l'affaire Volkswagen doit nous faire réfléchir au modèle automobile que nous voulons pour l'Europe de demain. La situation actuelle n'est pas tenable. Il faudra sans doute admettre un jour que l'on ne peut pas continuer à promettre des véhicules sans cesse plus gros, sans cesse plus puissants et qui, en même temps, polluent sans cesse moins. Juste un chiffre à cet égard. En Belgique seulement, le nombre d'immatriculations de véhicules SUV a quintuplé entre 2000 et 2013 Alors, au-delà d'une loi révisée qui impose, on l'a dit, des tests en conditions réelles, des contrôles stricts et indépendants à faire respecter partout, je me demande si la question aujourd'hui n'est pas de savoir si nous n'abordons pas une sorte de nouveau paradigme, un changement de paradigme. La technologie a des limites et polluer moins, c'est aussi pour le conducteur consommer la route autrement. Incidemment, c'est aussi ce que prônent les associations de parents de victimes avec la charte Lisa, comme Light and Safe. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL). – Señor Presidente, «en Volkswagen no nos conformamos con construir coches de menos CO2, hemos desarrollado una actitud global para la sostenibilidad ecológica». Esto dice hoy la web de Volkswagen. No solo llevan, al menos, desde el año 2008 vulnerando la legislación europea sobre emisiones contaminantes, sino que además alardean de lo contrario, venden sostenibilidad y respeto al medio ambiente y, ahora que el escándalo amenaza con reducir los beneficios de sus directivos, actúan con chantajes y amenazas sobre su producción en Europa. Lo que está en juego en estos momentos es si la Comisión Europea va a tomar medidas contundentes o si, por el contrario, la Comisión Europea va a continuar actuando según le dictan los lobistas de la industria del automóvil, situando sus intereses por encima de nuestra salud y la del planeta. No nos equivoquemos: la Comisión Europea estaba al tanto de lo que sucedía y lo ha estado encubriendo. Hoy de aquí tiene que salir una comisión de investigación a todas las compañías porque quizá no sea solo Volkswagen. De lo contrario, si no se crea esa comisión de investigación, el mensaje que se lanza es que los grandes, que los poderosos, que las multinacionales alemanas no tienen por qué cumplir la ley. Julia Reda (Verts/ALE). – Mr President, the Volkswagen case was uncovered by the US authorities, but let us imagine for a minute that it had been disclosed by a whistle-blower or an independent researcher. They would most likely have come into conflict with the law. Criminalisation of firmware analysis enables dark secrets to stay in the dark for too long. It is not enough to just strengthen our testing authorities. We must allow researchers, consumer organisations, hackers and even competitors to analyse the firmware deployed on end-user goods, be this your car, your coffee machine or your pacemaker. The US Environmental Protection Agency is now investigating, but it has in the past argued before the US Copyright Office not to allow the circumvention of technological protection in cars. Volkswagen itself sold millions of cars which could be opened by anyone who had a fake remote key. In 2013, Volkswagen was alerted and then went after the researchers, preventing them from publishing their security-relevant findings because they were disclosing trade secrets. So, dear colleagues, let us be very careful when negotiating the Trade Secrets Directive in trilogue not to include new lines of defence for Volkswagen's dirty secrets. Luděk Niedermayer (PPE). – Mr President, first of all I believe that this is quite a serious scandal. Unlike the Commissioner, I do not think that this scandal is limited to one firm, nor is it a scandal about diesel engines. This is a scandal about the credibility and the reputation of European regulation. For many years, we have accepted the manipulation of the measurement of official consumption – the consumption that is used for the purposes of regulation, for tax authorities and for consumers. We have also known about it from other sources, for example from the Mind the Gap report that was published in 2013. As a consequence, we were running a higher health risk and we forced consumers to accept higher running costs for their cars. So what should we do about it? First of all, I believe that we should consider introducing a new standard created by the United Nations – called the Worldwide Harmonised Light Vehicle Testing Procedure (WLTP) – maybe sooner than the end of 2017, at least as an alternative measure of consumption. At the same time, we must be quite sure that there will be no manipulation of the test and that the cars that are used are the same as those being driven by consumers. Generally speaking, we should improve regulations and the enforcement of regulations and ensure the consistency of policy. If we opt for regulation – and I do not think we should do this as often as we have done in the past – we should insist on it being complied with and not undermine or question the regulation, except in the case of cheating. Lastly, let me mention consistency. If we believe that diesel engines can be more dangerous to health, I am still puzzled as to why we are supporting diesel cars with the low cost of diesel. When I look at the data for many Member States, diesel is 20-28% percent cheaper than petrol, and only a few Member States have roughly the same prices. Patrizia Toia (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, questo scandalo ha creato, oltre a un danno per i cittadini e per l'ambiente, una grande crisi di fiducia verso le nostre leggi, le leggi europee che sono parse tanto severe quanto aggirabili ai nostri cittadini e anche una crisi ovviamente di fiducia verso il sistema industriale, proprio nel momento in cui noi stiamo rilanciando, come Commissione e Parlamento, con grande sforzo tutta l'attività produttiva. Dobbiamo perciò recuperare rapidamente questa fiducia nelle leggi europee, nella loro effettività, nel controllo che esse devono avere. Noi appoggeremo il programma che Lei ci ha illustrato, signora Commissario. Questo scandalo però non deve essere la ragione per abbassare il livello di qualità, il livello di certezza dei nostri standard per i quali l'Europa è leader. Quindi, più qualità, più rigore, più controllo. E in proposito, voglio dire che la tutela del consumatore passa attraverso una certezza anche delle regole, un controllo, una completezza di informazioni e a questo proposito ricordo il regolamento sulla sicurezza prodotti, che contiene anche il «made in», una certezza di dove i prodotti sono fatti, delle norme che li accompagnano e che è un altro strumento per dare più fiducia ai consumatori, e lo dico proprio a Lei, signora Commissario, perché so la Sua attenzione e l'impegno che ha profuso su questi dossier. Kosma Złotowski (ECR). – Panie Przewodniczący! Pani Komisarz! Wszyscy tutaj zgadzamy się, że skandal Volkswagena jest olbrzymi, wszyscy się zgadzamy z tym, że ci, którzy do tego doprowadzili, powinni ponieść konsekwencje i to konsekwencje prawne, dlatego że prawo zostało złamane, nie tylko prawo niemieckie, ale również prawo europejskie. Ale ta sprawa mówi też o rzeczywistej skuteczności europejskiej polityki klimatycznej: wszyscy najwięksi zwolennicy dekarbonizacji gospodarki są właśnie odpowiedzialni za ten skandal. No i powstaje pytanie: dlaczego, dlaczego skandal ten został wykryty w Stanach Zjednoczonych? Szanowna Pani Komisarz, czy w Niemczech nie ma odpowiedniego urzędu, który tymi sprawami się zajmuje? A jeśli jest, to co ten urząd robił albo czego nie robił? Czy Pani Komisarz ma taką wiedzę? Dobrze by było, żebyśmy to właśnie poznali. Anneli Jäätteenmäki (ALDE). – Arvoisa puhemies, Volkswagen-skandaali on nostanut ilmanlaadun ja ympäristökysymykset aivan uudella tavalla keskusteluun. Kysymys ei olekaan enemmästä eikä vähemmästä kuin ihmisten terveydestä. Ympäristölainsäädäntö on säädetty ihmistä suojelemaan. Autonvalmistajien ohella syyttävä sormi osoittaa puutteellista valvontaa. Mittausten ongelmia on katsottu Euroopassa läpi sormien. Euroopan komissio ja kansalliset viranomaiset ovat ainakin epäilleet, että testien tulokset ei ole vastanneet todellisuutta. Mitään ei ole kuitenkaan tehty. Komissio ei ole välittänyt kansainvälisistä ympäristösopimuksista, eikä myöskään siitä, että EU:n omaa lainsäädäntöä olisi noudatettu. Toivottavasti tähän nyt tulee muutos. Pascal Durand (Verts/ALE). – Monsieur le Président, Madame la Commissaire, vous avez dit au début de votre intervention qu'il n'y a qu'une entreprise qui a fraudé en Europe. Comment le savez-vous? Comment peut-on le savoir alors qu'aucune enquête sérieuse n'a été menée et que, depuis des années, des alertes sont lancées sans que rien ne se passe? Madame la commissaire, pensez-vous qu'il suffise qu'un PDG vienne faire amende honorable, prenne quelques millions d'un côté et puis qu'on dise: «circulez, il n'y a rien à voir»? Maintenant, projetons-nous dans l'avenir: comment voulez-vous qu'on arrive à résoudre les questions qui se posent? Vous devez défendre l'intérêt général européen. L'intérêt général européen, c'est comme pour la démocratie, c'est plus de transparence, c'est lutter contre les conflits d'intérêts. Nous devons séparer les contrôles des industriels automobiles et des intérêts pétroliers ou des intérêts des États. La première des actions à mener par votre Commission, Madame la Commissaire, c'est de faire en sorte qu'une autorité indépendante européenne, financée par des deniers européens, puisse contrôler. Il y va de la santé de 500 millions de consommateurs. Annie Schreijer-Pierik (PPE). – In Europa hebben we enorme resultaten geboekt in het schoner maken van auto's. Euro 6 is de schoonste motor ooit. Onze luchtkwaliteit is al enorm verbeterd. We hebben altijd rekening willen houden met milieu, werkgelegenheid en gezondheid. En nu zijn we bedrogen. Dit keer gaat het over de Volkswagen en de softwarefraude. Maar hoe zit het werkelijk met de daadwerkelijke uitstoot van o.a. Amerikaanse en Aziatische auto's? Hiernaar moet ook onderzoek gedaan worden. In Europa wilden we altijd, vóór het huidige schandaal, de uitstoot in de echte rijomstandigheden weten. Daarom wordt door de Commissie al langer gewerkt aan het wetsvoorstel inzake emissies in reële rijomstandigheden. Ons wantrouwen over uitstootmetingen blijkt nu terecht. Daarom is een versnelde en verplichte invoering van de RDE-methode noodzakelijk. Meten in de echte rijomstandigheden, geen gefaseerde invoering tot november 2017 en de invoeringsdatum van de euro 6c-norm maar via een versneld traject, eigenlijk al in 2016. Dus de weg op! Uit het laboratorium! Door nieuwe draagbare PEM-meetsystemen is meten aan de uitlaat gewoon mogelijk, zodat de EU weer zijn leidende rol oppakt, nog vóór de invoering van de WLTP-testprocedure van de VN. Wij moeten dit toch zelf doen in Europa. Meten is weten. Voorzitter, daarom is de oprichting van één centrale Europese testautoriteit noodzakelijk. Europese controle op de uitvoering in nationale testcentra. Wij moeten een handelsoorlog ten nadele van de Europese autobouwers voorkomen. Onze autoproductie staat wereldwijd voor vakmanschap en kwaliteit, ook voor milieukwaliteit. Uitvoerbaarheid is natuurlijk belangrijk, maar vaart maken is essentieel. Alle sectoren moeten bijdragen aan het terugbrengen van de uitstoot. Het gaat over stikstof en volksgezondheid, en daarbij mag naast de gewone koe de heilige koe zeker niet ontbreken. Seb Dance (S&D). – Mr President, we now know that up to half of the savings that we have seen – apparent savings that we have seen – in emissions from cars have come from faulty testing, which means of course in effect that half the saving has not actually existed. This is a terrible indictment on the systems that we have in place. Of course it is unfair on consumers, but it is also unfair on policymakers because we have to rely on the facts in order to make the laws that we put forward. I am very confused by some of the comments I have heard – particularly from my conservative opponents – stating that they recognise the problem that we are all talking about, but they do not want to put the tools in place to actually deal with it. It is absolutely incumbent on the Commission to act at European level, because we have to take European action in order to hold individual countries' industries to account. We need independent testing; we need in-use surveillance testing; and we need real-driving emission (RDE) standards as part of that. We cannot wait any longer. Commissioner, forgive me, but I do not feel a sense of urgency from you yet. We need that urgency. Bernd Lucke (ECR). – Herr Präsident! Ich glaube, die Bürger – zumindest in Deutschland – interessieren sich weitaus weniger für die Frage, wie nun die Emissionen gemessen werden und was das für Auswirkungen auf die Umwelt hat, als vielmehr für die Frage: Was ist jetzt eigentlich mit VW? Was ist mit VW, diesem schwankenden Riesen? Was ist mit der Unternehmung, die eine Art Zugpferd der deutschen Industrie gewesen ist und jetzt plötzlich auf sehr tönernen Füßen dazustehen scheint, mit einem Kurseinbruch an den Aktienmärkten von 43 % des Wertes vor der Krise? Die Frage ist, was ist eigentlich, wenn ein solch großes Unternehmen jetzt möglicherweise in ernste Schwierigkeiten gerät? Was ist, wenn VW möglicherweise in den Bankrott gerät, mit mehr als einer viertel Million Arbeitsplätze, plus Zulieferer mehr als einer halben Million Arbeitsplätze? Da stellt sich die Frage, wie wird darauf reagiert? Was ich persönlich nicht möchte, ist, dass es dann plötzlich der Steuerzahler ist, der VW aus der Patsche helfen muss. Ich denke, wir müssen hier einmal darüber nachdenken, dass man – ähnlich wie bei den Banken – auch eine Art von Absicherung auf Gegenseitigkeit für große Industrieunternehmen schafft. Karl-Heinz Florenz (PPE). – Herr Präsident, alter Freund! Ich freue mich, dass ich heute hier zu diesem Thema reden darf. Die Fakten sind bekannt. Ich bin 25 Jahre an diesem Thema beteiligt gewesen und sehe die Aufgabenverteilung, die Kritik manchmal etwas anders. Vorhin sagte jemand: Ja, wann wird die Kommission jetzt erstmal durchgreifen? Die Kommission kann nur so weit durchgreifen, wie der Rat dem Parlament und der Kommission folgt. Ich bedaure sehr, Herr Präsident, dass der Rat heute wieder einmal nicht da ist, denn bei der Typgenehmigung in den letzten zwanzig Jahren hat immer der Rat – einschließlich meinem eigenen Land – geblockt, aufgeschoben, gezockt und alle anderen Tricks dieser Welt benutzt, um nicht zu einem Ergebnis zu kommen beziehungsweise zu einem löchrigen Käse. Genau den haben wir jetzt, und da liegt unser Problem. Da wird die Kommission sich noch die Zähne ausbeißen. Ich glaube also, dass die Punkte, die ja aufgeschrieben und vorgetragen worden sind, ganz wichtig sind. Rasche und lückenlose Aufklärung, gar keine Frage; strenge Kontrolle. Aber in diesem Moment arbeiten wir ja an den neuen Typzyklusdaten, und genau da werden Fehler geblockt. Da muss man mal genau hingucken. Da gibt es einen Koeffizienten – die Kommission sagt, wir nehmen einen, und die Automobilindustrie will gleich für jede einzelne Firma einen anderen haben, ja, das ist auch wieder ein Schweizer Käse. Da müssen wir wesentlich engagierter dran arbeiten. Ich glaube, dass der Rat hier wirklich in die Verantwortung genommen werden muss. Wir verhandeln gerade über eine NEC-Richtlinie. In der NEC-Richtlinie geht es nicht um CO2, sondern da geht es um die Luftqualität von Städten. Und genau da haben wir den Bürgern einen Bärendienst erwiesen, indem wir acht Millionen Autos mit den falschen Daten durch die Gegend fahren lassen. Ich bitte alle Kollegen, sich bei dieser Frage um die NEC, und da geht es um die NOX-Werte, wirklich zu beteiligen und dazu machbare, aber strenge Regelungen zu entwickeln. Die Autoindustrie muss sich von Grund auf ändern, und nichts wird nochmal so sein wie noch vor einem Monat. Christine Revault D'Allonnes Bonnefoy (S&D). – Monsieur le Président, depuis vingt ans, l'Union européenne n'a cessé de renforcer ses normes en matière d'émissions des véhicules routiers pour lutter contre le fléau de la pollution de l'air et tenter d'enrayer le dérèglement climatique, mais les niveaux d'émissions restent supérieurs aux normes en vigueur. C'est une réalité qu'on ne peut plus nier. Nous avons une responsabilité politique mais aussi morale d'agir pour que cela cesse. L'Union européenne a trop longtemps fermé les yeux sur les failles des tests antipollution qui ne reflètent pas les conditions réelles d'émission. Le scandale Volkswagen révèle au grand jour un système biaisé et obsolète. Le diesel ne doit plus être encouragé et les constructeurs européens doivent changer leur production pour rester dans la course. En juin dernier, les socialistes de la commission des transports et du tourisme avaient déjà pris l'initiative de déposer des amendements en faveur de tests antipollution réalisés en conditions réelles. Madame la Commissaire, où en sont les travaux, au sein de la Commission, pour que ces nouveaux tests entrent en vigueur le plus rapidement possible? Pouvez-vous nous garantir que ces tests seront les plus contraignants possible? La Commission envisage-t-elle enfin la création d'une Agence européenne autonome de contrôle des émissions de polluants? L'intérêt général doit guider notre action et les socialistes resteront vigilants et mobilisés pour que la Commission y réponde. Zdzisław Krasnodębski (ECR). – Panie Przewodniczący! Moim zdaniem nie jest to tylko skandal dotyczący jednego wielkiego koncernu samochodowego. To nie jednostkowe oszustwo, to skandal dotyczący siły regulacyjnej Unii Europejskiej, jej polityki klimatycznej. Wielu obywateli od dawna jest przekonanych, że Unia stosuje podwójne kryteria – w przypadku przemysłu samochodowego stosuje luźniejsze kryteria niż w przypadku innych gałęzi przemysłu, że patrzy przez palce na zanieczyszczenia środowiska spowodowane przez przemysł samochodowy. A przecież sektor transportowy w Unii emituje jedną czwartą wszystkich gazów cieplarnianych i ponad dwie trzecie tych emisji pochodzi z transportu drogowego. Oszustwo Volkswagena potwierdza te obawy. Oszustwo to było możliwe dzięki mało efektywnym testom. Należy zaostrzyć wymogi testowe. Istotnym narzędziem w realizacji tego celu jest prowadzenie pomiarów rzeczywistej emisji spalin w trakcie eksploatacji pojazdu. Należy przeprowadzić kompleksową kontrolę całego rynku motoryzacyjnego, a w przyszłości trzeba rozważyć całkowity zakaz produkcji i używania silników Diesla. Pablo Zalba Bidegain (PPE). – Señor Presidente, querida Comisaria, Señorías, la Unión Europea tiene el ambicioso objetivo de que el 20 % de nuestro producto interior bruto en el año 2020 provenga de la industria. También tenemos el objetivo —como no podía ser de otra manera— de reducir las emisiones de CO2. Para conseguir estos objetivos, es necesario mejorar nuestra competitividad. Y, para mejorar nuestra competitividad, es clave hacer reformas, tanto a nivel nacional como a nivel europeo. Nadie duda tampoco de que, para alcanzar este ambicioso objetivo del 20 %, es clave la industria del automóvil, y dentro de la industria del automóvil, yo creo que nadie en este hemiciclo duda de que es clave Volkswagen. Porque Volkswagen tiene casi quinientos mil trabajadores en la Unión Europea, muchos de ellos en España, muchos de ellos en mi región, en Navarra. Por todo ello, es clave seguir investigando. Tenemos que investigar y llegar hasta donde sea necesario, tenemos que llegar hasta donde haya que llegar, pero también es importante, queridos colegas, no prejuzgar. Es clave, también, no llegar a conclusiones predeterminadas ni precipitadas. Es clave ser prudentes con especulaciones sin fundamento. Queridos colegas, están en riesgo el prestigio y la reputación de la industria europea, aspecto este clave para conseguir el ansiado objetivo del 20 %. Por tanto, Señorías, yo apelo a la responsabilidad de todos. Está mucho en juego. (El orador acepta responder a una pregunta formulada con arreglo al procedimiento de la «tarjeta azul» (artículo 162, apartado 8, del Reglamento)) Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
pregunta de «tarjeta azul»
. – Quienes ponen en riesgo justamente a la industria europea son los que manipulan, son los que mienten, son los que falsean las cuentas, son los que han urdido precisamente esta trama. Es Volkswagen. Son los directivos los que están realmente poniendo en peligro la empresa y los puestos de trabajo, no solo en Navarra, sino en el conjunto Europa. Su jefe de Gobierno, el señor Rajoy, dijo que era beneficiosa para España la inversión de 4 200 millones de Volkswagen. ¿Va a pedir y va a exigir el ministro Soria a Volkswagen que cumpla con lo que tenía que hacer? Pablo Zalba Bidegain (PPE),
respuesta de «tarjeta azul». – Señor Urbán, nadie ha dicho lo contrario. Si hubiera leído usted la prensa, habría visto que el ministro de Industria, el señor Soria, ha exigido responsabilidades y ha pedido llegar hasta el final de este asunto. Pero yo también, señor Urbán, le animaría a preocuparse por esos quinientos mil trabajadores que hay en Europa, y muchos de ellos —como le he dicho— en España, muchos de ellos en Cataluña y muchos de ellos en Navarra, que son por los que tenemos que preocuparnos todos aquí. Jytte Guteland (S&D). – Herr talman! Fru kommissionär! Volkswagenskandalen måste utredas till botten. Det är viktigt att den signalen blir tydlig för kommissionen. De som har manipulerat testerna har inte bara lurat oss och systemet, utan de har fört medborgare bakom ljuset, vilket också har inneburit att man har äventyrat människors hälsa. Samtidigt är det viktigt att du noterar budskapet från denna församling att också se över testerna som helhet, eftersom vi behöver få skarpare möjligheter på EU-nivå att garantera att testerna efterlevs, fungerar och blir skarpare. Vi måste också lära oss av det som USA gör bättre och av det sätt som de gör tester i verkligheten. Dessutom har deras myndigheter starkare ekonomiska muskler, och de har tuffare sanktioner när testerna inte har fungerat. Vi behöver också oberoende tester i typgodkännandeprocessen. I dagsläget kontrakterar biltillverkarna företag för att genomföra laboratorietester. De är inte oberoende. Ta med dessa budskap från oss. Angelika Niebler (PPE). – Herr Präsident, verehrte Frau Kommissarin, verehrte Kolleginnen und Kollegen! Ich fahre seit vielen Jahren ein Auto mit Dieselmotor, und ich gedenke auch in den nächsten Jahren noch ein Dieselauto zu fahren. Denn Diesel ist eine umweltfreundliche Technologie, die zu niedrigen Schadstoffemissionen führt, und ich denke, wir dürfen uns die Dieseltechnologie trotz des handfesten Skandals auch nicht schlechtreden lassen. Der VW-Skandal ist ein großer Skandal. Betrug bei der Durchführung der Testverfahren ist völlig inakzeptabel. Manipulationen sind inakzeptabel, und es besteht kein Zweifel: Es muss voll umfassend aufgeklärt werden, damit sowas nicht wieder passiert. Ich möchte aber auch sagen, dass wir uns davor hüten müssen, eine ganze Branche in Verruf, in Misskredit zu bringen. An der Automobilindustrie hängen Hunderttausende von Arbeitsplätzen in ganz Europa. Viele Kollegen haben darauf hingewiesen. Deshalb bitte ich einfach um eine differenzierte Betrachtung. Neben VW sind ja damals in den USA auch noch andere Autos geprüft worden, die alle die Tests bestanden haben. Also insofern ist es nicht ganz so schlimm. Was ist nun zu tun? Nun, vorgeschrieben ist derzeit ein Verfahren, das auf dem Prüfstand ermittelt wird, und seit vielen Jahren – so mein Kenntnisstand – wird ja nun überlegt, dieses Prüfverfahren weiterzuentwickeln, so dass die Tests eben auch auf der Straße realere Werte erzielen. Ich denke, da muss jetzt also mit großer Geschwindigkeit einfach dieses Prüfverfahren weiterentwickelt werden. Und ich möchte meine Frage gerne auch an die Kommission richten, damit man mir doch mal erklärt, warum das alles so lange dauert, wie lange das denn noch dauert, und was die Kommission denn für Möglichkeiten hat, hier schneller zu Potte zu kommen. Ich glaube, dass man in Europa darauf wartet, dass es hier Testverfahren gibt, die wirklich auch den realen Gegebenheiten auf der Straße entsprechen. Deshalb meine Bitte, einfach alles daran zu setzen, um das möglichst zeitnah auch entsprechend umzusetzen. Wir haben gute Autos, die hier in Europa produziert werden, die international wettbewerbsfähig sind, und das dürfen wir uns nicht kaputtreden lassen. Wohlgemerkt: Skandale sind aufzuklären. Martina Werner (S&D). – Herr Präsident, Frau Kommissarin! Es ist ja heute und auch in den letzten Tagen viel vom Betrug durch VW die Rede gewesen. Ich möchte den Blick aber auch darauf lenken, dass das Vertrauen der Beschäftigten – das sind weltweit ja fast 600 000 Arbeitnehmerinnen und Arbeitnehmer des Konzerns – von der Unternehmensspitze missbraucht wurde. Fast alle von denen dürften von dieser Manipulation nichts gewusst haben, und trotzdem sind ihre Jobs unter Umständen nun bedroht. Gerade auch in ihrem Interesse steht der Konzern in der Verantwortung, aber auch in der Pflicht, jetzt aufzuklären. Transparente Aufklärung ist das eine. VW kann aber beispielsweise auch Vertrauen zurückgewinnen, indem das Unternehmen die Ausarbeitung und Umsetzung der neuen angesprochenen Emissionstests jetzt auch selbst nach Kräften unterstützt. Für die europäische Autoindustrie insgesamt ist darüber hinaus sicherlich, denke ich, auch eine stärkere Ausrichtung auf innovative und nachhaltige Antriebe wichtig. Hier haben nämlich die asiatischen und vor allen Dingen auch die amerikanischen Hersteller bisher noch einen sehr großen Vorsprung inne. Das müsste Teil einer Strategie sein, die die Arbeitsplätze in Europa sichert. Markus Pieper (PPE). – Herr Präsident! Die europäische Automobilindustrie ist eine Erfolgsgeschichte. Produktion, Zulieferung schaffen Millionen Arbeitsplätze in Osteuropa, in Südeuropa, in Tschechien, in Frankreich, in Deutschland. Europäische Diesel-Technologie ist eine Erfolgsgeschichte, Innovation, CO2-Reduzierung, Sparsamkeit, Langlebigkeit – die Umwelt und die Kunden profitieren. Aber wo Licht ist, ist auch Schatten. VW hat die Kunden getäuscht. Das müssen wir aufklären und sanktionieren, überhaupt kein Zweifel. Aber bitte, schütten wir das Kind nicht mit dem Bade aus! Es geht um Betrug, nicht um noch schärfere Abgasvorgaben, die große Teile der europäischen Autoindustrie nicht überleben würden. Es geht um realistische Messverfahren; es geht nicht um ein Verbot einer erfolgreichen und sparsamen Dieseltechnologie. Uns sei auch ein Blick in die USA gestattet: Offensichtlich wissen die US-Behörden schon länger von den illegalen Praktiken. Warum jetzt, wo der neue Passat kurz davor stand, den US-Markt aufzuwirbeln? Und warum, wenn es ihnen so sehr um die Umwelt geht, problematisieren die USA nicht die US-Trucks, diese gigantischen Stickoxidschleudern? Also, meine Damen und Herren: Klären wir auf, schaffen wir Transparenz, stellen wir aber nicht eine ganze Branche unter Generalverdacht! Das haben die Mitarbeiter und ihre Familien nicht verdient. Das wird auch den herausragenden ökologischen Fortschritten der Automobilindustrie nicht gerecht. Sergio Gutiérrez Prieto (S&D). – Señor Presidente, señora Comisaria, tres mensajes: responsabilidad, rectificación y confianza. Debemos exigir responsabilidad, pero debemos exigírsela a quien la tiene: a los directivos de la empresa que modificaron los sistemas de producción para rebajar costes y aumentar beneficios, no sea que ahora con las sanciones, que tienen que ser justas y equilibradas, pongamos en un aprieto a la empresa y a los trabajadores. Hoy ya hemos anunciado que Volkswagen paraliza todas las inversiones, lo que ha puesto de uñas a los trabajadores y hace que también planee la sombra de la duda sobre su propia viabilidad, al tiempo que se da la paradoja de que, por ejemplo, aquel directivo que permitió este fraude en la producción salga de la empresa con miles de euros de indemnización. Responsabilidad, a quien la tiene. Rectificación, a quien puede: a la Comisión, que puede modificar el reglamento para que los nuevos controles se realicen sobre pruebas reales de conducción. Lo necesitamos urgentemente para recuperar la confianza. Y confianza, también, para el conjunto de la industria, que representa doce millones de puestos de trabajo, que también tienen que tener hoy el aliento de la Comisión y de las instituciones parlamentarias para no sembrar dudas en el conjunto de la industria europea. Una industria que es ejemplar, como digo, con doce millones de puestos de trabajo. Es responsabilidad también de la Comisión Europea devolver la confianza al conjunto de la industria automovilística. Henna Virkkunen (PPE). – Arvoisa puhemies, Volkswagenin päästöhuijaus on todella nolo juttu koko Euroopan autoteollisuudelle. On kyseessä Euroopan suurin teollisuuden ala, joka työllistää eniten ja satsaa myös eniten tutkimukseen ja tuotekehitykseen. Euroopalla on ollut täydet edellytykset nousta maailman johtavaksi puhtaan liikenteen edelläkävijäksi ja tuo tavoite on kyllä nyt saanut vakavan iskun ja uskottavuuden palauttamiseen menee aikaa. On selvää, että asiat on tutkittava, väärinkäytöksiin on puututtava tiukasti ja päästömittauksia on kehitettävä juuri real driving emissions testingin suuntaan. Mutta samaan aikaan on tärkeä muistaa, kun teknisiä vaatimuksia halutaan kiristää, että meidän on oltava uudistuksissa realistinen ja riittävän pitkäjänteinen. Me olemme halunneet Euroopassa leikata nimenomaan hiilidioksidipäästöjä ja tiedämme, että dieselmoottorit ovat siinä erittäin hyviä. USAssa puolestaan tiukat rajoitukset liittyvät typen oksideihin ja näissä dieselmoottori ei pärjää bensiinille, koska diesel tuottaa paljon enemmän pienhiukkasia, jotka ovat hengitysilmalle haitallisia. Uudistuksia on tehtävä ja vaatimuksia varmasti kiristettävä monella tapaa, mutta tässä on oltava sillä tavalla pitkäjänteinen, että teollisuus tietää myös mihin suuntaan regulaatio on menossa. Tiedämme, että jos haluamme Eurooppaan lisää teollisia investointeja, investoijat haluavat nimenomaan pitkäjänteisyyttä ja oikeusvarmuutta omalle toiminnalleen. Tuotekehitys on hyvin pitkäjänteistä työtä. Meillä on Euroopassa olemassa jo paljon vaihtoehtoisia polttoaineita, kestäviä biopolttoaineita, vetymoottoreita ja voimme sähköistää liikennettä. Tärkeää on, että me poliittisena päätöksentekijänä olemme mahdollisimman teknologianeutraaleja, asetamme ainoastaan tavoitteet ja autonvalmistajat voivat itse katsoa, millä teknologialla parhaiten pääsevät tuohon tavoitteeseen. Simona Bonafè (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, quella che la Volkswagen ha messo in atto è a tutti gli effetti una brutta frode e i responsabili delle frodi vanno individuati e sanzionati, ma la domanda che già hanno fatto altri è: perché non siamo stati in grado di portare alla luce l'utilizzo di dispositivi illegali per alterare il controllo degli inquinanti e soprattutto perché la frode è stata scoperta negli Stati Uniti e non in Europa? Il caso Volkswagen dimostra chiaramente che non è tanto un problema di norme, collegate a target di emissioni, qui le norme ci sono e sono pure stringenti, il problema è la mancanza di controlli adeguati e se pensiamo che possa essere utile un'agenzia europea che uniformi i controlli magari indipendente, ben venga, ma è anche vero che servono test, dobbiamo ripensare i test, come è già stato detto, per la valutazione delle emissioni inquinanti, basandoli su reali condizioni di guida, senza concedere una flessibilità eccessiva che potrebbe portare ancora una volta a risultati non veritieri. Commissario Bieńkowska, è su questo che vorremmo vedere dei passi in avanti concreti. Qui in gioco non c'è solo la reputazione di un paese o di una casa automobilistica, qui, oltre alla salute dei cittadini, c'è in gioco la credibilità delle regole che ci diamo e il loro rispetto. (L'oratrice accetta di rispondere ad una domanda «cartellino blu» (articolo 162, paragrafo 8, del regolamento)) Piernicola Pedicini (EFDD),
domanda «cartellino blu»
. – Onorevole Bonafè, prima qui qualcuno ha ricordato che ogni anno muoiono 400 000 persone per inquinamento dell'aria. Ora Lei lo sa che in questo inquinamento, oltre al monossido di azoto della Volkswagen c'è anche la diossina degli inceneritori, Lei lo sa questo? Allora, prima di venire qui a farci la sua bella lezioncina, potrebbe parlare col nostro primo ministro e chiedergli di chiudere questi benedetti inceneritori invece di incentivare la costruzione di nuovi? Simona Bonafè (S&D),
risposta «cartellino blu»
. – Onorevole Pedicini, inizio a pensare che Lei abbia un problema perché non è possibile che tutte le volte che io intervengo Lei mi riporti i problemi che riguardano il nostro paese, con tutto il bene che voglio al mio paese. Io, onorevole Pedicini, Le consiglierei la prossima volta non di candidarsi al Parlamento europeo, ma di candidarsi al Parlamento italiano, così almeno ne può discutere ampiamente con i colleghi. Olga Sehnalová (S&D). – Pane předsedající, je jasné, že v první řadě musí proběhnout řádné vyšetření toho, co se stalo. Ze strany automobilového průmyslu považuji za nezbytnou a samozřejmou maximální součinnost s příslušnými vnitrostátními orgány, nalezení technického řešení v co nejkratším čase a zajištění informovanosti dotčených zákazníků i veřejnosti. Kromě odstranění následků je nutné přijmout legislativní opatření, aby výsledky testovacích procesů odpovídaly hodnotám reálné jízdy, a to nejen u emisí, ale také u spotřeby vozidel. Celá kauza může mít i velké ekonomické dopady na celé odvětví včetně dodavatelského řetězce a tvrdě dopadnout na zaměstnance. Proto je nezbytné její férové vyšetření a urychlené sjednání nápravy k obnovení důvěry. Tzv. better regulation znamená, že vytváříme legislativu, která je kontrolovatelná a vymahatelná. Nicméně dokud platí, že investice do obcházení norem je výhodnější než tyto normy dodržovat, pak nejen v automobilovém průmyslu budeme pravděpodobně i do budoucna svědky různých nepříjemných překvapení. Bernd Lange (S&D). – Herr Präsident, Frau Kommissarin, liebe Kolleginnen und Kollegen! Drei Punkte. Erstens: Wir müssen den Betrug möglichst schnell aufklären und sicherstellen, dass so etwas nicht noch einmal passiert. Zweitens: Wir brauchen schnell eine Gesetzgebung zur Messung der realen Emissionen – RDE –, und ich hoffe, dass die Kommission das auch schnell auf den Weg bringt, ohne dass da auch noch Schummelmöglichkeiten enthalten sind. Drittens: Ich bin nicht so ganz damit einverstanden, dass wir dauernd Volkswagen insgesamt an den Pranger stellen. Das waren einige Ingenieure und Vorstände, die betrogen haben. Aber 600 000 Kolleginnen und Kollegen haben ihre Arbeit gemacht, haben qualitativ gute Arbeit gemacht und sich für soziale Verantwortung eingesetzt. Deswegen lassen Sie uns wirklich die Betrüger benennen und dafür sorgen, dass die 600 000 Kolleginnen und Kollegen in ihrer beruflichen Zukunft eine Perspektive haben! Wir müssen industriepolitische Akzente setzen, damit die Kolleginnen und Kollegen bei Volkswagen und bei den Zulieferern nicht in Gefahr kommen, ihre Arbeitsplätze zu verlieren. Deswegen ist die Kommission auch gefordert, hier aktiv zu werden. Νίκος Ανδρουλάκης (S&D). – Κύριε Πρόεδρε, σήμερα αποκαλύπτεται ότι στην Ευρώπη κυκλοφορούν πάνω από 8 εκατ. αυτοκίνητα Volkswagen με το παράνομο λογισμικό, και ότι η Ευρωπαϊκή Επιτροπή είχε ήδη από το 2013 εντοπίσει διαφορές μεταξύ δηλωμένων και πραγματικών εκπομπών ρύπων, χωρίς να κάνει τίποτα. Τα γεγονότα αποδεικνύουν την αδυναμία της Ένωσης, αλλά και των εθνικών αρχών ελέγχου, να εφαρμόσουν αποτελεσματικά τους νόμους. Το σκάνδαλο αυτό, πέραν όλων των άλλων, υπονομεύει την αξιοπιστία μας, λίγο πριν τη σύνοδο για την κλιματική αλλαγή στο Παρίσι. Για τους παραπάνω λόγους, πρέπει άμεσα να υπάρξει κεντρικός μηχανισμός ελέγχου σε όλη την Ευρωπαϊκή Ένωση, ώστε να μην επιτρέπεται να προστατεύει το κάθε κράτος τις βιομηχανίες του που παρανομούν. Επίσης, το μέγεθος του προστίμου που θα κληθούν να καταβάλουν οι εμπλεκόμενοι, πρέπει να είναι ανάλογο της χαμένης αξιοπιστίας, στέλνοντας ταυτόχρονα δύο μηνύματα: - ότι δεν διαπραγματευόμαστε την υγεία των Ευρωπαίων πολιτών και. - ότι δεν θυσιάζουμε την περιβαλλοντική μας ηθική ακόμα και σε αυτή την εποχή της οικονομικής κρίσης στο βωμό του κέρδους και του στρεβλού ανταγωνισμού των πολυεθνικών. José Inácio Faria (ALDE). – Senhor Presidente, um grupo de gestores da maior empresa automóvel do mundo, o grupo Volkswagen, decidiu arrasar a mais importante premissa que existe em qualquer área do negócio: a confiança. Mais de onze milhões de veículos foram intencionalmente adulterados no mundo inteiro, com um software destinado a falsear os testes de emissões de gases para a atmosfera. A Volkswagen perpetrou uma fraude de consequências catastróficas para o setor automóvel globalmente. Milhões de clientes que procuravam carros mais amigos do ambiente foram burlados. Estados que atribuíram incentivos fiscais para aquisição de carros menos poluentes foram burlados. E dezenas de milhares de trabalhadores do grupo Volkswagen podem ver agora em perigo os seus postos de trabalho. Deixar nas mãos de um setor a sua própria fiscalização é um risco. Hoje deparamo-nos, mais uma vez, com o resultado. Podemos estar perante uma nova caixa de Pandora no que se refere ao setor automóvel e levantar questões graves de credibilidade em outros setores industriais europeus. Há que apurar responsabilidades pelos crimes ambientais e de saúde pública que foram cometidos. Há que ressarcir e assegurar os interesses dos consumidores europeus e repor a confiança nos mercados. Importa perguntar à Comissão Europeia que medidas irá tomar para repor a verdade nos testes de emissão e saber, acima de tudo, o que fará para melhor fiscalizar a implementação da legislação europeia. (O orador aceita responder a uma pergunta «cartão azul», nos termos do artigo 162. o , n. o 8, do Regimento.) Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
blue-card question
. – Mr Faria, you mentioned that we have to take immediate action because we, as the European Union, were investing a huge amount of money in technological development for a low carbon footprint, but we were not improving or harmonising our emissions testing. Do you not think that one step Europe must take is to standardise emissions testing at the level of the 28 Member States? José Inácio Faria (ALDE),
resposta «cartão azul»
. – Caro Colega, em primeiro lugar tem que ser um esforço coordenado e, em segundo lugar, a emissão, os testes de emissão, tem que ser um órgão independente e europeu, não pode ser deixado à indústria por si só resolver esta situação. É impensável. É impensável nós termos chegado até este ponto. A União Europeia tem que estar unida em torno desta questão. E é esta a forma que eu penso de resolver a situação. (Διαδικασία «Catch-the-Eye») David McAllister (PPE). – Herr Präsident, meine sehr geehrten Damen und Herren! Manche von Ihnen werden es wissen: Ich hatte die Ehre, eine Zeitlang niedersächsischer Ministerpräsident zu sein, von 2010 bis 2013. Niedersachsen ist die Heimat von Volkswagen, und der Ministerpräsident ist automatisch Mitglied im Aufsichtsrat. Ich kenne dieses Unternehmen, und ich leide mit diesem Unternehmen. Volkswagen erlebt derzeit schwere Zeiten. Die unverantwortliche Manipulation von Abgaswerten stellt das Unternehmen vor die größten Herausforderungen, mit denen Volkswagen sicher einige Jahre zu kämpfen haben wird. Heute war eine Versammlung der Belegschaft in Wolfsburg. Herr Müller stand Rede und Antwort, und die Belegschaft – ich möchte das ausdrücklich unterstreichen, was gesagt wurde – ist von dieser Entwicklung völlig überrascht worden. Bei Volkswagen arbeiten über 600 000 Menschen, die sich jeden Tag mit aller Kraft für das Unternehmen einsetzen und sehr gute Arbeit leisten. Und deshalb: Es ist unverantwortlich und unfair, das Unternehmen in Gänze unter Generalverdacht zu stellen. Deshalb muss unser Appell heute auch sein: Wir stehen zu Volkswagen, wir stehen zu seinen Beschäftigten. Volkswagen ist das größte Industrieunternehmen in Europa. Wir alle müssen ein Interesse daran haben, dass die europäische Automobilwirtschaft und damit Volkswagen dauerhaft stabil bleibt. Ricardo Serrão Santos (S&D). – Senhor Presidente, o falseamento dos testes de emissões levados a cabo pela Volkswagen constitui uma agressão de grande impacto que vai muito além da componente ambiental. Uma doença do século XXI onde a fé excessiva na tecnologia e a denegação corporativa do aquecimento global, movido muitas vezes pela procura fácil do lucro, faz com que a responsabilidade ambiental de empresas se reduza, muitas vezes, a ações de publicidade e imagem. Este é um aviso sério e exige olhar com detalhe para as grandes corporações onde os interesses económicos, fáceis e imediatos valem a omissão, a máscara e até a mentira. Além disso, este comportamento tem um potencial de contágio a outros setores, podendo contribuir para a descrença dos consumidores nos esforços desenvolvidos pelos reguladores e marcas no sentido de diminuírem a pegada ecológica. Trata-se de um comportamento que pode colocar em causa a confiança dos cidadãos do mundo em relação a todo o setor automóvel europeu. Exige-se uma reflexão profunda de como foi possível detetar esta fraude nos Estados Unidos da América e não na Europa. O que aconteceu? Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε Πρόεδρε, στις 23 Σεπτεμβρίου κατέθεσα ερώτηση για το πασίγνωστο πλέον σκάνδαλο της Volkswagengate. Mαύρα ταμεία και μίζες, από τη Siemens, ποδηγέτηση του επιτοκίου Libor, από την Deutsche Βank και o κατάλογος των σκανδάλων στα οποία εμπλέκονται γερμανικές πολυεθνικές, όλων των τομέων, είναι μακρύς. Η Man, η ThyssenKrupp, η Deutsche Τelekom, η BMW, η Mercedes και τώρα η Volkswagen. Τη στιγμή που ο Schäuble κουνάει το δάκτυλο στην Ελλάδα και ζητά από την πατρίδα μου να λάβει επιπλέον σκληρά μνημονιακά μέτρα, για τη δήθεν βελτίωση της ανταγωνιστικότητας της οικονομίας της χώρας, το σκάνδαλο της Volkswagen αποδεικνύει, για άλλη μια φορά, ότι η περίφημη ανταγωνιστικότητα των γερμανικών εταιρειών οφείλεται αποκλειστικά, σχεδόν, στις μίζες και στις παράνομες και βρώμικες πρακτικές που χρησιμοποιούν για να εξαπατήσουν τις ελεγκτικές αρχές και τους καταναλωτές. Θα πρέπει η Ευρωπαϊκή Ένωση να λάβει άμεσα μέτρα διενεργώντας αυστηρούς ελέγχους στα αυτοκίνητα όλων των εταιρειών, σε όλη την Ευρώπη, για την προστασία του περιβάλλοντος, της υγείας, αλλά και των ίδιων των καταναλωτών. Ivan Jakovčić (ALDE). – Gospodine predsjedniče, u pitanju je naša vjerodostojnost, i zato nam treba istina, i zato nam treba istraga jer ćemo na taj način zaštititi našu vjerodostojnost, vjerodostojnost naših propisa, ali ćemo istovremeno i pomoći jednom velikom koncernu kojeg imamo u Europi. Istraga i istina mogu pomoći i Volkswagenu i mogu pomoći automobilskoj industriji. I zato vjerujem da je to jedini ispravni put jer znamo što znači za svakog građanina Europe, svakog građanina svijeta, kupiti automobil. Prema tome, ako mi u ovoj teškoj situaciji ne budemo vjerodostojni, ako ne pomognemo da tu vjerodostojnost ponovno osvoji Volkswagen i automobilska industrija, neće biti dobro. Za to sam da se sve istraži i da istina izađe na vidjelo. Νεοκλής Συλικιώτης (GUE/NGL). – Κύριε Πρόεδρε, το σκάνδαλο της Volkswagen, πρέπει να διερευνηθεί μέχρι τέλους, καθώς δεν πρόκειται για ένα μεμονωμένο περιστατικό. Αντιθέτως, έχει ευρύτερες διαστάσεις, όσον αφορά το ρόλο που διαδραματίζουν οι μεγάλες πολυεθνικές εταιρείες οι οποίες, δυστυχώς, με τη συνενοχή ορισμένων κυβερνήσεων επιβάλλουν πολιτικές, είναι εκτός ελέγχου και εξυπηρετούν τα ιδιωτικά τους συμφέροντα σε βάρος της κοινωνίας και της δημόσιας υγείας. Πέραν της γερμανικής κυβέρνησης, κυρία Επίτροπε, σοβαρές ευθύνες έχει και η Επιτροπή. Καθώς, παρόλο που ερευνητική υπηρεσία της Επιτροπής γνώριζε και προειδοποίησε, σε έκθεσή της, το 2013, ότι τα συστήματα αναστολής της Volkswagen θα μπορούσαν να παραποιήσουν τα αποτελέσματα των μετρήσεων, εντούτοις, δεν έλαβε κανένα μέτρο. Η απάτη που έγινε αποτελεί σοβαρή παραβίαση, τόσο της ευρωπαϊκής περιβαλλοντικής νομοθεσίας, όσο και των δικαιωμάτων των καταναλωτών. Επιβάλλεται, η Ένωση να προωθήσει, άμεσα, συγκεκριμένα μέτρα, ώστε να υπάρχει πραγματικός έλεγχος, με γνώμονα πάντοτε την προστασία των δικαιωμάτων των καταναλωτών, της υγείας των ανθρώπων, αλλά και της προστασίας του περιβάλλοντος. Davor Škrlec (Verts/ALE). – Gospodine predsjedniče, poštovana povjerenice, poštovani kolegice i kolege, zamislite da danas ovdje raspravljamo o medicinskoj opremi koja je prodana u milijunima primjeraka i koja se dnevno koristi u Europskoj uniji, ali čiji software je prilagođen da daje lažne podatke o našem zdravlju, odnosno da prikazuje da smo zdraviji nego što zapravo jesmo. Nadam se da će vam ova usporedba pomoći da shvatite koliko je važna ova tema o kojoj raspravljamo, koliko je važno na to utjecati jer će to zapravo opteretiti i škoditi našem zdravlju i našem sustavu javnog zdravstva, ne danas nego u idućih deset godina. Ali, vratimo se nekim gospodarskim pitanjima. Gdje je nestala zaštita tržišnog natjecanja na koje se toliko zaklinjemo. Koliko je ovo varanje usporilo razvoj tržišta hibridnih i električnih automobila? Koliko je osporilo stvaranje radnih mjesta u tom sektoru automobilske industrije gdje se otvaraju ili bi se trebala otvoriti zelena ili zelenija radna mjesta? Što je s politikom Europske komisije koja promiče zelenu javnu nabavu u javnim poduzećima i javnom sektoru, pogotovo u transportu, upravo da bi se postigli klimatski ciljevi i zaštita zdravlja? Što je s financiranjem čistih tehnologija? Jer upravo su države uvele sustav da zagađivač plaća i na taj se način pune fondovi s kojima se financira razvoj obnovljivih izvora energije i čisti transport. Piernicola Pedicini (EFDD). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, rappresentanti della Commissione, per favore smettiamola con questa buffonata. Adesso sono tutti pronti a chiedere spiegazioni al rigore, tutti sono pronti a rassicurare che non succederà mai più e tutti sono pronti a suggerire nuove soluzioni, ma qua tutti sapevano. Sapeva il Parlamento, ma non ha fatto nulla, sapeva la Commissione, ma non ha fatto nulla, sapeva il Parlamento tedesco, ma figuriamoci se faceva qualcosa, sapevano gli americani, ma hanno tirato fuori questa storia soltanto adesso, durante le negoziazioni del TTIP. I cittadini e le associazioni ambientaliste avevano denunciato questo scandalo da diversi anni, ma non sono stati mai ascoltati perché queste istituzioni ascoltano soltanto la grande industria e le lobby di potere, perciò, vi prego, smettiamola con questa grande buffonata. (Λήξη της διαδικασίας «Catch-the-Eye») Elżbieta Bieńkowska,
Member of the Commission
. – Mr President, I would like to thank the honourable Members for this debate. I think it was very useful and valuable for both sides. I can assure you that I share emotion about the credibility of European industry, about cheating on consumers, about preventing jobs and about the credibility of our environmental ambitions. I really feel the sense of urgency here. We have to act very quickly. There is one point that has to be clarified; I will refer to the others later on. The Commission did not receive any information before the official information disclosed by the US Environmental Protection Agency (EPA) and no information was received by us from the EPA nor from any Member States. On the contrary, we contacted the EPA after they revealed their statement. The Commission took initiatives to resolve this crisis. In the past 20 years we have made great progress in reducing polluting emissions in the EU. In the last years, for the first time in 2010-2011, the Commission has concluded that the test cycles that we developed in the 1990s, in the beginning of the whole process, are not adequate anymore and that they are not able to reflect the emissions produced in real driving conditions. Let me just touch upon the Joint Research Centre (JRC) analysis that we conducted then. All Joint Research Centre studies were made available on the internet. The Joint Research Centre studies did not check for defeat devices. It was not part of the studies. The JRC only indicated that defeat devices could be one of the reasons for big differences between emissions in the laboratory and those on the roads. Nothing more, and only this. We have therefore made efforts to develop new test cycles that can indeed reflect real driving conditions. Work has progressed. It took a lot of time because they are very detailed technical issues but the work is almost complete, and it has to be completed in the fastest possible time. But let us not under-evaluate it when we are facing the current difficult and serious situation. We have to approve and implement new rules as quickly as possible and we need your support on this. At this moment we are analysing or finalising the analysis on how to improve the internal market in the framework of internal market strategy and in the case of the automotive sector we will propose soon a change of the rules on the approval of market surveillance. We will probably want to establish a new European instrument, on an institutional and European level, to check whether EU type-approval systems are implemented properly at the national level. However, also for the internal market, let us not question what has worked well. What we need now are cool heads and strong action, and I am really counting on you here. I want to make sure that I will do everything in my capacity, firstly to restore the confidence of the consumers in the automotive industry in Europe, and secondly to ensure adequate compensation for the citizens who have been affected by this fraud. I will of course, keep you informed about every step of our action in the future. PRESIDENZA DELL'ON. DAVID-MARIA SASSOLI Vicepresidente Presidente. – La discussione è chiusa. La votazione si svolgerà durante la tornata di ottobre III. Gerben-Jan Gerbrandy (ALDE). – Mr President, on a point of order, we have had a very lengthy debate and you may have your doubts whether that is the most efficient way, but that is not the point. My problem is that during the debate we have tabled I do not know how many questions to the Commission, and of course it was impossible for Commissioner Bieńkowska to answer all those questions. The fact is that in two weeks' time we will vote on a resolution in this House on this same topic, and many of the questions that have been raised will be part of this resolution. Is it possible to receive some kind of answer in writing for at least a few of the relevant questions that have been tabled, because they are really crucial for our resolution in two weeks' time? Elżbieta Bieńkowska,
Member of the Commission
. – I apologise for not saying this before: of course you will receive written answers to all of your questions. We have noted it. Dichiarazioni scritte (articolo 162) Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu
. — Kilęs Volkswageno skandalas negali būti vertinamas vien kaip neetiškas ir vartotojų atžvilgiu nesąžiningas koncerno elgesys. Tai yra smūgis pasitikėjimui Europos Sąjungos sistema ir jos gebėjimu užtikrinti efektyvią kontrolę. ES piliečiams siunčiama žinia, jog negalima pasitikėti skambiais ES šūkiais apie vartotojų teisių ir gerovės užtikrinimą, negalima tikėti ir taip akcentuojamais aplinkos apsaugos ir klimato kaitos prioritetais. Šis skandalas padarė dar didesnę žalą ES reputacijai pasaulinėje politikoje, ypač kai kalbame apie ES pozicijas klimato kaitos klausimu. Artėja pasaulinės svarbos klimato kaitos konferencija Paryžiuje, tačiau kaip ES galės reikalauti iš kitų valstybių prisiimti įpareigojančius CO2 išmetimo mažinimo tikslus, jei pati nesugebėjo kontroliuoti savo gamintojų. Komisija privalo išsamiai ištirti šį atvejį, kad ateityje būtų išvengta panašių nesąžiningo elgesio atvejų. Mario Borghezio (ENF),
per iscritto
. – La frode messa in atto dal più grande Gruppo automobilistico europeo in tema di emissioni di CO2 segna in modo indelebile la fine di due miti, che, tra le righe, ci vengono propinati a modello di questa Europa. Il primo, più evidente, è quello che voleva disegnare popoli e Stati più virtuosi di alti; quasi un presupposto «culturale» per imporre politiche restrittive ai paesi «poco virtuosi». La reazione dell'Europa deve essere esemplare perché le norme aggirate sulle emissioni da questi potentissimi colossi sono le stesse alle quali i cittadini, le imprese, sono obbligate a rispettare con estrema severità e con un aggravio di costi e di burocrazia insopportabile. Il secondo, quello secondo il quale questa Europa sia trasparente, super partes e terza rispetto agli interessi in gioco. Le cronache che riportano le pressioni delle lobby e di alcuni governi per occultare le frodi in atto dimostrano quanto siano lontane procedure trasparenti, quanto anche i «funzionari» possano essere manipolati, quanto siano assenti meccanismi di autodifesa, da parte dei legislatori dell'UE, nei confronti delle indebite pressioni. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto
. – A causa dello scandalo Volkswagen si stima che in Europa il mancato raggiungimento degli obiettivi di riduzione fissati dalle norme UE potrebbe comportare nel 2030 l'immissione in atmosfera di 1,5 miliardi di tonnellate aggiuntive di CO2, con un costo di consumi di carburante di ben 1 000 miliardi di euro in più. È bene quindi che si siano avviate al più presto indagini anche in sede penale per l'accertamento delle responsabilità e appare in ogni caso opportuno rivedere tutto il sistema dei test sulle emissioni. Come ho avuto modo di affermare in una mia interrogazione prioritaria, ho l'impressione che questi problemi si estenderanno presto a tutta la filiera della produzione di beni di consumo, se solo si considera che i televisori della Samsung in Europa sembra utilizzino più energia di quanto non risulta dai test, sollevando questioni circa le prove di efficienza energetica. Attendo una risposta ferma da parte della Commissione, posto che sembra ragionevole supporre che i principali produttori mondiali di beni abbiano, per logica di profitto, aumentato il volume dei RAEE, violato il principio di un uso efficiente delle risorse, minacciato il pianeta e seminato sfiducia tra i consumatori. Pál Csáky (PPE),
írásban
. – A pár hete kirobbant Volkswagen-botrány megrázta az európai közvéleményt. Az egyik legkedveltebb autómárka gyártója éveken át hamis kibocsátási adatokat közölt a fogyasztókkal, hogy biztosítsa piaci vezető szerepét. Az eset példaértékű, és csak remélni lehet, hogy a szigorú környezetvédelmi előírásoknak való megfelelés érdekében más gyártók nem jártak el hasonlóképpen. Le kell vonnunk a tanulságot a történtekből, a szigorú kibocsátási értékek meghatározása nem elég, hanem megfelelő ellenőrzésekre, valós tesztelésre van szükség. Sokan a dízelmotorok végét jósolják az ügy kapcsán, amelyek tagállamonként változó mértékben, de az európai gépkocsiállomány jelentős részét teszi ki. Úgy vélem, nem kell rögtön a vészharangot kongatni, Európa élen jár a dízelmotorok technológiai fejlesztésében, továbbá az sem elfelejtendő, hogy számos európai háztartás az olcsóbb dízelüzemanyaggal működő autóknak köszönhetően használhat saját gépkocsit. A Volkswagen-csalásban érintetteket nem kerülheti el a felelősségre vonás, anélkül a fogyasztók bizalmát sem lehet helyreállítani. Az európai autógyártás és az európai ipar versenyképességét pedig uniós fellépéssel kell erősíteni. Adam Gierek (S&D),
na piśmie
. – Afera emisyjna Volkswagena to przypadek firmy, która rozpoczęła ekspansję na rynku amerykańskim. Ale to dopiero szczyt góry lodowej, swoiste ostrzeżenie dla Europy, która broni się przed umową TTiP, m.in. ze względów ekologicznych. Jest to sprawa szersza, nie tylko element konkurencji amerykańskich i europejskich firm samochodowych. Nie trzeba mieć wiedzy z fizykochemii, by łatwo wywnioskować, że maksymalizacji efektywności energetycznej silników Diesla, celem maksymalnego obniżenia emisji CO2, towarzyszy wzrost temperatury spalania, a przekroczenie pewnego jej progu grozi generowaniem trujących związków endotermicznych, jak NOx. Czy oznacza to koniec Diesla? Nie sądzę, Techniczne możliwości zmniejszania ilości NOx i cząstek stałych poprzez specyfikę wtrysku oraz katalityczne eliminowanie, a także redukcji aromatycznych węglowodorów z gazów emitowanych przez silniki Diesla są duże. Co robić? - Należy nowe samochody z silnikami Diesla, nie tylko podczas homologacji, ale i w okresie gwarancji poddawać testom na zgodność z normą Euro-6 zarówno na stanowisku badawczym, tj. 400 mg/kWh, jak i w czasie jazdy, tj. 0,08 g/km; - niedotrzymanie norm Euro-6 w okresie gwarancji winno być rekompensowane użytkownikom; - należy rozszerzyć Klauzulę Napraw na wszystkie kraje unijne, by uruchomić potencjał innowacyjny MŚP do walki z trującymi emisjami, zwłaszcza w krajach Europy Środkowo-Wschodniej, gdzie rejestruje się miliony zatruwających atmosferę aut. Maria Grapini (S&D),
în scris
. – Criza creată de cazul Volkswagen, în Europa, are efecte pe termen lung și multe dintre ele au fost deja amintite. Vreau să subliniez câteva. Este clar că efectele s-au manifestat asupra cetățenilor, din cauza poluării, prin punerea în circulație a milioane de mașini, asupra cumpărătorilor care au fost înșelați, dar și asupra lucrătorilor și asupra IMM-urilor, care au lucrat ca furnizori și subfurnizori pentru această companie. Mă surprinde declarația cancelarului german, care a afirmat că Germania va trece peste această problemă! Dar problema a fost creată nu numai pentru Germania, ci și pentru Europa. Doamnă comisar, trebuie să stabiliți măsuri unitare pentru eliminarea cauzei, nu să lăsați fiecare stat să se descurce. Trebuie să avem un sistem unitar de omologare, testare și control. Trebuie să stabiliți cine plătește și cum plătește pagubele create consumatorilor și nu să lăsați statele să sărăcească bugetele naționale, prin plata despăgubirilor. Eu sunt convinsă că, deoarece deficiența a fost descoperită de SUA, va influența negocierea TTIP. SUA vor căuta să folosească în favoarea lor acest caz, atunci când vom negocia armonizarea standardelor. Autoritățile naționale, locale și centrale tratează diferit marile branduri și IMM-urile, în ceea ce privește controlul. Elisabeth Köstinger (PPE),
schriftlich
. – Die manipulierten Abgaswerte beim Autohersteller Volkswagen sind ein umwelt- und wirtschaftspolitischer Skandal. Was wir jetzt brauchen, sind aber nicht neue Gesetze, sondern Betrugsbekämpfung und gezielte Strafverfolgung. Wenige VW-Mitarbeiter schaden mit ihrem Fehlverhalten nicht nur der Umwelt, sondern der gesamten europäischen Autoindustrie und gefährden somit zehntausende Arbeitsplätze in Europa. Die Verantwortlichen müssen die Konsequenzen ziehen. Oberstes Ziel muss es sein, das Vertrauen wieder herzustellen und maximale Transparenz bei der Aufklärung zu gewährleisten. Abgastests und Produktangaben müssen über jeden Zweifel erhaben sein. Der Schadstoffausstoß darf ausschließlich nach geltendem Gesetz gemessen werden. Außerdem brauchen wir Abgasmessungen auf der Straße statt Labor-Tricks, und die bereits begonnenen Reformen der Kraftstoffverbrauchstests und der Abgasmessungen müssen beschleunigt werden. Auf jeden Fall möchte ich vor unnötiger Anlassgesetzgebung warnen und fordere volle Konzentration auf konsequentere Kontrolle und Durchsetzung der bestehenden Ziele. Sirpa Pietikäinen (PPE),
kirjallinen
. — Volkswagenin päästöjä koskeva mittaushuijaus kertoo karua kieltä siitä, että markkinavalvonta EU-maissa on epäonnistunut. Euroopan komissio on sysännyt skandaalissa vastuun jäsenvaltioille, joiden tulee valvoa, että markkinoilla ei ole väärin perustein markkinoituja autoja. Hengitysilman saasteet aiheuttavat laskelmien mukaan 400 000 ennenaikaista kuolemaa Euroopan unionin alueella. Yksi merkittävimmistä päästöjen lähteistä on liikenne. Tästä syystä henkilö-, paketti- ja kuorma-autoille on määritelty Euro-standardien kautta päästörajoituksia typen oksideille (NO), hiukkaspäästöille (PN/PM), hiilimonoksidille (CO) sekä hiilivedyille (CH). Lisäksi kasvihuonekaasu hiilidioksidille on asetettu enimmäispäästöarvo vuodesta 2012 alkaen. On ollut jo pitkään tiedossa, että virallisten laboratoriomittausten ja todellisten liikenteessä mitattujen arvojen välillä on suuria eroja. Esimerkiksi dieselautojen typpioksidipäästöt ovat olleet liikenteessä seitsenkertaisia virallisiin laboratoriomittauksiin verrattuna. Volkswagenin tapauksessa on ollut kyse testitulosten tahallisesta manipuloinnista. Komissio tarvitsee vahvempaa roolia jo markkinoille hyväksyttyjen autojen valvonnassa. Tämän myötä komissio pystyisi puuttumaan tehokkaammin EU-markkinoilla liikkuviin tuotteisiin, jotka eivät ole määräysten mukaisia. Pavel Poc (S&D),
písemně
. – Reakci Evropské komise na otázky kolem «dieselgate» považuji za naprosto neuspokojivou. Nedozvěděli jsme se, jak je možné, že byl skandál odhalen v USA a ne v EU, ani jak dlouho měla Komise k dispozici důkazy o porušování zákona. Přes všechna pozitivní prohlášení Komise o tom, že je potřeba změnit současný stav, vrátit důvěru zákazníkům a zabránit tomu, aby se podobné věci opakovaly, nebyly představeny žádné konkrétní kroky, které by měly následovat. Dosud nebylo zahájeno nezávislé celounijní vyšetřování, aby se potvrdila nebo vyvrátila domněnka, že nejde o ojedinělý případ. Přechod na Parlamentem dlouho požadovaný nový reálný systém testování, který by nezohledňoval jen data z laboratoří, ale skutečné jízdní podmínky, je zoufale pomalý. Nebyly poskytnuty žádné záruky, že zaměstnanci, kteří nezodpovídají za rozhodnutí manažerů firmy Volkswagen, nepřijdou o svá pracovní místa v důsledku chystaných škrtů. Rovněž není jasné, jakým způsobem se firma postaví k získávání zelených dotací a daňových úlev v EU a v USA. Vyzývám proto Komisi k přehodnocení dosavadního laxního a bezzubého přístupu, protože kauza samotná poškozuje kromě evropských spotřebitelů také pozici EU jako lídra v oblasti boje s klimatickou změnou na nadcházejícím COP 21 v Paříži, stejně jako má potenciál oslabit vyjednávací pozici EU v případě jednání o TTIP. Franck Proust (PPE),
par écrit
. – Le scandale Volkswagen a choqué l'Europe et a fortement entaché la réputation de l'industrie automobile européenne. Comment une entreprise renommée et en bonne forme a-t-elle pu courir tant de risques? Face à l'énormité de la supercherie, il ne s'agit plus d'une erreur de parcours, mais bien au contraire d'une vaste opération de piratage organisé. Le groupe a non seulement trompé les autorités de contrôle européennes et internationales, mais aussi plusieurs centaines de milliers de consommateurs en Europe et dans le monde. Cette affaire a montré que nous devons imposer un contrôle en conditions réelles de conduite, comme je le demandais dans mon rapport CARS2020, voté par le Parlement il y a un an. J'appelle la Commission à agir dans ce sens afin de promouvoir la réputation de ses entreprises en Europe et dans le monde. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno
. – Menim, da je nedopustno, da je podjetje Volkswagen kršilo določbe o maksimalnih vrednostih izpušnih plinov iz avtomobilov. Česa takega od nemške družbe s tolikšnim ugledom gotovo ne bi pričakoval, posebej zato, ker gre za del industrije, ki je tudi sooblikovala standarde, a želja po dobičku očitno potepta moralo tudi v t.i. uglednih korporacijah. To prav gotovo ni dobra popotnica za naprej in težko je po takem škandalu povrniti ugled, poleg tega pa dogodek takšnih dimenzij nehote vrže senco na celotno avtomobilsko industrijo. Žal pa bodo, tako kot običajno, «najkrajšo zopet potegnili» potrošniki, kar je zame kot člana Odbora EP za notranji trg in varstvo potrošnikov še posebej nesprejemljivo in pereče. Si predstavljate, da kot zaveden Evropejec kupite avto v dobri veri, da je vse, kar piše v tehničnih specifikacijah, res, pa se izkaže, da to ni tako. Tu nikakor ne gre samo za vprašanje kazni za korporacijo, postavlja se tudi vprašanje, kdo bo potrošnikom povrnil stroške za očitno preplačane standarde, ki niso ustrezali dejanskemu stanju. Najpomembnejšo vlogo morajo sedaj odigrati evropski regulatorji in pripraviti relevantne ukrepe, da se kaj takšnega ne bo moglo več ponoviti. Marc Tarabella (S&D),
par écrit
. – Il faut pousser les États membres et les régions à porter plainte contre l'entreprise allemande. Intenter une action en dommages et intérêts ne serait que justice; en effet les incitants fiscaux octroyés par les pouvoirs publics aux particuliers dans le cadre d'achats de véhicules respectant l'environnement reposent sur un mensonge de Volkswagen. D'autre part, demander aux entreprises de s'auto-contrôler, c'est comme de demander aux chauffards de s'infliger des amendes! Frauder sur les émissions de CO2, c'est frauder sur les incitants fiscaux, particulièrement dans les pays où ces incitants étaient liés à la puissance de la voiture ou aux vertus environnementales. Les autorités doivent donc porter plainte pour demander réparation. Pour éviter que les mensonges se succèdent les uns aux autres, je tenais à préciser ceci: certains ont profité de la crise VW pour vanter les mérites des autorités américaines et donc du TTIP toujours en quête d'alliés vu les soupçons qui pèsent sur le traité. Manque de pot: le pot aux roses sur les pots d'échappement a été découvert par des chercheurs indépendants, allemands puis américains, et non pas par les autorités US! 12.   Κατάσταση στη Λιβύη (συζήτηση) Presidente. – L'ordine del giorno reca la discussione sulla dichiarazione del Vicepresidente della Commissione/Alto rappresentante dell'Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza sulla situazione in Libia [2015/2872(RSP)]. Christos Stylianides,
Member of the Commission, on behalf of the Vice—President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy. – Mr President, Libya is at a critical juncture. The situation on the ground has continued to deteriorate. The number of internally displaced civilians has increased. In several areas – notably in a number of Benghazi neighbourhoods – we are facing a serious humanitarian crisis. Health and educational services have been disrupted: many hospitals and schools are now barely functioning. Oil production is at its lowest, cash reserves are fast being depleted and the government is cutting subsidies. The Libyan dinar has tragically devalued. As a result, there have been shortages of basic goods such as flour, and the price of bread and other staples has climbed. The security situation has also deteriorated. The ceasefires established locally are welcome but are not enough. There is little law or order. In many cities crime takes place with impunity. This has also facilitated the continued trafficking of migrants by criminal gangs. Libya's southern border is essentially open. Too many lives are put at risk at sea in unsafe boats. More and more Libyans themselves are trying to move abroad. Both Tunisia and Egypt have been very welcoming and supportive but many Libyan families there, having used up most of their savings, find it impossible to make ends meet. The majority of Libyans are sick of the conflict. The war has only benefited terrorist groups like Daesh. They represent a threat that cannot be ignored. They prosper thanks to the war and the divisions of Libyan society. When they do not manage to ally with local militias, they struggle to keep control on the ground. Last summer they lost Derna but they managed to put down a rebellion in Sirte, a key city on the motorway connecting Tripoli and Benghazi, and the terrorist threat extends not just to Libya but to neighbouring countries. This is yet another reason to push for a national unity government – a government that can put the greatest number of militias under the authority of the state institutions. There has been progress in the political process. The UN special envoy, Bernardino León, with our full and active support, is doing all he can to bring together the government of the National Assembly in Tobruk and the rival GNC in Tripoli. Last week, in New York at the UN General Assembly, the international community showed its unanimous support for Leon's efforts, in front of representatives of both factions and of civil society. We urged both sides to sign the negotiated agreements. In New York we witnessed something new and encouraging, finally. The whole international community, including all Libya's neighbours, shared the same views on the way forward. This is in part a result of the active lobbying by the European Union and its Member States. The European Union has played an important role in getting the process this far. We have worked day and night – literally – to support the perspective of a government of national accord. Now the international community is united on this: it is the Libyans who have to take responsibility now and form a government to put an end to their country's collapse. We know very well that even if a government of national accord were formed, change in Libya would not happen overnight. It might take time for the situation to improve, even if we get all the main parties to sign this agreement. But it would create an opportunity for improvement. It will not be a conclusion, but a starting point. Let me set out what the European Union's strategic objectives are and the action we are currently taking – and preparing to take – to achieve them. We want security, stability, accountable government and the rule of law in Libya. The people there deserve to live in peace and have their human rights respected. We want the Libyan economy to flourish once again, and also their commerce with the European Union, and we want the traffickers who prey on the desperate to be finally brought to book. Our initial efforts to help Libya establish control of its borders and build stronger institutions can only start once we have a deal and we have a new government to work with. But we stand ready, as we pledged to all parties in New York last week, to launch a support package worth EUR 100 million as soon as a political agreement is reached. This would include a range of measures funded from the European Union's Programme Budget for Libya as well as the Instrument contributing to Stability and Peace (IcSP). This money will help rebuild Libya's institutions. It will encourage dialogue between the country's different groups, support local governance, civil society and of course the media. It will help allow people to get their lives back to normal, helping with the delivery of basic services, including health. We will assist the ministries most concerned with helping to manage migration. We will support SMEs and employment opportunities to give a chance to Libya's youth and put the country back on track. This will be in addition to the humanitarian aid we are already providing for the most urgent needs of the most vulnerable people. We are undertaking planning work to help provide a secure environment for a government of national accord and the European Union is assisting the United Nations Support Mission in Libya (UNSMIL) with a planning cell based in Tunis. We are also working with the UN on longer term planning to assist the new government in other sectors and we intend to play a prominent role in all the joint working groups. Working groups from both the international community and the Libyan Government are being set up right now. But now it is up to the Libyan parties to make a move: the decisive one. No-one can take this decision in their place. I know how much this House has always been supportive of a political agreement. I am sure it will continue to play a key role to help the parties reach a stable solution. It is now high time that parties show leadership, take on their responsibilities and sign the agreement. It is time for Libya to get back on its feet. Mariya Gabriel,
au nom du groupe PPE
. – Monsieur le Président, Monsieur le Commissaire, chers collègues, pour la première fois depuis 2011, la Libye a une feuille route pour entamer une transition complète. Il faut à nouveau saluer les efforts du représentant spécial des Nations unies, Bernardino León, et l'Union européenne doit continuer à lui assurer un soutien sans faille. Trois remarques. Les différentes parties doivent maintenant prendre leurs responsabilités, pour les libyens mais aussi pour mettre fin à une situation qui fait de ce pays un foyer de menace pour la sécurité régionale et internationale. La pression internationale doit être maintenue de toute part. Comme vous l'avez dit, Monsieur le Commissaire, le temps n'est plus à la négociation des termes mais à la responsabilité, à se mettre au travail dans le cadre d'un gouvernement d'union nationale. Au niveau régional et du point de vue de l'Union européenne, j'insiste sur le lien avec la région du Sahel. Je l'ai dit à maintes reprises, c'est une région clé pour prévenir l'extension des zones d'insécurité. Je salue à ce titre l'annonce de l'augmentation du budget de EUCAP Sahel Niger. Ne relâchons pas non plus notre soutien à la transition malienne dont l'avenir est liée aussi à la situation en Libye, notamment en matière de lutte contre le terrorisme et les trafics. Dans ce contexte, je profite de ce débat pour appeler à un travail plus conséquent de l'Union européenne avec les partenaires africains pour l'opérationnalisation des systèmes de renseignement sur ce continent. Enfin, j'insiste pour que l'Union européenne et les Nations unies continuent à concentrer leurs efforts et à soutenir les différentes initiatives pour mener le processus de paix au niveau local, en incluant les femmes et les minorités. Plus encore en Libye qu'ailleurs, la construction de la paix et d'un État se fonde sur le pouvoir local. Monsieur le Commissaire, nous sommes à un tournant dans le conflit libyen, alors même que la communauté internationale s'active sur le dossier syrien. Quel est le petit plus que l'Union européenne peut faire peser dans la balance en Libye pour ainsi maximiser les chances de stabilisation régionale? La question reste ouverte. Victor Boștinaru,
on behalf of the S&D Group
. – Mr President, I would like to thank the Commissioner for the information just provided to the House because it is very important to see that Libya was one of the major topics on the UN General Assembly agenda. On the situation in Libya, we must once more repeat ourselves. We have said it many times in this House, deadline after deadline: no more time can be lost. But unfortunately every single time the end of the tunnel seems to be reachable the final agreement on the unity government does not see the light. This is not a joke. This cannot be a matter of personal interests: it is about the fate of an entire country, the fate of an entire people, and practically the fate of an entire region. The future and the stability of the entire region are somehow connected to how things will evolve in Libya. Daesh does not lose time, it does not wait, it grows and spreads where it finds fertile soil and from there it tries to destabilise the region. The EU and the whole international community cannot afford a failed state in Libya, but more importantly those who really care about Libya and about the Libyans cannot afford once again a failure of the peace plan. Libya is today in the hands of the Libyan people and their leaders. Violence and the aggravating humanitarian crisis must come to an end. As the High Representative has said so many times, the EU stands ready – and the Commissioner has just mentioned how Europe can help any national unity government in Libya. In this regard, it is important to find an agreement that brings all sides together, but let us be realistic: no agreement can be perfect for all sides. Everybody must give something up. This is about compromises. Once again there is on the table a peace plan brokered by the UN Special Representative, and there is now a new deadline. This must be the very last one. Should that not be the case, the Libyan people will be the ones who will have to pay the price if the agreement fails. And one final word about what Europe can do: let us not forget that Europe should do something on two fronts, namely by considering sanctions against those who do not sign the agreement and equally against those who promote the proxy wars. Mark Demesmaeker,
namens de ECR-Fractie
. – Wij weten dat de hoge vertegenwoordiger terecht prioriteit schenkt aan de situatie in Libië, een land in puin, een bevolking in wanhoop. Het beeld dat u gegeven heeft, is bepaald niet fraai. Niet alleen dringt de beoogde vorming van een eenheidsregering zich inderdaad op want er moet ook aandacht zijn voor de uitbouw van degelijk functionerende overheidsinstellingen. U hebt daar ook op gewezen. Er blijven nog heel wat vragen onbeantwoord, zoals die over gerechtigheid, bestraffing en verzoening. Hoe kunnen de verschillende groepen en gemeenschappen weer gaan samenleven en samenwerken? Op welke manier kunnen zij zich met elkaar verzoenen? Hoe kan er gerechtigheid komen voor de slachtoffers van oorlogsmisdaden en kunnen de daders worden bestraft? Ik wil ook het belang van het onderwijs onderstrepen. Jonge mensen moeten voor zichzelf leren denken. Ze moeten in staat zijn om een eigen mening te vormen. Want hoe bouwen we anders een onafhankelijke civiele maatschappij op die de politieke leiding moet sturen om de juiste beslissingen te nemen? Indien de Europese Unie die uitdagingen in Libië aan zich voorbij laat gaan, zullen vrede en stabiliteit niet mogelijk zijn. Dat moeten we vermijden. De klok tikt. We staan voor een enorme uitdaging. We zullen onze inspanningen moeten opvoeren. Fernando Maura Barandiarán,
en nombre del Grupo ALDE
. – Señor Presidente, señor Comisario, queridos colegas, la propuesta de acuerdo que ahora tenemos sobre la mesa representa seguramente la última oportunidad para que las dos facciones sienten las bases para un alto el fuego y para la formación de un Gobierno de unidad nacional que permita avanzar en la pacificación del país y la estabilización de la región. Y no lo digo yo, lo dice Bernardino León. Para conseguirlo, el 20 de octubre es la fecha límite. Si para entonces no se consigue formar un Gobierno de unidad nacional, tendremos que empezar de cero con las negociaciones, y, lo que es peor, una falta de acuerdo no solo será negativa para la población de Libia, pues tendrá consecuencias regionales en la continuación del proceso de balcanización del país, sino que favorecerá el crecimiento del Estado islámico. Mientras estamos hablando aquí, Daesh sigue avanzando y ya controla en Libia una franja costera del tamaño de Suiza. Está organizado militarmente tanto en Irak como en Siria y tiene acceso a aviones y barcos de guerra. Y nosotros seguimos sin actuar, sin poder llegar a acuerdos vitales para la viabilidad de la región, situada en la frontera meridional de la Unión Europea. No podemos seguir eludiendo nuestras responsabilidades. Debemos dar nuestro apoyo y ejercer toda la presión posible para que las negociaciones lleguen a buen puerto y, posteriormente, hemos de ofrecer toda la asistencia a las autoridades libias para que intervengan militarmente contra el Estado Islámico e impidan su expansión. Solo así conseguiremos asentar las bases para un futuro estable en la región. Javier Couso Permuy,
en nombre del Grupo GUE/NGL
. – Señor Presidente, nosotros saludamos los esfuerzos de Bernardino León, exactamente igual que saludamos los esfuerzos del señor Mistura en Siria, porque creemos que es la única vía hacia una solución: la solución regional que cuente con todos los actores. Nos contaba el Comisario una serie de catástrofes —que parecían una catástrofe natural que se había abatido sobre Libia—. Lo que pasa es que hay que tener memoria para no repetir. En el año 2011 se empezó una acción unilateral durante siete meses (10 000 misiones) en la cual participaron los Estados Unidos, la OTAN y muchos países de esta Unión Europea bajo la infame coartada de la responsabilidad para proteger. Al final ¿a quién protegió? Porque veo que no protegió a los libios ni a las libias, ni a Europa. ¿Qué consiguieron? Destruir el Estado libio como antes destruyeron el Estado iraquí y como ahora están destruyendo el Estado sirio. Volvemos al principio, lo malo es que con miles de muertos, miles de ahogados, cientos de miles de refugiados y la expansión terrorista. Se lo dijimos a Bernardino León en la Comisión de Asuntos Exteriores. Se había alcanzado un acuerdo —una oportunidad con la mediación de la Unión Africana y de Argelia— aceptado hasta por Gadafi, pero no se hizo caso, se recurrió a la acción militar. Por eso apoyamos este esfuerzo. Pero el acuerdo que se logró en Nueva York con los actores regionales y con los dos gobiernos para la formación de un gobierno de unidad nacional tiene que ser el principio para lograr un acuerdo global que integre a todos los actores, incluyendo a las tribus y a las fuerzas nacionales. Profundicemos y apoyemos este camino y huyamos de la tentación de otra acción militar unilateral. Barbara Lochbihler,
im Namen der Verts/ALE-Fraktion
. – Herr Präsident! Gestern bin ich aus Tunis zurückgekommen. Dort führte ich Gespräche mit UNSMIL mit Vertretern libyscher Parteien, Menschenrechtsaktivisten und Vertretern verschiedener Stämme. Eine Erklärung zur politischen Einigung wurde von allen Seiten unterstützt, auch wenn es Kritik gab, dass viele der einflussreicheren Akteure nicht konsultiert wurden. Ebenso kann der Text der Erklärung – soweit er uns vorliegt – als positiv bewertet werden, insbesondere was den Schutz der Menschenrechte und die Strafverfolgung betrifft. Dennoch können wir uns keine Illusionen machen. Das Erreichen einer Einigung ist wichtig, deren Umsetzung umso schwieriger. Es gibt eine Vielzahl von Milizen, die ihre Interessen verfolgen. Nicht alle werden unterzeichnen. Selbst bei einer Unterzeichnung besteht die Gefahr neuer Eskalation und Gewalt. Der Riss durch das Land ist auch ökonomisch und gesellschaftlich tiefer geworden. Unter all diesen Umständen eine nationale Einheitsregierung zu bilden und zu stabilisieren, ist eine enorme Herausforderung, die weiter große Unterstützung von der EU erfordern wird. Und der Einfluss der EU wäre umso stärker, würden alle Mitgliedstaaten mit einer Stimme sprechen. In den letzten Jahren bis heute erreichten uns immer wieder Berichte über grauenhafte Menschenrechtsverletzungen an Libyern, Migranten und Flüchtlingen. Dies müssen wir mit aller Kraft bekämpfen. Ich hoffe sehr, dass die EU weiterhin die Arbeit der Menschenrechtsaktivisten innerhalb und außerhalb Libyens unterstützt, denn deren Arbeit ist nicht zuletzt auch für den Friedensprozess von großer Bedeutung. Fabio Massimo Castaldo,
a nome del gruppo EFDD
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, fatto l'accordo ora dovremmo fare, anzi ancor di più, convincere le parti contraenti. Questa parafrasi di Cavour mi sembra adeguata per descrivere l'ennesima puntata della crisi libica. Rinnovo il mio pieno sostegno all'improba fatica e al lavoro di Bernardino León per un governo di unità nazionale, anche se tale progetto ha il difetto di non tenere conto dell'esistenza dell'opinione delle tribù non arabe del sud della Libia, la conclusione è invece imprescindibile per recuperare il controllo dei confini meridionali. Speriamo che qualcuno non se ne penta presto commentando magari un'altra guerra civile, in ogni caso le complicate quanto inevitabili alchimie del piano León sembrano ancora osteggiate da tanti, troppi attori, da Haftar, pronto a danneggiarle con la sua improvvida escalation militare a Bengasi, dai prolungamenti unilaterali del parlamento di Tobruk, agli emendamenti del parlamento di Tripoli, al piano, fino agli sforzi degli sponsor internazionali di tutti costoro. Mentre si litiga in Marocco sui nomi del primo ministro e di due vice, altri 95 corpi naufragano sulle coste libiche. No, il tempo della pace, dell'unità e della ricostruzione è ancora molto lontano e francamente il mea culpa del Presidente Obama il 28 settembre alle Nazioni Unite, in cui recrimina gli errori del passato, a me sinceramente non appare né credibile, anzi è proprio ipocrita. Questa guerra non l'ha ereditata da Bush. La comunità internazionale da lui menzionata è in realtà costituita proprio dagli Stati Uniti, dalla Francia, dalla Gran Bretagna, da tutti coloro che con grande leggerezza hanno bombardato il paese senza poi impegnarsi per una vera transizione democratica. L'insaziabile appetito per il petrolio libico era più importante del futuro del Mediterraneo. Spetta ai libici assumersi le proprie responsabilità, Lei diceva Commissario, io concordo, ma quando i responsabili di questo disastro assumeranno le proprie? (L'oratore accetta di rispondere a una domanda «cartellino blu» (articolo 162, paragrafo 8, del regolamento)). Ivan Jakovčić (ALDE),
pitanje koje je podizanjem plave kartice postavio
. – Gospodine Castaldo, hvala što ste prihvatili moju plavu karticu i moram reći da se slažem s vašom analizom onoga što se događalo i zbog čega je Libija na neki način razorena. Želim vam postaviti pitanje koje se odnosi na neke analize koje govore da bi rješenje Sirije i Libije trebalo sličiti na Bosnu i Hercegovinu i da bi se na taj način mogao postići mir. Mislim da to nije baš tako, jer ni Bosna i Hercegovina ne funkcionira, neovisno o tome što imamo mir. Dakle, za budućnost Sirije i Libije, a pogotovo sada Libije, da li se slažete sa mnom da prvenstveno treba prepustiti njima da odluče o svojoj sudbini, a mi da samo budemo facilitatori toga procesa? Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
risposta «cartellino blu»
. – Onorevole collega, sono assolutamente d'accordo con Lei. Spesso questi piani, come gli accordi di Dayton, si rivelano poi alla prova del tempo completamente inefficaci, sono buoni per trovare un armistizio, per trovare una pace, ma non sono assolutamente atti a rendere governabile uno Stato. Io penso che in questo momento occorra arrivare al cessate il fuoco, ma poi non dobbiamo commettere lo stesso errore e ripetere di nuovo quel grandissimo sbaglio, altrimenti ci ritroveremmo con un altro Stato paralizzato e ci ritroveremmo con un problema ancora più grande da risolvere tra qualche anno, e sicuramente sarà un governo anche inefficace per combattere l'avanzata del Califfato. Mario Borghezio,
a nome del gruppo ENF
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, ha parlato per quasi dieci minuti il rappresentante della Commissione in assenza dell'Alto rappresentante Mogherini, la cui incisività sulla questione che sta sul dossier che stiamo esaminando mi pare che venga evidenziata – chiedo scusa – dal nulla quasi assoluto delle conclusioni, delle concrete conclusioni che ci sono state presentate dal rappresentante della Commissione. Il nulla quasi assoluto. Infatti, non è chiaro, secondo me, come si venga a impattare una posizione dell'Unione europea così incerta e confusa sulla situazione della Libia, che è il nostro confinante meridionale, a fronte della necessità e dell'urgenza ogni giorno più drammatica di stoppare le attività dei trafficanti clandestini operanti in Libia e responsabili dei danni, come tra l'altro quello odierno. Inoltre è semplicemente agghiacciante la notizia della dichiarazione espressa dal Gran Muftì della Libia, lo sceicco Sadek Al-Ghariani, secondo cui non è sufficiente per l'accordo patrocinato dal rappresentate dell'ONU che la sharìa sia considerata per il futuro del governo libico di unità nazionale l'unica fonte della legislazione. Per le autorità religiose islamiche, non è ammissibile che la sharìa sia semplicemente una fonte di legge perché deve essere considerata la legge. Allora la mia domanda è questa: cosa pensa l'Unione europea, che il nuovo Stato di unità nazionale a cui lavora l'ONU con il vostro appoggio morale – perché voi in Libia non ci siete, ci sono i servizi grazie a Dio italiani, francesi e di altri paesi che lavorano speriamo molto bene. L'Europa non c'è! Voi ci preparate per il futuro un bello Stato in cui vige come unica legge la legge della sharìa? Γεώργιος Επιτήδειος (NI). – Κυρία Πρόεδρε, η περίπτωση της Λιβύης είναι μία ακόμη απόδειξη της εσφαλμένης εξωτερικής πολιτικής που εφαρμόζει η Ευρωπαϊκή Ένωση. Ενεπλάκη χωρίς να υπάρχει λόγος και, κυρίως, χωρίς να εξυπηρετούνται τα συμφέροντά της στον πρώτο απ' τους δύο εμφυλίους πολέμους της χώρας, με αποτέλεσμα αντί να επιλύσει το πρόβλημα να κατορθώσει να γίνει μέρος του προβλήματος. Δημιουργήθηκε ανθρωπιστική κρίση, όλες οι αντιμαχόμενες παρατάξεις παραβίασαν και εξακολουθούν να παραβιάζουν τα ανθρώπινα δικαιώματα και κύματα προσφύγων, αιτούντων άσυλο και μεταναστών οδηγήθηκαν στην Ευρώπη, μέσω της Ιταλίας. Ακόμη χειρότερα, στη χώρα αναπτύχθηκαν ισχυρές δυνάμεις των τζιχαντιστών του ISIS. Kάτι ανάλογο συνέβη και με τη Συρία: εις πείσμα της εξέλιξης των γεγονότων, άρα και της λογικής, η Ευρωπαϊκή Ένωση εξακολουθούσε να επιμένει σε ανατροπή του προέδρου Assad. Τα αποτελέσματα τα γνωρίζετε. Ομοίως και με την Τουρκία: η Ευρωπαϊκή Ένωση ανέχθηκε την Τουρκία να υποστηρίζει τις δυνάμεις του ISIS και να προωθεί χιλιάδες παράνομους μετανάστες στην Ελλάδα και, μέσω αυτής, στην Ευρώπη. Και τώρα τι κάνει η Ευρωπαϊκή Ένωση; Ζητά από την Τουρκία να κάνει το αυτονόητο και την αναδεικνύει σε προνομιούχο συνομιλητή της, αντί να της υπενθυμίζει ότι είναι χώρα προς ένταξη και οφείλει να είναι συνεπής στις υποχρεώσεις της. Εάν, λοιπόν, δεν απαλλαγούμε από τις εμμονές στην εξωτερική μας πολιτική, δεν θα μπορέσουμε να επιλύσουμε τα προβλήματα και απλώς θα προσπαθούμε να αντιμετωπίσουμε τα αποτελέσματά τους. Cristian Dan Preda (PPE). – Monsieur le Président, nous le savons tous, la guerre civile en Libye dure depuis quatre ans. Elle a complètement ruiné le pays et a détruit toutes les institutions telles qu'elles étaient sous l'ancien régime. C'est maintenant un chaos complet, qui est un danger pour la stabilité régionale mais aussi, bien sûr, pour la stabilité de l'Union européenne. On le voit, la Libye est la plaque tournante de tous les trafics, de l'immigration illégale, y compris, bien sûr, vers nos pays. S'ajoute à cela la menace terroriste avec l'implantation de Daech dans ce pays. Nous avons pu en mesurer les conséquences dans le pays voisin, la Tunisie, où les attentats terroristes ont été effectivement commis par des personnes qui venaient des réseaux terroristes libyens. Je tiens à saluer les efforts faits par l'Union pour mettre fin à la crise. Nous avons soutenu les négociations de paix menées sous l'égide des Nations unies. Nous disposons maintenant de l'opération Sophia mais cette opération ne pourra être un succès que lorsque la Libye aura un gouvernement d'union nationale, un gouvernement stable qui pourra être un partenaire de l'Union. Le dernier texte négocié par l'envoyé spécial des Nations unies, Bernardino León, est en quelque sorte l'accord de la dernière chance. Trois tentatives de signature d'un accord politique ont échoué. Une nouvelle date butoir a été fixée au 20 octobre. Je crois que l'extension du mandat du parlement libyen au-delà du 20 octobre ne serait pas du tout un signe encourageant. C'est pour cela qu'il faut garder espoir et qu'il faut continuer à croire à cet accord, à ce compromis. Ensuite, j'en suis sûr, viendra le moment pour l'Union de travailler pour soutenir le processus démocratique. Presidente. – C'è per Lei una domanda da parte dell'onorevole Chauprade, accetta la domanda? Cristian Dan Preda (PPE). – Non, Monsieur le Président, je ne veux pas discuter avec le Front national. Pier Antonio Panzeri (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, siamo nella fase più complicata e dovremmo averne tutti consapevolezza. È indispensabile che l'Unione europea eserciti tutta la pressione necessaria perché si raggiunga l'accordo tra le diverse componenti libiche e il termine deve essere il 20 ottobre, non si può andare oltre. La fase finale è difficile, ma occorre far comprendere a tutti i soggetti che coloro i quali si sottrarranno si assumeranno una grande responsabilità, anche in ordine al loro riconoscimento futuro. E devo dire francamente che in questo quadro non è stata una brillante idea quella di aver aperto ora in sede ONU la discussione sulla sostituzione dell'attuale negoziatore ONU Bernardino León, ora invece lo si aiuti, Bernardino León, in questa fase finale, per raggiungere l'intesa in assenza della quale non solo aumenteranno i problemi nella regione, ma anche in Europa. Sto pensando, infatti, ai rischi connessi all'allargamento del conflitto e al fatto che il terrorismo prenda ancor maggior vigore; sto pensando alle centinaia di migliaia di persone fuggite dalla Libia, che si trovano in prossimità del confine tunisino in condizioni difficilissime per loro e per la stessa Tunisia e sto pensando, infine, al traffico di immigrati. Per tutto questo l'accordo in Libia è oggi una necessità indilazionabile e mi auguro che l'Unione europea faccia tutto quanto è possibile perché si raggiunga questa intesa. Abbiamo pochissimi giorni a nostra disposizione, li si utilizzi al meglio. (L'oratore accetta di rispondere a una domanda «cartellino blu» (articolo 162, paragrafo 8, del regolamento)) James Carver (EFDD),
blue-card question
. – Mr Panzeri, you seem very critical of the United Nations and it would seem – from where I am sitting in this Chamber – that you took some sort of high and mighty approach that the European Union is the best international organisation to try and get a result. Are you really so sure, with the European Union's own abysmal record in certain areas, that you are better placed to deal with this than the United Nations? I think perhaps you need to have a look at the bigger picture, and this is the problem. Pier Antonio Panzeri (S&D),
risposta «cartellino blu»
. – Onorevole collega, credo che Lei abbia capito poco del mio discorso. Io non ho criticato l'ONU per le cose che fa, ho detto solo che è stato sbagliato aprire la discussione sulla possibilità di sostituire Bernardino León, l'attuale negoziatore, con il tedesco Kobler. Era una fase, secondo me sbagliata, quella di aprire oggi questa discussione ed era necessario farlo dopo, perché questo porta inevitabilmente a mettere in condizioni più precarie il negoziatore attuale. Per questa ragione la critica all'ONU era necessaria. Karol Karski (ECR). – Panie Przewodniczący! Dzisiejsza katastrofalna sytuacja w Libii jest jedną z największych porażek światowej polityki – głównie europejskiej – w ostatnim dziesięcioleciu i wynikiem niebywałej hipokryzji zachodnich elit. Wystarczyły szerokie koncesje na wydobycie libijskiej nafty i gazu, by Kadafi, wcześniej skompromitowany wsparciem ruchów terrorystycznych na całym świecie i sponsor licznych wojen lokalnych w Afryce, nagle awansował na przyjaciela przywódców niektórych państw europejskich. Nowa przyjaźń nie trwała jednak długo. W Libii został powtórzony niejako scenariusz iracki. Dzisiaj te same państwa, niedawno ściśle powiązane nicią nie do końca czystych interesów gospodarczych z Libią i firmujące tamtejszy reżim, by następnie go obalić pod pretekstem ochrony praw człowieka, a w rzeczywistości bardziej swoich wpływów w regionie, wzywają wszystkie państwa do solidarności w rozwiązaniu kryzysu uchodźców, między innymi uciekających przez libijskie wybrzeże. Państwa takie jak Polska, Czechy czy Słowacja, dla których powiązania z libijskim reżimem brzmią jak egzotyka, stawiane są przez nich pod publicznym pręgierzem za racjonalny sprzeciw wobec narzucania im współodpowiedzialności za wywołany przez innych północnoafrykańskich kryzys. Dawni sojusznicy Kadafiego zwabieni zapachem libijskiej ropy nie mają jednak obecnie prawa występować jako autorytety moralne i pouczać innych. (Mówca zgodził się odpowiedzieć na pytanie zadane przez podniesienie niebieskiej kartki (art. 162 ust. 8 Regulaminu)) Bill Etheridge (EFDD),
blue-card question
. – Thank you for accepting the question. I broadly agreed with much of your speech. Do you agree with me that there is a great irony in the fact that, in countries – including, to our shame, countries like the UK where we had Tony Blair cosying up to Gaddafi and other European countries – which have had really detrimental effects on Libya, people now think they can go in and solve all these problems? Well, let us be truthful: the countries represented in the EU are the ones that caused most of the problems. Would you agree? Karol Karski (ECR),
odpowiedź na pytanie zadane przez podniesienie niebieskiej kartki. – Mówiąc o przywódcach niektórych państw europejskich, miałem na myśli takie państwa jak Wielka Brytania, Francja i Włochy. Javier Nart (ALDE). – Señor Presidente, primera cuestión: Libia no existe, hay dos Parlamentos que no representan nada y dos Gobiernos que no gobiernan. Lo que existen son milicias, tribus y clanes defendiéndose en autodefensa y practicando el mejor de los negocios, que es el control del territorio y, en consecuencia, de los tráficos. Esta es la realidad. Sigamos adelante. Tenemos un sur que no está representado y es un agujero negro, origen, destino y tránsito de todos los tráficos peligrosos de drogas, hombres y armas. Y tenemos una realidad, que es la que nos ha impedido el acuerdo, o el intento de acuerdo, que es el Estado Islámico, que es el punto de unificación. Ese Estado Islámico que ha creado un Gobierno que no gobernará, pero que reclamará con legitimidad aparente la inevitable intervención de la comunidad internacional, o sea, la intervención de la acción militar occidental para acabar con Daesh o debilitarlo. Esto es el acuerdo de Nueva York y de Skhirat, nada más ni nada menos. Y quizá sea el único, y, por lo tanto, lamentablemente, en esta terrible circunstancia habrá que seguir apoyando la ficción que está creando Bernardino León, una absoluta ficción que legitimará la acción militar occidental. Bodil Valero (Verts/ALE). – Herr talman! «Världen släppte taget när vi hade kommit halvvägs». Det fick Barbara Lochbihler och jag höra i helgen när vi besökte exillibyer i Tunisien. Med det menar de att vi kom dit, vi bombade bort Gaddafi, vi åkte hem, men vi hade ingen plan för hur vi skulle hjälpa Libyen att skapa en stat när vi väl hade lämnat landet. Vi lämnade ett land i kaos med stora motsättningar mellan människor, och där vapnen flödar fritt åt alla håll och gör så fortfarande. Det som också var väldigt tydligt vid vårt besök i Tunisien, där vi talade både med tunisiska myndigheter och med libyer, är att det inte finns något stöd för den nya militära insats som EU planerar, Eunavfor eller den s.k. Sophia-insatsen. Det var inte någon som menade att det skulle leda till större säkerhet för det libyska folket. Det är en helt privat fråga, så att säga, för EU-länderna att stoppa människor som försöker komma till oss, men det hjälper inte på något sätt det libyska folket. Mike Hookem (EFDD). – Mr President, what makes the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy think she can have any influence on the course of Libyan politics and push for a government of national unity when there is little unity within the Member States of the EU itself? Just look at the individual Member States' reactions to the current migrant crisis. The folly of the initial western intervention in Libya is well documented and the collective failure of the international community – including the Commission – to effectively secure peace in North Africa has led to a power vacuum in Libya that even President Obama has been forced to acknowledge. This in turn has created a breeding ground for terrorist groups such as Islamic State to build fiefdoms, operate criminal empires with impunity and threaten the very fabric of security in the EU's Member States by flooding the continent with their fighters. In fact, there is no better example of the EU's foreign policy failures than the vile human-trafficking trade operating from Libya, which has led to countless deaths and has left European politicians scratching around for a reactive solution to the mayhem they helped create in the first place. And what does the EU do instead of seeking a head-on solution to the migration crisis? They demand yet more European centralisation, this time through the creation of an EU—wide coastguard and border force. Having seen what has happened to countries that put their trust in the EU's management of the euro, I would not trust any EU bureaucrat to effectively police our seas, secure our borders or give advice on unity governance. Aymeric Chauprade (ENF). – Monsieur le Président, depuis 2014, la Libye – conséquence directe de l'intervention occidentale de 2011, défendue par nombre d'entre vous ici – est un État failli, fracturé en deux gouvernements, deux parlements et deux alliances militaires opposés. À l'ouest, le camp de Tripoli, à dominante islamiste, s'appuie sur un gouvernement non reconnu par l'ONU et sur une coalition militaire soutenue par le Qatar et la Turquie. À l'est, le camp de Tobrouk composé de libéraux, de fédéralistes de Cyrénaïque et d'ex-kadhafistes, est reconnu par l'ONU et soutenu par l'Arabie Saoudite, l'Égypte, les Émirats arabes unis, les États-Unis et l'Union européenne, et s'appuie sur la coalition militaire du général Khalifa Haftar contre les milices islamistes de Benghazi. La coalition islamiste cohabite avec les djihadistes d'Ansar al-Charia avec ceux d'Al-Qaïda du Maghreb islamique et avec ceux d'Égypte, qui disposent désormais d'une base arrière en plus du Sinaï, sans compter l'installation en 2014 de l'État islamique. Des cadres syriens de l'État islamique s'entraînent en Cyrénaïque, une province qui donne maintenant un avantage stratégique au califat islamique qui a désormais un désenclavement maritime. Aujourd'hui, pour protéger l'Europe, il n'y a, à mon avis, qu'une solution: un blocus naval des côtes libyennes par nos flottes pour stopper à la source les départs de bateaux. Les bateaux doivent être arraisonnés dès leur départ, les migrants renvoyés sur les côtes et les bateaux des trafiquants coulés. Bruno Gollnisch (NI). – Monsieur le Président, en entendant mon collègue Chauprade, j'ai l'impression d'être Saint Bonaventure entendant Saint Thomas dans une disputation théologique et déchirant les propres feuilles de l'exposé qu'il se préparait à faire, tant la situation a été admirablement décrite. Je comprends très bien que M. Preda ne veuille pas débattre avec lui puisque ce sont les amis politiques de M. Preda qui sont responsables de la situation actuelle. Il faut quand même les nommer: c'est M. Sarkozy, sous l'inspiration de M. Bernard-Henri Lévy, qui, après avoir magnifiquement reçu M. Kadhafi, l'avoir laissé planter sa tente à distance de l'Élysée, avoir déroulé 100 mètres de tapis rouge, après avoir fraternisé avec lui, l'a poignardé dans le dos à la première difficulté et a fait participer en direct à son assassinat. Alors, dans ce contexte extraordinairement difficile, au moins, que l'expérience nous serve. Nous, occidentaux, nous avons déstabilisé l'Iraq, nous avons déstabilisé la Libye et nous nous apprêtons encore, en tout cas, un certain nombre d'entre nous, ici, s'apprêtent à déstabiliser le gouvernement syrien. C'est la politique de Gribouille, c'est celle qui prépare la voie pour les extrémistes, pour les islamistes et pour ceux que vous prétendez, à tort, combattre. Michael Gahler (PPE). – Herr Präsident, Herr Kommissar! Das Beste, was man in der gegenwärtigen Lage feststellen kann, ist die Tatsache, dass die internationale Gemeinschaft im Wesentlichen hinter dem Plan von Bernardino León steht. Das ist als solches schon mal gut, aber leider hilft uns das in der gegenwärtigen Lage nicht weiter. Es ist auch gut, dass wir für den Fall eines politischen Deals mit einem Support Package bereitstehen. Aber ich fürchte, wir werden in nächster Zeit dort nicht hinkommen. Wie man hören kann, ist sowohl die Delegation aus Tripolis offenbar aus Marokko zurückgerufen worden, das heißt, die Vermittlungsbemühungen auch von Marokko werden nicht weitergeführt, und auf der anderen Seite hat offenbar das Parlament in Tobruk auch sein Mandat auf die Zeit nach dem 20. Oktober erweitert. Also auf beiden Seiten keine guten Aussichten, dass wir in nächster Zeit zu einer Lösung kommen. Ich glaube, dass wir feststellen müssen, dass es bestimmte Milizen gibt, die überhaupt kein Interesse daran haben, dass man sich in Tripolis und in Tobruk einigt, weil sie ihre Geschäfte machen, ihre kriminellen Aktivitäten praktizieren. Aber wir sehen auch, dass unterschiedliche Kräfte Tripolis und Tobruk unterstützen. Nun ist Tobruk die anerkannte Regierung. Da habe ich nicht zu kritisieren, wenn die unterstützt wird. Aber es werden Namen genannt, wer Tripolis unterstützt: die Türkei, Katar und Sudan. Da ergibt sich für mich doch die Frage, ob wir im Zusammenhang mit den Gesprächen, die wir mit der Türkei zum Beispiel sowieso führen, da nicht mal nachfragen, welches Interesse denn dieses Land daran haben kann, dass dort in Tripolis eine andere Struktur das Sagen hat, und man nicht in der Lage oder nicht willens ist, hier zu Ergebnissen zu kommen. Ich glaube, das wäre ein wichtiger Punkt, den wir unter anderem mit der Türkei anzusprechen hätten. Ana Gomes (S&D). – Mr President, I want to say something about the chaos and the humanitarian disaster in Libya, which we helped develop through the lack of convergent and coordinated European action after the fall of Gaddafi and through the stupid failure to assist the transitional authorities on security sector reform (SSR) and disarmament, demobilisation and reintegration (DDR), thus enabling the militias to turn into the terrorist and criminal gangs of today. Do not fool yourself, Commissioner. The seventh version of the UN-brokered national accord is not likely to be signed any time soon, according to what we hear in Tripoli and Tobruk today. A major military operation following the disastrous model of Yemen seems to be under preparation by General Haftar, the aspiring new Gaddafi, counting on Salafist fighters. Tragic consequences will befall the Libyan people, foreign migrants, foreigners trying to flee and, inevitably, Europe. The European failure to act is the result of lack of union and indeed rivalry among our Member States over oil and other interests. That is leaving some European capitals more exposed to Libya, and they are now contemplating military intervention, which will require thousands of boots on the ground, not to mention a legal justification. Another mistake made by the EU, the US and the UN is to pretend that all this is internal factionalism and not to denounce and deter the powers that are fighting a proxy war in Libya, namely Saudi Arabia, the United Arab Emirates and Egypt, backing the government in Tobruk, and Turkey and Qatar backing the Muslim Brotherhood in the Tripoli—Misrata axis. By not stopping this proxy war, we are enabling an expansion of the terrorist Daesh and the Salafists in Libya. This is not just against the people – this is against the people of Europe. Bas Belder (ECR). – Militieland - dit wil ik toch onderstrepen - militieland Libië verkeert momenteel in een complete burgeroorlog met twee parallelle regeringen en twee parallelle parlementen. Europese Commissie, bij afwezigheid van de hoge vertegenwoordiger, zou ik u een drietal vragen willen voorleggen. Wellicht hoop ik op het verkrijgen van een schriftelijk antwoord op die vragen over deze, ook voor Europa gevaarvolle Libische situatie. Kloppen de aanhoudende berichten over Turkse wapenleveranties aan het kamp van de Libische islamisten en zo ja, heeft de EU Turkije hierop aangesproken? Ik hoorde collega Gahler hier al over. Interessante vraag. Welke positie neemt de EU in ten aanzien van de Russische wapenleveranties aan de Libische regering in Tobroek, die trouwens ook door de EU wordt erkend? En tenslotte, welke maatregelen treft de EU om de bedreigingen - en die zijn er herhaaldelijk geweest - door de Islamitische Staat vanuit Libië, de enorme migratiestroom en duizenden jihadisten te keren? Hilde Vautmans (ALDE). – Ik denk inderdaad dat de situatie zeer kritiek is en heel veel collega's hebben het hier al gezegd. 400 000 mensen zijn op de vlucht binnen Libië zelf en nog zoveel andere mensen zoeken elders hun heil. De Middellandse Zee is een levensgevaarlijke sluiproute geworden voor honderdduizenden. Sinds de verklaring van Skhirat is er hoop. Nu wordt het alleen menens als ook alle partijen de akkoorden gaan ondertekenen, en daartoe hebben de Libiërs onze steun nodig. Ik begrijp dat er vanuit de Commissie ook 100 miljoen euro klaar staat om de democratische overgang te ondersteunen. Collega's, geld geven zal in mijn ogen niet genoeg zijn. Het is een essentieel punt maar we moeten steun durven geven op het terrein, samen met de Verenigde Naties, met kennis en technische ondersteuning van politie en justitie. We moeten durven overwegen om de politionele en militaire samenwerking te hervatten. EUBAM Libië, geschorst, zou haar werkzaamheden moeten hervatten. En als allerlaatste punt zou ik hier toch een pleidooi willen houden om het verzoek van Human Rights Watch te ondersteunen: laat de schuldigen berechten door het Internationaal Strafhof. Michał Marusik (ENF). – Panie Przewodniczący! Musimy sobie przypomnieć, że pierwszą ofiarą każdej wojny jest prawda. Jeżeli brakuje nam tutaj prawdy, to wiele wystąpień naszych jest przepojonych albo płytką demagogią, albo zupełnie prostacką propagandą. To nie po pozwoli nam rozwiązać tych problemów. Europa jest chora, a uzdrowić tę Europę można nie w taki sposób, że się zwalcza objawy choroby. My musimy usunąć przyczyny tej choroby, a przyczyny pozostają nam nieznane i to jest naszym głównym problemem. Libię, przecież tak jak wiele innych państw Europy, Afryki Północnej czy Azji, zniszczono z udziałem zachodnich mocarstw. I tak jak wcześniej w Iraku zniszczono Irak, podając nam wszystkie przyczyny za wyjątkiem przyczyn prawdziwych, tak i teraz mamy w Libii sytuację podobną, że wiemy bardzo wiele za wyjątkiem prawdy o przyczynach tego stanu rzeczy. Na pewno nam to nie pozwoli poprawić sytuacji. Po prostu my musimy dociec i uzyskać od rządów zachodnich wiedzę o prawdziwych przyczynach, bo Europa tonie, a my się tutaj zastanawiamy nad tym tylko, żeby tonąć równo i zgodnie. To jest katastrofa europejskiej polityki zagranicznej. Zoltán Balczó (NI). – Elnök Úr, 2011-ben az arab tavasz keretében az Egyesült Államok európai szövetségeseivel úgy döntött, hogy Líbiába is elviszik a demokráciát, ezért a NATO bevetésével eltávolították a diktátort. Érdekes egybeesés, hogy Kadhafi épp ekkor kezdeményezte az arany dinár, az egységes afrikai valuta bevezetését, ami felváltotta volna a dollárt. A diktátort megölték, demokrácia helyett azonban anarchia következett. Az ENSZ líbiai missziójának vezetője szerint a kettészakadt országban elkeserítő állapotok vannak, és nagyobb az elnyomás, mint Kadhafi idején. A stabilitás, a működő állam megteremtése az Európai Uniónak is alapvető érdeke. Ugyanis, ha az észak-afrikai országokban a háborús helyzet fönnmarad, akkor ez és Angela Merkel hívó szava együtt az Európai Unióba irányuló népvándorlásnak robbanó elegyét fogja képezni. Lorenzo Cesa (PPE). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, signor Commissario, mi permetta di fare gli auguri di pronta guarigione all'Alto rappresentante Mogherini, che quest'oggi non è qui con noi, ma colgo l'occasione per ringraziarla di cuore per il rispetto e la disponibilità che ha per questa Istituzione, Parlamento e commissione AFET di cui io sono componente. Oggi parliamo di Libia, ma diciamo con franchezza, paesi come Libia, Somalia, Yemen ed altri purtroppo sono oggi privi di una propria statalità. Non esistono più governi in questi paesi con cui poter seriamente interloquire ed è questa la causa dei problemi di questi paesi. Sulla Libia il contesto è molto più complesso a causa di scontri tra fazioni, etnie e tradizioni popolari, che si sono rese responsabili di un lungo e sanguinoso conflitto civile. In una situazione del genere non è semplice trovare interlocutori affidabili. Il parlamento di Tripoli è di fatto ostaggio di un numero importante di deputati oltranzisti e sottoposto ad influenza esterna, tipo Turchia, i leader militari rivendicano la propria legittimazione al potere e il governo di Tobruk è gestito di fatto da Egitto e Arabia Saudita. Ci troviamo purtroppo ad interloquire adesso non con un dittatore, ma con più dittatori. In questa grave situazione l'ONU ha fatto la sua parte con Bernardino León che con perseveranza ha avviato una serie di importanti incontri tesi a ricucire il tessuto politico dilaniato da una guerra fratricida. Occorre in questo momento che l'Europa dia un sostegno ancora più deciso all'iniziativa dell'ONU cercando di raggiungere l'obiettivo di formare un governo. I delicati accordi raggiunti alla fine di settembre per essere duraturi devono essere monitorati giorno per giorno. Per questo dobbiamo lavorare come Europa per far proseguire se possibile i lavori di León. Se poi, come Europa, vogliamo davvero essere protagonisti per dare stabilità e sicurezza in Libia dobbiamo fare lo sforzo di mettere intorno allo stesso tavolo, non solo gli attori locali, ma soprattutto paesi come Egitto, Turchia, Arabia Saudita, che insieme alle potenze occidentali, Stati Uniti e Russia pongano fine ad una crisi da troppo tempo in corso. Presidente, mi rivolgo a Lei che presiede anche l'Euromediterraneo, cerchiamo di far tornare in quest'Aula un dibattito serio e rimettiamo al centro della nostra politica anche la questione dell'Euromediterraneo. Gilles Pargneaux (S&D). – Monsieur le Président, Monsieur le Commissaire, tout d'abord, après les discussions politiques, qui, entre les parties libyennes, sont arrivées à leur terme, à Skhirat, au Maroc – nous devons, une fois de plus, saluer l'énorme travail de médiation accompli par Bernardino León –, demeure finalement la partie la plus délicate, celle qui demande le plus de responsabilité de la part des uns et des autres; dire oui ou non. Il y a urgence pour que, enfin, un gouvernement d'union nationale se mette au travail. La menace de Daech s'étend plus que jamais en Libye. Il y a aujourd'hui 5 000 combattants de l'organisation «État islamique» dans le pays, contrôlant notamment la ville côtière de Syrte. Les attaques contre le port de Sadra et contre Benghazi témoignent, malheureusement, de ce dynamisme de l'organisation terroriste en Libye. Fort de ce constat, j'estime que le retour d'un État capable de contrôler ses frontières, de défendre son territoire est une absolue nécessité. Il faut saluer les déclarations de la haute représentante en faveur de l'attribution immédiate au futur gouvernement libyen de 100 millions d'euros pour l'aider dans sa mission. Je pense qu'il est indispensable que nous soyons prêts quand ce nouveau gouvernement se mettra en place. Mirosław Piotrowski (ECR). – Panie Przewodniczący! Mijają cztery lata od Arabskiej Wiosny, która doprowadziła w Libii do usunięcia dyktatora – pułkownika Kadafiego. Odbyło się to przy wydatnym udziale krajów europejskich, które dostarczały tam broń. Obalenie dyktatora zdestabilizowało Libię, a narzucona temu krajowi demokracja zderzyła się z odmienną, wielowiekową tradycją. Dziś mamy w tym kraju dwa różne ośrodki władzy, a dominuje przede wszystkim chaos, który wykorzystują przemytnicy i Państwo Islamskie. Rzutuje to bezpośrednio na Europę. Szkoleni tam terroryści planują zamachy na naszym kontynencie, w tym na Stolicę Apostolską. Rzesze uciekinierów kierują się stamtąd na nasz kontynent, potęgując kryzys migracyjny. Dlatego Unia powinna włączyć się zdecydowanie w proces stabilizacji tam na miejscu, przede wszystkim w porozumieniu ze Stanami Zjednoczonymi oraz ich sojusznikami w NATO, a także państwami Afryki Północnej. Edouard Ferrand (ENF). – Monsieur le Président, mes chers collègues, la Libye libérée par Nicolas Sarkozy, s'enfonce aujourd'hui dans le chaos. Pourquoi la France et l'Angleterre ont-elles fait la guerre à la Libye au nom des droits de l'homme? Certes, Kadhafi n'est plus là pour pouvoir témoigner, mais il est clair qu'aujourd'hui la libération de la Libye a provoqué l'islamisation par la charia, un chômage sans précédent, le départ des investisseurs, l'asphyxie du tourisme, la déstabilisation du Machrek, la scission du pays, un trafic d'armes et la loi des milices et surtout une vague d'immigrés sans précédent. Oui, la Libye affaiblie donne aujourd'hui des peuples qui se disloquent, entraînant un déracinement. Alors, moi, je n'ai qu'un avertissement à donner à l'Union européenne, parce que tout cela s'est fait grâce à l'Union européenne, avec le soutien de l'Union européenne. Ce que je voudrais dire aujourd'hui c'est qu'en Syrie comme en Libye, l'Union européenne a une part de responsabilité écrasante et qu'aujourd'hui il faut en tirer les conclusions très vite. Francisco José Millán Mon (PPE). – Señor Presidente, la situación en Libia es cada vez más grave por la prolongación del conflicto. La vida diaria, como nos contaba el Comisario, se vuelve más difícil. Aumenta el número de desplazados y de muertos. La fragmentación del país facilita el avance del terrorismo, incluido el de Daesh, y el tráfico de armas, personas y drogas en toda la región. Son muchos los importantes esfuerzos realizados en los últimos meses con las distintas partes implicadas para facilitar el camino hacia una solución política en el país. Quiero destacar el papel de las Naciones Unidas y del representante especial en esta tarea. Desde el 20 de septiembre hay ya una propuesta de acuerdo sobre la mesa, que es una base suficiente para el consenso. La situación sobre el terreno reclama una solución urgente y no convienen más dilaciones. Es la hora de la responsabilidad; no tiene mucho sentido seguir revisando una propuesta que contiene ya —como antes dije— elementos básicos para el consenso de las partes. No creo que convengan nuevos retrasos. Hay que coronar, ultimar, concluir con éxito el proceso de Skhirat. Ha llegado, por consiguiente, el turno de los libios: deben tomar las riendas de su propio futuro, declarar un alto el fuego y nombrar un Gobierno de unidad nacional. Este tendrá la importante tarea de hacer frente al terrorismo radical fundamentalista y luchar contra los numerosos tráficos ilícitos que discurren por el país y por la región entera. Libia es un país mediterráneo muy importante, con una situación geográfica destacada y vecino inmediato de la Unión Europea. Lo que allí ocurre nos afecta a muchos. Las consecuencias del vacío de poder en el país son también evidentes en los tráficos de personas cuyo objetivo es cruzar el Mediterráneo. Espero que la operación Sophia, que precisamente empieza mañana, contribuya a frenar la actuación tan cruel de las mafias. La situación en Libia tiene asimismo un claro impacto en la ya compleja problemática del Sahel. En conclusión, todos los países vecinos de las dos orillas del Mediterráneo y los demás actores implicados debemos influir de manera constructiva en favor de una Libia unida, soberana y democrática, sin interferencias que aviven la violencia. Libia está en grave peligro y lo que necesita es paz, unidad y estabilidad. Afzal Khan (S&D). – Mr President, more than half a million people reached Europe this year via the Mediterranean and nearly three thousand have died crossing the sea. It is not only a humanitarian crisis but also a security crisis. The recently launched naval Common Security and Defence Policy mission to combat smuggling is welcome. However, we need a comprehensive response to the complex problem that we are facing. As long as there is no unity government that can exercise its legitimate authority over Libya, the situation is likely to deteriorate even further. The EU must put in more effort and support more actively the UN-led dialogue process. Libyans want and deserve peace. They should not be held hostage by a small minority that seeks to win this conflict by military means. Regional cooperation should be encouraged in place of destructive interference. We call on external parties to strictly respect the arms embargo and fully support the UN-led dialogue and the draft agreement on the table. The EU must remain fully committed, without taking any sides, to assisting the Libyan people, resolving the crisis to achieve peace and helping them to build strong government institutions. Jean-Luc Schaffhauser (ENF). – Monsieur le Président, chers collègues, écoutons la Commission. La tragédie libyenne est le miroir de la politique étrangère désastreuse d'une Union européenne alliée à l'OTAN, servile aux intérêts extérieurs des États-Unis, avec ses sbires intérieurs, le président Sarkozy, en tête. Il en résulte un chaos tribal, celui d'un pays écartelé entre son est et son ouest. Un chaos sécuritaire, celui d'un territoire abandonné aux hordes barbares de l'État islamique et aux réseaux de passeurs. Un chaos humanitaire, avec un tsunami migratoire d'environ un million et demi de clandestins, dont une partie de terroristes islamistes. Et, enfin, un chaos qui, aujourd'hui, est en train d'arriver chez nous par vos politiques migratoires néfastes. Pour y remédier, il faudra aider à nouveau la réunion des différentes factions libyennes et traiter sur place la question des clandestins. Mais cela demande une politique qui n'est pas votre politique, la pire des politiques. Faudra-t-il encore l'intervention de la Russie et peut-être de l'Égypte pour éviter ce pire que vous nous préparez? Inés Ayala Sender (S&D). – Señor Presidente, señor Comisario, saludamos con esperanza y voluntad política el acuerdo, fruto, entre otros, del trabajo incansable del representante de las Naciones Unidas, Bernardino León, cuyo mandato terminó el primero de septiembre, y que es objeto de presiones e intrigas de los que no quieren la paz en Libia y prefieren la guerra, que les es más lucrativa. Un acuerdo logrado superando enormes dificultades y mucho escepticismo —el peor enemigo— en un país, además, arrasado por cuarenta y dos años de dictadura brutal, por la guerra posterior que desató mafias y traficantes enfrentados y, por si esto fuera poco, por la presencia creciente del Daesh en Darna. De ahí que sea importante que este Parlamento apoye también este acuerdo, para que cuanto antes, y en todo caso, antes del 20 de octubre, fecha en que expira el mandato del Parlamento de Tobruk, pueda implementarse. También será necesario aportar los recursos financieros que se precisan para acompañar los primeros pasos y resultar creíbles, y este Parlamento deberá responder a las demandas presupuestarias. Por último, necesitamos que los libios construyan su propia unidad para poder reaccionar contra el enemigo común, el Estado Islámico, en su propio territorio y antes de que sea demasiado tarde. Urgen la paz y el alto el fuego en Libia, por su gente, en primer lugar, y también, por sus vecinos, países como Túnez, víctima de atentados como el de Susa o el del Museo Nacional del Bardo por defenderse y erigir un muro contra los traficantes en sus fronteras. Señor Comisario, necesitamos que la Unión Europea actúe con celeridad y eficacia, ayudando a superar los obstáculos que surgen ahora en las Naciones Unidas, para que el acuerdo —el único que tenemos— sea la base para una estructura unitaria en Libia. Si no lo conseguimos, ya saben que desde un nuevo territorio arrasado en el sur del Mediterráneo volverán a embarcarse miles de personas desesperadas y víctimas del más abyecto de los tráficos y explotaciones, rumbo a nuestras playas y costas, pero desde allí a Viena, Berlín, Calais y Londres. Josef Weidenholzer (S&D). – Herr Präsident! Wenn wir über Libyen diskutieren, dann diskutieren wir meistens über die Fehler des Westens und was alles falsch gemacht wurde. Diese Frage ist natürlich berechtigt, aber sie bringt uns nicht weiter; schon eher die Beantwortung der Frage, warum alles so langsam geht. Es ist dringend notwendig, dass sich die Lage normalisiert, das heißt, dass in Libyen wieder eine Staatlichkeit hergestellt wird. Es ist dringend notwendig, dass es eine nationale Einheitsregierung gibt, die endlich ihre Arbeit aufnehmen kann. Das ist Sache des libyschen Volkes, wie wir wissen. Aber es gibt auch eine europäische Verantwortung, und da haben wir sehr wohl zu fragen, ob wir nicht noch mehr dafür tun können. Weil es notwendig ist, weil wir erstens Stabilität in dieser Region brauchen – sie ist in unserer Nachbarschaft, Mare Nostrum. Zweitens, weil wir die Ausbreitung von Daish verhindern müssen, und Libyen ist das Tor zu Afrika. Drittens, weil wir ein Flüchtlingsproblem haben. Bis zu einer Million Menschen warten darauf, nach Europa zu gelangen. Das heißt, wir brauchen einen vernünftigen und verlässlichen Partner, mit dem wir gemeinsam diese Probleme lösen können. Miriam Dalli (S&D). – Għal żmien twil ilna nittamaw li jintlaħaq ftehim favur stabilità fil-Libja. Imma jekk se nibqgħu f'sitwazzjoni fejn jibqa' ma jintlaħaqx ftehim, nemmen li l-Ġnus Magħquda bl-appoġġ tal-Unjoni Ewropea u anke l-komunità internazzjonli għandhom jappoġġjaw lil dawk kollha li lesti jilħqu ftehim u jwarrbu lil min mhux lest jikkollabora għall-ġid ta' pajjiżu, b'mod partikolari jekk id-data tal-20 ta' Ottubru trid tinżamm. Nagħmilha ċara. L-isforz tal-Ġnus Magħquda biex ikun hemm proċess ta' rikonċiljazzjoni fil-Libja u eventwalment gvern t'Għaqda Nazzjonali għandu jibqa' jkun appoġġjat. Nemmen li l-Libjani ġenwini jħarsu lejn il-Libja bħala art twelidhom, dik l-art fejn l-attakki vjolenti għandhom jieqfu u fejn għandha tirrenja l-istabilità u l-paċi. Biex dan isir, iżda, hemm bżonn li l-partijiet kollha Libjani jkomplu jieħdu sehem b'mod attiv f'dan il-proċess politiku. Għalhekk nittama li naraw ftehim ta' paċi li jiġi implimentat fil-prattika u jibda jwitti t-triq għal Libja stabbli u sigura. Andi Cristea (S&D). – Mr President, four years after taking to the streets for dignity, freedom and democracy, Libyans find themselves in a country characterised by political division and violence. The crisis has heavily affected the population, with civilian suffering, casualties, mass displacement and a spreading humanitarian crisis. Today it is high time for an act of courage and responsibility by all parties. The latest UN-brokered efforts represent a last chance. The negotiated text constitutes a fair, inclusive and sustainable solution for the country. Now it is up to the parties to demonstrate their real and genuine commitment to a new democratic Libya which is able to provide the peace, security and prosperity all Libyans ask for and deserve. The European Union has always stood ready to provide the necessary support but it is up to the negotiating parties alone to seize this last opportunity for peace. Eugen Freund (S&D). – Herr Präsident! Die jüngsten Meldungen aus Libyen sind schlichtweg enttäuschend. Trotzdem: Auch wenn es bis jetzt keinen Durchbruch gegeben hat, das Beispiel Libyen zeigt, wozu die Europäische Union in der Lage ist, wenn sie gemeinsam mit den Vereinten Nationen ihre diplomatischen Kräfte mobilisiert. Diese robuste Außenpolitik ist aber nicht nur gegenüber Libyen notwendig, die EU muss auch in den anderen Krisenherden im Nahen Osten deutlicher als bisher Flagge zeigen. Was Libyen betrifft, müssen wir den Verantwortlichen in aller Deutlichkeit sagen, dass es keine Alternative zum Frieden gibt. Die Konfliktparteien müssen sich im Klaren sein, dass diese Chance, die das Land jetzt hat, so schnell nicht wiederkommen wird. Und wir müssen wissen, was weitere Jahre des Bürgerkriegs für unsere Sicherheit und noch mehr Flüchtlinge für unser soziales Gefüge bedeuten können. Brando Benifei (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, siamo in una fase decisiva per il futuro della Libia. In queste ore, le parti potrebbero trovare un compromesso per un governo di unità nazionale, sulla base dell'accordo definito negli scorsi mesi, grazie al lavoro fondamentale di Bernardino León e con il sostegno del nostro Alto rappresentante Mogherini. Il mondo intero è in attesa di capire se vi sia o meno una reale volontà politica da parte dei rappresentanti di Tobruk e Tripoli di andare fino in fondo. Molte notizie anche di queste ore non sono del tutto incoraggianti, come ricordava anche l'onorevole Gomes. Restano inoltre molti problemi ancora da risolvere, dalla rappresentatività degli interlocutori, alla gestione dell'attuazione dell'accordo, alla crescente emergenza umanitaria nel paese, fino alla cruciale esigenza di ristabilire una cornice di sicurezza in un'area di conquista per lo Stato islamico e teatro di traffici di ogni tipo. La situazione è ancora molto tesa, ma è nostro dovere continuare a sostenere ogni sforzo diplomatico senza mai allentare la pressione politica sulle parti verso il ristabilimento dell'autorità statale, la pacificazione nazionale, che necessariamente è nelle mani e nelle scelte dei libici in ultima istanza. Non possiamo lasciare che un paese tanto strategico nella regione sprofondi definitivamente nel collasso, il che avrebbe ripercussioni catastrofiche per l'Europa. Richard Howitt (S&D). – Mr President, if the European Union and the international community is to be successful, we will have to show that we have learned some lessons from the past, namely our own nations' failings once again in post-conflict planning; how arms sales to Gaddafi from the European Union of more than EUR 800 million in five years came back to haunt us; how we must not let ourselves be complicit with security responses which do not respect democratic or legal norms – there must be no new Gaddafi; and that a moment of transition can itself be transitory. Benghazi, which was a symbol of resistance, is now one of destruction. So today we must be sincere in seeking a peaceful reconciliation in the interests of the Libyan people themselves, and not only through the prism of controlling migration to our shores. That means support for security sector reform in future in relation to the country's southern as well as its maritime borders, supporting its local authorities, and preventing groups from being recruited into ISIS-Daesh. Europe talks about creating hotspots for migration control, but the consequences of the failure of democratic transition in Libya have created a hotspot for terror. What is needed now is consistent European effort to help turn down the heat in the politics of Libya, for its security and for its people. Procedura «catch-the-eye» Csaba Sógor (PPE). – Mr President, four years after the toppling of Gaddafi, Libya suffers from an increasingly devastating political, economic, security and humanitarian crisis. I share the view that these problems would be best dealt with through a power-sharing agreement between the two factions in the country and the swift formation of a government of national accord. This would also make it possible for Eunavfor Med – in phase II from tomorrow – to be more effective in stopping people smugglers in international and Libyan waters. As long as there is not a functioning unified Libyan state, people smugglers, warlords and terrorist groups will continue to profit from the chaos that has engulfed the country, leaving millions in misery and forcing thousands more to flee. Doru-Claudian Frunzulică (S&D). – Mr President, I believe that it is time to take a crucial step towards building a democratic civil state through national consensus in Libya and addressing the needs and aspirations of the Libyan people. The entire region is facing increasing destabilisation and terrorism. The EU must work with the international community to bring the conflicts to an end and to restore peace and security. Effective multilateralism in the past has shown that international crises can be resolved if all sides demonstrate that they are willing to restore political dialogue, to cooperate with other international actors and to implement effectively the agreements signed. Moreover, restoring a safe situation in Libya will help to reduce the number of migrants arriving in Europe and the pressure on our external borders. In order to allow migrants to remain in their home countries, Libya needs stability, and the democratic rights of the Libyan people must be ensured. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε πρόεδρε, η κατάσταση στη Λιβύη αναδεικνύει τις νέες προκλήσεις για την Ευρωπαϊκή Ένωση. Στο προσφυγικό έχουμε πάνω από 400.000 πρόσφυγες που προσπαθούν να διαφύγουν από τον εμφύλιο πόλεμο και έρχονται στην Ευρώπη. Το ερώτημα που υπάρχει είναι ποιοι ενισχύουν τους τζιχαντιστές αυτή τη στιγμή στη Λιβύη, όπως και στη Συρία. Ποιος είναι ρόλος της Τουρκίας; Ποιος είναι o ρόλος άλλων δυνάμεων; Γνωρίζει η Επιτροπή ότι, σύμφωνα με δημοσιογραφικές πληροφορίες , το πλοίο HADDAD 1 το οποίο έφυγε από την Αλεξανδρέττα με στόχο να πάει στη Λιβύη, σε περιοχή στη Μισράτα εκεί που υπάρχουν οι τζιχαντιστές, συνελήφθη έξω από την Κρήτη με παράνομο οπλισμό που περιελάμβανε 5.000 όπλα και 500.000 σφαίρες; Έχετε εικόνα στην Επιτροπή πού πήγαιναν αυτά τα όπλα τα οποία έφυγαν από λιμάνι της Τουρκίας; Τι γίνεται με τον παράνομο οπλισμό στα ζητήματα αυτά; Ποιος εξοπλίζει πλέον τους τζιχαντιστές; Илхан Кючюк (ALDE). – Г-н Председател, г-н Комисар, кризата в Либия и двете враждуващи страни бяха сред основните причини за някои от трагичните събития с невинни хора, на които станахме свидетели през изминалите месеци. Тук е мястото да поздравим специалния пратеник на ООН за Либия Бернардино Леон за усилията, които положи в съставянето на мирен план за страната. Разбира се, нито един подобен документ не е перфектен. За съжаление към момента двете правителства в Либия не дават сигнали, че имат намерение да подпишат споразумението, а това трябва да се случи най-късно до 20-ти октомври. Необходимо е Европейският съюз в лицето на г-жа Могерини да положи всички усилия в най-кратки срокове двете страни да се върнат на масата на преговори и да се сформира правителство на националното единство. В противен случай ще покажем, че дипломацията не е начин за успех в региона и ще оставим вратата за бъдещи трагедии широко отворена. Kateřina Konečná (GUE/NGL). – Pane předsedající, všichni jsme si vědomi, že se z Libye mnozí uprchlíci vydávají na nebezpečnou cestu přes Středozemní moře a velmi často tam nalézají pouze smrt. To je smutný konec, avšak nikoliv začátek problému. Současná situace je dána tím, že Libye se již několik let zmítá v chaosu. Je proto třeba co nejdříve nalézt politickou a diplomatickou shodu na tom, jak co nejrychleji pomoci Libyi, aby se postavila na nohy a aby její instituce byly schopny v zemi vymáhat právo a pořádek. Jedná se ovšem o složitý úkol vzhledem k tomu, ze USA a další země NATO se podílely na rozbití původní vládnoucí struktury v zemi a i nadále vnitrostátně v této zemi zasahují. Důsledky válečného konfliktu, špatná poválečná rekonstrukce a dosti komplikovaná stratifikace země však způsobují, že stabilizace země se zdá být v nedohlednu. Evropská unie by proto měla znásobit diplomatické a humanitární úsilí v Libyi. Když už jsme se podíleli na tom, v jak špatném stavu je tato země dnes, tak bychom mohli přiznat svoji vinu a úpěnlivě pracovat na nápravě. Diane Dodds (NI). – Mr President, the Commissioner gave some detail on the aid that is available to Libya, including some additional EUR 100 million. That is in addition to already existing programmes. Can you confirm, Commissioner, that this generous aid going forward will be connected to guarantees on such important issues as freedom from persecution and discrimination for Christians and other religious minorities? Secondly, under Colonel Gaddafi, Libya armed the Irish Republican Army – terrorists who were responsible for thousands of deaths and many victims who are still living in Northern Ireland with trauma and injury. Speaking to the Northern Ireland Affairs Committee in Westminster, a UK Government minister claimed that GBP 900 million of Libya's frozen assets in the UK could not be used as compensation for these victims because that contravened EU law. Can you confirm if this is the case? If so, will you work with the victims of Libyan-sponsored terrorism in Northern Ireland to remove the barriers to appropriate compensation and right a terrible wrong? Fine della procedura «catch-the-eye» Christos Stylianides,
Member of the Commission on behalf of the Vice—President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
. – Mr President, thank you so much for this very rich discussion and for this interesting exchange which I shall convey to the High Representative, of course. We shall continue to support the efforts of the United Nations Support Mission in Libya (UNSMIL) in the next few weeks and, of course, we hope that an agreement can be signed by all parties in the coming days. We are confident all the parties involved realise there is no time to waste and that the time has come to think about Libya's future. Libya's economy is already collapsing and its social fabric is being destroyed. We stand ready to sanction those who, during the past year, have proven they were bent on sabotaging the talks. The European Union will not accept that Libya splits. The European Union will not accept that any party takes over and imposes its rule by force. The European Union will not accept that Libya's neutral financial institutions – I am thinking of the national oil company, the central bank and the Libyan investment agency – cease to be neutral and are engulfed in this partisan struggle. It is their neutrality that has kept the country together – only just – and it is their neutrality that will keep the country together in the future. This is, I think, our moral obligation as the European Union. Presidente. – La discussione è chiusa. PRZEWODNICTWO: RYSZARD CZARNECKI Wiceprzewodniczący 13.   Η θανατική ποινή (συζήτηση) Przewodniczący. – Kolejnym punktem porządku dnia jest debata nad pytaniem wymagającym odpowiedzi ustnej skierowanym do Rady przez Elenę Valenciano w imieniu Komisji Spraw Zagranicznych w sprawie kary śmierci (O-000103/2015 - B-0761/2015) (2015/2879(RSP)) Elena Valenciano,
Autora
. — Señor Presidente, el próximo día 10 se conmemora el Día Mundial contra la Pena de Muerte. Es un buen momento para que la Unión Europea reafirme su liderazgo internacional en los esfuerzos por abolir la pena capital y en favor de una moratoria universal en las ejecuciones. ¿En qué punto estamos? Pues hay buenas noticias —pocas— y bastantes malas noticias. Voy a empezar por las malas. Cincuenta y ocho países del mundo todavía mantienen en su ordenamiento jurídico la pena de muerte. Veintidós de ellos practicaron ejecuciones en 2014. Algunos Estados aplican la pena de muerte a un número alarmantemente alto de personas. La información, por cierto, es muy difícil de agregar, porque hay países que no ofrecen datos sobre sus ejecuciones. Es el caso de China y de Vietnam, países muy importantes, prácticamente socios de la Unión Europea. Ocultan información que deberíamos exigir de manera contundente, porque, además, la falta de datos sobre China destroza cualquier estadística que necesitemos para hacer una verdadera valoración de la aplicación de la pena de muerte en el mundo. Así que, esta es mi primera conclusión: la Unión Europea debe exigir a los países con los que mantiene importantes relaciones datos ciertos sobre el número de ejecuciones que se producen en aplicación de sus leyes civiles y militares. Las ejecuciones en los países de los que se dispone de datos disminuyeron en 2014: un 20 % con respecto a 2013. Sin embargo, en algunos países concretos las ejecuciones no solo no han disminuido, sino que se han incrementado en este mismo periodo de tiempo. El cuadro de deshonor en cuanto a ejecuciones lo encabezan Irán, con 289 ejecuciones anunciadas en 2014, y Arabia Saudí, con 130 ejecuciones ese mismo año. Por cierto, nuestro más preciado aliado, los Estados Unidos de América, está muy arriba en el cuadro de aplicación de la pena de muerte —35 ejecuciones en 2014—. De las 607 personas ejecutadas en 2014, el 70 % lo fueron solo en tres países: Irak, Irán y Arabia Saudí. Los Estados Unidos de América, Indonesia, Japón, Malasia y Pakistán ejecutaron en 2014 a personas con discapacidad mental, física e intelectual. La segunda parte de mi intervención la quiero dedicar a lo que denominamos el «corredor de la muerte mundial», es decir, aquellas personas sentenciadas y que aún no han sido ejecutadas: los condenados que esperan. En 2014 se condenó a muerte a casi un 30 % más de personas que en 2013. Por tanto, el corredor de la muerte mundial no solo no disminuye, sino que se incrementa. Y pensamos, además, que los datos reales son muy superiores a los que conocemos. Egipto, con 509; Nigeria, con 659; Pakistán, con 231, y Bangladés, con 142, encabezan el ranking de condenas en 2014. Egipto y Nigeria registran un incremento enorme en cuanto al número de estas condenas. Nuestro aliado, los Estados Unidos de América, vuelve a quedar muy arriba en el cuadro de condenas, con 72 condenas a muerte en 2014. En el mundo, más de 19 000 personas estaban condenadas a muerte a finales de 2014 y, de ellas, 8 500 solamente en Pakistán, país que, como saben, ha levantado la moratoria a la que se había comprometido. El debate de esta tarde lo han impulsado los grupos políticos en la Subcomisión de Derechos Humanos de este Parlamento. Queremos saber qué medidas ha puesto en marcha la Unión Europea para avanzar en la abolición de la pena de muerte y, en especial, en sus relaciones bilaterales con los países que la mantienen, sobre todo con aquellos en los que se están incrementando las condenas. Personalmente, me gustaría saber, además, hasta qué límite estamos dispuestos a presionar desde las instituciones de la Unión Europea. ¿Estamos dispuestos incluso a sacrificar nuestra negociación de acuerdos con algunos países para exigir la moratoria y la abolición? ¿Estamos dispuestos? Algunos países son muy distintos a nosotros y será muy difícil llegar a acuerdos con ellos, pero algunos son muy parecidos. Algunos comparten nuestra visión: por ejemplo, los Estados Unidos de América. Creo que estamos legitimados para añadir —y podemos permitírnoslo— a la dificultad de la negociación de la ATCI la moratoria y la abolición de la pena de muerte. Verán, se trata de salvar vidas. Se trata de que la Unión Europea ayude a salvar vidas, cumpla con su compromiso de salvar vidas. También en sus relaciones con los terceros países. President. – Do you accept a blue-card question from Mr Korwin-Mikke? Elena Valenciano (S&D). – Francamente, creo que es mejor que sigamos con el debate. President. – Thank you for that frank answer. I now give the floor to President-in-Office of the Council, Nicolas Schmit. Nicolas Schmit,
President-in-Office of the Council
. – Mr President, honourable Members, thank you for this very important and very crucial question because the abolition of the death penalty lies at the heart of our European values. No state should have a right to decide on the life and death of its citizens. We all believe that, and I am quoting, «a just and necessary punishment must never exclude the dimension of hope and the goal of rehabilitation». These are the words pronounced by Pope Francis in front of the US Congress recently. Since 1983, the «no» to capital punishment is part of the acquis communautaire, it is part of who we are. It is, then, an honour to address this plenary debate only days away from 10 October, the 13th World and Europe Day against the death penalty. The end of the death penalty is something that is worth fighting for. Let us not forget our own history. Still in the 1970s executions took place in Western Europe and I remember that in one of the big countries a Socialist president abolished the death penalty in 1982. Behind the Iron Curtain executions took place till the late 1980s but today the European Union is 100% free from capital punishment. Things can change. We can and must be a force for this change. So we have to be clear on one thing: never be afraid to raise the issue of abolition as part of our external action. It must be a cornerstone of our own European foreign policy. Ten years ago only 59 countries had fully abolished the death penalty. Now there are 101 of us. Ten years ago, 41 countries carried out executions. In 2014 the number went down to 22, a lot less, although still too many. Many countries have ended capital punishments in practice. Others have taken steps to narrow the scope of the death penalty. Today 140 countries are abolitionist in law or in practice. However, the grim side of the statistics is that still in 2015 thousands of people were executed or sentenced to death and thousands of people are on death row worldwide. And the number of death sentences went up between 2013 and 2014, a scary statistic. You mentioned it in your presentation. The abolition of the death penalty worldwide requires all our best energies, all our political commitment. The use of the death penalty for drug offences is a very emblematic and cruel aspect of death penalty use. The international human rights law is clear: drug crimes do not constitute most serious crimes for which capital punishment may be prescribed. Unfortunately, many Asian countries still retain the death penalty for those crimes, including as a mandatory form of punishment. In Iran at least 75% out of this year's 660 executions have been related to drug crimes. On a smaller but still significant scale, the same happens in Saudi Arabia and other countries. But this is not the only worrying trend. The death penalty is still applied for crimes which again fall outside the category of most serious ones. This includes economic crimes, apostasy, adultery or even sexual relationships between consenting adults. Furthermore, despite explicit international law provisions, some countries sentence and even execute minors and mentally disabled persons. We also cannot ignore the fact that many death sentences are the products of unfair trials, often without appeals, guarantee or clemency procedures. Some countries resort to the cruellest of execution methods such as public beheadings or crucifixions, and many refuse to notify the families of death row inmates prior to executions. Let there be no doubt the EU is a leading actor in the abolitionist cause. Abolition is embodied in strong, rigorous and effective EU guidelines on the matter. The fight against the death penalty features as a top priority in the new action plan on human rights and democracy which we adopted last July. Throughout 2015 the EU has used all diplomatic tools to advance the cause of worldwide abolition. We condemn the continuing extensive use of the death penalty in parts of the world some of which are at our doorstep. Iran, Iraq, Saudi Arabia, Pakistan, Indonesia, Belarus, Egypt, Japan, Singapore, China, Vietnam and the United States of America were a particular focus of attention. More than 30 statements were issued and demarches were carried out in many other countries, based on the minimum standards defined by international law and the EU guidelines on that penalty. We have been the most vocal advocate of abolition worldwide. Still, I know some of you believe the EU has not always been as loud as it should be. Let me be frank: condemnation is important but it is often not enough. Ultimately, I believe there is no alternative to engagement with those who do not share our views and values. This is the most effective contribution we can give to the cause of abolition. For this reason, we are intensifying our dialogue with the most fervent retentionist countries at all levels. We are constantly stepping up efforts, especially in countries where there is a spike in executions or the reintroduction of capital punishment, sometimes after decades of moratorium. Our individual human rights country strategies have identified the abolition of the death penalty as a top priority in all retentionist countries. Our political or dedicated human rights dialogues constantly feature the issue on their agendas, even when we meet with like-minded countries such as the United States or Japan. Let me assure you that the question of the death penalty is raised with all interlocutors concerned, beyond any strategic considerations. We are talking to our counterparts in Pakistan, Iran, Saudi Arabia and also other countries, and we make it clear that the death penalty is not a remedy to terrorism or criminality, or a question of justice for the victim's family. We will keep on this double track: challenge and engage. Bilateral relations are not the only forum for raising this kind of issue. We are also exploring our regional connections. For example, we are conscious that Africa represents the biggest concentration of countries which are abolitionist in practice, and it could potentially become the next death-free continent after Europe. This is why the EU actively supported the recent steps taken by the African Union towards the adoption of an additional protocol to the African Charter on Human and Peoples' Rights on the abolition of the death penalty. We are currently planning a regional campaign on the Asian continent with the aim of animating the public debate on the question of the right to life and human dignity. On an even bigger stage, the EU has worked extensively on the United Nations General Assembly resolution on a moratorium on executions. I am proud to say that, thanks to the EU's extensive lobbying and support, the moratorium was adopted in December 2014 with an unprecedented number of 117 votes in favour and a record number of 95 co-sponsors. The EU can be a beacon for abolitionists worldwide but we need to build partnerships on a global scale to succeed, and our success on the moratorium tells us something; we are not alone in this fight. Mr President, I would like to take the opportunity to express my gratitude for the European Parliament's constant and fervent dedication to the abolitionist cause. This is reflected in numerous resolutions and dedicated debates but also in missions in third countries where honourable Members do not shy away from raising the issue of executions, even with the most difficult interlocutors. We can count on a global network of partners advancing human dignity, and the global moratorium on the death penalty is at the core of our foreign policy. This is about the foundations and the fundamental values of Europe, and we will keep engaging with our partners on this issue for a world where no state can dispose of the life of its citizens. Przewodniczący. – Chciałem poinformować Panie i Panów Posłów, że posłowie do Parlamentu Europejskiego nie mogą korzystać z procedury «niebieskiej kartki» wobec przedstawicieli Rady, mogą natomiast oczywiście wobec innych członków Parlamentu. Lars Adaktusson,
för PPE-gruppen
. – Herr talman! Enligt Amnesty International sker de flesta avrättningar i dag i det kommunistiska Kina. Därefter följer diktaturerna Iran och Saudiarabien. I Saudiarabien talas det om avrättningar som den enda formen av offentlig underhållning, vid sidan av fotboll. Precis som hos Islamiska staten sker avrättningar genom halshuggningar och korsfästelser. Att ta del av berättelserna om och bilderna från dessa avrättningar är en studie i ondska och barbari. Samtidigt kan frågan om dödsstraffet inte förenklas till att handla enbart om tillvägagångssätten. Den grundläggande frågan för varje rättsstat måste handla om mänsklig värdighet. Utifrån den judisk-kristna etiken, på vilken vår civilisation bygger, ska brottslingar straffas, sona sina handlingar och sedan få en ny chans. Samhället fördömer brottet men inte brottslingen. Dödsstraffet gör inte denna distinktion. Dödsstraff bryter mot den fundamentala principen om rätt till liv. När Europaparlamentet i dag uppmärksammar den trettonde världsdagen mot dödsstraffet är det angeläget att lyfta fram de värderingar som Europeiska unionen vilar på och vår skyldighet att utifrån de värderingarna alltid sätta människovärdet högst. Pier Antonio Panzeri,
a nome del gruppo S&D
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, la pena di morte è la punizione più crudele, inumana e degradante, viola il diritto alla vita e, qualunque forma prenda, rimane una punizione violenta che non può avere posto nell'odierno sistema di giustizia penale. In molti paesi i governi giustificano l'uso della pena di morte sostenendo che è un deterrente per il crimine violento, renda la società più sicura, riduce i reati legati alla droga, è applicabile giacché sostenuta dalla maggior parte dell'opinione pubblica e fornisce il miglior rapporto costo/soluzione efficace alla criminalità violenta. Molti sostengono che l'abolizione della pena di morte provochi un tasso maggiore di criminalità, ma studi compiuti in Canada ad esempio confutano questa teoria. Nel 2003 in Canada 27 anni dopo l'abolizione della pena di morte il tasso di omicidi era sceso del 44%. Lungi dal rendere la società più sicura, la pena di morte ha dimostrato di avere un effetto brutalizzante sulla società, essendo l'estrema sanzione che uno Stato può infliggere ad una persona, serve solo ad approvare l'uso della forza e a persistere nel ciclo della violenza. Una volta che i criminali sono consapevoli di aver commesso un reato capitale non hanno più alcun interesse a ridurre il loro potenziale, pena non commettendo nuovi omicidi o reati. Se per esempio la rapina a mano armata prevede la pena di morte, il rapinatore non ha nulla da perdere nell'uccidere eventuali testimoni durante il tentativo di fuga. È bene ricordare nello stesso tempo che l'uso della pena di morte per reati connessi al traffico di droga è una violazione del diritto internazionale. Tra i paesi che mettono a morte persone per reati connessi al traffico di droga vi sono Indonesia, Arabia Saudita, Cina, Iran, Malesia e Singapore e non vi sono prove evidenti che l'uso della pena di morte per tali reati agisca come un deterrente più efficace rispetto a una lunga detenzione. Ritengo che la politica debba affermare la propria leadership ponendo in primo piano i diritti umani, opponendosi alla pena di morte e spiegando ai propri elettori il motivo per cui queste azioni non possono essere intraprese da uno Stato. Ricerche di Amnesty International riportano che il sostegno dell'opinione pubblica alla pena di morte è fondato principalmente sul desiderio di essere liberi dalla criminalità. E anche qui i sondaggi condotti ad esempio negli Stati Uniti dicono che il sostegno alla pena di morte è sceso dal 65 al 48 % quando l'ergastolo è stato proposto come opzione. Infine, la società non può accettare la violenza e il sacrificio dei diritti umani come misura di riduzione dei costi. La decisione di togliere una vita umana non dovrebbe basarsi su ragioni economiche . Utilizzare la pena di morte per ridurre la popolazione carceraria è un argomento vano. Gli Stati Uniti per esempio hanno una popolazione carceraria di due milioni e mezzo di persone, di queste 3 000 sono state condannate a morte, se fossero tutti condannati e venissero uccisi non cambierebbe nulla rispetto alla popolazione carceraria. Da tutto questo il nostro «no» come Socialisti e democratici alla pena di morte e la necessità che l'Unione europea conduca con forza un'azione decisa perché sia abolita ovunque. Mark Demesmaeker,
namens de ECR-Fracti.
– Elke executie maakt mij stil. Elke executie is een nederlaag en een bewijs van onmacht. Een nederlaag voor de hele mensheid. Een nederlaag voor de menselijkheid. Een teken van onmacht om recht te doen geschieden op een menselijke manier en niet op een barbaarse of een onterende manier. Het is waar dat het aantal executies wereldwijd is afgenomen en dat vele landen de voorbije jaren de doodstraf hebben afgeschaft, maar we zijn ver verwijderd van een globale afschaffing en in sommige landen zijn de cijfers ronduit ijzingwekkend. Vaak zijn ze staatsgeheim, maar we weten bijvoorbeeld wel dat Iran alleen al in de eerste helft van dit jaar 600 mensen heeft geëxecuteerd, vaak omwille van niet gewelddadige feiten zoals overspel of drugsdelicten. Ook in andere landen zien we een onrustwekkende trend. Ik juich daarom dan ook het initiatief toe van mijn eigen federale regering afgelopen week in de VN-Mensenrechtenraad om de doodstraf opnieuw op de internationale agenda te plaatsen. Als de EU-instellingen hun leidende rol in de strijd tegen de doodstraf met nog meer nadruk opnemen, als ze niet alleen economische belangen, maar ook mensenrechten en de strijd tegen de doodstraf vooropstellen, dan zullen ze bij ons in dit Parlement volledige steun vinden. Beatriz Becerra Basterrechea,
en nombre del Grupo ALDE
. – Señor Presidente, «la pena de muerte es signo peculiar de la barbarie», dijo Víctor Hugo. La Unión Europea se define por sus valores y sus principios democráticos. Debemos ser un actor clave para acabar con la pena de muerte en todo el mundo, porque no podemos tolerar la barbarie. Y en vísperas de la celebración del Día Mundial contra la Pena de Muerte nos corresponde ser un ejemplo para todos esos países que en 2014 sentenciaron a muerte a casi 2 500 personas. También debemos ser ejemplares para con nosotros mismos. Ningún Estado miembro debería plantearse bajo ninguna circunstancia la posibilidad de reintroducir la pena de muerte en Europa: violaría los Tratados y la Carta de los Derechos Fundamentales de la Unión. Es una tarea monumental y no podemos llevarla a cabo solos. Por eso, necesitamos que los Estados Unidos completen el camino hacia la abolición total en todos sus Estados y que hagan frente común con nosotros para lograr que esta práctica desaparezca completamente. Según Amnistía Internacional, China, Irán y Arabia Saudí ocupan el podio en ejecuciones. En China, las cifras siguen siendo secreto de Estado. En Arabia Saudí se hace un uso extensivo de las ejecuciones públicas: Alí Mohamed al-Nimr, que fue detenido con 17 años por manifestarse y pedir la democracia para su país, está sentenciado a morir decapitado. Pero déjenme que les hable de Irán. En la primera mitad de este año, el llamado Gobierno «moderado» de Rohani ha ejecutado a cerca de setecientas personas: tres personas al día. Si le preguntáramos su opinión a Atena Daemi o a Atena Farghadani, no podrían dárnosla, porque ambas jóvenes iraníes están en prisión por criticar en redes sociales, con caricaturas y viñetas, las ejecuciones y violaciones de derechos humanos perpetradas por el Gobierno de Irán. Pero quiero pensar que, si pudieran, lo que sin duda nos dirían es que este empeño merece la pena, que no podemos tolerar la barbarie en ninguna de sus manifestaciones y la pena de muerte es la más cruel de todas ellas. No podemos decepcionarlas. Marie-Christine Vergiat,
au nom du groupe GUE/NGL
. – Monsieur le Président, aucun acte n'est plus barbare que la peine de mort, quelles que soient les conditions dans lesquelles elle a été exécutée. C'est un combat universel mais c'est un combat qui semble devoir être plus que jamais à l'ordre du jour. Le nombre de pays abolitionnistes continue d'augmenter, certes, et l'on peut s'en féliciter. Les États-Unis restent cependant une tache pour les démocraties, car on y exécute, y compris des déficients mentaux. Les sources d'inquiétude se multiplient. Des pays qui avaient décidé d'un moratoire ont repris les exécutions, comme le Pakistan et l'Indonésie. Pire, le Sénégal, qui avait aboli la peine de mort, tente aujourd'hui de la rétablir, ce qui serait une première et donc une brèche dramatique. D'autres, qui sont parmi ceux qui pratiquent le plus la peine capitale, voient le nombre d'exécutions augmenter, comme l'Iran et l'Arabie saoudite. La lutte contre la drogue, mais aussi contre le terrorisme, sert de prétexte à la démultiplication des exécutions après des procès sommaires, comme on a pu le voir en Égypte. Des pays que l'on croyait à l'abri de cela ont rétabli la peine de mort en ce domaine, comme vient de le faire la Tunisie, où un moratoire existe pourtant depuis 1991. Nos pays ne sont pas à l'abri de retours en arrière, comme l'ont montré les déclarations de Viktor Orbán, en mai dernier. Trop de gens surfent sur un populisme malsain. Alors oui, plus que jamais nous devons convaincre, soutenir des programmes d'éducation populaire en ce domaine, veiller à ce que les programmes européens ne servent jamais à financer directement ou indirectement ces pratiques barbares. Plus que jamais, nous devons rester vigilants. Barbara Lochbihler,
im Namen der Verts/ALE-Fraktion
. – Herr Präsident! Die Todesstrafe ist keine angemessene Antwort auf Mord und Kriminalität. Wo sich der Staat zum Richter über Leben und Tod aufschwingt, nimmt nicht Gerechtigkeit ihren Lauf, sondern Rache und Vergeltung. Diese Einstellung ist Grundlage der EU-Politik, sich weltweit für die Abschaffung der Todesstrafe einzusetzen, und dies mit Erfolg: 101 Land haben die Todesstrafe für alle Verbrechen abgeschafft, und 33 Staaten haben sie in der Praxis, aber nicht im Gesetz abgeschafft. Leider verzeichnen wir in einigen Ländern einen drastischen Anstieg bei Hinrichtungen, und leider nahmen sieben Staaten 2014 Hinrichtungen wieder auf oder beendeten zum Teil langjährige Moratorien. Die Todesstrafe kann nach internationalem Völkerrecht bei schwersten Verbrechen verhängt werden, aber in 33 Staaten wird die Todesstrafe für Drogendelikte angewandt, zum Beispiel in China, Iran oder Saudi-Arabien. Die EU setzt sich auch hier für die Abschaffung der Todesstrafe ein. Aber gleichzeitig sind die EU und EU-Mitgliedstaaten in diesen Ländern mittels der Finanzierung des UN-Büros für Drogen- und Verbrechensbekämpfung an Drogenbekämpfungsprogrammen beteiligt. Die unabhängige Prüfung dieser UN-Programme in Pakistan und Iran lässt befürchten, dass es einen direkten Zusammenhang mit der Anwendung der Todesstrafe gibt. Die EU muss dafür sorgen, dass menschenrechtliche Standards konsequent in allen Drogenbekämpfungsprogrammen, die sie unterstützt, angewendet werden und dass Informationen über dieses Programm verfügbar sind. Die Abschaffung der Todesstrafe für Drogendelikte sollte daher die Voraussetzung für finanzielle und technische Unterstützung für diesen Bereich sein. President. – Do you accept a blue-card question from Mr Korwin-Mikke? Barbara Lochbihler (Verts/ALE). – I prefer to continue with the debate. (The speaker refused to take a blue-card question under Rule 162(8) from Mr Korwin-Mikke) Jonathan Arnott,
on behalf of the EFDD Group
. – Mr President, I am no fan of the death penalty, although I am a fan of democracy. We have heard the anti-death penalty view over and over again in this Chamber and, in general, I share it. However, if I were to ask my constituents what they thought, opinion would be very divided indeed as to whether somebody who deliberately and callously takes a life should have the potential of losing their own as punishment. When we look more broadly, ask me to condemn the Saudi Arabian injustice system and I will – not because of the death penalty itself, because that is a decision for a sovereign government, but because of its systematic unfairness and the crimes for which the penalty can be given. So I do not support the death penalty, but also I believe it is wrong to politicise trade to enforce one view over others, and to say that we believe this is the only valid view. (The speaker agreed to take a blue-card question under Rule 162(8)) Bill Etheridge (EFDD),
blue-card question
. – Whilst Mr Arnott and I normally agree on most things, on this we disagree. Whilst my colleague takes a more moderate view – and I believe some crimes could be forgiven only by God and I hasten to make that judgment come forward – would he not agree with me that the primacy of democracy is the single most important factor in any nation-state and for any politician, and that if the people of a country democratically decide through a referendum to have the death penalty restored, that should be respected by any true democrat? Jonathan Arnott (EFDD),
blue-card answer
. – I believe in the principle of democracy and, yes, if the people of a country wished to bring that in, then of course I would have to accept it. But equally, I would expect Mr Etheridge to accept that, if my personal view were to win out, you should not have the death penalty. That is what democracy is. However, we are at a point where I do not believe that we can fundamentally trust the state always to get it right and to have that power of life or death, which cannot be undone. Therese Comodini Cachia (PPE). – Mr President, the abolition of the death penalty is essential for the protection of human dignity, which is fundamental in the effective protection of human rights. Let us be clear: when we speak of the abolition of the death penalty, we are not saying that a crime is to remain unpunished. Without getting engrossed in the debate about punishments being proportionate to the crime, there is, in relation to the death penalty, an even more fundamental issue at stake. We cannot tolerate the imposition of a punishment which is itself a violation of human rights since it attacks the very core of human dignity. When one considers that vulnerable persons, such as minors, are still subject to capital punishment, and when one sees that the death penalty is often associated with judicial systems which do not aspire to – never mind attain – the highest standards of fair process, then the EU must show a stronger commitment towards abolishing this punishment worldwide. It is good that the European institutions and Member States are acting to raise awareness against the death penalty on the day dedicated to this, but stronger and ongoing commitment is needed. We need to strengthen our political and financial support to encourage public debate; strengthen public opposition through education and awareness raising; support strategies for replacing the death penalty; and take concrete steps to secure legal assistance and fair trials. President. – Do you accept a blue-card question from Mr Korwin-Mikke? Therese Comodini Cachia (PPE). – No I do not. I would prefer that the debate goes on. (The speaker refused to take a blue-card question under Rule 162(8) from Mr Korwin-Mikke) Andi Cristea (S&D). – Domnule președinte, abolirea pedepsei cu moartea în toate țările lumii reprezintă unul dintre principalele obiective ale politicii Uniunii Europene în domeniul drepturilor omului. Pedeapsa cu moartea este evident incompatibilă cu umanitatea și demnitatea umană, iar studiile și cercetările au arătat că nu descurajează infracțiunile săvârșite prin violență. Uniunea Europeană este cel mai mare donator de fonduri în cadrul eforturilor depuse de organizațiile societății civile din întreaga lume pentru abolirea pedepsei cu moartea. Suntem primii care au adoptat norme ce interzic comerțul cu bunuri utilizate pentru aplicarea pedepsei capitale, precum și a torturii și a relelor tratamente, precum și furnizarea de asistență tehnică legată de astfel de bunuri folosite în această practică odioasă. Noi, Uniunea Europeană, avem datoria să încurajăm un dialog consecvent și constructiv, să sensibilizăm opinia publică prin intermediul educației și al campaniilor de informare, pentru a determina țările care recurg la pedeapsa capitală să o abolească sau, cel puțin, să introducă un moratoriu, ca un prim pas în această direcție. Cecilia Wikström (ALDE). – Herr talman! Det finns inget som är så definitivt som döden, inget som är lika oåterkalleligt. Alla, också domstolar, begår ibland misstag. I de allra flesta länder händer det ibland att en fängslad person efter många, många år begär och får resning när nya bevis kan visa att man har blivit oskyldigt dömd. Men döden är oåterkallelig. Det finns ingen väg tillbaka till livet, när det straffet en gång har utdömts. Staten ska skydda och inte avsluta människors liv. Dödsstraffet är brutalt. Det är icke civiliserat, det är illegitimt och det är inhumant. Därför vädjar jag i dag både till ordförandeskapet och till kommissionen, som lyser med sin frånvaro, att ta detta som en absolut prioritet att se till att bidra till att det avskaffas överallt i världen där det fortfarande förekommer. Pablo Iglesias (GUE/NGL). – Señor Presidente, Señorías, como ustedes saben, mañana interviene en esta Cámara el rey de España, cuya familia tiene una enorme amistad con la familia real de Arabia Saudí, uno de los países campeones en la aplicación de la pena de muerte. Quizá no estaría mal que esta Cámara trasladara mañana al rey de España esa preocupación y que los diputados españoles le pidiéramos al rey de España que utilice su influencia con la monarquía saudí para que acaben, de una vez, con la pena de muerte. Va a ser difícil que se enteren de esto otros diputados españoles, porque no hay muchos en este debate. Parece que no les interesa. Por otra parte, Señorías, creo que, si bien todos estamos en contra de la pena de muerte, da la impresión de que la Unión Europea tiene demasiados socios comerciales que aplican la pena de muerte. A algunos de esos socios les exigimos que estén en la Organización Mundial del Comercio, pero no les pedimos la abolición de la pena de muerte. Creo que un gigante económico como la Unión Europea se podría permitir quizá tener menos fiestas y menos conmemoraciones y aplicar más exigencias para que sus socios comerciales respeten los derechos humanos. Jean Lambert (Verts/ALE). – Mr President, like others I welcome the EU's opposition to the death penalty but would agree that we need consistency of approach. I believe that the EU's human rights interventions can be effective, especially when they are made in the context of negotiations that genuinely matter for the countries concerned. Take the Generalised Scheme of Preferences (GSP+), for example, or assistance to law enforcement institutions. I also agree with others who have made the point that the quality of justice in so many countries that maintain the death penalty leaves much to be desired. Indeed, the use of the death penalty can be seen in some of those countries as a political instrument. Like others, I find it regrettable that Pakistan has lifted its moratorium on the death penalty and resumed executions, including of some of those tried under the Musharraf regime. However, I welcome the recent stay of execution in Pakistan for Abdul Basit, who is a severely disabled person, and I trust that the EU will continue to pursue this case within the context of GSP+. Ignazio Corrao (EFDD). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, mi sembra chiaro che la pena di morte è la più degradante, la più alta violazione dei diritti umani. Condivido quanto è stato detto dalla presidente della sottocommissione per i diritti dell'uomo, onorevole Valenciano, in apertura. Ora, però qui il punto è questo: io farei un piccolo ragionamento. Noi siamo abituati a pensare, qui in Europa, che la pena di morte sia qualcosa di medievale, di antico. Diamo per scontato che non esista più. Eppure continuiamo ad avere grandissimi rapporti commerciali con paesi in cui la pena di morte è qualcosa che avviene all'ordine del giorno e soprattutto voglio fare riferimento a quello che consideriamo il nostro Stato non dico più vicino, più amico, quello da cui abbiamo ricevuto più influenza, parlo degli Stati Uniti d'America, da cui abbiamo preso la politica economica, da cui prendiamo influenza da tutti i punti di vista. Ecco, quando noi pensiamo che negli Stati Uniti d'America c'è ancora la pena di morte, sembra quasi assurdo, eppure è così, e non riusciamo neanche ad imporre che questa venga abolita nello Stato con cui abbiamo il più grande rapporto di amicizia. Questo ci dovrebbe far riflettere. President. – By the way, congratulations on your mission on behalf of the European Parliament to Kyrgyzstan. Do you accept a blue-card question from Mr Korwin-Mikke? Ignazio Corrao (EFDD). – Grazie Presidente, penso che sia più interessante continuare con il dibattito. (L'oratore si rifiuta di rispondere a una domanda «cartellino blu» (articolo 162, paragrafo 8, del regolamento)) Stanislav Polčák (PPE). – Pane předsedající, děkuji mimo jiné za Vaši krásnou češtinu. Já bych chtěl poukázat na to, že Evropská unie je skutečně lídrem v oblasti rušení trestu smrti a v tomto smyslu je třeba ocenit její úsilí. Nebyly doposud předloženy žádné vědecké argumenty, které by hovořily pro to, že trest smrti má jakýkoliv odstrašující účinek pro lidi, kteří se dopouštějí hrdelních trestných činů. Tam žádný odstrašující účinek nebyl prokázán. Nikde také nestoupl počet těchto hrdelních zločinů, pokud byl trest smrt zrušen, to je, myslím, velmi podstatné, aby zde zaznělo. Byl bych rád, kdyby Evropská unie to své úsilí – od moratoria až po úplné zrušení trestu smrti bude ještě velmi dlouhá cesta – nevzdala. Nicméně tam, kde neuspěje, to znamená, pokud budou existovat stále státy, které trest smrti budou vykonávat, tak si myslím, že by bylo třeba trvat na nějakých minimálních standardech. Za prvé, je možné trest smrti ukládat pouze za úmyslný a násilný trestný čin, nikdy ne retroaktivně, vždy pouze osobám, které jsou starší osmnácti let, nikdy ne těhotným ženám, matkám novorozenců a duševně chorým osobám. Samozřejmě se musí opírat o přesvědčivé důkazy. Odsouzený by také měl mít právo na odvolání či žádat změnu trestu kdykoliv po jeho udělení. Zároveň bych chtěl na závěr svého vystoupení upozornit na to, že slovenský premiér Fico napsal v roce 1998 knihu Trest smrti. Já bych mu doporučil, aby se na ni znovu podíval, protože to, co v ní popisuje, tak mnohé z toho navrhuje uprchlíkům a bylo by dobré, aby se nad tím zamyslel. Ana Gomes (S&D). – Senhor Presidente, também eu subscrevo inteiramente o que disse a nossa Presidente da Subcomissão dos Direitos Humanos, Elena Valenciano. Com esta resolução, reafirmamos o nosso compromisso pelo combate à pena de morte globalmente, num mundo em que o Irão, a Arábia Saudita e a China encabeçam a lista dos piores. Mostramos também preocupação com a aplicação da pena capital por crimes de terrorismo e de tráfico de drogas em países onde não existem adequadas garantias processuais e onde a perseguição policial e judicial de suspeitos pode esconder motivações políticas, como na China, contra os uigures, no Paquistão, onde a moratória foi vergonhosamente levantada, ou na Guiné Equatorial, apesar de vinculada à Comunidade dos Países de Língua Portuguesa, para vergonha desta comunidade. Também chamamos a atenção para a cumplicidade de certos Estados-Membros na execução de penas capitais em países terceiros, através do apoio financeiro ao combate ao tráfico de droga, o que é inaceitável. Por isso, queremos que a União Europeia se concerte para garantir que fundos para o combate ao tráfico de droga em certos países só sejam facultados se o país a abolir a pena de morte — por uma questão de princípio, mas também porque estas políticas afetam desproporcionalmente os mais vulneráveis nas cadeias de tráfico. A União Europeia deve também mostrar-se firme e vigilante na proibição de exportação de drogas que possam ser usadas para a aplicação de penas capitais, mantendo a pressão sobre a sua indústria farmacêutica relativamente a novas drogas e práticas usadas em países terceiros, como os Estados Unidos da América. Τάκης Χατζηγεωργίου (GUE/NGL). – Κύριε πρόεδρε, μόλις προχτές, ανακοινώθηκε στη Σαουδική Αραβία ότι θα αποκεφάλιζαν ένα νέο και μετά θα τον σταύρωναν σε δημόσια θέα. Αυτό δεν αποτελεί μόνο προσβολή για τη Σαουδική Αραβία, αποτελεί προσβολή για όλους εμάς, που μπορεί να αντιτιθέμεθα, αλλά οι κυβερνήσεις μας και η Ευρωπαϊκή Ένωση, ουσιαστικά, δεν κάνουν τίποτα πέρα από ρητορείες. Στο Ιράν, κρεμούν ανθρώπους δημόσια, τους κρεμούν πάνω στους γερανούς, σε δημόσια θέα, αλλά την ίδια ώρα, η κυρία Mogherini επισκέφθηκε τον ηγέτη του Ιράν και δεν μπόρεσε να ψελλίσει δυο λέξεις για τις καταδίκες. Στάθηκε μόνο στα οικονομικά συμφέροντα που προκύπτουν, ένεκεν της άρσης των κυρώσεων εις βάρος του Ιράν. Άρα, αυτό που πρέπει να κάνουμε είναι να απαιτήσουμε από τους ηγέτες της Ευρωπαϊκής Ένωσης να αναφέρουν τις εν λόγω καταστάσεις στους ηγέτες αυτών χωρών, να το φωνάξουν. Και όταν ο κύριος Schulz επισκεφθεί αύριο το Ιράν, να μη σταθεί μόνον στα θέματα των συμφερόντων των οικονομικών, να αναφερθεί και σε αυτά, αλλά να «ψελλίσει» δυο κουβέντες για αυτή την αισχρή παραβίαση των ανθρωπίνων δικαιωμάτων. Και μια τελευταία φράση, οι Ηνωμένες Πολιτείες που εφαρμόζουν αυτή τη μέθοδο, μειώθηκε καθόλου το έγκλημα στις Ηνωμένες Πολιτείες; Anneliese Dodds (S&D). – Mr President, as many other speakers have already mentioned, this Saturday people all over the world will stand up against the death penalty. That includes in the UK, where support for the death penalty for the first time this year is below 50% – something I am very pleased to have noted. We all have to continue to condemn those countries that make the greatest use of the death penalty, and like other colleagues I single out here the case of Iran. I am very pleased that diplomatic relations between the EU and Iran are becoming normalised, but I am disturbed that we have not seen more public condemnation from the EU of the escalation in the use of the death penalty under President Rouhani. Lastly, I am also disappointed that none of my UK Conservative colleagues appear to be here in the Chamber for this debate. In the past they have often allowed their Group to have a free vote on death penalty resolutions or to abstain. I hope that policy will change this week in the face of the continuing massive use of the death penalty by many undemocratic regimes across the world. Edouard Martin (S&D). – Monsieur le Président, de manière quasi unanime, les parlementaires ici présents condamnent la peine de mort. La peine de mort est inhumaine, dégradante, barbare, nous ne le dirons jamais assez. De plus, contrairement à l'idée reçue, elle n'est pas dissuasive. Regardons le phénomène aux États-Unis, cela a été rappelé par plusieurs de mes collègues. Pourtant, la liste des pays qui tuent encore est longue. Chez nous, en Europe, la vigilance doit être de rigueur face à des populistes qui verraient la peine de mort comme solution à tous les maux de la société. Ailleurs, nous avons tous en mémoire le visage d'Ali Al—Nimr, ce jeune Saoudien de 21 ans, arrêté à Qatif, pour avoir pris part à une manifestation pour la démocratie. Je voudrais, ici, non pas décrire l'horreur du châtiment – elle est indescriptible – mais, au contraire, saluer l'espoir d'Ali, de cette jeunesse, de cette belle et forte jeunesse qui se manifeste et se mobilise pour l'avènement d'une société plus juste. En conclusion, puisque le représentant du Conseil est là, j'ai deux questions à lui poser. Le Conseil est-il prêt à se battre pour Ali, pour la démocratie, pour la vie, contre la barbarie? Le Conseil est-il prêt à s'imposer comme règle de négociation internationale le respect des droits de l'homme, le droit à la vie plutôt que la vente des armes? Csaba Molnár (S&D). – Elnök Úr, az Európai Közösség egyik legnagyobb emberi jogi vívmánya, hogy szerte Európában eltöröltük a halálbüntetést. Nem csak az Európai Unió tagállamaiban, hanem az Európai Unión kívüli európai országokban is. Külön fontos az a törekvése az Európai Közösségnek, hogy szerte a világon próbálja ezt terjeszteni, hogy próbálja elérni, hogy azok az országok Európán kívül, amelyek még használják a halálbüntetést, a jövőben azok is letérjenek erről az útról. A közelmúltban azonban belülről érte ezt a rendszert kihívás, ugyanis az Európai Unió egyik tagállamának, a magyar kormánynak a vezetője, Orbán Viktor miniszterelnök volt, aki bejelentette, hogy Magyarországon megvizsgálná az újbóli bevezetését a halálbüntetésnek. Ez elfogadhatatlan. Ez szembemegy mindazzal, amit Európáról gondolunk, ami az európai civilizációs örökséget jelenti számunkra. Az hogy ezzel szemben fel tudott lépni az Európai Közösség, nem csak az intézményeink, hanem a tagállamok is, az nem pusztán azt bizonyítja, hogy mennyire erősek ezek az értékek az Európai Unión belül, hanem azt is, hogy ha egy diktatúra felé haladó tagállammal szemben a lehető legkeményebben lépünk fel, akkor az a tagállami kormány meg fog hátrálni, ahogy az Orbán-kormány is meghátrált a halálbüntetés ügyében. Pytania z sali Jaromír Štětina (PPE). – Pane předsedající, za dobu úřadování tzv. umírněného íránského vůdce Rúháního bylo oběšeno více než dva tisíce lidí. Podle Amnesty International jen v první polovině letošního roku bylo popraveno sedm set lidí a očekává se, že jejich počet do konce roku přesáhne tisíc. Je to na světě největší počet poprav na hlavu. Koncem týdne odlétá předseda Parlamentu Schulz do Teheránu. Vážený pane předsedo Schulzi, žádám Vás, abyste jako představitel Evropy při tvorbě nukleárního dealu s Íránem nezapomínal na lidská práva. Doru-Claudian Frunzulică (S&D). – Mr President, I am very concerned by the fact that, in opposition to the general trend of recent decades, an increasing number of countries have enacted laws permitting the death penalty for drug-related offences. I therefore strongly support the call on the Commission to mainstream the campaign to abolish the death penalty in new foreign policy and external relations, and to have talks with third countries that are responsible for a significant rise in the number of executions or for restarting executions. The death penalty is the ultimate cruel, inhumane and degrading punishment, which violates the right to life as enshrined in the Universal Declaration of Human Rights, and an act of torture unacceptable to states respecting human rights. We need to stick to our strong position against the death penalty, establishing a universal moratorium with a view to the global abolition of capital punishment as a key objective of the Union's human rights policy. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε Πρόεδρε, όλα τα κράτη μέλη της Ευρωπαϊκής Ένωσης έχουν πλέον καταργήσει τη θανατική ποινή, καθώς η κατάργησή της αποτελούσε προϋπόθεση για την ένταξή τους στην Ευρωπαϊκή Ένωση. Η θανατική ποινή, όμως, συνεχίζει να εφαρμόζεται σε χώρες όπως οι Ηνωμένες Πολιτείες, η Κίνα και σε πολλά κράτη του μουσουλμανικού κόσμου, όπως η Σαουδική Αραβία και το Ιράν. Το δικαίωμα στη ζωή δεν θα πρέπει να αφαιρείται από κανένα και με κανένα τρόπο. Οι ποινές που επιβάλλονται σε κάποιο κατηγορούμενο, κατόπιν δίκαιης δίκης, πρέπει να έχουν, αφενός, σωφρονιστικό και αφετέρου, αποτρεπτικό χαρακτήρα. Με βάση αυτές τις αρχές, είναι απαράδεκτη η στάση συγκεκριμένων κυβερνήσεων, οι οποίες προτείνουν ανοικτά ή συγκαλυμμένα την επαναφορά της θανατικής ποινής, αμφισβητώντας έτσι το σεβασμό της ανθρώπινης αξιοπρέπειας και τα ανθρώπινα δικαιώματα. Πρέπει, όμως, για συγκεκριμένα ειδεχθή εγκλήματα ή αδικήματα, να επιβάλλονται βαρύτατες ποινές, οι οποίες θα έχουν παραδειγματικό και αποτρεπτικό χαρακτήρα, χωρίς όμως να φτάνει κανείς στην επιβολή της εσχάτης των ποινών, που είναι η επιβολή της θανατικής ποινής. Τάσσομαι, λοιπόν, υπέρ της παύσης της θανατικής ποινής σε ολόκληρο τον κόσμο. Κώστας Χρυσόγονος (GUE/NGL). – Κύριε Προέδρε, η θανατική ποινή προσβάλλει την αξία του ανθρώπου, μετατρέποντας τον κατάδικο σε αντικείμενο, με σκοπό τον παραδειγματισμό και ακυρώνει την ίδια την έννοια των δικαιωμάτων του ανθρώπου, αφού τερματίζει πρόωρα την ανθρώπινη ιδιότητα. Γι' αυτό, άλλωστε, η θανατική ποινή έχει απαγορευθεί, σύμφωνα με το Δεύτερο Πρωτόκολλο του Διεθνούς Συμφώνου του Οργανισμού Ηνωμένων Εθνών για τα ατομικά και πολιτικά δικαιώματα, όπως και με σειρά άλλων κειμένων του διεθνούς δικαίου. Η Ευρωπαϊκή Ένωση θεμελιώνεται πάνω στις αξίες της προστασίας της ανθρώπινης αξιοπρέπειας και των ανθρώπινων δικαιωμάτων και αποσκοπεί στην προώθηση αυτών ακριβώς των αξιών, σύμφωνα με τα άρθρα 2 και 3 της ιδρυτικής της Συνθήκης. Συνεπώς, η Ένωση οφείλει να προωθήσει, με μεγαλύτερη ενεργητικότητα, την κατάργηση της θανατικής ποινής στις χώρες με τις οποίες συναλλάσσεται σε οικονομικό και πολιτικό επίπεδο. Πρέπει να πράξουμε ό,τι χρειάζεται για να τερματιστεί οριστικά αυτή η βαρβαρότητα. Igor Šoltes (Verts/ALE). – Torej gre za temo, na katero moramo biti ves čas zelo pozorni. Odprava smrtne kazni je civilizacijski dosežek, ki ga moramo braniti za vsako ceno. In tu je Evropska unija lahko zelo ponosna, ker s tem branimo absolutno pravico do življenja. Države, ki imajo smrtno kazen, imajo seveda na nek način ravnanja, katera so vredna vsakega našega obsojanja. In mislim, da tudi Evropska unija in Evropski parlament, ki lahko z državami, ki imajo smrtno kazen, uveljavljata tako imenovan politični pritisk, ta politični pritisk tudi stopnjuje. In mislim, da je prav, da ko se tudi Evropska unija pogaja z državami o različnih trgovinskih sporazumih, ki imajo smrtno kazen, da na to še posebej opozori kot močan argument, da se s takimi državami trgovinski sporazumi ne podpisujejo. Gerard Batten (EFDD). – Mr President, the oral question asks the Council to use its power to pressurise those countries that still have the death penalty to abolish it. If only the Council would reply that it is not doing anything because it is none of its business. The EU has no right to tell civilised countries that they should not execute the worst of their criminals – and I mean criminals and not political opponents. I cannot think of a single reason why British criminals, such as the Moors murderers, the Yorkshire Ripper and Robert Black, the child murderer, should not pay for their crimes with their lives. If a referendum were held in England tomorrow on the return of the death penalty, it is my guess that the British people would vote for it, and I certainly would. I hope that those civilised countries that do have the death penalty will tell the EU to mind its own business. Przewodniczący. – Zanim udzielę Panu głosu, chciałbym tylko wyjaśnić wszystkim Paniom i Panom Posłom, którzy zgłaszają się do tej procedury, iż zgłoszenie takie może być uwzględnione przez przewodniczącego Parlamentu, zanim zacznie się debata w tym punkcie, a więc osobom, które zgłaszają się już w trakcie trwania debaty, niestety nie mogę udzielić głosu. Andrzej Grzyb (PPE). – Panie Przewodniczący! Każdego roku odbywamy tę debatę. Z jakiego powodu? Dlatego, że uważamy, że każdy człowiek ma prawo do życia. To prawo jest podstawowym prawem człowieka. Ono wynika z godności ludzkiej, ono wynika z prawa naturalnego. Cywilizacja europejska przeszła ten okres, kiedy kara śmierci była tu stosowana, choć jeszcze są kraje w Europie, które tam karę stosują. Ale też ja pochodzę z kraju, w którym swego czasu – ponad dwadzieścia pięć lat temu – wprowadziliśmy moratorium, a następnie zlikwidowaliśmy tę karę śmierci. Pytanie zawsze jest, czy mamy instrumenty, aby znieść tę karę śmierci we wszystkich krajach? To oczywiście jest proces. Nigdy nie jest to proces łatwy, zawsze są poważne argumenty stron, z którymi rozmawiamy, że tej kary śmierci nie chcą znieść: bo to terroryzm, bo tradycja, bo to jest odstraszanie od przestępstwa. Jednak wydaje się, że słowa też mają swoją moc. Mamy wiele rezolucji, które zostały tu przyjęte, które zdecydowały o tym, że ludzie skazani na karę śmierci ze względów na przykład politycznych zostali od tej kary wyzwoleni, że żyją. I to jest również element naszej polityki prowadzonej między innymi w Parlamencie Europejskim. Caterina Chinnici (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, l'abolizione della pena di morte è una delle grandi conquiste dell'Europa, ma ancora oggi, a fronte delle centinaia di esecuzioni registrate nell'ultimo anno in oltre venti paesi è un obiettivo, una missione da portare avanti con determinazione nel resto del mondo. Il rispetto della dignità, il rispetto della vita sono valori universali che abbiamo il dovere di diffondere con tutti i mezzi pacifici e legittimi a nostra disposizione facendo pressione sui governi con eguale rigore nei confronti di tutti i paesi e valutando le misure generali e particolari più efficaci per promuovere una riforma delle legislazioni e nel frattempo bloccare l'esecuzione delle sentenze non ancora eseguite, favorirne la modifica, evitare che siano pronunciate nuove sentenze di condanne a morte. È una questione di coerenza e non dobbiamo temere che il nostro doveroso impegno contro la pena di morte possa essere visto come un'ingerenza indebita o una forma per così dire di imperialismo culturale. Sulla pena di morte, che non è certo giustizia, non può esserci alcuna tolleranza. Karol Karski (ECR). – Panie Przewodniczący! Życie ludzkie jest najwyższą wartością, z tym, że myślę, że należy wziąć pod uwagę, iż mamy do czynienia z różnymi sytuacjami, w których dochodzi do orzeczenia kary śmierci. We wszystkich przypadkach jesteśmy przeciw. Natomiast tak jak to słusznie wskazano w trakcie debaty, w przypadku morderstwa, w przypadku najcięższych przestępstw prawo międzynarodowe dopuszcza taką sytuację, choć staramy się, aby państwa sukcesywnie rezygnowały z tego swojego antycznego, przeszłego uprawnienia. Teraz mamy do czynienia z drugą jeszcze sytuacją orzekania kary śmierci za takie czyny jak cudzołóstwo, przestępstwa polityczne, zmiana religii, handel narkotykami. Te czyny, choć te wyroki śmierci, choć ubrane w formę wyroków sądowych, są zbrodniami sądowymi. Nie powinniśmy mieć wątpliwości, że konkretni ludzie, którzy wnioskują o te wyroki, którzy je orzekają, którzy je wykonują, są przestępcami ubranymi w togi sędziowskie. Po II wojnie światowej niemieccy nazistowscy prokuratorzy, sędziowie także stoję stanęli przed sądem. Uważam, że należy takich sędziów orzekających wyroki śmierci za cudzołóstwo, przestępstwa polityczne, zmiany religii, handel narkotykami identyfikować i co najmniej wpisać na czarną listę, o ile nie sądzić w możliwych sytuacjach na zasadzie jurysdykcji uniwersalnej. Lynn Boylan (GUE/NGL). – Mr President, I welcome the discussion on the death penalty as it is an opportunity for us to recognise European countries' longstanding opposition to capital punishment. But I am here tonight to ask you to spare a thought for Ibrahim Halawa, an Irish teenager and the only EU citizen who has been held in an Egyptian prison since August 2013, who currently faces the death penalty. His crime was to exercise his freedom of expression by attending a protest. Amnesty has deemed him a prisoner of conscience and his imprisonment is, in fact, in contravention of Article 2 of the Euro-Mediterranean Agreement. So, while I welcome the comment from Mr Schmit tonight that the European Council is vocal on the death sentence, I would like to say that actions speak louder than words. Egypt is ranked seventh for executions, and only last week opposed a UN motion to prohibit the death penalty. It is now time for the European Union and the Irish Government to act on Egypt and to put an end to cases like that of Ibrahim Halawa, languishing in jail awaiting a death sentence. Fabio Massimo Castaldo (EFDD). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, il 2 ottobre è stata la Giornata mondiale contro la pena di morte. L'ennesima giornata triste, anche perché purtroppo ci tocca constatare che gode sempre di ottima salute nel club degli amici in cui vi è la degradazione di quel crimine contro l'umanità chiamata pena di morte. Ci sono iscritti i civilissimi amici dell'Europa, come gli Stati Uniti e il Giappone. Ci sono anche i nostri alleati strategici, l'Arabia Saudita, l'Egitto, il Pakistan, c'è la Bielorussia che sta anch'essa in Europa a due passi da noi, e spesso si usa questa terribile degradazione morale ed etica per punire gli oppositori politici, per punire, quindi, in buona sostanza, il diritto di fare opposizione. Anche il trattato sul nucleare con l'Iran, che da noi è salutato con favore non deve ridursi all'ennesimo via libera agli investimenti, al commercio selvaggio, ma deve essere invece uno strumento cardine per avere un approccio costruttivo ed avere avanzamenti sul tema dei diritti umani, perché quasi 700 condanne a morte sono accadute proprio in Iran e non parliamo delle 1 200 e oltre in Cina, che da sempre è vista come grande partner commerciale. Quante cose potremmo fare se usassimo il commercio e l'economia come strumento per rinforzare i diritti umani e non viceversa. Che l'Europa torni a fare l'Europa, che combatta questa vergogna e che pronunci l'unica condanna a morte giusta, quella contro la pena di morte stessa. Ruža Tomašić (ECR). – Gospodine predsjedniče, Europa ima svoj stav o smrtnoj kazni i on je gotovo jednoglasan. Sretna sam što su naša društva nadišla ovu zastarjelu metodu te se i prema najtežim zločincima danas ponašamo kako to i dolikuje ljudima čiju je civilizaciju oblikovalo kršćanstvo. Smatram kako takav europski stav o smrtnoj kazni trebamo promovirati diljem svijeta, naročito u odnosima s onim trećim zemljama s kojima nas povezuju snažna trgovinska, diplomatska ili vojna partnerstva. No, pritom uvijek moramo imati na umu kulturološke razlike i u ovom delikatnom političkom trenutku birati sredstva kojima ćemo postići svoje ciljeve, jer smrtnoj kazni nije mjesto u 21. stoljeću. (Koniec pytań z sali) Nicolas Schmit,
président en exercice du Conseil
. – Monsieur le Président, je pourrais simplement conclure ce qui vient d'être dit, à savoir que la peine de mort n'a pas sa place au vingt-et-unième siècle. En effet, je vous remercie pour un engagement très large et très décidé contre la peine de mort. Cet engagement, c'est aussi un message très clair qu'il faudra donner aux pays qui ne sont pas encore arrivés, en fait, au vingt-et-unième siècle, comme vous l'avez dit. Il n'y a pas de solution facile. Il est clair que, à chaque occasion, il faut utiliser la persuasion. Il faut en parler, il faut aussi mobiliser nos sociétés civiles, nos organisations non gouvernementales pour attaquer, effectivement, cette pratique d'un autre temps. L'opinion publique internationale peut jouer un rôle important, et je pense, notamment, à tout ce qui a été fait aux Nations unies. Bien sûr, c'est un processus trop long parce que, entre-temps, des milliers de personnes sont exécutées, mais je pense que ce débat montre que l'Europe, sur ce plan, est fidèle à ses valeurs. Ces valeurs, il faut les faire entendre aux pays qui ne les partagent pas. D'ailleurs, nous le faisons en inscrivant le principe des droits de l'homme dans les différents accords que nous concluons avec des partenaires. Mais nous devons aussi être réalistes. Nous ne pouvons pas maintenant bloquer ou punir, en refusant tout accord avec des pays qui pratiquent la peine de mort, parce que cela ne les changerait pas. Ce sera plutôt à travers le dialogue mais aussi à travers des signaux très clairs qu'on les fera changer. Je reste optimiste quant au fait qu'un jour ils arriveront aussi au vingt-et-unième siècle. Przewodniczący. – Otrzymałem siedem projektów rezolucji złożonych zgodnie z art. 110 ust. 2 Regulaminu. Zamykam debatę. Głosowanie odbędzie się w czwartek 8 października 2015 r. Oświadczenia pisemne (art. 162) Hugues Bayet (S&D),
par écrit
. – D'après Amnesty International, 607 exécutions et 2 466 condamnations à mort ont été enregistrées dans 22 pays en 2014. Et pourtant, selon l'ONG, rien ne prouve que l'effet dissuasif de la peine de mort soit plus important que celui de la peine d'emprisonnement sur les actes criminel. Mais avant tout, la peine de mort est contraire aux valeurs européennes et au droit européen. La charte des droits fondamentaux de l'UE interdit explicitement la peine de mort (article 2). À l'heure où certains pays vont jusqu'à envisager la réintroduction de la peine de mort, y compris à l'intérieur du continent, il est du devoir de l'UE de rappeler sa condamnation sans appel de la peine de mort et le but ultime d'une abolition totale au niveau mondial. Je ne peux évidemment qu'appuyer cette résolution en phase avec le respect des droits de l'homme et de la dignité humaine. Bogdan Andrzej Zdrojewski (PPE),
na piśmie
. – Uzupełniając debatę nad pytaniem ustnym dotyczącym kary śmierci, przypominam o wysiłkach Parlamentu Europejskiego, również w ramach aktywności Delegacji ds. stosunków z Białorusią, której przewodniczę. Wysiłki te są skierowane do władz Białorusi, a dotyczą moratorium na wykonywanie kary śmierci, które byłoby pierwszym krokiem do trwałego zniesienia tej kary. Białoruś jest ostatnim państwem w Europie, które wciąż wykonuje karę śmierci. Od 2010 r. przeprowadzono na Białorusi egzekucję 10 osób, w samym 2014 r. przeprowadzono trzy egzekucje, a w dniu 18 marca 2015 r. wydano kolejny wyrok śmierci. 14.   Ευρωπαϊκή διαδικασία μικροδιαφορών και διαδικασία έκδοσης ευρωπαϊκής διαταγής πληρωμής (συζήτηση) Przewodniczący. – Kolejnym punktem porządku dnia jest sprawozdanie sporządzone przez Lidię Joannę Geringer de Oedenberg w imieniu Komisji Prawnej w sprawie wniosku dotyczącego rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady zmieniającego rozporządzenie (WE) nr 861/2007 Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 11 lipca 2007 r. ustanawiające europejskie postępowanie w sprawie drobnych roszczeń oraz rozporządzenie (WE) nr 1896/2006 Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 12 grudnia 2006 r. ustanawiające postępowanie w sprawie europejskiego nakazu zapłaty (COM(2013)0794 – C7-0414/2013 – 2013/0403(COD)) (A8-0140/2015). Lidia Joanna Geringer de Oedenberg,
sprawozdawczyni
. – Panie Przewodniczący! Wraz ze wzrostem handlu transgranicznego w Unii Europejskiej coraz pilniejsza stała się konieczność zapewnienia skutecznych i szybkich mechanizmów dochodzenia roszczeń, zarówno klientów indywidualnych, jak i małych i średnich przedsiębiorstw, jako środka na rzecz wsparcia ich działalności gospodarczej. Proponowana nowelizacja europejskiego postępowania w sprawie tzw. drobnych roszczeń zakłada podniesienie kwotowego progu roszczeń z 2000 do 5000 euro i ma na celu przede wszystkim uproszczenie procedur rozstrzygania sporów transgranicznych w sprawach cywilnych i handlowych, skracając czas trwania postępowania sądowego średnio z ponad 2 lat do 5 miesięcy oraz ograniczając koszty o 40%. Podwyższenie progu kwotowego w postępowaniach spornych dodatkowo znacznie rozszerzy potencjalne grono osób indywidualnych, jak i małych i średnich przedsiębiorstw mogących skorzystać z tej nowej uproszczonej drogi dochodzenia swoich roszczeń. Cieszę się jako główny negocjator z ramienia Komisji Prawnej Parlamentu Europejskiego, że po półtorarocznych debatach z Radą w finale łotewskiego przewodnictwa udało się wynegocjować rozwiązanie, które teraz – podczas czwartej od rozpoczęcia prac nad dokumentem prezydencji, luksemburskiej – zostanie poddane pod głosowanie Parlamentu Europejskiego. Jestem przekonana, że nowa procedura dochodzenia roszczeń transgranicznych pomoże obywatelom skutecznie, szybko i tanio dochodzić swoich praw. Sprawa tak naprawdę tyczy miliardów euro w skali całej Unii Europejskiej, na które składają się małe kwoty, których dotąd nie opłacało się dochodzić, gdyż koszty sądowe i obsługi prawnej często je przewyższały. Skutkiem był rozkwit firm notorycznie i bezkarnie oszukujących klientów. Nowa uproszczona procedura przewiduje ponadto rozpatrywanie spraw w trybie administracyjnym bez konieczności zatrudniania adwokata i bez potrzeby udawania się do innego kraju, gdyż ewentualne przesłuchania odbędą się na przykład za pośrednictwem wideokonferencji, telekonferencji lub innej komunikacji na odległość; daje możliwość uiszczania opłat sądowych przelewem lub kartą (a nie jak to często dotąd miało miejsce w okienku w sądzie); nie wymaga tłumaczenia wszystkich dokumentów na inny język – teraz wystarczą ich oryginały, a tylko krótki opis sprawy będzie musiał być przetłumaczony. Koszty dochodzenia transgranicznego nie będą mogły być wyższe niż koszty sądowe w podobnej sprawie we własnym kraju i nie będą mogły być dysproporcjonalne do kwoty roszczenia. W pierwotnej propozycji, którą negocjowałam z Radą, był pomysł, by procedurą objąć też pewne aspekty prawa pracy, co w dobie powszechnej mobilności pracowników Unii Europejskiej wydawałoby się naturalne. Niestety opór w Radzie był nie do pokonania, niemniej jednak osiągnięty kompromis obejmuje klauzulę rewizyjną, zarówno w kwestii możliwości podniesienia progu kwotowego roszczeń, jak i dalszego rozszerzania zakresu procedury o kwestie związane z wynagrodzeniem za pracę. Myślę, że wraz z wdrożeniem tej nowej uproszczonej procedury (co nastąpi najpóźniej 16 miesięcy po wejściu w życie rozporządzenia) wstąpienie na drogę sądową w sporach transgranicznych będzie w końcu opłacalne, a wraz z nim, mam nadzieję, nastąpi koniec masowego i bezkarnego oszukiwania klientów. Na koniec pragnę podziękować za bardzo dobrą współpracę wszystkim sprawozdawcom cieniom, sekretariatowi komisji JURI, przedstawicielom Rady i Komisji Europejskiej, moim doradcom i asystentom. Do osiągnięcia kompromisu, za co bardzo dziękuję, przyczynili się szczególnie poseł kontrsprawozdawca Daniel Boudin, z Komisji Europejskiej Michael Shotter i Jacek Garstka, z łotewskiej prezydencji minister sprawiedliwości Dzintars Rasnačs, a także Ilze Lepiksone,Vita Sliede i Barbara Mekel. Dziękuję też za wielkie zaangażowanie w mojej pracy parlamentarnej Alexandrowi Keys, Lindzie Moldovan i Annie Czerwoniec. Věra Jourová,
Member of the Commission
. – Mr President, every day citizens and businesses conclude cross-border transactions or enter into cross-border civil-legal relations benefiting from the European single market. But things may go wrong. Products may be faulty or services may not be delivered. In such situations people need to be able to assert and enforce their rights. The European small claims procedure offers a uniform procedure to enforce rights in a cheaper and faster way. The current system has been operational for five years. We have assessed it and identified its shortcomings. Now is the time for improvement. I would like to thank Ms Geringer de Oedenberg, the rapporteur, as well as all the shadow rapporteurs for their cooperation on this dossier. It was not easy to come to a meaningful compromise so speedily. The Commission's objective was to modernise the small claims procedure. We proposed extending its application to claims of up to EUR 10 000, paying close attention in particular to the needs of small and medium-sized enterprises. The final compromise sets the limit at EUR 5 000. Currently it is only EUR 2 000, so this is a significant improvement. I know that some of you would have welcomed it if employees' claims could have been included in the scope of the regulation. We agreed that we would come back to this issue in the future after having analysed the practical needs in this respect. The overarching priority for the Commission in these negotiations has been to improve effective access to justice for more EU citizens. The level of court fees plays a key role in this regard. Citizens must not be discouraged from effectively enforcing their rights. The prohibition of disproportionate court fees, which is included in the compromise text, is a step forward. We will monitor its implementation and application in the interest of citizens. More generally, the Commission will support the practical application of the revised regulation through awareness raising and the wide dissemination of information. Daniel Buda,
în numele grupului PPE
. – Domnule președinte, doamnă comisar, doamnelor și domnilor colegi, îi mulțumesc în primul rând doamnei raportor Geringer de Oedenberg pentru buna colaborare, doamnei comisar Jourová pentru excelenta cooperare, dar și tuturor colegilor implicați în elaborarea acestui raport. O justiție europeană are nevoie de un spațiu juridic unic european, iar o justiție eficientă are nevoie de proceduri simplificate. Cetățenii Uniunii Europene vor fi beneficiarii unei proceduri simplificate pentru soluționarea litigiilor transfrontaliere cu o valoare de până la 5 000 de euro. Barierele naționale nu vor mai constitui un obstacol în materie judiciară pentru persoanele fizice și în special pentru IMM-uri. Mijloacele electronice de comunicare și de plată la distanță vor deveni instrumente eficiente, la îndemâna părților interesate, iar definiția cauzelor cu caracter transfrontalier a cunoscut o extindere, dar și precizări importante. Taxele judiciare de timbru vor trebui stabilite într-un cuantum rezonabil și proporțional cu valoarea cererii, astfel încât să nu devină prohibitive pentru cetățeni. Buna-credință în executarea contractelor civile și comerciale va fi și mai energic protejată, iar securitatea juridică a circuitului comercial va fi garantată. Este important, astfel, să asigurăm condiții echitabile pentru creditor, cât și pentru debitor pe întreg teritoriul Uniunii Europene, ca și o consecință a apartenenței la același spațiu juridic. Statele membre au însă obligația de a implementa prezentul regulament, urmând ca, la nivel național, această procedură să devină realitate. Regret faptul că nu s-a reușit extinderea domeniului de aplicare a acestui regulament în materia dreptului muncii, astfel încât cetățenii europeni care au prestat o activitate în baza unui contract individual de muncă să aibă posibilitatea de a folosi acest instrument simplificat pentru recuperarea drepturilor salariale de la angajatorii rău-platnici. În mod cert, am fi avut de-a face atât cu o reducere a muncii la negru, cât și cu o diminuare considerabilă a evaziunii fiscale. Sunt convins însă că, în viitorul apropiat și rezonabil, atât Comisia, cât și Consiliul, împreună cu Parlamentul vor găsi o soluție eficientă în acest sens. Ангел Джамбазки,
от името на групата ECR
. – Г-н Председател, искам да благодаря на колегата Герингер де Оденберг за доклада и за постигнатия компромисен вариант, който аз и моите колеги от групата на Европейските консерватори и реформисти подкрепихме в комисията JURI. Още през месец юли 2011 г. бе приет инструмент с искове за малък материален интерес, целящ да подобри и опрости процедурите по гражданските и търговските дела. Според този инструмент Комисията трябва да представи на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет подробен доклад за преглед на функционирането на европейската процедура, което наложи прегледа на съществуващия регламент. Целта на този преглед бе да направи съществуващия инструмент по-привлекателен и полезен за европейските граждани, които все по-често влизат във финансови взаимоотношения с трансграничен характер, благодарение на функционирането на европейския свободен пазар. Смятам, че с общи усилия успяхме да постигнем тази цел. Приветствам решението да се увеличи таванът на стойността на исковете от 2 000 до 5 000 евро за граждански и търговски дела с трансграничен характер. Това ще осигури ефективна защита на европейските граждани и малките и средни предприятия. Подкрепям останалите предложения, които смятам, че допринасят за подобряването на инструмента и по-голямата му приложимост на практика. António Marinho e Pinto,
em nome do Grupo ALDE
. – Senhor Presidente, quero, em nome do meu grupo, congratular-me com o trabalho desenvolvido pela senhora relatora e permito-me lembrar que a iniciativa de atualizar este regulamento pertenceu precisamente ao meu grupo político, o ALDE, em 2011, através da antiga deputada Diana Wallace. O regulamento do Parlamento Europeu e do Conselho que estabelece um processo europeu para ações de pequeno montante destina-se a simplificar e acelerar as ações de pequeno montante em casos transfronteiriços, bem como reduzir as respetivas despesas processuais, sempre com o intuito específico de ajudar os consumidores e as pequenas e médias empresas a intentarem a suas ações garantindo, assim, o acesso à justiça de uma maneira mais célere e fácil. Tal objetivo não se pode perder no emaranhado da burocracia de Bruxelas que deixa, as mais das vezes, cidadãos e pequenas empresas perdidos na complexidade procedimental. Lembro, ainda, que este trabalho de simplificação e aproximação dos cidadãos e empresas à justiça se insere num trabalho mais amplo relacionado com a iniciativa do ALDE de legislar melhor. O processo europeu para ações de pequeno montante só poderá ter êxito se chegar ao conhecimento dos consumidores, das empresas, dos órgãos jurisdicionais e das associações de aconselhamento. Os dados citados pela Comissão mostram que 86 % dos cidadãos e quase metade dos órgãos jurisdicionais nunca ouviram falar deste processo. É preciso também ter em atenção as custas, reduzi-las e aumentar a rapidez de decisão, sobretudo dos órgãos jurisdicionais. Jiří Maštálka,
za skupinu GUE/NGL
. – Pane předsedající, dnes, jak bylo řečeno, projednáváme novelu tzv. evropského řízení o drobných nárocích. Řízení je upraveno jako alternativa pro běžné sporné řízení podle občanského soudního řádu. Jeho cílem je zejména pomoc spotřebitelům při uplatňování jejich práv v přeshraničních sporech a zlepšení přístupu k právní ochraně pro malé a střední podniky při vymáhání menších pohledávek. Novela nařízení má odstranit některé problémy, s nimiž se řízení potýkalo od počátku své existence, tedy od roku 2009, a to zejména: za prvé, stanovení limitu pro soudní poplatky, jejichž výše často odrazovala spotřebitele od použití tohoto řízení, za druhé, malé a střední podniky omezoval pro změnu limit 2 000 EUR, jelikož pouze nízké procento jejich přeshraničních pohledávek se vešlo do tohoto limitu. Výsledek trialogu podle mě představuje vyvážený kompromis, který reaguje na praktické potřeby účastníků řízení a usnadňuje účinný přístup ke spravedlnosti pro spotřebitele a malé a střední podniky. Děkuji paní zpravodajce a všem stínovým zpravodajům, sekretariátu našeho výboru za odvedenou práci a návrh podporuji. Laura Ferrara,
a nome del gruppo EFDD
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, spesso cittadini, piccole e medie imprese rinunciano a far valere i loro diritti in giudizio per i costi e le complicazioni di un procedimento giudiziario transfrontaliero. La riforma del procedimento sulle controversie di modesta entità aveva come obiettivo proprio quello di semplificare e ampliare ulteriormente le modalità di accesso alla giustizia. Un obiettivo ambizioso che condividiamo. La proposta della Commissione era già apprezzabile, la commissione JURI, con l'unica eccezione dei limiti fissati per il valore della controversia, ha ulteriormente migliorato il testo prevedendo anche adeguate garanzie giurisdizionali nei confronti dei cittadini, in particolare quelli sprovvisti di mezzi economici adeguati. Il testo che è uscito dal trilogo però costituisce purtroppo un passo indietro. Non condividiamo il tetto di 5 000 euro al valore delle controversie e la soppressione dell'emendamento che prevedeva una soglia minima di reddito al di sotto della quale una parte non è tenuta a pagare le spese di giudizio. Infine, il testo del trilogo appare contorto, in antitesi all'idea stessa di semplificare, probabilmente un'occasione persa per garantire il diritto alla giustizia dei cittadini e al tempo stesso alleggerire il carico di giudizi ordinari pendenti nei tribunali d'Europa. VORSITZ: ULRIKE LUNACEK Vizepräsidentin Gilles Lebreton,
au nom du groupe ENF
. – Madame la Présidente, ce texte a le mérite de favoriser le règlement des litiges transfrontaliers inférieurs à 5 000 euros en matière civile et commerciale, mais il connaîtra probablement le même échec que son prédécesseur, qui poursuivait le même objectif pour les litiges inférieurs à 2 000 euros. L'Union européenne n'arrive pas à organiser une justice de proximité, parce que, dans l'esprit des Européens, la justice est une affaire nationale. En outre, elle n'accorde pas toujours à la justice le respect qu'elle mérite. J'en veux pour preuve son actuel projet de doublement du nombre des juges de la Cour de justice qu'elle tente de faire passer en force en violation de l'article 257 du traité FUE et de l'article 63 de notre règlement et au mépris de notre procédure parlementaire. La vérité qu'elle cherche à dissimuler, c'est que ce doublement ne correspond à aucune nécessité, comme des juges de la Cour l'ont eux-mêmes avoué. Honte à l'Union européenne qui s'apprête à distribuer des places inutiles et grassement payées, sans égard pour les millions d'Européens qui souffrent, victimes de sa politique d'austérité ultralibérale! Adam Szejnfeld (PPE). – Pani Przewodnicząca! Pragnę pogratulować Pani Sprawozdawczyni i wszystkim zaangażowanym w negocjacje dobrego wyniku prac nad reformą procedury małych roszczeń. Wprowadzone zmiany doprowadzą bowiem między innymi do dwóch ważnych efektów. Po pierwsze procedura stanie się bardziej powszechna i znana, po drugie bardziej atrakcyjna dla obywateli i małego biznesu w Unii Europejskiej. Najważniejsze rozwiązania to po pierwsze podniesienie górnego limitu roszczeń do 5000 euro oraz po drugie zobligowanie sądów do korzystania z nowoczesnych technologii komunikacji. Te zmiany zwiększą więc atrakcyjność rozwiązania, jednocześnie zmniejszą koszty jego stosowania także przez uczestników postępowania. Ograniczy to zatem między innymi koszty podróży i uczestnictwa w rozprawie stron. Dzięki temu instrument ten ma szansę stać się bardziej dostępny i chętniej wykorzystywany w Europie. Z tego powodu powinien stać się narzędziem, które pozytywnie wpłynie na likwidację luki prawnej – luki w dostępie wymiaru sprawiedliwości w sprawach transgranicznych. Obecnie bowiem wielu przedsiębiorcom i obywatelom nie opłaca się dochodzić swoich praw głównie ze względu na zbyt wysokie koszty w stosunku do wartości roszczenia. Teraz najważniejszą sprawą powinno być promowanie tej procedury. Tworzymy bowiem bardzo ciekawy instrument, o którym niestety niewiele osób wie. Może to zwiększyć także chęć prowadzenia działalności gospodarczej w innych krajach także przez małe firmy. Zmiana może bowiem zlikwidować obawę przed ewentualnym dochodzeniem swoich praw przed sądem, nawet gdy kwota, o którą chodzi, jest relatywnie niska. Z tych powodów powinno się promować to rozwiązanie i poprzez Komisję Europejską i państwa członkowskie. Sergio Gaetano Cofferati (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, Commissario, questo regolamento rappresenta un importante strumento a disposizione dei cittadini e delle piccole e medie imprese e le modifiche su cui si è trovato un accordo tra le Istituzioni europee sono positive perché ne migliorano l'efficacia e ne allargano il campo di applicazione, fissando anche un percorso possibile di ulteriori passi in avanti nel futuro. Risultato importante per il Parlamento, dicevo, perché ottiene miglioramenti sul tema di procedure sempre più efficaci a disposizione di cittadini ed imprese, procedure che sono implementabili in tutta l'Unione europea. Questo si aggiunge ai passi in avanti su questa grande sfida compiuti nella scorsa legislatura, per esempio sul tema del sequestro conservativo dei beni di debitori, grazie all'impegno ancora una volta del Parlamento. Questi temi possono sembrare minori, ma sono essenziali per creare nei cittadini la percezione reale di essere parte di un cammino e di una comunità, parte di un progetto comune e per migliorare le loro condizioni di vita materiali in un ambiente in cui lo spostamento, i rapporti e le attività transfrontaliere sono all'interno dell'Unione europea sempre più frequenti, così come sono sempre più frequenti casi giudiziari che hanno effetti e implicazioni per coloro che lavorano tra un paese e l'altro. Adesso bisogna implementare queste norme, a partire proprio dall'esigenza di dare ulteriori risposte ai bisogni dei transfrontalieri. Bernd Kölmel (ECR). – Frau Präsidentin! Wir von der ECR-Fraktion haben klare Vorstellungen davon, wie wir uns diese EU vorstellen. Wir bezeichnen uns als EU-kritisch, aber kritisch im positiven Sinne, das heißt, wir wollen eine gut funktionierende EU. Da gibt es Vieles zu kritisieren, weil wir grundsätzlich der Meinung sind, dass sich die EU auf die Dinge begrenzen muss, wo sie einen Mehrwert schaffen kann. Aber in diesem Fall können wir freudig sagen: Das ist so ein Fall. Denn mit dem vorgesehenen Verfahren werden Standards geschaffen, es werden Dinge vereinheitlicht, die ansonsten bei nationalen Regelungen für die betroffenen Privatmenschen, aber auch für die Firmen bisher große Probleme bedeutet haben. Hier haben wir einen wunderbaren Fall, wo die EU einen Mehrwert schaffen kann. Wir begrüßen es ausdrücklich, dass man sich hier dazu hat durchringen können, zum einen die Streitwerte anzuheben, um die es bisher ging, und dass man die Verfahren künftig elektronisch unterstützt. Und wir hoffen natürlich auch, dass wir diese Verfahren in der Praxis so abbilden können, dass sie für alle Beteiligten leicht anwendbar sind. Pavel Svoboda (PPE). – Paní předsedající, jsem velice rád, že se v trialogu podařilo dospět k textu, o kterém budeme zítra hlasovat. Dovolte mi především, abych poděkoval všem svým kolegům z výboru JURI, kteří se o tento výsledek zasloužili, především paní zpravodajce. Myslím, že řízení o drobných nárocích je příkladem legislativy, která není na první pohled atraktivní pro širokou veřejnost, ale která pro tuto veřejnost může být velmi platná a může tak v důsledku přispět k pozitivnějšímu vnímání Evropské unie a unijní legislativy. Občané oprávněně očekávají legislativu, která bude reflektovat současnou realitu, ať už jde o zjednodušení a zrychlení řízení za pomoci prostředků elektronické komunikace nebo nástroje umožňujícího dosáhnout spravedlnosti i v případech s přeshraničním prvkem. Domnívám se, že navržený kompromis týkající se výše hranice pohledávek je potřebný, jelikož v některých členských státech skutečně nelze alespoň u fyzických osob částku deseti tisíc EUR ztotožňovat s drobným nárokem, jakkoliv jde pouze o terminologii. I tuto realitu je potřebné do legislativy promítat. Ostatně návrh již v současné podobě počítá s možností hranici pěti tisíc EUR v budoucnu upravit. Doufám tedy, že i případné budoucí novelizace budeme projednávat v podobně konstruktivním duchu, jako je aktuální text, za nějž děkuji. Biljana Borzan (S&D). – Gospođo predsjednice, preinake koje donosi ova uredba jako puno znače potrošačima. U situacijama kada potrošač kupi neku robu preko interneta iz druge države EU-a, pa po isporuci shvati da je zakinut ili prevaren, potrošač najčešće izračuna da mu se zbog nekog manjeg iznosa ne isplati ući u skupi proces s trgovcem. Naravno, idući put neće kupovati online što ima negativne posljedice na europsko gospodarstvo. Ovaj mehanizam su i do sada mali i srednji poduzetnici slabo koristili, zato pozdravljam odluku o povećanju vrijednosti tužbe jer procjena je kako će se oko 50 % njihovih tužbi moći riješiti kroz ovaj sustav. Zaključno, uz pohvale pojednostavljenju i smanjenju troškova procesa moram istaknuti zabrinutost istraživanjem Europske komisije – čak 82 % potrošača ne zna da može koristiti ovaj instrument u situacijama kada imaju male reklamacije, kada se ne mogu naplatiti ili kada traže, primjerice, naknadu štete za vozilo koje je oštećeno izvan njihove zemlje. Ne smijemo zaboraviti da je informiran potrošač ključ poštenog funkcioniranja zajedničkog tržišta. Angelika Niebler (PPE). – Frau Präsidentin, verehrte Frau Kommissarin, liebe Kolleginnen, liebe Kollegen! Wir alle wollen den europäischen Binnenmarkt, und seit vielen Jahren arbeiten die Kommission und wir im Parlament darauf hin, alle Hindernisse und Hemmnisse zu beseitigen. Wir alle wollen das volle Potenzial der Digitalisierung auch für unsere Bürgerinnen und Bürger und für unsere Mittelständler in der Europäischen Union ausschöpfen. Dazu gehört, dass Produkte und Dienstleistungen von überall in der EU aus bestellt werden können. Dazu gehört aber genauso, dass man dann, wenn es zu Streitereien, wenn es zu Schwierigkeiten kommt, sein Recht in der Europäischen Union auch einfach und kostengünstig durchsetzen kann. Und genau diesen Zweck, dieses Ziel verfolgt jetzt das, worüber wir morgen Mittag dann abstimmen werden. Rund 25 Jahre nach Schaffung des europäischen Binnenmarkts wurde 2007 ein europäisches Verfahren eingeführt, das es den Bürgerinnen und Bürgern und KMU ermöglicht, EU-weit eine schnellere, effizientere und kostengünstige Beilegung genau dieser grenzübergreifenden Streitigkeiten zu erreichen. Das, worüber wir nun – Dank sei den Berichterstattern aller Fraktionen – bei der Überarbeitung verhandelt haben und worüber wir morgen abstimmen werden, ist ein weiterer Schritt in die richtige Richtung. Die Vorteile liegen klar auf der Hand. Es gibt mehrsprachige Formblätter. Das Verfahren kann online begonnen werden. Auch die Gerichtsgebühren müssen dem Streitwert angemessen sein. Richtig ist in meinen Augen auch, dass die Obergrenze für geringfügige Forderungen bei 5 000 und nicht bei 10 000 Euro festgelegt wurde, wie dies auch der ursprüngliche Kommissionsvorschlag vorsah. Ein großes Problem ist weiterhin – es ist auch angesprochen worden –, dass das Verfahren leider noch viel zu wenig genutzt wird. Daher müssen wir insbesondere daran arbeiten, dieses Verfahren in der Öffentlichkeit bekannt zu machen, um eben die Möglichkeiten des europäischen Binnenmarkts voll auszuschöpfen. Da sind wir alle gefordert – die Kommission wie wir Abgeordnete im Europäischen Parlament auch. Wir werden das machen! Victor Negrescu (S&D). – În primul rând, vreau să o felicit pe doamna raportor pentru documentul prezentat astăzi. Acest raport este un pas important spre îmbunătățirea procedurii europene cu privire la creanțele cu valoare redusă și instituirea unei proceduri comune de somație de plată. Majorarea pragului la 5 000 de euro este cu adevărat în beneficiul întreprinderilor mici și mijlocii, care, în prezent, sunt descurajate să introducă acțiuni în instanță atunci când au creanțe transfrontaliere. Dacă în prezent valoarea fixată de doar 2 000 de euro cuprinde doar 20 % din cererile înaintate de întreprinderi, noul prag crește procentul spre aproape 40 %. Un acces îmbunătățit la această procedură ar spori astfel încrederea în tranzacțiile transfrontaliere și ar contribui la valorificarea pe deplin a oportunităților oferite de piața internă. De asemenea, susțin în integralitate recomandarea prin care se dorește introducerea unor sisteme tehnologice moderne sau online pentru îmbunătățirea accesului la această procedură europeană. Fie că vorbim de procedura de depunere a cererii privind creanța sau că vorbim de desfășurarea procedurilor judiciare, noile tehnologii pot permite o mai mare transparență și un acces mai bun la mecanismele judiciare europene. De asemenea, raportul propune încă trei elemente importante pe care țin să le menționez și care mă împing să susțin acest raport: reducerea costurilor privind procedura, asistență și îndrumare gratuită, inclusiv prin mijloace online, și calibrarea taxei judiciare, ceea ce permite un acces mai larg la aceste mecanisme judiciare europene și o facilitare în plus pentru cetățenii europeni și IMM-uri. Therese Comodini Cachia (PPE). – Dan huwa mezz ċar ta' kif l-Unjoni Ewropea qed tagħmel differenza għaċ-ċittadini. B'dan ir-Regolament qegħdin nindirizzaw l-ilmenti ta'dawk il-persuni u negozjanti li jilmentaw li ma huwiex worthed li tfittex għal flusek meta trid tinvolvi qorti barra minn pajjiżek. Jilmentaw li dawn it-tip ta' proċeduri jiswew ħafna u huma xettiċi dwar l-effettività u l-effiċjenza tagħhom. Dan ir-Regolament jindirizza b'mod dirett dawn l-ostakli li sa issa żammew liċ-ċittadini lura milli jfittxu d-drittijiet tagħhom across borders. Għalhekk qiegħed jiġi propost tnaqqis u regolamentazzjoni dwar l-ispejjeż ġudizzjarji u anke spejjeż inċidentali għal dawn il-proċeduri. Ir-Regolament inaqqas l-ispiża, iż-żmien u l-burokrazija biex jiġu msarrfa pretensjonijiet monetarji tramite proċedura «fast track» iżda ġusta. Proċedura fast track iva iżda mhux għas-skapitu tal-ġustizzja u għalhekk huwa rikonoxxut l-użu tat-teknoloġija u l-importanza ta' aspetti proċedurali li joħolqu equality of arms fil-proċeduri. Dan ir-Regolament huwa ta' importanza partikolari ghal dawk li jipparteċipaw fi tranżazzjonijiet onlajn sew jekk huma individwi, konsumaturi jew negozjanti. Din il-proċedura simplifikata għandha tattira fiduċja billi tassigura proċeduri ġusti iżda wkoll bla telf ta' żmien. Huwa għalhekk importanti li l-Istati Membri jħejju sew il-faċilitajiet u r-riżorsi tagħhom sabiex din il-proċedura tkun verament waħda simplifikata li taqta' burokrazija żejda. Ninkoraġġixxi wkoll lil negozjanti u entrepreneurs li sa issa għadhom ma ħadux l-okkażjoni li jisfruttaw il-potenzjal tal-pjattaforma diġitali fin-negozju sabiex jaraw dan ir-Regolament bħala invit ieħor biex jakkolju l-potenzjal u l-opportunitajiet tas-suq intern u s-suq diġitali. Емил Радев (PPE). – Г-жо Председател, уважаема г-жо Комисар, уважаеми колеги, бих искал да поздравя докладчика и докладчиците в сянка за работата им по доклада. Вярвам, че опростената процедура по производството по искове с малък материален интерес е една стъпка напред към въвеждане на общи правила в европейските граждански производства. Увеличаването на праговете за допустимост на иска на 5 000 евро отговаря в голяма степен на икономическата действителност. Сигурен съм, че това ще спомогне за по-доброто практическо прилагане на регламента и от него ще се възползват максимален брой малки и средни предприятия и граждани. Включването в бъдеще на исковете, свързани с трудовото право, в обхвата на регламента би дало шанс на много граждани, работещи в други държави членки, да получат по-бърз и по-евтин достъп до правосъдие. По този начин те ще могат максимално да се възползват от свободното движение на хора в Европейския съюз, като ще имат гарантирана правна защита. Възможностите за дистанционно плащане на съдебните такси, за дистанционно провеждане на изслушванията на страните и на опростена писмена процедура са много атрактивни и изгодни за малките и средни предприятия. По този начин те ще спестят време и разходи както за пътуване до съда, така и за правни консултации. Вярвам, че с този регламент ще успеем да улесним достъпа до правосъдие на нашите граждани и ще спомогнем за по-лесно разрешаване на трансграничните спорове. Надявам се производството по искове с малък материален интерес да намери широко приложение в държавите членки. Catch-the-eye-Verfahren Νότης Μαριάς (ECR). – Κυρία Πρόεδρε, η έκθεση που συζητούμε σήμερα είναι πολύ σημαντική, καθώς εξετάζει τη θέσπιση διαδικασίας ευρωπαϊκής διαταγής πληρωμής, όσον αφορά τις μικροδιαφορές. Συμφωνώ, λοιπόν, πως πρέπει να απλουστευθεί η διαδικασία διαταγής πληρωμής για τις μικροδιαφορές, γιατί με τον τρόπο αυτό θα ενισχυθεί το διασυνοριακό εμπόριο και οι συναλλαγές. Επιτρέψτε μου, τώρα, να αναφερθώ στη διαδικασία κατασχέσεων μισθών και συντάξεων, που έχει επιβάλει η τρόικα με το μνημόνιο ΙΙΙ, στην Ελλάδα. Το ακατάσχετο μειώθηκε από τα 1.500 ευρώ στα 1.000 ευρώ, με αποτέλεσμα το κράτος και οι τράπεζες να «βάζουν χέρι» στους τραπεζικούς λογαριασμούς των φτωχοποιημένων Ελλήνων. Επομένως, στην Ελλάδα, η διαδικασία εκτέλεσης διαταγών πληρωμής μπαίνει ουσιαστικά στην υπηρεσία του μνημονιακού κράτους και των τοκογλύφων δανειστών. Κυρία Πρόεδρε, από το βήμα της Ευρωβουλής, θέλω να επισημάνω, για άλλη μια φορά, πως οι αντιμνημονιακοί πολίτες θα συνεχίσουμε να παλεύουμε για την κατάργηση των μνημονίων στην Ελλάδα, τη διαγραφή του επονείδιστου χρέους και την έξωση της τρόικας απ' την πατρίδα μας. Igor Šoltes (Verts/ALE). – Predlog te uredbe je prišel v pravem času, in, kot je rekla komisarka, lahko pomeni tudi učinkovit dostop do pravice. Državljanom se seveda ne smejo omogočiti take okoliščine, s katerimi bi bili odrinjeni od varovanja svojih pravic in zato je ta uredba gotovo korak naprej. Predvsem je pomembno paziti, da bodo stroški sorazmerni, da se seveda upošteva tudi pri teh sporih stroške, ki jih sicer uveljavljajo posamezne države. Hkrati pa seveda lahko rečemo, da nam je lahko žal, da se ta uredba ne nanaša tudi na delovnopravno zakonodajo, zlasti zato ker gre za veliko primerov, ko delodajalci ne izplačujejo delavcem plače, prispevke in pa seveda tiste davščine, ki so pomembne za njihove prihodke in pa seveda tudi za čezmejne spletne goljufije, kjer lahko ta postopek seveda ohrabri ljudi, da lahko uveljavljajo svoje pravice v teh postopkih. (Ende des Catch-the-eye-Verfahrens) Věra Jourová,
Member of the Commission
. – Madam President, the compromise Parliament has reached with the Council will bring new advantages to citizens and businesses. They will be able to use the European small claims procedure more often and at a lower cost. Also, the length of the procedure will be reduced. I would like to thank the honourable Members again for their cooperation: after today's discussion I am more confident that you will vote in favour of the agreed compromise. Lidia Joanna Geringer de Oedenberg,
sprawozdawczyni
. – Pani Przewodnicząca! Chciałam podziękować za miłe słowa o jakości mojej pracy i naszej wzajemnej współpracy. Cieszę się, że oddajemy w ręce obywateli pożyteczne narzędzie dochodzenia roszczeń. Ma ono działać w myśl zasady: tanio, szybko i w prosty sposób. Dotychczasowa procedura dotycząca tak zwanych drobnych roszczeń była nieskuteczna. Obywatele, po pierwsze, w większości jej nie znali, ponadto uznawali za zbyt skomplikowaną i kosztowną, często też machali ręką, płacąc pieniądze jako lekcję za własną naiwność czy głupotę. Tym narzędziem zastopujemy ten proceder, który był nagminny, szczególnie w internecie. Proszę Państwa o silne poparcie tej inicjatywy, która w Komisji Prawnej uzyskała jednomyślną akceptację. Podobałby mi się podobny wynik na jutrzejszym głosowaniu. Die Präsidentin. – Die Aussprache ist geschlossen. Die Abstimmung findet am Mittwoch, 7. Oktober 2015, statt. Schriftliche Erklärungen (Artikel 162 GO) Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu
. – Džiaugiuosi šio reglamento peržiūra, nes ji visų pirma yra skirta vartotojų naudai – naujosios taisyklės leis paprasčiau ir pigiau išieškoti nedideles skolas kitose ES šalyse, išskyrus Daniją. Europos nedidelių ieškinių nagrinėjimo procedūra suteiks galimybę asmenims ir įmonėms pasitelkus standartines formas susigrąžinti kitose ES valstybėse susidariusias skolas. Ši procedūra bus taikoma ieškiniams iki 5 000 eurų, sumoms išieškoti nereikės samdytis advokatų, be to, žyminis mokestis už šią procedūrą bus sumažintas iki tokio, kuris yra taikomas skolų išieškojimui šalies viduje, ir jį bus galima sumokėti ne tik grynaisiais, bet ir pavedimu arba banko kortele. Šiuo reglamentu ES valstybės įpareigojamos teikti nemokamą pagalbą pildant ginčo formas ir parenkant kompetentingą teismą. Taip pat valstybės narės skatinamos ginčų nagrinėjimui pasitelkti vaizdo ar garso konferencijas, kad ginčų šalims netektų bylos nagrinėjimui vykti į kitą šalį, o tai taip pat ženkliai prisideda prie skolų išieškojimo išlaidų mažinimo. Ši procedūra veikia jau nuo 2009 metų, ir tyrimas atskleidė, kad nuo to laiko bylinėjimosi išlaidos, susijusios su tarpvalstybiniais ieškiniais, sumažėjo net 40 proc., o bylinėjimosi trukmė sutrumpėjo nuo dvejų su puse metų iki penkių mėnesių. Šią sesiją Europos Parlamente priimti patobulinimai leis mūsų piliečiams, vartotojams ir smulkiam bei vidutiniam verslui pasiekti dar geresnių rezultatų. Tadeusz Zwiefka (PPE),
na piśmie
. – Poprzez podniesienie górnego limitu roszczenia do 5000 euro oraz zobligowanie sądów do korzystania z nowoczesnych technologii komunikacji, które ograniczają koszty podróży i uczestnictwa w rozprawie dla stron, procedura małych roszczeń ma szansę stać się bardziej dostępna i chętniej wykorzystywana. W szerszej perspektywie powinna stać się narzędziem, które pozytywnie wpłynie na likwidację luki w dostępie do wymiaru sprawiedliwości w sprawach transgranicznych. Obecnie wielu przedsiębiorcom i obywatelom po prostu nie opłaca się dochodzić swoich praw głównie ze względu na zbyt wysokie w stosunku do roszczenia koszty transgranicznego postępowania sądowego. Teraz najważniejszą sprawą jest promocja tej procedury. Mamy dobry instrument, o którym niestety niewiele osób wie, zarówno po stronie praktyków prawa, jak i obywateli. Świadomość istnienia takiej uproszczonej procedury postępowania sądowego w obszarze niskich roszczeń może przede wszystkim zmienić podejście wielu małych przedsiębiorców do rozwijania swojego biznesu poza granicami kraju. Dlatego też chciałbym zwrócić się zarówno do Komisji, jak i państw członkowskich o aktywną promocję tej procedury, ponieważ jest to doskonały przykład korzyści i wartości dodanej, jaką niesie ze sobą współpraca w obszarze prawa cywilnego i handlowego w Unii Europejskiej. Warto, by obywatele widzieli i odczuwali te korzyści. 15.   Περιορισμός των εκπομπών ορισμένων ρύπων στην ατμόσφαιρα (συζήτηση) Die Präsidentin. – Als nächster Punkt der Tagesordnung folgt die Aussprache über den Bericht von Andrzej Grzyb im Namen des Ausschusses für Umweltfragen, öffentliche Gesundheit und Lebensmittelsicherheit über den Vorschlag für eine Richtlinie des Europäischen Parlaments und des Rates zur Begrenzung der Emissionen bestimmter Schadstoffe aus mittelgroßen Feuerungsanlagen in die Luft (COM(2013)0919 - C7-0003/2014 - 2013/0442(COD)) (A8-0160/2015). Andrzej Grzyb,
Sprawozdawca
. – Pani Przewodnicząca! Dyrektywa, którą będziemy jutro głosowali, ustala limity emisji pyłów – dwutlenku siarki i tlenków azotu – oraz wprowadza monitorowanie emisji tlenku węgla bez ustalania limitów emisji w obiektach spalania energetycznego o mocy od 1–50MW. Jednym słowem ta dyrektywa wpisuje się w pakiet ochrony powietrza. Tym samym też wypełnia lukę legislacyjną, którą mamy między dyrektywą o eko-dizajnie, o eko-projekcie, która ustala standardy dla obiektów spalania mniejszych niż 1MW oraz dyrektywą o emisjach przemysłowych, która dotyczy obiektów większych niż 50MW. Limity emisji zostały ustalone na ambitnym poziomie, który gwarantuje stopniową poprawę jakości powietrza, ale też zachowanie ochrony funkcjonujących obiektów spalania oraz inwestycji. Ochroną tą zostały przede wszystkim objęte niewielkie obiekty do 5MW, których operatorami są przede wszystkim małe i średnie przedsiębiorstwa czy spółki komunalne czy też stanowią istotny element między innymi wyposażenia chociażby szkół, szpitali, uniwersytetów oraz takie, które już wcześniej zostały zmodernizowane lub zbudowane w wysokim standardzie, które jednak wymagałyby istotnych dodatkowych nakładów by spełnić normy nakładane przez nową dyrektywę, chociażby te, które wykorzystują biomasę – w szczególności dotyczy to krajów skandynawskich. Szczególną ochroną zostały objęte ciepłownie, które dostarczają energię cieplną do mieszkań w osiedlach mieszkaniowych pozwalając tym samym na utrzymanie kosztów ich eksploatacji, a również tym samym na niepodnoszenie kosztów dostawy ciepła dla odbiorców końcowych. Jest to ważne nie tylko ze względów społecznych, ale również środowiskowych, co chcę podkreślić. Pozwala bowiem promować politykę wymiany indywidualnych źródeł ogrzewania, w szczególności w domach jednorodzinnych na zbiorcze, co w szczególności jest ważne w przypadku niektórych regionów w Europie Środkowej i Wschodniej i może znacząco wpłynąć na poprawę jakości powietrza. Chciałem podkreślić, że finalny tekst dyrektywy jest przykładem dobrego pogodzenia wyzwań, które płyną z potrzeby ochrony środowiska, rzeczywistości ekonomicznej oraz potrzeb społecznych. Ustaliliśmy ambitne cele, ale możliwe do wykonania bez nakładania nadmiernych kosztów zarówno na operatorów, jak i na odbiorców końcowych. 23 czerwca podczas nieformalnego trilogu zostało osiągnięte porozumienie pomiędzy Parlamentem, Radą i Komisją Europejską. Porozumienie to zostało również zaakceptowane przez COREPER 30 czerwca tylko przy jednym państwie głosującym przeciw oraz przegłosowane w Komisji Ochrony Środowiska 15 lipca zdecydowaną większością 59 głosów za, przy 6 głosach przeciwnych. Przyznaję jednak, że negocjacje z Radą były bardzo skomplikowane i że szczegółowym uzgodnieniom podlegały po kolei wszystkie zapisy dyrektywy. Trzeba to porozumienie traktować jako pakiet i zmiana któregokolwiek z elementów wymagałaby nowego podejścia do czytania tego projektu. Chciałem podziękować wszystkim za wsparcie, przede wszystkim całemu zespołowi negocjacyjnemu Parlamentu Europejskiego, wszystkim kontrsprawozdawcom. Dziękuję również bardzo serdecznie za współpracę prezydencji łotewskiej i przedstawicielom Komisji Europejskiej, dzięki którym udało się wypracować wiele bardzo dobrych, satysfakcjonujących wszystkie strony rozwiązań. Phil Hogan,
Member of the Commission
. – Madam President, I am pleased to participate in this debate on behalf of my colleague, Commissioner Vella, who unfortunately cannot be here this evening. The directive to reduce pollution from medium combustion installations is a key component of the Commission's Clean Air Policy Package presented in December 2013. It is an important deliverable for the 7th Environmental Action Programme, which would help to reduce significantly the potential risks to human health, a programme that I am very familiar with, which was adopted during the Irish Presidency in 2013. Air pollution degrades our environment and it remains the number one environmental cause of death in the EU. It causes 400 000 premature deaths and more than 100 000 lost working days in the EU each year. The Medium Combustion Plants Directive will close an unacceptable gap in our legislation and will thus make an important contribution to reaching the future reduction targets as proposed in the amendment to the National Emission Ceilings Directive that is still on the table for the co-legislators. On behalf of my colleague, Commissioner Vella, let me thank and congratulate the rapporteur, Mr Grzyb, and his colleagues from the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety (ENVI) for their commitment and hard work on this proposal. Thanks to the work of the Parliament negotiating team, it has been possible to maintain the environmental integrity of the proposed directive, whilst addressing justified cases where Member States needed flexibility for implementation. The flexibility provisions that cover district heating and the use of biomass as a fuel, which are two major issues for Parliament, will ensure that climate and air quality policies are consistent and their synergies are maximised. Parliament also made clear that certain further issues are important, such as energy efficiency and carbon monoxide emissions. The Commission will address these under the agreed review clauses. Allow me also to point out that the Medium Combustion Plants Directive is a good example of better regulation. It has been designed to be affordable for SMEs and it provides long-term certainty for all economic operators concerned, while minimising the administrative burden for both industry and Member States. Finally, I would like to underline that, beyond being environmentally efficient, this directive promotes advanced EU technology. It will encourage continued innovation and help EU industry gain shares of the rapidly growing global market in pollution control technology. The Commission thus fully supports the compromise, although I have to make a declaration on the use of the no-opinion clause for the adoption of implementing acts. Giovanni La Via,
a nome del gruppo PPE
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, Commissario Hogan, desidero innanzitutto ringraziare il relatore Grzyb e tutti i colleghi che si sono impegnati per raggiungere questo accordo che ci consente di avere una legislazione europea e dei limiti di emissione per un settore che fino ad oggi non era regolamentato. Ringrazio anche il Commissario e la Presidenza per lo spirito collaborativo che hanno dimostrato lungo tutto l'iter della proposta. La proposta, come ha ricordato il relatore, riguarda gli impianti di combustione medi, 150 000 impianti in Europa con potenza termica nominale compresa fra 1 e 50 megawatt, ed è concepita per contribuire in modo significativo alla riduzione dell'inquinamento, fissando valori limite per gli impianti esistenti e nuovi ed istituendo anche un sistema di registrazione che possa consentire il rispetto degli obblighi di riduzione delle emissioni negli Stati membri. La finalità perseguita, ovviamente, è quella di preservare la qualità dell'aria e quindi la salute dei cittadini da possibili fattori di aumento dell'inquinamento atmosferico. Il testo rappresenta un compromesso tra le diverse posizioni, ma in generale è stato raggiunto un accordo che ha in parte modificato la proposta della Commissione, migliorando le possibilità di attuare realisticamente la direttiva, consentendole di raggiungere l'obiettivo del miglioramento della qualità atmosferica nell'Unione europea, senza però imporre oneri eccessivi alle aziende. Tra i punti più rilevanti ricordo l'obbligo per gli Stati membri di valutare la necessità di applicare valori limite di emissione più severi nelle zone non conformi alle norme di qualità dell'aria dell'Unione e l'inserimento di una clausola di revisione che consenta di verificare nel 2020 i progressi in termini di efficienza energetica degli impianti di combustione. Questi sforzi rientrano nella cornice più ampia di preparazione per la COP21 di Parigi, per confermare l'Unione europea quale protagonista principale della lotta al cambiamento climatico, augurandoci il conseguimento di un accordo ambizioso grazie anche all'impegno di tutte le parti coinvolte. Massimo Paolucci,
a nome del gruppo S&D
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, finalmente, dopo tante parole facciamo seguire qualche fatto. Finalmente copriamo un clamoroso vuoto normativo, oltre 142 000 aziende con impianti di combustione tra 1 e 50 megawatt erano prive di una chiara regolamentazione. Parliamo di impianti per la produzione di energia elettrica, per il riscaldamento, per il raffreddamento, per la produzione di vapori nei processi industriali. Parliamo di anidride solforosa, di ossido di azoto, di particolato. Un passo in avanti importante per contrastare più efficacemente l'inquinamento atmosferico. Non lo dimenticheremo mai – è stato ricordato prima dal Commissario, la principale causa di morte in Europa – una delle principali cause di eutrofizzazione di cui corre il rischio il 62% della superficie dell'Unione europea. Non è tutto quello che come gruppo dei Socialisti e democratici avremmo voluto. Sicuramente un passo in avanti, un accordo ragionevole che difende la nostra salute e quella del pianeta, senza danneggiare le imprese europee. Compiamo scelte chiare, ne ricordo qualcuna, estendiamo il campo di applicazione del monitoraggio anche al monossido di carbonio, abbiamo raggiunto un compromesso ragionevole sui valori limite di emissione sui tempi di attuazione, l'obbligo per gli Stati membri di valutare la necessità di misure più severe per le zone che sono al di sopra dei limiti previsti per la qualità dell'aria, riduzione delle deroghe e poi un compromesso sui tempi d'attuazione un po' più lunghi per gli impianti facenti parte di reti di riscaldamento alimentati da biomassa. È per l'insieme di questi motivi che domani come gruppo dei Socialisti e democratici sosterremo con convinzione questo provvedimento. Jadwiga Wiśniewska,
w imieniu grupy ECR
. – Pani Przewodnicząca! Szanowni Państwo! Dobrze, że ostateczny kształt dyrektywy o ograniczeniu emisji niektórych substancji do powietrza ze średnich obiektów spalania uwzględnia szeroki zakres obaw wyrażanych przez różne środowiska. Moją szczególną uwagę zwracała rola instalacji ciepłowniczych, które są bardzo popularne w wielu państwach Unii Europejskiej, w tym w Polsce. W Polsce takie instalacje oparte są głównie na węglu, czyli surowcu, którego mamy pod dostatkiem. Instalacje w Polsce przeszły w ostatnich latach modernizację wymaganą przez prawo krajowe, zatem zbyt szybkie nałożenie na nie obowiązku dalszej modernizacji doprowadziłoby do drastycznego podniesienia kosztów, a w efekcie, być może, zamknięcia ich i zwiększenia stosowania indywidualnych systemów ogrzewania, co doprowadziłoby do zwiększenia emisji, bo te systemy trudniej kontrolować. Z punktu widzenia polityki środowiskowej i zdrowotnej byłoby to zatem kontrproduktywne. Możliwość wyłączenia przez państwa tego typu instalacji z konieczności zaostrzonych limitów do 2030 r. jest zatem przejawem zdrowego rozsądku. Cieszę się także, że w ostatecznym kształcie porozumienia znalazła się moja poprawka, która stwierdza, że pomiarów emisji należy dokonywać w stabilnych warunkach przy reprezentatywnym, równomiernym obciążeniu. Skandal z fałszowaniem pomiarów emisji przez Volkswagena i to w państwie, które jest promotorem ograniczenia emisji, pokazuje jak istotne jest z jednej strony realistyczne nakładanie obowiązkowych redukcji emisji, z drugiej strony staranna kontrola spełniania tych limitów. Jan Huitema,
namens de ALDE-Fractie
. – Allereerst zou ik graag de schaduwrapporteur van de ALDE-Fractie, de rapporteur en de overige schaduwrapporteurs willen bedanken voor de uitstekende samenwerking. Ik denk echt dat we samen voor dit resultaat gezorgd hebben. Met dit stuk wetgeving is de cirkel rond wat mij betreft en worden ook de emissies van middelgrote stookinstallaties gereguleerd, zoals voorheen al het geval was met de grote stookinstallaties. Het doel is de emissies van zwaveldioxide, stikstof en fijnstof terug te dringen, die een grote impact hebben op de luchtkwaliteit, maar ook op de volksgezondheid. Na een goede samenwerking tussen de Raad en het Europees Parlement ligt er nu een solide pakket op tafel dat werkbaar is en een gelijk speelveld garandeert door heel Europa. Mijn inzet en die van onze fractie was om uitzonderingen op de emissiegrenswaarden zoveel mogelijk terug te dringen als daarvoor geen duidelijke reden was. Dat is gelukt. Toch zijn sommige uitzonderingen, ons inziens, gerechtvaardigd. Als medewetgevers vind ik dat we oog moeten hebben voor de praktijk, helemaal als de Europese Unie het gebruik van biomassa wil stimuleren. De eisen voor bijvoorbeeld biomassastookinstallaties zijn daarom aangepast. Ook hebben we de overlapping met andere regelgeving weten te voorkomen, waardoor dubbele wetgeving met bijvoorbeeld de richtlijn voor industriële emissies niet meer voorkomt. Er zijn ook andere mazen in de wet gedicht. Zo kan een installatie bedoeld voor noodsituaties ook echt alleen tijdens een noodsituatie gebruikt worden en niet onder normale omstandigheden opereren. We hebben de administratieve rompslomp en bureaucratie terug weten te dringen. Regels moeten eenduidig toegepast kunnen worden door een eenduidig vergunningssysteem. Tot slot is het goed dat lidstaten van elkaar willen leren. In sommige lidstaten is het bedrijfsleven al veel verder. Het is aan andere lidstaten om ook die ambitie te tonen. Voorzitter, ik ben blij met dit resultaat van de onderhandelingen. We houden ruimte voor innovaties en door heel Europa wordt werk gemaakt van luchtkwaliteit door het probleem bij de bron aan te pakken. Estefanía Torres Martínez,
en nombre del Grupo GUE/NGL
. — Señora Presidenta, estamos contentos por haber logrado un consenso en torno a esta propuesta y consideramos que es importante su aplicación en toda Europa. Cuando decimos toda Europa, nos referimos también a las islas Canarias, a las Azores, a Madeira y a cualquier otro territorio europeo, porque nos negamos a creer que la lejanía de estas islas sea un impedimento para que sus ciudadanos también puedan disfrutar de un aire limpio. Preferimos prevenir que ciertas corporaciones puedan aprovechar cualquier vacío legal para seguir abusando de los derechos de la gente y de la salud de nuestro planeta. Parece que otros están más dispuestos a defender los intereses de las corporaciones que los derechos de la ciudadanía. Si no, ¿dónde estaban cuando Repsol convirtió a Canarias en la principal gasolinera de Europa? Además, creemos que la Comisión debe velar especialmente por el cumplimiento de la normativa para evitar que sigan emitiéndose a la atmósfera ciertos contaminantes, porque es una vergüenza que suceda lo que ha sucedido con Volkswagen, ya que desde 2009 había sospechas de un posible fraude y no se ha hecho nada hasta que ha estallado el escándalo. La causa fundamental del cambio climático es la quema de combustibles fósiles, pero sabemos que quienes siguen enriqueciéndose a costa de la explotación de nuestros recursos naturales no están dispuestos a dar un giro necesario en el modelo productivo. En dos meses se celebra la Cumbre de París. Entonces tenemos que ser determinantes en la lucha contra el cambio climático. Veremos, en ese momento, quién se pone de cada lado. Bas Eickhout,
on behalf of the Verts/ALE Group
. – Madam President, first of all, on behalf of our shadow rapporteur, Michèle Rivasi, who unfortunately could not come tonight, I would like to thank the rapporteur for doing a very fair and good job, which has been really appreciated, on this important matter. We have been discussing source emissions quite a lot today. We were discussing cars this afternoon and now we are doing medium combustion plans. Let us be fair to each other: it is always pretty difficult to get to legislation. Every time we discuss air quality people say that what is most important is to have policies aimed at attacking the source but, as soon as we do that with a policy, there is a lot of demand for the extension of deadlines, a lot of loopholes, all kinds of exemptions, etcetera. That has been the case here too. In that sense, it is a pity that the Council is not here because the Council was the leader in creating loopholes in this legislation. I am very happy that Parliament managed to delete a lot of these loopholes, but it was something of an exercise in damage control. So we will support this because it is an improvement. It will address 20% of the emissions under the national emissions ceiling. But, whenever we deal with these source policies, let us be vigilant. Let us be sure that we are attacking the source because otherwise we will continue to have difficulty in reaching our air quality standards. In the end, that is in the interests of our citizens, and we have to treat all sources fairly. On this one we managed more or less, but it could have been better had the Council cooperated a bit more. (The speaker agreed to take a blue-card question under Rule 162(8)) Bill Etheridge (EFDD),
blue-card question
. – Thank you for accepting the blue card at this late time of the night. Very briefly: you speak about attacking the source, and the source of the pollutants you speak of is industry. Without industry, there is not the finance to pay for the fine aspirations about clean air which, I am sure, we both share. Would you not accept that industry needs to be taken into account, and that we must make sure that whatever measures come forth from this place are at least industry-friendly so that industry continues to be a source of wealth as well as pollution? Bas Eickhout (Verts/ALE),
blue-card answer
. – That is an easy one. I think we have been very industry-friendly on this one. At the moment we are paying billions for health care because of our polluted air: that is paid by everyone. I think you also agree with the «polluter pays» principle. What we are trying to do here is to make sure that those who are polluting are the ones who pay and not have society in general paying for those who are polluting. I think that, even from your side, this is a policy you can welcome. Piernicola Pedicini,
a nome del gruppo EFDD
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, è vero che con questa proposta di direttiva si colma un gap legislativo sugli impianti di combustione media fino ad ora mai regolamentati, ma non si può sostituire il vuoto con il niente, qui non c'è stata nessuna volontà di includere inquinanti particolarmente tossici per la salute umana, come il mercurio o le diossine, per cui adesso questa direttiva è una vera e propria direttiva incompiuta. Le modifiche apportate dal Parlamento hanno addirittura indebolito la proposta della Commissione, ma soprattutto sono state escluse dalla legislazione le piattaforme petrolifere offshore e gli impianti alimentati da biomassa che possono così inquinare senza limiti e se parliamo di occupazione la vera competitività delle imprese risiede nella capacità di innovazione ecologica e quindi nell'utilizzo di nuove fonti di energia pulite e gratuite, e invece con la solita scusa che questo è meglio di niente stiamo pagando l'ennesimo pizzo all'industria delle centrali elettriche e alle multinazionali del petrolio. Zoltán Balczó (NI). – Elnök Asszony, a bizottsági júliusi tárgyaláskor talán büszkén mondhattuk a következőt: az Európai Unió számos alkalommal jelezte nemzetközi fórumokon is milyen mértékben elkötelezett a légszennyező anyagok kibocsátásának csökkentése mellett, és igyekszik példamutató magatartást adni harmadik országok számára. Hát, a Volkswagen botrány kapcsán ez a büszke, dagadó kebel egy kicsit lelohadhat, de ez nem jelenti azt, hogy az a kötelességünk, hogy egy joghézagot pótoljunk, egy adott teljesítménytartományban igenis irányelvet hozzunk, ez természetesen szükséges. Főleg azért is, mert – mondok egy másik egészségügyi adatot – ez a levegőszennyezés nyolc hónappal rövidíti meg uniós polgárok élettartamát. Egyébként örülök, hogy a Biztos úr gratulált a raportőrnek, mert ez azt jelenti, hogy azokat a rendkívül komoly és fontos módosításokat, ami nélkül én nem tudnám elfogadni ezt a javaslatot, Ön támogatja. Annie Schreijer-Pierik (PPE). – Dank aan de rapporteur en zijn inspanningen in dit technische dossier dat daarmee echter niet minder politiek is. We spreken vandaag over de beperking van de uitstoot van bepaalde luchtverontreinigende stoffen door middel van grote verbrandingsinstallaties, gasturbines, noodaggregaten, mobiele stroomvoorzieningen op eilanden, op het platteland, in de landbouw en in werkplaatsen, zaken die heel veel mensen aangaan. In Europa hebben we in sommige gebieden enorme vooruitgang geboekt bij de verbetering van de luchtkwaliteit, maar diezelfde luchtkwaliteit voldoet in sommige delen van de EU nog steeds niet aan de norm. Goede wetgeving, dat is goed bronbeleid inzake de luchtkwaliteit, goed voor de volksgezondheid. Daarom mogen we in dit voorstel geen onnodige achterdeuren openlaten terwijl we samen toch voor werkbaarheid en uitvoerbaarheid door belanghebbenden willen zorgen. Het is daarom belangrijk dat de Europese Commissie binnen een redelijke termijn beoordeelt of de emissiegrenswaarden moeten worden gewijzigd op basis van de nieuwe technologieën. De beste technologieën moeten worden meegewogen. Wij kunnen niet altijd hogere emissiegrenswaarden blijven toestaan indien in de toekomst de luchtzuiveringstechnologie snel verbetert en de betaalbaarheid ervan toeneemt. Dat is ook belangrijk. Die innovatie gaat snel. Maar die ambitie ontslaat ons niet van de verplichting om te denken aan de werkbaarheid, uitvoerbaarheid, economische gevolgen en werkgelegenheid. Waar grootschalige ontslagen en de beëindiging van economische activiteiten dreigen, moet maatwerk geleverd worden, ook door ons in Europa. Onze milieuambitie, en daar sta ik duidelijk achter, mag niet omslaan in blind fanatisme, zonder onderscheid. Daarom was er ook brede steun van vele fracties in de Commissie milieubeheer voor enkele uitzonderingen op locaties waar de luchtkwaliteit reeds goed is. Gilles Pargneaux (S&D). – Madame la Présidente, Monsieur le Commissaire, à quelques semaines de la COP 21, qui se tiendra à Paris, la limitation de nos émissions de gaz à effet de serre et la défense de la qualité de l'air sont au cœur de nos préoccupations. Il faut le répéter, tout ce que nous pouvons faire pour lutter contre le changement climatique et améliorer l'air que nous respirons doit être fait. En Europe, une étude démontre que 348 000 décès par an sont dus à la mauvaise qualité de l'air. Le constat est clair: notre santé est clairement mise en danger par un air impur en Europe. Aussi, je me félicite de l'adoption de ce rapport, aujourd'hui. Nous avons réussi à obtenir des limites des émissions de polluants très nocifs, comme le dioxyde d'azote, pour la santé et pour l'environnement. L'ajout par le Parlement européen du recensement des émissions de monoxyde de carbone fournira également les informations nécessaires pour obliger la Commission à légiférer le plus vite possible. Madame la Présidente, en tant que rapporteur pour la COP 21 concernant notre Parlement, je me félicite que ce rapport soit le bon signe pour lutter efficacement contre cet air impur. Julie Girling (ECR). – Madam President, on behalf of my delegation I would like to welcome this agreement. I know that this has been a difficult negotiation and this agreement represents a fair compromise between very different points of view. I would like to take this opportunity to congratulate the rapporteur particularly for his skilful handling and for steering this through. I believe that it is vitally important to get an agreement and to get it in place as quickly as possible. Poor air quality is one of the most serious health issues we currently face in Europe. It is very easy to ask for perfection but sometimes perfection is the enemy of the good, so I am delighted to see ambition tempered by pragmatism, and the setting of conditions that will allow investment in new technologies and new renewables to take place. So I welcome this. Nils Torvalds (ALDE). – Madam President, we have been discussing air quality for almost the whole day, and different aspects of it. That shows a bit of concern, and not without due reason. Just before I left for Strasbourg, I saw an interesting note back in Finland which said: «The cleanest air in Europe can be breathed in Finnish Lapland.» That is, of course, no coincidence, as there is a very sparse population: less than two persons per square kilometre. Having clear air is important, but it is not everything in life. In this case we have a fairly balanced compromise which ensures that installations in all Member States make equal efforts to combat air pollution. However, we still have a disturbing tendency to find one-size-fits-all solutions, and again Lapland is a good example. Most members of the Commission and the Council probably know that we have cold winters in Lapland. They have seen Santa Claus coming in his sledge. That is all for today, and good night. Kateřina Konečná (GUE/NGL). – Paní předsedající, Evropský parlament i národní legislativy se dlouhodobě zabývají omezením emisí škodlivých látek z velkých zdrojů nad 50 MW a podařilo se dosáhnout velkých úspěchů. Dnes už jsme na hranici technických možností dalšího snižování. Proto jsem ráda, že jsme svou pozornost obrátili na zdroje pod 50 MW, kde jistě existují velké rezervy. Domnívám se, že v požadavku na snižování emisí síry se sice zašlo možná až příliš daleko, neboť tyto limity mohou mít v některých zemích kontraproduktivní důsledek. Odstavením např. malých tepláren může dojít k rozvoji lokálního topení na uhlí, které je mnohem hůře kontrolovatelné a emise jsou tam vyšší, ale přesto návrh směrnice podpořím. Nicméně domnívám se, že se musíme do budoucna zabývat i lokálními topeništi. U nás, v Moravskoslezském kraji, výraznou část znečištění způsobují právě lokální topeniště, a to nejen z naší oblasti, ale i z polského příhraničí. Snížení emisí se musí týkat všech, malých i velkých a také všech států Evropské unie. Buďme féroví, chovejme se k sobě férově a snižujme všichni tak, jak je dáno. Julia Reid (EFDD). – Madam President, my party believes in the importance of improving air quality in Europe. However, we are firmly opposed to the Commission's proposal to create new EU legislation in this field. We opposed the Eco-design Directive and the Industrial Emissions Directive, so we will categorically oppose a directive covering all medium combustion plants. We oppose a mandatory EU registration scheme to be applied to all new plants, because we do not think that this is a matter that should be regulated by unelected bureaucrats in Brussels. Conversely, we support those exceptions to the directive that alleviate the impact of this over-prescriptive regulation. Current EU policy frameworks have failed to deliver legal certainty to investors, and few can afford to invest in this environment. Over—regulation threatens the free-market system of investment and production, and additional EU regulation will not promote the re-industrialisation of Europe. Europe needs to become competitive, create jobs and increase productivity. Marijana Petir (PPE). – Gospođo predsjednice, gospodine povjereniče, onečišćenje zraka znatno utječe na okoliš i zdravlje. Prema podacima koje je prezentirao program Čisti zrak za Europu iz 2013., godišnja prerana smrtnost zbog onečišćenja zraka u 2010. dosegla je brojku od 400 000 ljudi. Ukupni vanjski troškovi utjecaja onečišćenja zraka na zdravlje variraju od 330 do 940 milijardi eura. Izravna gospodarska šteta uključuje 15 milijardi eura od izgubljenih radnih dana, 4 milijarde eura troškova na zdravstvenu skrb, 3 milijarde eura gubitka od prinosa usjeva i 1 milijardu eura štete na zgradama. Posljednje izvješće Europske agencije za okoliš o kakvoći zraka Europske unije pokazuje kako se prosječna kakvoća zraka u Europskoj uniji popravlja od 2003. do danas. Međutim, problem onečišćenja u središnjoj Europi te pojedinim drugim dijelovima Europe i dalje je izražen. Moram ovdje reći kako Hrvatska već više od desetljeća ima svoje nacionalnim zakonodavstvom propisane uvjete za mala i srednja ložišta o čemu svjedoči i izuzetna opća kvaliteta zraka koja se mjeri na postajama naše državne mreže. Nažalost, Hrvatska trpi štetu zbog prekograničnih onečišćenja zraka iz susjedne Bosne i Hercegovine zbog rada rafinerije u Bosanskom Brodu, ali imamo i problem s uvozom onečišćenja iz drugih susjednih zemalja. Pozdravljam ovaj prijedlog direktive kojim se popunjava zakonodavna praznina i kojom je postignut kompromis nužan za njezino donošenje. Nužno je da se za 150 000 srednjih uređaja za izgaranje uvedu minimalni zahtjevi u pogledu emisija onečišćujućih tvari u zrak, a da se pri tom administrativno opterećenje zadrži na najnižoj mogućoj razini. Carlos Zorrinho (S&D). – Senhora Presidente, Senhor Comissário, o relatório em apreciação ganhou particular importância pela aproximação da Cimeira do Clima e também pelo debate sobre o problema das emissões em geral, que foi colocado pela crise recente associada às emissões dos veículos automóveis. Temos que continuar, com firmeza, a ser líderes na abordagem do controlo das emissões na fonte, que, por um lado, beneficia a qualidade do ar e, por outro lado, coloca desafios tecnológicos que a Europa deve aproveitar para reforçar a sua posição na economia verde e na economia sustentável. Garantir a qualidade e a sustentabilidade ambiental não pode ser visto como um problema. É uma oportunidade de liderança social e de liderança tecnológica. A estratégia para a qualidade do ar deve ser também fortemente articulada com a União para a Energia. Potenciam-se mutuamente. Estamos perante um momento de grande atenção da opinião pública mundial e temos que ser credíveis. Credíveis perante nós próprios e credíveis perante o mundo. Saliento, também as características desta diretiva em termos de simplificação do processo de registo, monitorização e quanto às possibilidades de faseamento na sua aplicação. Evžen Tošenovský (ECR). – Paní předsedající, jak ukazují jednotlivá měření v příhraničních územích členských států, některé oblasti trpí značným znečištěním ovzduší. Znečištění z jedné země tak dopadá na území druhého státu, přičemž v jednotlivých zemích mnohdy platí různé výjimky právě v malých zdrojích. Snaha o vyřešení tohoto problému způsobovaného menšími zdroji je určitě důležitá. Je samozřejmě komplikované racionálně ovlivnit právě menší zdroje. Omezení emisí z velkého počtu těchto zdrojů na velké ploše je ale zároveň skutečný problém. Abychom dosáhli skutečného výsledku v omezení znečištění ovzduší, je zapotřebí přistupovat k této problematice komplexně, aby se nejednalo pouze o administrativně vyžadovanou regulaci, ale aby jednotlivé kroky provázely i motivační nástroje včetně nezbytné osvěty. Je zapotřebí tak stimulovat zájem o modernizaci těchto zdrojů, a to ať se jedná o podporu inovací nebo například výzkumu moderních energetických zdrojů splňujících požadované zpřísněné limity. Younous Omarjee (GUE/NGL). – Madame la Présidente, Monsieur le Commissaire, je me félicite, bien sûr, de cette proposition mais un point suscite mon incompréhension la plus totale. C'est l'exclusion des régions ultrapériphériques du bénéfice de cette très bonne directive. Sans doute le lobby de l'énergie est-il passé par là. Mais, en tant qu'élu des régions ultrapériphériques, je refuse cette exclusion qui vise à priver les ultramarins de bénéfices en matière de qualité de l'air et de ces mesures très positives pour la santé. Est-ce à dire que ces mesures ne valent que pour les continents? Je ne le crois pas. Je pense qu'il eût été possible de procéder autrement, en laissant du temps, en tenant compte des caractéristiques particulières de ces régions. Mais, voyez-vous, l'article 349 est aujourd'hui détourné à des fins régressives. C'est cela que je n'accepte pas. Aussi, j'invite mes collègues demain à voter en faveur des amendements séparés que j'ai proposés. Bill Etheridge (EFDD). – Madam President, so here we are: a new directive to combat air pollution. We all want clean air. I am from an area of the West Midlands of England called the Black Country and the reason it was called that was because during more industrial times the air was black with smog and many people in my area died from air pollution, so I understand entirely the requirement for cleaner air. Over the years, that has no longer been an issue because deindustrialisation unfortunately means we have less production, but also the British Government has taken measures to clean the air. I do not believe that, as the UK, we need to be subject to an EU regulation and more rules on this kind of thing. I believe we can handle this ourselves. But I do believe that whoever handles this must be extremely cautious and careful that they do not take measures which make life even harder than it is now for industry, manufacturing and output. Our economies cannot take more self-inflicted punishment, so I urge caution and I state that the UK can do this on its own. Elżbieta Katarzyna Łukacijewska (PPE). – Pani Przewodnicząca! Nie ulega wątpliwości, iż polityka klimatyczna, energetyczna będące jednym z kluczowych zagadnień Unii Europejskiej, w dobie ostatnich kryzysów i wydarzeń w Europie z jednej strony nabiera znaczenia szczególnego, a z drugiej stanowi dla Unii Europejskiej i państw członkowskich nie lada wyzwanie, zwłaszcza gdy uświadomimy sobie, że emisja zanieczyszczeń powietrza przyczynia się do prawie 400 tysięcy przedwczesnych zgonów w Unii Europejskiej, a koszty przeznaczone na ochronę zdrowia związaną z emisją szkodliwych związków wahają się w przedziale pomiędzy 300–900 miliardów euro. Niemniej, nawiązując do dzisiejszej dyskusji na temat Volkswagena, ktoś kto myśli odpowiedzialnie, musi sobie zadać pytanie co takiego zrobiliśmy przemysłowi europejskiemu, że przemysł ucieka się do oszustw czy nie stawiamy zbyt wysokich wymogów ograniczenia emisji czy to jest incydent jednorazowy jak w przypadku Volkswagena. Cieszę się, że w przypadku tej dyrektywy zastosowano takie podejście zdroworozsądkowe i gratuluję sprawozdawcy Andrzejowi Grzybowi dobrze wykonanej pracy i tego właśnie, że uwzględnia te wszystkie obawy wszystkich zainteresowanych stron, bo bardzo ważne jest proszę Państwa, abyśmy podejmowanym przez organy Unii Europejskiej działaniom towarzyszył rozsądek, wyważenie i rozwaga w podejmowanych decyzjach. Wierzę, że wypracowany kompromis dotyczący ograniczenia emisji niektórych zanieczyszczeń, w tym emisji dwutlenku siarki, tlenku azotu oraz cząstek stałych z jednej strony pozwoli chronić to, co najcenniejsze: zdrowe, życie ludzkie oraz środowisko naturalne, a z drugiej strony nie będzie stwarzać nadmiernych obciążeń administracyjnych i finansowych dla małych i średnich przedsiębiorstw działających w tym sektorze, co mogłoby spowodować wzrost kosztów energii cieplnej dla indywidualnych odbiorców gospodarstw domowych. Karin Kadenbach (S&D). – Frau Präsidentin, sehr geehrter Herr Kommissar! Ich freue mich, dass heute eine Diskussion – mit wenigen Ausnahmen – so geführt wird, wie sie vielleicht für die Europäerinnen und Europäer verständlich ist. Nämlich, indem wir über die Ziele sprechen, die wir erreichen wollen. Es geht uns bei dieser Maßnahme darum, in Europa für saubere Luft zu sorgen, zu verhindern, dass 400 000 Menschen in Europa pro Jahr vorzeitig an durch Luftverschmutzung verursachten Atemwegserkrankungen sterben – an Krebs sterben. Wir diskutieren heute darüber, wie bedeutend es ist, dass wir diese damit verbundenen Kosten – die irgendwo zwischen 330 und 900 Milliarden Euro pro Jahr liegen – verhindern können. Das ist der richtige Zugang: Wir sagen, warum wir es tun. Wir haben endlich einmal gezeigt, dass es nicht darum geht, Unternehmen zu schikanieren, dass es nicht darum geht, nur Maßnahmen zu setzen. Wir haben ja erklärt, was das Ziel ist. Ich glaube, dass dieser Kompromiss ein vertretbarer Kompromiss ist, weil er die berechtigten Anliegen, die Gesundheitsanliegen der Europäerinnen und Europäer vertritt, aber auf der anderen Seite auch Maßnahmen vorsieht, sodass die Industrie, sodass die Wirtschaft mit diesem Kompromiss leben kann. Ich glaube, wir sollten diesem Kompromiss unsere Zustimmung geben. Dawid Bohdan Jackiewicz (ECR). – Pani Przewodnicząca! Sprawozdanie pana posła Andrzeja Grzyba dotyczy bardzo ważnej materii. Brak regulacji odnoszących się do średnich obiektów energetycznego spalania powoduje poważną lukę prawną oraz niespójność regulacyjną w tej branży. Oczywiście powinniśmy dążyć do ograniczania emisji szkodliwych substancji do atmosfery, ale pamiętajmy przy tym, że zbyt daleko idące regulacje dotyczące emisji zanieczyszczeń pogrążają gospodarkę unijną w niekonkurencyjności i narażają państwa Unii na poważne straty finansowe. Bowiem w tym samym czasie, gdy Unia sama na siebie nakłada dławiące gospodarkę regulacje, inni wielcy emitenci zanieczyszczeń tacy jak USA, Chiny czy Japonia pozostają głusi na apel o wprowadzenie u siebie podobnych norm. W konsekwencji oznacza to dla europejskich przedsiębiorstw coraz trudniejsze warunki funkcjonowania i konkurencji, a dla obywateli Unii Europejskiej często utratę tysięcy miejsc pracy. Dlatego powinniśmy w sposób szczególnie uważny pochylać się nad tego typu rozwiązaniami również dlatego, aby nowe regulacje nie były tylko kolejnymi kosztownymi, ale i nieefektywnymi przepisami. Lynn Boylan (GUE/NGL). – Madam President, although I disagree with a number of exemptions in this report, I do welcome this piece of legislation, which will see emission limits for medium combustion plants covered by law for the first time. It is right that the regulatory gap between small and large combustion plants is finally filled. Air pollution is a major, yet preventable, killer in Europe, and in my home country, Ireland, 1 300 premature deaths are attributed to bad air quality. It is estimated that the cost to the health service amounts to a staggering EUR 3 billion every year. These immense costs to citizens' health, national budgets and, of course, to the environment should be taken very seriously indeed, and we cannot continue to kick the can down the road on air quality. Added to Ireland's continual breach of nitrogen oxide limits, it shows that much more must be done if we are serious about tackling air pollution. Csaba Sógor (PPE). – Madam President, despite the strong progress in tackling air pollutants such as sulphur dioxide, nitrogen oxides and dust in the European Union, air quality still falls short in many areas of the norms set by the EU, the UN, and the World Health Organisation. As a consequence, harmful air pollutants continue to cause serious problems to our health, our quality of life and our environment. The damage is also financially costly: the impact of air pollution on health alone amounts to hundreds of billions of euros each year in the European Union. That is why I am glad that, with the adoption of this piece of legislation, we can fill the gap left between the Eco-design Directive and the Industrial Emissions Directive, while avoiding double regulation. However, considering that about 75% of medium combustion plants are run by SMEs, it is also important not to impose a too high administrative and financial burden on such companies. Therefore I think that the gradual adoption of rules – depending on the size of the plants – strikes a good balance between affordability and environmental protection. Last but not least, I also welcome the flexible compliance deadlines for existing district heating systems, biomass plants and plants that are part of small, isolated systems. Miapetra Kumpula-Natri (S&D). – Arvoisa puhemies, tärkeä aihe näin myöhään illalla. Eurooppalaisen ilmanlaadun parantamiseen on akuutti tarve, sillä se ei ole parantunut kymmeneen vuoteen. Vuosittain hengitysongelmia ja ennenaikaisia kuolemia on aivan liian paljon. Kaupungeissa asuvat ihmiset eivät voi valita ilmaa mitä hengittävät. Lopputulos osoittaa olevansa hyvä kompromissi ja osoitus siitä, että yhteisten sääntöjen tekeminen erilaisillekin alueille on mahdollista. Ilmanlaatu on tietyillä Euroopan alueilla selkeästi muita heikompaa. Minulle oli pettymys, ettemme voineet saada velvoitetta saasteisimmille alueille toimia radikaalimmin ilmanlaadun parantamiseksi. Toisaalta olen tyytyväinen lopulliseen kompromissiin, jossa puhtaan ilman alueelle ja niille, jotka käyttävät uusiutuvia biopolttoaineita tai ovat kaukolämpölaitoksia, sallitaan pidempiä siirtymäaikoja. Nyt hyöty ja kustannukset ovat paremmin tasapainossa. Kiitos neuvottelijoille myös kylmien talviolosuhteiden huomioimisesta. On tärkeää, että ei jouduta tilanteeseen, jossa vähän ilmanlaatuun vaikuttavia varavoimalaitoksia jouduttaisiin ajamaan alas nopealla aikataululla. Lopuksi vielä puhtaaseen teknologiaan. Voimme yhteisillä markkinoilla auttaa, kun edistämme näitä asioita. Damiano Zoffoli (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, voglio esprimere il mio convinto sostegno a questo provvedimento, un provvedimento molto rilevante. Innanzitutto si colma, come già detto, una lacuna legislativa, in quanto gli impianti di medie combustioni fino a 50 megawatt non sono regolamentati a livello europeo nonostante questi impianti rappresentino l'80% del totale, siano utilizzati per numerosissime applicazioni e producano circa un terzo delle emissioni di anidride solforosa, ossidi di azoto e particelle inquinanti. L'inquinamento dell'aria ha un forte impatto sulla salute dei cittadini e sui costi dei sistemi sanitari nazionali. Il testo finale rappresenta, anche grazie al lavoro svolto dal relatore – che ringrazio, dal nostro relatore ombra Massimo Paolucci e dal ministro dell'Ambiente Galletti durante il semestre di Presidenza italiana – un buon risultato. Una proposta coraggiosa che, applicata con le necessarie gradualità sia agli impianti nuovi sia a quelli esistenti, si propone di contribuire in modo significativo alla riduzione dell'inquinamento, senza tuttavia imporre oneri eccessivi alle nostre imprese. Catch-the-eye-Verfahren Ricardo Serrão Santos (S&D). – Senhora Presidente, esta legislação é bem-vinda e ilustra positivamente o esforço de identificar e desenvolver sinergias entre a qualidade do mar e do ar, o impacto das substâncias poluentes sobre a vida humana, o ambiente e a necessidade de mitigar as alterações climáticas globais. As propostas que votaremos obrigarão a adequar a tecnologia existente, com os limites de emissões propostos pela Comissão e utilizando metas relativas. É também fundamental a exceção que se concede às regiões ultraperiféricas nesta matéria. Por esta via, reconhece-se o impacto da insularidade no que diz respeito a aspetos logísticos e técnicos de resposta energética nestas regiões, que se caracterizam por uma ocupação populacional dispersa e relativamente reduzida. Os Açores, a região de onde provenho, são exemplo de um saldo amplamente positivo em termos de preservação do ambiente, graças a um compromisso contínuo na defesa do seu património natural, paisagístico e cultural. Este é um percurso que continuaremos a percorrer com realismo. Νότης Μαριάς (ECR). – Κυρία Πρόεδρε, κύριοι συνάδελφοι, δράττομαι της ευκαιρίας να σας ενημερώσω για το τεράστιο πρόβλημα που αντιμετωπίζει τους τελευταίους δύο χειμώνες η πατρίδα μου, η Ελλάδα, λόγω της αιθαλομίχλης που έχει εμφανιστεί στις ελληνικές πόλεις και ειδικά στην Αθήνα και τη Θεσσαλονίκη. Η εμφάνιση της αιθαλομίχλης οφείλεται αποκλειστικά στο μνημόνιο που επέβαλε την αύξηση των φόρων του πετρελαίου θέρμανσης, αλλά και του ηλεκτρικού ρεύματος και οδήγησε έτσι χιλιάδες συμπολίτες μου στην αναζήτηση μεθόδων θέρμανσης του προ-προηγούμενου αιώνα, όπως αυτοσχέδια μαγκάλια και καύση κάθε είδους ακατάλληλης καύσιμης ύλης. Οι μέθοδοι αυτές είναι άκρως επικίνδυνες, για τους ίδιους τους πολίτες και για τη δημόσια υγεία. Για τους λόγους αυτούς, καλώ την ελληνική κυβέρνηση να αποφασίσει, άμεσα, την επιβολή μηδενικού ΦΠΑ και να μειώσει στο ελάχιστο τον φόρο κατανάλωσης στο ηλεκτρικό ρεύμα και στο πετρέλαιο θέρμανσης, διαφορετικά, ο ελληνικός λαός θα παγώσει και αυτό το χειμώνα και θα βρεθούμε και φέτος αντιμέτωποι με την υγειονομική βόμβα της αιθαλομίχλης, με ευθύνη αποκλειστικά της τρόικας και της συγκυβέρνησης ΣΥΡΙΖΑ-ΑΝΕΛ. Bronis Ropė (Verts/ALE). – Pritariu šiam pranešimui, kuris nustato griežtas oro taršos, ypač kietųjų dalelių, išmetimo mažinimo prievoles. Manau, teisinga, kad biomasės katilinėms paliktos išimtys iki 30–tų metų. Kaip jums žinoma, tokiose šalyse kaip Lietuva, dėl aiškių geopolitinių priežasčių, itin sparčiai vyksta perėjimas prie šilumos tiekimo naudojant atsinaujinančius išteklius. Daugelis savivaldybių įrengusios palyginti naujas katilines, kurios, po direktyvos priėmimo, neatitiks ribinių išmetimo normų. Kviečiu Komisiją kartu su prievole sudaryti galimybę įmonėms, gaminančioms iš atsinaujinančių šaltinių energiją, atitikti naujus reikalavimus. Jei reikėtų tai daryti vien savo lėšomis, nebūtų tai teisinga ir nebūtų paskata biomasės plėtrai energetikoje, kuri ne tik mažina klimato kaitą, bet ir kuria darbo vietas bei mokesčius ir formuoja energetinę nepriklausomybę. (Ende des Catch-the-eye-Verfahrens) Phil Hogan,
Member of the Commission
. – Madam President, several of you have stressed in your statements that the Medium Combustion Plants Directive will improve our citizens' health, that and the final adoption of this directive will be an important step forward for our air quality policy and that hopefully it will soon be followed by others. Many of you have mentioned that the increased use of biomass as a fuel, if not accompanied by adequate pollution abatement, leads to a significant degradation of air quality, and the Medium Combustion Plants Directive will enable the environmentally-sound use of biomass as a fuel. It gives the necessary time for upgrading recent biomass plants that do not adequately reduce emissions of particulate matter. Some of you mentioned and sought clarification as to how this particular directive would be imposed on the medium combustion plants. The rapporteur and the shadow rapporteurs, and the legislation generally, avoid as far as possible, or minimise, the burden for SMEs as part of a key objective, and the proposal was designed with exactly this objective in mind. The emission limits ensure the most favourable cost-benefit ratio, and mitigation measures have been incorporated to help SMEs, such as the phased implementation for existing plants, exemptions for plants operating a limited number of hours, and reduced monitoring requirements for small plants. To my friend Mr Omarjee, let me say that the situation in La Réunion, or indeed in the outermost regions, is not being ignored. The legislation does contain proposals which are applicable in the outermost regions, but Member States must take appropriate action to address the air quality situation in those regions while taking account of their specific circumstances. You cannot have the same criteria in those particular areas and islands in the same way as you would have on the mainland, and I know that you would accept that as a legitimate point of view. On behalf of my colleague Commissioner Vella, I want to thank all of the people who contributed to this debate and again to congratulate the rapporteur and the shadow rapporteurs, and all the people who have been involved in this particular legislation, for the compromise which has been reached and which has met with almost universal agreement. Commission statement The Commission underlines that it is contrary to the letter and to the spirit of Regulation 182/2011 (OJ L 55 of 28.2.2011, p. 13) to invoke Article 5 § 4, subparagraph 2, point b) in a systematic manner. Recourse to this provision must respond to a specific need to depart from the rule of principle which is that the Commission may adopt a draft implementing act when no opinion is delivered. Given that it is an exception to the general rule established by Article 5 § 4 recourse to subparagraph 2, point b), cannot be simply seen as a «discretionary power» of the Legislator, but must be interpreted in a restrictive manner and thus must be justified. Andrzej Grzyb,
Sprawozdawca
. – Pani Przewodnicząca! Dziękuję również Panu Komisarzowi za, w szczególności to podkreślenie, że jest to wynik pracy całego zespołu negocjacyjnego i że jest to dobry kompromis, który uwzględnia zarówno ważne cele środowiskowe, które przyczynią się do zmiany i sposobu kształtowania tego środowiska i przyczynią się również do zmniejszenia ilości zachorowań wywoływanych między innymi przez zanieczyszczenie powietrza, ale jest to również i pewien kompromis mający na względzie ważne interesy ekonomiczne zarówno wymienionych tutaj firm małych i średnich, ale też poszczególnych państw, które mają mniejsze czy większe problemy akurat ze średnimi obiektami spalania. Chcę też podziękować Panu Przewodniczącemu La Vii, który był w trakcie całego procesu negocjacji w ramach trilogu i który też podkreślił, że państwa członkowskie mogą wprowadzać ostrzejsze normy niż w dyrektywie na podstawie badań w strefach, które nie spełniają norm jakości powietrza z uwzględnieniem najlepszych dostępnych technologii. Czyli nie jest tak, że państwa członkowskie nie mają możliwości kształtowania w tej materii swojej polityki. Mogą wykorzystywać również swoje prerogatywy, co jest też istotne tam, gdzie jest konieczna interwencja, gdzie w szczególności to zanieczyszczenie powietrza jest wyższe. Również to wprowadzenie wyjątków – ono było rozsądne, bowiem uwzględnialiśmy jakie są możliwości rozstrzygnięć. I na przykład w sprawach tam, gdzie mamy do czynienia między innymi z odnawialnymi źródłami energii, gdzie wykorzystuje się biomasę, ta biomasa daje jednak efekt w postaci zwiększonej zawartości pyłów. No to stwierdziliśmy, że jaki będzie efekt środowiskowy i ekonomiczny, jeżeli jest tak, że postawienie nowej instalacji czy wprowadzenie instalacji odpylającej przekraczałoby koszt całej obecnie istniejącej, to lepiej jednak byłoby tutaj wykorzystać tą instalację do pewnego okresu czy do śmierci technicznej, a w konsekwencji również pozwolić na to, żeby w przyszłości wybudować nową instalację. Chciałbym bardzo serdecznie podziękować za wszystkie głosy, Pani Przewodnicząca, które dziękują za tą dobrą współpracę i za efekty, które mamy w postaci tego projektu dyrektywy, i równocześnie jeszcze raz dziękuję za wszystkie przejawy wsparcia w trakcie prac nad tym projektem. Die Präsidentin. – Die Aussprache ist geschlossen. Die Abstimmung findet am Mittwoch, 7. Oktober 2015, statt. Schriftliche Erklärungen (Artikel 162 GO) Claudiu Ciprian Tănăsescu (S&D),
in writing
. – As we know air pollution causes lung diseases and cancer, as well as heart diseases and strokes. According to the WHO and the European Commission ambient air pollution is responsible for 400 000 premature deaths in Europe in 2010 and 2012, with lung cancer being the leading cause of respiratory death. Air pollution has damaging impacts on the environment, impacting the quality of the water and soil, causing animal and plant life loss. It damages also the materials and buildings, having also a strong impact on the climate itself. We can admit that in Europe we have a clearer air than 2 decades ago, but we still have to work to improve the quality of the air we breathe. It is our role to ask for compliance with existing air quality rules in the Member States and require maintaining tough emission limit values. We have to support the compromise package and therefor contribute to a thorough EU climate policy. Valdemar Tomaševski (ECR),
raštu
. – Pone Pirmininke, Europos nario A. Grzyb pranešimas dėl tam tikrų teršalų, išmetamų į orą, kiekio apribojimo Europos Sąjungoje pradėjo labai svarbią temą tokioms šalims kaip Lietuva, kurioje oras vis dar yra gana geros kokybės. Todėl šalis gali būti vis dar patraukli turistams ir joje galima ruošti taip vadinamą sveiką maistą. Pranešėjas gerai pastebi, jog oro užterštumas – tai tarpvalstybinė problema, kuri į daugelį valstybių narių atkeliauja iš kaimyninių šalių. Būtent todėl teršalų, išmetamų į orą, kiekio apribojimas yra labai svarbus šiaurės rytų Europos šalims, esančioms kontinento žaliais plaučiais. Kaip matoma iš Europos Komisijos duomenų, šiandien aplinkos apsaugos įstatymuose turime rimtą spragą. Dėl to yra būtini Europos Sąjungos veiksmai, linkstantys prie vieningų veiksmų dėl kenksmingų teršalų. Pranešimas dėl direktyvos yra svarbus dėl kelių priežasčių. Visų pirma, įvestos teisinės nuostatos ateityje sumažins išlaidas sveikatos apsaugai, susijusiai su ligomis dėl oro užterštumo. Antra, teisinės nuostatos žymiai paveiks aplinkos apsaugą, o tai bus ypač svarbu ūkininkystei, nes manoma, kad sumažės derliaus nuostoliai. Trečia, įvestos teisinės nuostatos prisidės prie turizmo ir gamtos patrauklumo išlaikymo tokiose šalyse kaip mano, t. y. Lietuvoje, ir, kas svarbu, leis šioms šalims plėstis ateityje labai svarbioje ekonomikos srityje, t. y. ekologinio ūkininkavimo, o tai yra alternatyva didelio masto žemės ūkio produkcijai. 16.   Καζεΐνες και καζεϊνικά άλατα που προορίζονται για ανθρώπινη κατανάλωση (συζήτηση) Die Präsidentin. – Als nächster Punkt der Tagesordnung folgt die Aussprache über den Bericht von Giovanni La Via im Namen des Ausschusses für Umweltfragen, öffentliche Gesundheit und Lebensmittelsicherheit über den Vorschlag für eine Richtlinie des Europäischen Parlaments und des Rates zur Angleichung der Rechtsvorschriften der Mitgliedstaaten über Kaseine und Kaseinate für die menschliche Ernährung und zur Aufhebung der Richtlinie 83/417/EWG des Rates (COM(2014)0174 - C7-0105/2014 - 2014/0096(COD)) (A8-0042/2015). Giovanni La Via,
Relatore
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, Commissario, nel marzo del 2014 la Commissione europea ha presentato la proposta di direttiva concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alle caseine e ai caseinati destinati all'alimentazione umana e che abroga la direttiva 83/417/CEE del Consiglio, sulla base dell'articolo 114 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea. Il voto di domani è sostanzialmente un voto su un dossier tecnico che però ha delle conseguenze sui cittadini e sui consumatori, per cui ho lavorato su questa proposta con grande attenzione, insieme ai colleghi relatori ombra, che ringrazio per l'ottima collaborazione che ci ha consentito di giungere all'accordo finale con il Consiglio in tempi assai brevi. In generale, abbiamo valutato positivamente la proposta della Commissione e abbiamo ritenuto opportuno modificare alcuni aspetti della stessa. Nello specifico la proposta della Commissione prevede il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative a talune lattoproteine destinate all'alimentazione umana. Dall'entrata in vigore della direttiva sono intervenuti però diversi cambiamenti, in particolare lo sviluppo di un ampio quadro normativo del settore alimentare e l'adozione di una normativa internazionale del Codex Alimentarius relativa ai prodotti alimentari a base di caseina. La produzione di caseine e caseinati dal latte è stata soggetta a un regime di sovvenzioni all'interno dell'Unione fino al 2006. Il regime è quindi cessato ed è stato in seguito definitivamente abrogato dall'accordo politico del 2013 sulla riforma dell'organizzazione comune unica del mercato dei prodotti agricoli. Il 24 febbraio 2015 la commissione ENVI ha adottato sei emendamenti alla proposta della Commissione e abbiamo lavorato per porre le basi in grado di offrire agli operatori economici del settore alimentare parità di trattamento sul mercato mondiale, considerato l'adeguamento dei requisiti di composizione delle caseine e dei caseinati alimentari definiti negli allegati a quello della norma del Codex Alimentarius. Nello specifico, la proposta è volta ad allineare i poteri conferiti alla Commissione alla distinzione tra atti delegati e atti di esecuzione introdotta dal trattato sul funzionamento dell'Unione, aggiornare le disposizioni applicabili alle caseine e ai caseinati, tenuto conto della legislazione UE adottata nel frattempo, in particolare quella applicabile ai prodotti alimentari, e adeguare i requisiti di composizione delle caseine alla norma internazionale. A seguito dell'accordo conseguito con il Consiglio, il testo finale prevede la fissazione del tenore massimo di umidità della caseina alimentare al 12 per cento rispetto al 10 per cento previsto in precedenza, e il tenore massimo di grassi del latte della caseina acida alimentare al 2 per cento rispetto al 2,25 pregresso. Consentiremo così un rapido adeguamento futuro alle norme internazionali e al progresso tecnico. Sebbene i prodotti disciplinati dalla proposta non siano direttamente destinati alla vendita al consumatore finale, ma alla vendita tra imprese per la preparazione di alimenti, è importante, tuttavia, che gli operatori del settore alimentare dispongano dei dati necessari per l'etichettatura dei prodotti finiti, in particolare per quanto riguarda gli allergeni. Di conseguenza la proposta include disposizioni relative all'etichettatura delle caseine e dei caseinati destinati all'alimentazione umana, in modo che la loro presenza sia indicata in maniera visibile, leggibile e indelebile. Se le informazioni obbligatorie previste non figurano su imballaggi, recipienti o etichette, i prodotti interessati non possono essere commercializzati né utilizzati per la preparazione di prodotti alimentari. È chiaro che ciò consentirà ai consumatori finali di effettuare scelte informate, in particolare in presenza di allergie e intolleranze alimentari e tutto questo conferma ancora una volta la nostra azione tesa a tutelare i consumatori europei e la loro salute. Con il voto di domani, l'Europa ha posto una grande attenzione sui temi alimentari, con un focus particolare sulla sicurezza alimentare, sempre al centro della nostra agenda politica. Phil Hogan,
Member of the Commission
. – Madam President, I wish to thank Mr La Via and the shadow rapporteurs for getting themselves involved in this technical issue. The text in the debate today is the fruit of very constructive work between the three EU institutions and it is an example of how the Commission, with its right of initiative, and the Council and Parliament, as co—legislators, can cooperate for the benefit of jobs and growth in an innovative branch of the dairy sector, which is one of the pillars of European agriculture. The objectives that were pursued by the Commission when the proposal was tabled in 2014 have been fully understood and supported by the co—legislators throughout the legislative process. Those objectives continue to be at the heart of the text in the debate today, which is putting the EU dairy sector on a level playing field with world—market competitors in an area where innovation helps add value to milk production in the form of high—tech ingredients that serve customers both in the Union and indeed outside it. Today's text aligns the EU rules to the international standards adopted under the Codex Alimentarius for edible casein and caseinates. Differences that existed in the past are no longer justified today, as no public subsidy is now paid to casein production in the Union following the CAP reform that you agreed to in 2013. In conclusion, let me take the opportunity again to thank Parliament for the excellent technical cooperation that has characterised this dossier throughout the various steps of the adoption procedure. We hope that both arms of the legislator will now quickly vote on a final text so that there will no longer be any obstacle for our dairy industry in benefiting from a level playing field on the world market. Marijana Petir,
u ime kluba PPE
. – Gospođo predsjednice, gospodine povjereniče, kazeini i kazeinati tvari su koje se dobivaju tehnološkim postupcima iz mlijeka. Široka primjena tih tvari u industriji, a posebice prehrambenoj, predstavlja vrijedne proizvode u proizvodnom lancu sektora mlijeka koji su potom kao sirovine namijenjeni za daljnju uporabu u drugim industrijama. Predloženom se direktivom usklađuje europska praksa sa standardima koji se primjenjuju na svjetskoj razini prema preporukama i standardima Codex Alimentariusa. Tako će europski kazeini i kazeinati biti istih karakteristika kao i u drugim zemljama svijeta, što je značajno za industrijsku proizvodnju u smislu sigurnosti izvora i stabilnosti dobave sirovina. Znamo da različite karakteristike sirovina utječu na tehnološke procese proizvodnje te u konačnici i na kvalitetu završnog proizvoda. Industrija koja ih koristi preferira one sirovine koje imaju slične karakteristike jer ne zahtijevaju prilagodbu procesa ovisno o dobavljaču sirovina, a time i nove troškove koje onda na kraju plaćaju potrošači. S obzirom na uklanjanje dosadašnjih razlika u sadržaju vlage i maksimalnom sadržaju mliječnih masti u jestivim kazeinima, očekujem da će ova promjena učiniti te europske proizvode konkurentnijima na svjetskom tržištu. Na taj način pomoći će se i krizom pogođenom europskom sektoru mlijeka i mliječne industrije. Naime, u sektoru mlijeka je doista alarmantna situacija nastala ukidanjem kvota i ruskim embargom, a moram reći da je u Hrvatskoj proizvodnja mlijeka u prva 4 mjeseca ove godine pala za 5 % i propalo je 1200 malih proizvođača mlijeka. Stoga i ovu priliku koristim da pozovem Komisiju da provede reviziju mliječnog paketa, uvede krizni program jer je sektor mljekarstva najosjetljiviji sektor u poljoprivredi i zaslužuje posebnu pažnju, a dosadašnje interventne mjere samo su kap u moru i nažalost nisu dale željene rezultate. Susanne Melior,
im Namen der S&D-Fraktion
. – Frau Präsidentin, verehrte Kolleginnen und Kollegen! Die heute hier zur Diskussion anstehende Richtlinie zu Kaseinen und Kaseinaten ist – und das wurde schon gesagt – eine sehr technische Angelegenheit. Die Aufmerksamkeit – zumal um diese Tageszeit – ist auch entsprechend gering. Ich finde, dass die Bedeutung unterschätzt wird, weil wir alle Quark und Käse ja sehr gern essen. Kaseine und ihre wasserlösliche Form, die Kaseinate, sind eine wichtige Voraussetzung für deren Produktion. Sie können aber noch mehr. So werden sie auch für Milchweißer im Kaffee oder sogar als Klärungsmittel für Rosé-Weine eingesetzt. Essbare Kaseine und Kaseinate – und nur um die geht es hier – sind Milcheiweiße und unterliegen somit auch der Kennzeichnung als Allergene, geregelt in der EU-Verordnung Nr. 1169/2011. Dieser Fakt fand in der neuen Richtlinie ebenso Berücksichtigung wie der schon erwähnte Codex Alimentarius, wo es um den Wassergehalt und den Milchsäuregehalt von Kaseinen geht. Im Trilog ist darüber hinaus die Umsetzung in den Mitgliedstaaten von 9 auf 12 Monate angehoben worden. Ich danke dem Vorsitzenden des ENVI-Ausschusses, Herrn La Via, für die zügige Beratung und die kooperative Zusammenarbeit und empfehle dem Parlament die Zustimmung zur Richtlinie, damit wir in der Europäischen Union alle weiter guten Käse und Quark genießen können. Übrigens, der zur Zeit geführte Streit um Käse aus Milch oder Milchpulver in Italien ist damit noch nicht entschieden. Ich wünsche mir ganz persönlich Parmigiano aus Milch. Bolesław G. Piecha,
w imieniu grupy ECR
. – Pani Przewodnicząca! Porozumienie końcowe dotyczące tego dossier przewiduje uchylenie przez Komisję obowiązujących przepisów odnoszących się do niektórych białek mleka, głównie chodzi o kazeinę i kazeiniany, i zastąpienie ich nową dyrektywą. Dużo było tutaj mówione w poprzednich debatach o Volkswagenie i zanieczyszczeniach, mało natomiast w tym technicznym dokumencie mówimy o kazeinianach i kazeinie. One są wszechobecne: są przetworach mięsnych, w garmażerii, piekarnictwie, cukiernictwie, mleczarstwie, produkcjach napoi, również napoi alkoholowych, produktach specjalnych przeznaczonych dla dzieci, niemowląt, noworodków, również są w odżywkach dla sportowców. W związku z tym ta inicjatywa, która wiąże się z programem REFIT naszego Parlamentu, jest przyjmowana przez grupę ECR z dużym zadowoleniem i pozytywnie odnosimy się do tego porozumienia, które zostało wypracowane – ważne! – szybko i bez organizowania zbędnych negocjacji trójstronnych. Za to z tego miejsca chciałbym przewodniczącemu sprawozdawcy podziękować. Bronis Ropė,
Verts/ALE frakcijos vardu
. – Pritariu ir ypač sveikinu svarstomo projekto atitikimą gero valdymo principams. Juo aiškiai įvardijama teisės aktų hierarchija ir kazeino rinka suderinama su Maisto kodeksu. Labai aukštai vertinu pranešėjo siekį užtikrinti, kad vartotojai būtų tinkamai informuojami apie maistą. Nors svarstomas dokumentas yra skirtas produktams, nenumatytiems parduoti galutiniams vartotojams, būtina pasiekti, kad visoje maisto grandinėje būtų aiškiai atsekama informacija apie sudedamąsias dalis ir ypač apie alergenus. Kartu noriu atkreipti kolegų dėmesį, kad kazeinas yra labai nedidelis pieno rinkos elementas. Nepaisant to, kad priėmus šią direktyvą pieno rinka taps geriau valdoma, tai neišspręs šiuo metu ją kankinančių struktūrinių problemų. Todėl naudodamasis proga norėčiau priminti ir dar kartą paraginti Komisiją, kartu su valstybėmis narėmis ir pieno gamintojų organizacijomis ieškotų ilgalaikių, subalansuotų pieno krizės sprendimų. Piernicola Pedicini,
a nome del gruppo EFDD
. – Signora Presidente, onorevoli deputati, avevamo bisogno che nei nostri mercati circolassero alimenti sicuri, avevamo bisogno di dare sicurezza ai consumatori sul contenuto minimo di caseina e caseinati e avevamo anche bisogno di una vendita sicura con un'etichettatura che fornisse tutte le informazioni necessarie al consumatore, in particolare per quanto riguarda gli allergeni. Queste informazioni adesso saranno obbligatorie e i prodotti alimentari contenenti caseina e caseinati potranno essere commercializzati solo con le appropriate etichette sugli imballaggi e sui recipienti. Abbiamo anche garantito la possibilità di utilizzare un'etichetta che indichi chiaramente un livello di maggiore qualità dei prodotti caseari che hanno un maggiore contenuto di lattoproteine, un meccanismo questo che stimola la produzione di maggiore qualità senza oneri aggiuntivi per le aziende. Per questo giudichiamo sostanzialmente positiva questa proposta e voteremo a favore. Herbert Dorfmann (PPE). – Frau Präsidentin! Wie schon von mehreren Vorrednern gesagt, ist dieses Dossier ein sehr technisches Dossier, und ich denke, wenn es darum geht, die EU-Vorschriften im Bereich der Nährkaseinate zu aktualisieren und an den Codex Alimentarius anzupassen, ist dagegen eigentlich wenig auszusetzen. Ich möchte deshalb noch einmal auf die schon vorher angesprochene Frage der Verwendung von Kaseinen und Milchpulver bei der Käsebereitung zurückkommen. Wir haben bekanntlich in Italien – ich komme aus Italien – ein Gesetz, das dies verbietet. Die Europäische Kommission will nun dieses Verbot mit aller Kraft aufheben. Wir gehen in Italien davon aus, dass Käse aus Milch zu produzieren ist. Wenn nun die gleiche Kommission, die vor wenigen Wochen hier dem Haus einen Bericht vorgeschlagen hat, damit die Mitgliedstaaten den Import gentechnisch veränderter Organismen auf ihrem Hoheitsgebiet verbieten können, und damals gesagt hat, das ist nicht binnenmarktrelevant, jetzt behauptet, dass das Verbot des Zusatzes von Milchpulver und Kaseinen bei Käse binnenmarktrelevant sein soll, dann verstehe ich die Welt nicht mehr. Deswegen, Herr Kommissar, darf ich Sie bitten, sich dieses Ding wirklich noch einmal anzuschauen. Die Europäische Union ist insgesamt nicht in einem Zustand, dass wir uns solche Dinge leisten können. Wenn Sie sich die Debatten darüber in Italien anschauen, dann glaube ich, ist es gut, wenn wir das schnellstmöglich beenden und es den Italienern zugestehen, dass sie Käse aus Milch produzieren und nicht aus Milchpulver und auch nicht aus Kaseinen. Nicola Caputo (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, Commissario, innanzitutto voglio dire che apprezzo gli sforzi che la Commissione sta profondendo per la sicurezza alimentare. Come sappiamo, le conseguenze che il consumo di alimenti determina sulla salute umana sono valutabili solo nel lungo termine ed è per questo motivo che sono favorevole a proposte legislative come quella che stiamo discutendo, volta all'integrazione della legislazione comunitaria nel quadro più ampio della normativa alimentare internazionale. Però se è vero che queste modifiche vanno a semplificare gli scambi di informazioni tra le imprese alimentari, è altrettanto vero che questo provvedimento avrà ricadute anche e soprattutto sulle informazioni in etichetta che i consumatori finali potranno ricavare. Requisiti di etichettatura relativi alle caseine e ai caseinati consentiranno infatti ai consumatori di effettuare scelte informate e consapevoli, in particolare in presenza di allergie o intolleranze alimentari. Ritengo che il testo che voteremo domani sia un testo positivo in grado di dare un impulso alla valorizzazione del prodotto latte sul mercato, soprattutto se destinato alla trasformazione in formaggio, con la consapevolezza che la sfida della qualità deve essere continuamente perseguita per assicurare gli standard di sicurezza. Julia Reid (EFDD). – Madam President, we in UKIP firmly believe in preserving the health and well-being of all citizens by guaranteeing transparency when it comes to the ingredients of the food they consume. We also think that it is important for companies involved in food production to have access to the information they require in order to label the final product, particularly in the case of allergens. However, we do not think that these issues should be regulated at an EU level, and we believe that Britain should have the autonomy to legislate in this domain. In addition to replacing existing legislation on caseins with a new EU directive, the Commission also seeks to align the powers of the Commission to adopt delegated or implementing acts with provisions introduced with the Lisbon Treaty. We in UKIP reject the Lisbon Treaty, which is an EU constitution in disguise, and we object to any more powers being transferred to the Commission. Jiří Pospíšil (PPE). – Paní předsedající, já chci pochválit zpravodaje i Komisi za předložený návrh směrnice. Tento návrh podporuji a ztotožňuji se s tím, co řekla většina mých předřečníků. Tento návrh není o novém byrokratickém předpisu, který šikanuje nebo nějakým způsobem komplikuje život občanům Evropy nebo firmám působícím v Evropě. Je to naopak předpis, který posílí vnitřní trh a sjednotí pravidla, která jsou buď nejednotná nebo jsou zastaralá, protože pocházejí z počátku osmdesátých let. Ač jsem zdrženlivý v rozšiřování působnosti Evropské unie a v přílišné byrokratizaci, tak tento předpis naopak výrazně podporuji, protože přinese jednotná a jasná pravidla pro celý potravinářský průmysl v Evropské unii. Bylo to tady již několikrát řečeno, myslím si, že průmysl toto vítá. Já sám jsem o tomto návrhu směrnice hovořil ve své zemi, v České republice, s některými zástupci potravinářského průmyslu a ti vnímali tato jasná pravidla jako dobrý impuls k tomu, že budou moci jasně vidět, podle čeho se rozhoduje. Myslím si, že je velmi dobře, že zde vycházíme z odborného stanoviska, z technických norem, které zpracovala mezinárodní organizace Codex Alimentarius. Je dobře, že přejímáme přesnou specifikaci toho, jak má vypadat kasein potravinářský kyselý, kasein potravinářský sladký a že to, jak už jsem řekl, zvýší jistotu výrobců. Vedle toho je také velmi dobré, že zde bude jasná povinnost informovanosti pro jednotlivé výrobce ve vztahu k těm, kteří kasein používají ve svých výrobcích. V konečném důsledku se toto promítne i v prospěch uživatele konečného produktu, který bude informován o tom, zda výrobek obsahuje kasein, protože jak víme, někteří uživatelé jsou na tuto látku alergičtí. S návrhem souhlasím a podporuji jej. Elena Gentile (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, cogliamo certamente in maniera positiva la relazione del presidente La Via, che ringrazio soprattutto per l'approccio culturale. Le ragioni del sistema di impresa alla domanda di regole che rendono accessibile il mercato internazionale devono incrociare la nostra grande ambizione che è quella di mettere sempre più in sicurezza i consumatori finali. La sfida dunque è quella di prevedere norme sulla concorrenza, per la libera circolazione degli alimenti la cui qualità e sicurezza verranno ulteriormente tracciate e quindi garantite. Ricardo Serrão Santos (S&D). – Senhora Presidente, um dos aspetos de particular relevância no texto que debatemos tem a ver com a melhor informação possível ao consumidor. É imprescindível dispor de um sistema que permita a clara identificação de substâncias potencialmente alergénicas, o que passa pela obrigação da sua etiquetagem. No que diz respeito ao mercado de leite e dos produtos lácteos, aproveitando a presença do Comissário Hogan, no contexto do estudo recentemente apresentado sobre etiquetagem de origem, parece-me que a única posição defensável é que a etiquetagem de origem diga respeito ao local onde é recolhido o leite e não ao local onde este é processado. Sei que o contexto é bem mais complexo e inclui outras variáveis, mas aqui não tenho tempo para mais. Esta posição parece-me a única passível de se defender moralmente, porque é a única que defende realmente os produtos primários e o equilíbrio territorial. É provavelmente também este aspeto que requer uma tomada de decisão mais imediata a nível europeu. Catch-the-eye-Verfahren Νότης Μαριάς (ECR). – Κυρία Πρόεδρε, η νέα οδηγία ενισχύει τη διαφάνεια που προκύπτει από την ετικετοποίηση και επιτρέπει, έτσι, την καλύτερη ενημέρωση των καταναλωτών γαλακτοκομικών προϊόντων. Επιπλέον, η ευθυγράμμιση με τα διεθνή πρότυπα, όσον αφορά τη σύνθεση των βρώσιμων καζεϊνών, συμβάλλει στην προστασία της υγείας των καταναλωτών γάλακτος, γιατί έχουμε και περιπτώσεις αλλαγών στη νομοθεσία για το γάλα, που στοχεύουν στην ενίσχυση των πολυεθνικών του γάλακτος. Έτσι, στην Ελλάδα, με το νέο μνημόνιο που ψηφίστηκε τον Αύγουστο, απ' τη μνημονιακή πεντάδα ΣΥΡΙΖΑ, ΑΝΕΛ, ΠΑΣΟΚ, ΝΔ, Ποτάμι, επήλθε η πλήρης απελευθέρωση της διάρκειας ζωής του παστεριωμένου γάλακτος, με αποτέλεσμα να έχουμε παστεριωμένο γάλα ακόμη και έντεκα ημερών, χρονική διάρκεια που είναι επαρκής προκειμένου να μεταφερθεί το παστεριωμένο γάλα απ' την Ολλανδία του κυρίου Dijsselbloem στην Ελλάδα. Με τον τρόπο αυτό, διαλύονται οι ελληνικές γαλακτοβιομηχανίες και καταστρέφεται η ελληνική κτηνοτροφία. Τέλος, κυρία Επίτροπε, το τυρί πρέπει να παράγεται από γάλα και όχι από σκόνη γάλακτος. (Ende des Catch-the-eye-Verfahrens) Phil Hogan,
Member of the Commission
. – Madam President, I welcome the overwhelming support for the proposal, and again I wish to thank the rapporteur, Mr La Via, and the shadow rapporteurs for their work. I just have two remarks that, I suppose, I should make. One of the Italian issues that was raised by a number of speakers from Italy concerned a matter that goes back in regulatory form to 1974 — so a little bit before my time – but has nevertheless raised its head because of an objection and a complaint brought before the Commission by an Italian company, which is the subject of investigation at the moment. The matter will hopefully be clarified in due course, but I want to undertake that we will send a note of the present state of play to the various individuals who are here from the Italian delegation, in order to clarify the situation as of now. In relation to the question raised by my good friend Mr Serrão Santos on the Azores, the labelling issues are a matter for my colleague, Commissioner Andriukaitis, but I am aware of the reports which came down against mandatory labelling. I am sure that you are aware of them as well. Voluntary labelling is available for Member States if they wish to proceed on that basis, but it is a rather contentious matter because you have to respect the fact that we are in an internal market, with a common agricultural policy, where the free movement of goods and services are actually appropriate vis-à-vis consumers. But I understand where you are coming from: from the position of the Azores where the high-quality products that you have there – which get the recognition of 26% of the consumer market in dairy products in mainland Portugal – represent quite a significant industry. I am sure that, from the point of view of your producers in the Azores and from that perspective of high-quality products, you would be very pleased to have labelling. But it is not yet universally accepted around the European Union. Giovanni La Via,
Relatore
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, Commissario, credo che il dibattito in quest'Aula sia stato costruttivo e soprattutto abbia fatto emergere una larga convergenza da parte di tutti i gruppi politici verso la proposta della Commissione, così come modificata dal Parlamento e accordata e concordata con il Consiglio. Il trilogo e i triloghi che abbiamo fatto per raggiungere un accordo sono stati celeri e rapidi, segno evidente che c'era una posizione condivisa, ma c'era anche una volontà di avere un nuovo riferimento normativo maggiormente adeguato ai tempi e in linea con quelle che sono le esigenze del mercato. Sono certo che domani su questa proposta ci sarà da parte di questo Parlamento una larga convergenza in termini di voto e mi auguro che la procedura legislativa si possa chiudere in tempi brevi per avere un quadro di riferimento normativo utile a tutte le imprese in Europa che si occupano di caseine e caseinati, ma soprattutto utile a garantire un quadro migliore di informazione per i consumatori. Die Präsidentin. – Die Aussprache ist geschlossen. Die Abstimmung findet am Mittwoch, 7. Oktober 2015, statt. Schriftliche Erklärungen (Artikel 162 GO) Beata Gosiewska (ECR),
na piśmie
. – Jako posłanka z Polski pozytywnie odnoszę się do zaproponowanego przez Komisję dostosowania przepisów dotyczących jadalnych kazein i kazeinianów do zmian w unijnym prawie żywnościowym i zmian norm międzynarodowych. Każdego roku przybywa osób, u których stwierdzono alergie pokarmowe, z czego znaczna część to alergie na białka mleka krowiego. Najczęściej powoduje je kazeina, stanowiąca 80% białek mleka krowiego. Dlatego tak istotne jest właściwe oznakowanie artykułów spożywczych produkowanych z użyciem produktów mlecznych. Konsument ma prawo do właściwej i pełnej informacji o produkcie, zarówno co do jego właściwości, składu, jakości, jak i pochodzenia. Produkty mleczne, jako że powodują liczne alergie i nietolerancje, muszą być oznaczone na etykietach. Brak takich informacji jest niezwykle groźny dla osób uczulonych, bowiem przyjmowanie kazeiny przez osoby na nią uczulone skutkuje nie tylko licznymi dolegliwościami ze strony układu pokarmowego, ale przyczynia się do degradacji układu odpornościowego alergików, przez co jest przyczyną poważnych i często nieuleczalnych chorób kostnych, skórnych, a nawet nowotworów. Dlatego z tego miejsca w pełni popieram zaproponowane zmiany, a także utrzymanie obowiązku pełnego informowania konsumentów o składnikach kupowanego produktu. 17.   Ημερήσια διάταξη της επόμενης συνεδρίασης: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 18.   Λήξη της συνεδρίασης (Die Sitzung wird um 22.55 Uhr geschlossen.)

8.6.2023
EL
Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
C 201/554 7ης Οκτωβρίου 2015ΠΛΗΡΗ ΠΡΑΚΤΙΚΑ ΤΩΝ ΣΥΖΗΤΗΣΕΩΝ ΤΗΣ 7ΗΣ ΟΚΤΩΒΡΙΟΥ 2015 (2023/C 201/03) Περιεχόμενα 1.
Έναρξη της συνεδρίασης
556 2.
Εκτελεστικά μέτρα (άρθρο 106 του Κανονισμού): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
556 3.
Κατ' εξουσιοδότηση πράξεις (άρθρο 105 παράγραφος 6 του Κανονισμού): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
556 4.
Κατάθεση εγγράφων: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
556 5.
Μεταφορές πιστώσεων: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
556 6.
Θανατηφόρες αεροπορικές επιθέσεις των ΗΠΑ κατά του νοσοκομείου των Γιατρών Χωρίς Σύνορα (ΓΧΣ) στο Kunduz, Αφγανιστάν (συζήτηση)
556 7.
Κατάσταση στη Συρία (συζήτηση)
562 8.
Κατάσταση στην Τουρκία (συζήτηση)
582 9.
Πανηγυρική συνεδρίαση - Ισπανία
597 10.
Ώρα των ψηφοφοριών
604 10.1.
Χρονοδιάγραμμα των περιόδων συνόδων του Κοινοβουλίου - 2017 (ψηφοφορία)
604 10.2.
Πρωτόκολλο της ευρωμεσογειακής συμφωνίας σύνδεσης σχετικά με τις γενικές αρχές για τη συμμετοχή της Τυνησίας στα προγράμματα της Ένωσης (A8-0254/2015 - Pier Antonio Panzeri) (ψηφοφορία)
604 10.3.
Ευρωπαϊκή διαδικασία μικροδιαφορών και διαδικασία έκδοσης ευρωπαϊκής διαταγής πληρωμής (A8-0140/2015 - Lidia Joanna Geringer de Oedenberg) (ψηφοφορία)
604 10.4.
Περιορισμός των εκπομπών ορισμένων ρύπων στην ατμόσφαιρα (A8-0160/2015 - Andrzej Grzyb) (ψηφοφορία)
604 10.5.
Καζεΐνες και καζεϊνικά άλατα που προορίζονται για ανθρώπινη κατανάλωση (A8-0042/2015 - Giovanni La Via) (ψηφοφορία)
604 10.6.
Δημοσιονομικοί κανόνες που εφαρμόζονται στον γενικό προϋπολογισμό της Ένωσης (A8-0049/2015 - Ingeborg Gräßle) (ψηφοφορία)
604 11.
Αιτιολογήσεις ψήφου
604 11.1.
Χρονοδιάγραμμα των περιόδων συνόδων του Κοινοβουλίου - 2017
605 11.2.
Πρωτόκολλο της ευρωμεσογειακής συμφωνίας σύνδεσης σχετικά με τις γενικές αρχές για τη συμμετοχή της Τυνησίας στα προγράμματα της Ένωσης (A8-0254/2015 - Pier Antonio Panzeri)
611 11.3.
Ευρωπαϊκή διαδικασία μικροδιαφορών και διαδικασία έκδοσης ευρωπαϊκής διαταγής πληρωμής (A8-0140/2015 - Lidia Joanna Geringer de Oedenberg)
638 11.4.
Περιορισμός των εκπομπών ορισμένων ρύπων στην ατμόσφαιρα (A8-0160/2015 - Andrzej Grzyb)
674 11.5.
Καζεΐνες και καζεϊνικά άλατα που προορίζονται για ανθρώπινη κατανάλωση (A8-0042/2015 - Giovanni La Via)
712 11.6.
Δημοσιονομικοί κανόνες που εφαρμόζονται στον γενικό προϋπολογισμό της Ένωσης (A8-0049/2015 - Ingeborg Gräßle)
738 12.
Διορθώσεις και προθέσεις ψήφου: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
763 13.
Σημερινή κατάσταση της Ευρωπαϊκής Ένωσης Δηλώσεις του κ. François Hollande, Προέδρου της Γαλλικής Δημοκρατίας και της κ. Angela Merkel, Καγκελαρίου της Ομοσπονδιακής Δημοκρατίας της Γερμανίας
764 14.
Έγκριση των Συνοπτικών Πρακτικών της προηγούμενης συνεδρίασης
788 15.
Απόφαση που εγκρίθηκε σχετικά με τη δέσμη για την Ένωση Κεφαλαιαγορών (συζήτηση)
788 16.
Yπηρεσίες πληρωμών στην εσωτερική αγορά (συζήτηση)
812 17.
Τα διδάγματα που αντλήθηκαν από την καταστροφή της ερυθράς ιλύος, πέντε έτη μετά το ατύχημα στην Ουγγαρία (συζήτηση)
822 18.
Διπλασιασμός του δυναμικού του αγωγού North Stream και επιπτώσεις στην ενεργειακή ένωση και την ασφάλεια του εφοδιασμού (συζήτηση)
832 19.
Ανανέωση του σχεδίου δράσης της ΕΕ για την ισότητα των φύλων και τη χειραφέτηση των γυναικών στο πλαίσιο της αναπτυξιακής συνεργασίας (συζήτηση)
847 20.
Ημερήσια διάταξη της επόμενης συνεδρίασης
856 21.
Λήξη της συνεδρίασης
856 Πλήρη Πρακτικά των συζητήσεων της 7ης Οκτωβρίου 2015 VORSITZ: RAINER WIELAND Vizepräsident 1.   Έναρξη της συνεδρίασης (Die Sitzung wird um 8.30 Uhr eröffnet.) Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL). – Señor Presidente, una cuestión de orden. Hoy, a las doce horas, está invitado Felipe de Borbón a intervenir en esta sesión plenaria. Quería mostrar nuestro rechazo. Este Parlamento debería representar la democracia europea y, por tanto, debería tener sus puertas cerradas a aquellos jefes de Estado que no han sido elegidos mediante sufragio, como es el caso del rey de España. Por eso, pedimos a esta Cámara que enmiende la decisión del Presidente del Parlamento Europeo y que no permita que un jefe de Estado que no está legitimado pueda intervenir en este Pleno. Der Präsident. – Frau Kollegin, ich kann da keinen Verstoß gegen die Demokratie erkennen. Wir hatten schon andere Gäste. 2.   Εκτελεστικά μέτρα (άρθρο 106 του Κανονισμού): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 3.   Κατ' εξουσιοδότηση πράξεις (άρθρο 105 παράγραφος 6 του Κανονισμού): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 4.   Κατάθεση εγγράφων: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 5.   Μεταφορές πιστώσεων: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 6.   Θανατηφόρες αεροπορικές επιθέσεις των ΗΠΑ κατά του νοσοκομείου των Γιατρών Χωρίς Σύνορα (ΓΧΣ) στο Kunduz, Αφγανιστάν (συζήτηση) Der Präsident. – Als erster Punkt der Tagesordnung folgt die Aussprache über die Erklärung der Vizepräsidentin der Kommission und Hohen Vertreterin der Union für Außen- und Sicherheitspolitik zu den tödlichen US-Luftangriffen auf eine Klinik der Ärzte ohne Grenzen in Kundus (Afghanistan) (2015/2891(RSP)). Ich teile den Mitgliedern mit, dass es bei dieser Aussprache kein Catch-the-eye-Verfahren gibt und auch keine blauen Karten angenommen werden. Christos Stylianides,
Member of the Commission, on behalf of the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
. – Mr President, this tragedy is a sad reminder of the challenges Afghanistan is still facing, against a background of instability, war and conflict. The last two weeks have seen a jihadist resurgence in the north and the east of the country, threatening the achievements reached so far in development, governance and rule of law, including the rights of women, fundamental freedoms and access to basic services. Confronted with the Taliban who wage war, we need to recommit in our support to the National Unity Government and in ensuring that Afghanistan is, and will stay, high on the international agenda. Recent developments in and around Kunduz are worrying for all of us: the Taliban attack, the suffering it has caused to innocent civilians in the area, the very serious humanitarian situation. The overall situation remains fragile and unstable. The attack that severely hit a Médecins sans Frontières (MSF) hospital in Kunduz on 3 October was a tragedy which I profoundly deplore – as Commissioner for Humanitarian Aid and Crisis Management but also as a doctor. Hospitals and medical personnel are explicitly protected under international humanitarian law: they can never be the object of attack. The latest reported death toll indicates that 12 MSF staff are confirmed dead, as well as 10 patients, including three children. Our thoughts are with all the families of the victims, the medical staff and the humanitarian aid workers. Our thoughts are with all those who, in Afghanistan and in the too many conflict areas around the world, dedicate their time, skills and indeed their life to assisting victims of war, saving their lives and improving their living conditions. MSF has been operating the hospital in Kunduz under extremely trying conditions – and not only there. I have witnessed myself on numerous visits to crisis areas their dedication in their life-saving work in the most acute emergencies. MSF are there when almost everybody else has pulled out. As EU Ebola Coordinator, I particularly want to commend their outstanding work in relation to the Ebola crisis in Liberia, Guinea and Sierra Leone. Without the amazing courage and dedication of MSF, the world would still be struggling to get Ebola under control. But let me get back to Afghanistan. Afghan children, women and men are suffering the devastating humanitarian consequences of over three decades of war and conflict. Our tribute, not only to MSF but also to other humanitarian organisations for their life-saving work in Afghanistan and elsewhere, will never be strong enough. This Parliament knows very well what it means to pay tribute to humanitarian workers and human rights defenders. We all owe them a lot. And, as in other conflict situations, humanitarian workers have paid with their lives to assist the most vulnerable. But while we commend the courageous and dedicated staff of these organisations, we have to be firm and clear in affirming the absolute need to protect their lives and their work, and the lives and dignity of those they assist. This tragedy demonstrates the disproportionate risk for civilians when violent conflict reaches urban areas. All parties must do everything in their power to distinguish between military and civilian targets, including medical facilities. All parties must respect and protect medical and humanitarian personnel and facilities. President Ashraf Ghani said that the Afghan forces and NATO's Support Mission are obliged to ensure the safety of civilians and exercise precision in military operations. He stressed that Afghan and foreign forces alike must put in serious efforts not to target public places during military operations. At the same time, Afghanistan's Independent Human Rights Commission (AIHRC) has called for a probe into reports of possible war crimes committed in this past week by the Taliban in Kunduz city. The organisation has appealed to security and judicial organisations to identify the perpetrators and see to it that justice is carried out. MSF and the UN have called for a thorough investigation into the attack. President Ghani and US Secretary of Defence Ashton Carter have stressed that a full and transparent investigation will be conducted. We welcome the Afghan and US commitment to that effect, and expect that it will bring clear results very soon. But, this tragedy is a sad reminder of the fact that Afghanistan still needs to find its way out of decades of conflicts. It needs a comprehensive answer to the many difficult challenges it is facing: this should comprise continued efforts to engage the main actors, and it has to build on a revised Afghan security strategy. But the focus must also be on local governance and on connecting the local population to the Government. The Afghan Government has presented a string of actions it will take. Effective implementation is required, and we are ready to accompany the Afghan authorities and people in this difficult process. In terms of immediate action we must now quickly evaluate the need for additional humanitarian support. In the same vein, we call on the Afghan Government to facilitate better humanitarian access to Kunduz and to the internally displaced. We need improved humanitarian air services, and we have to look into the possibility of opening a humanitarian corridor in Kunduz province. We also need all regional stakeholders to come together and join efforts to create a lasting peace. This is at the centre of our diplomatic work, as we pointed out in discussions with all the relevant international players last week in New York, at the High Level Conference on the fringe of the UN General Assembly. The European Union will continue to work with the National Unity Government during this difficult period. We will stand at its side and, first and foremost, at the side of all Afghan people. Arnaud Danjean,
au nom du groupe PPE
. – Monsieur le Président, Monsieur le Commissaire, le groupe PPE tient avant toute chose à exprimer ses condoléances aux familles des 22 victimes de l'hôpital de Kunduz et à condamner ces bombardements sur lesquels toute la lumière doit être faite et les sanctions appropriées prononcées. Cette erreur, aujourd'hui reconnue par le commandement américain, après des jours d'insupportables hésitations et louvoiements, est d'autant plus funeste qu'elle a détruit la seule structure médicale performante de la région de Kunduz, et ce en dépit des communications sans ambiguïté du personnel de MSF sur les coordonnées et sur la nature de leurs activités. Mais derrière cet événement tragique, il y a une réalité stratégique très préoccupante en Afghanistan. Les offensives talibanes sur Kunduz mais aussi dans la province de Faryab, près du Turkménistan, et dans trois autres provinces du nord afghan révèlent une transition encore plus difficile que lorsqu'elle avait été envisagée au moment du retrait des forces occidentales. Le fait que ces attaques surviennent dans une région, le nord afghan, jusqu'alors relativement épargnée par les mouvements insurrectionnels atteste que la menace talibane reste forte, bien au-delà de ses fiefs traditionnels. Elle montre aussi que les forces de sécurité afghanes, en dépit de programmes de formations lourds, massifs et extrêmement coûteux, ont des capacités encore trop aléatoires pour faire face seules à ce type d'offensive. Sans l'appui aérien américain, Kunduz et d'autres localités du nord afghan seraient sans doute encore occupées par les talibans aujourd'hui. Il faut prendre conscience aussi que, parallèlement aux talibans, d'autres groupes insurgés montent en puissance. L'État islamique est désormais présent en Afghanistan et il recrute massivement parmi des filières djihadistes, particulièrement celles issues d'Asie centrale. Le ralliement, cet été, du mouvement islamique ouzbek, ainsi que les mouvements observés de part et d'autre de la frontière afghano- pakistanaise, où plusieurs milliers de djihadistes d'Asie centrale ont été repérés doivent nous alerter sur la fragilité du processus en cours. Cela démontre également qu'une implication internationale accrue est nécessaire. Il ne s'agit évidemment pas de considérer des déploiements militaires massifs qui ont montré leurs limites, mais une coopération accrue doit être recherchée avec les pays voisins en particulier, y compris avec la Chine et la Russie, dont la contagion actuelle ne peut laisser indifférent. Notre attention est légitimement concentrée sur d'autres crises plus proches qui affectent directement notre sécurité, mais nous conservons une responsabilité particulière en Afghanistan, où beaucoup des problèmes rencontrés aujourd'hui, trouvent historiquement leurs racines et où il existe de façon indiscutable depuis 2001 une base légale et légitime, sous l'égide de l'ONU, pour nous permettre d'intervenir. Afzal Khan,
on behalf of the S&D Group
. – Mr President, on behalf of my Group I extend our deepest condolences to the families and friends of all those who have tragically lost their lives in the attack in Kunduz. Our thoughts are with their families. We pay tribute to the Doctors Without Borders staff who bravely and selflessly worked as fighting raged in Kunduz over the past week. We also applaud all other heroic doctors and other medical staff around the world who risk their lives every day trying to save others. The hospital was clearly marked and the exact location of the hospital was communicated to all parties to the conflict. More than 22 civilians were killed in the attack – 12 medical staff and 10 patients, three of them children – and 37 more were injured. We, as a Group, strongly condemn this attack. Under the rules of international humanitarian law, a hospital is a hospital, and the people inside are patients and medical staff. To target a medical facility in this way is a violation of that law, whatever the circumstances. Given the seriousness of the harm and the gravity of the alleged legal violations, it is critical that there is a prompt and full independent investigation to ensure maximum transparency and accountability, and those responsible must be brought to justice. Constantly we see certain measures adopted to counter terrorism violating international laws. We learned earlier this month of David Cameron's decision to carry out a British drone attack, killing citizens extrajudicially outside the UK. The US routinely violates the airspace of Pakistan and carries out drone attacks resulting in the death of civilians. The objectives are to save human lives and dignity in the face of a terrorist threat. Combating terrorism cannot be used as an excuse for the violation of international laws. There always needs to be a strong response from the EU, and respect for human rights and the rule of law must prevail. We also condemn the Taliban for the violence that they have carried out. The Taliban successes in and around Kunduz are the consequences of corrupt and abusive governance. The Afghan Government needs to be united and needs to focus on legitimate grievances and community consensus building. A political transition which features a genuine inclusive effort is needed, otherwise the security situation is likely to worsen further. The EU and the international community should assist in this through diplomacy and negotiations. Regional cooperation, with the objective of promoting long-term peace, stability and security in the wider region, is essential. The cooperation with Pakistan is especially important: we welcome their assistance in the new conciliation process and encourage continuing progress on the path of improved relations and cooperation between Kabul and Islamabad. Afghanistan must not be forgotten in more pressing crisis. We welcome the help that has been announced this morning for the civilians in the Kunduz area. Although thousands of kilometres away, we in Europe have been experiencing the effect of the increased instability in Afghanistan. Many Afghans, too, are giving up on their country. Afghans have been devastated by over three decades of conflict. They urgently deserve peace. The US states that this attack was a mistake, but they have now offered four different accounts, hence the need for an independent inquiry. The attack has implications not only in Afghanistan but also for medical NGOs across the world. We have a responsibility to ensure that this type of tragedy does not happen again. Mark Demesmaeker,
namens de ECR-Fractie
. – Ik sluit mij grotendeels aan bij de woorden van de voorgaande spreker. Namens de ECR-Fractie wil ook ik mijn medeleven betuigen aan de familie en de vrienden van de slachtoffers en aan de overlevenden van dit vreselijke bombardement. We zijn allemaal geschokt en roepen op tot een diepgaand en onafhankelijk onderzoek. Hoe is het in godsnaam kunnen gebeuren dat hulpverleners en patiënten het slachtoffer zijn geworden van een luchtaanval op een NGO-ziekenhuis? Het kan niet anders of er zijn ernstige inschattingsfouten gemaakt door Amerikaanse en Afghaanse militairen en zelfs dan nog. De Amerikanen opereren al veertien jaar in Afghanistan. Het bombardement afdoen als collateral damage is een goedkoop en onaanvaardbaar excuus. Daarnaast geeft Artsen zonder Grenzen aan dat het al het mogelijke heeft gedaan om de eigen veiligheid te garanderen. Zelfs indien er talibanstrijders in het ziekenhuis waren - wat Artsen zonder Grenzen met klem ontkent - dan moesten hulpverleners eerst gewaarschuwd worden. Maar het probleem reikt veel verder. Door structureel wanbeheer bij de Afghaanse overheid zijn de taliban vandaag opnieuw aan een opmars bezig. Een jaar na de bejubelde eenheidsregering is er nog altijd geen minister van Defensie en bekvechten de president en de premier over overheidspostjes. Ondertussen strijdt het Afghaanse leger met ongepast materieel en een onbekwame leiding tegen de Taliban. Omdat ze niet beschikken over een luchtmacht die het verschil kan maken, werd de hulp ingeroepen van de Amerikanen. Zij voerden, tegen hun mandaat in, bombardementen uit. Hoe kan het dat 7 000 man Afghaanse troepen tegen een tien keer kleinere macht de controle over een stad moeten opgeven? Er zijn gevaarlijke parallellen te trekken met Irak, waar het leger op een gelijkaardige manier de controle over Mosoel kwijtraakte. Petras Auštrevičius,
on behalf of the ALDE Group
. – Mr President, speaking on behalf of ALDE, I should begin by expressing our deepest condolences to the families of the victims in Kunduz. Clearly, by choosing a hospital as a target, a fatal mistake was made. However, the reasons for this tragedy still remain unclear. I therefore welcome the decision by NATO and the Afghan authorities to launch immediately a thorough and impartial investigation of this tragic event. What happened in Kunduz is a terrible accident, but we cannot view it as an isolated accident. By conquering Kunduz, the Taliban has made the biggest military advance in 14 years. The Taliban's personnel strength has increased dramatically: by more than six times in the last seven or eight years. The conscripts are mostly from Arab countries and post-Soviet Central Asia, as far as one can read from the reports. All this is very alarming. The Taliban must be defeated to give Afghanistan a new start. The consequences of our inaction might be unthinkable. I strongly believe that we cannot disregard the overall and unprecedented support which has already been invested in Afghanistan's security and development. It should be clear from the outset that we cannot repeat the mistakes of Iraq and Syria, where our actions were inadequate. Currently, our efforts in Afghanistan seem far too weak. It is fundamental to retain the progress made in Afghanistan based on our coordinated strategy, both military and developmental, among the international, regional and local players. Our effective action and determination create the future for Afghanistan. Meanwhile, inaction and confusion bring back the past, which I am convinced the people of Afghanistan are not looking for. Kateřina Konečná,
za skupinu GUE/NGL
. – Pane předsedající, vážené dámy a vážení pánové, v prvé řadě mi dovolte poděkovat za to, že jste podpořili naši iniciativu tuto problematiku na plenárním zasedání projednat. Teď totiž není čas na černobílé vidění světa. Umřeli nevinní lidé. Umřeli lidé, kteří zasvětili svůj život péči o druhé a plnili svoji misi v jedné z nejnebezpečnějších zemí na světě. Namísto uznání a podpory se jim však dostalo více než hodinového bombardování, které srovnalo se zemí jediné zdravotní zařízení v oblasti. Navíc ukončilo život zcela bezbranných osob a těch, kteří o ně pečovali. Útok na zdravotní zařízení, personál či pacienty se nedá označit jinak než za zcela zrůdný zločin. Uznává to i mezinárodní právo, které však bylo v sobotu ráno brutálním způsobem pošlapáno. Namísto omluv nyní slyšíme spíše výmluvy a cynismus střídají lži. Je třeba zaručit, že potom, co pozůstalým vyslovíme svou nejhlubší soustrast, budeme jakožto mezinárodní společenství trvat na důsledném a zcela nezávislém vyšetřování. To by mělo rozklíčovat, co se přesně stalo a ukázat na skutečné viníky, a nikoliv na obětní beránky. Jedině tak dáme jasně najevo, že mezinárodní právo platí pro všechny stejně. Není možné měřit dvojím metrem, a zvláště když jde o tak barbarské činy odporující humanitárnímu právu. Přijmout pouze omluvu je nepředstavitelné a nic na tom nemění fakt, že pachatelem je stát, který se snaží tvářit jako ochránce demokracie a civilizace. Pokud přijmeme, že nevinní pacienti mohou uhořet ve svých postelích a nikdo za to nepřevezme odpovědnost a nikdo za to nebude potrestán, pak jsme nemuseli vytvářet mezinárodní právo. Děkuji za pozornost a dovolte mi vyjádřit všem pozůstalým a celé organizaci upřímnou soustrast. A vás, pane předsedo, vyzvat k tomu, abychom za lidi, kteří umřeli, drželi i zde, v Evropském parlamentu, minutu ticha. Jean Lambert,
on behalf of the Verts/ALE Group
. – Mr President, as the Commissioner has said, many of us have encountered MSF working in challenging conditions in many parts of the world and we respect their integrity, their independence and their policy of making no distinctions based on patients' ethnicity, religious beliefs, or political affiliation. We know this can create problems for some regimes, but it also means that MSF and other medical charities can often gain the trust of local populations. Like others here, my Group also condemns this bombing and also wishes to extend our deepest condolences to those who have lost their loved ones, their friends or their colleagues. People should feel safe in a place of healing, and it is certainly a much needed facility. As we have been told, the coordinates were given, but for whatever reason they were not respected. I think questions are raised yet again about what is really meant by precision bombing, and what the value of such bombing is. We are told that this may constitute a war crime. It is certainly a grave violation of international humanitarian law, and so, as others have done, we support the call by MSF for an independent investigation: however uncomfortable that may be, accountability is essential. And, as was said, all war crimes should be investigated. Ignazio Corrao,
a nome del gruppo EFDD
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, a sentire il tenore di molti degli interventi che mi hanno preceduto, sembra che il problema di cui stiamo discutendo sia l'avanzata dei talebani, invece io credo che ci dovremmo soffermare a pensare sul significato delle parole peacekeeping o guerre di pace, missioni di pace, perché basta fare una semplice ricerca su Google e scrivere «errore NATO» o «fuoco amico NATO» per trovare decine, centinaia se non migliaia di errori, di attacchi sbagliati e di civili morti. Quindi dovremmo cominciare a chiamarli probabilmente con il nome giusto ossia crimini di guerra. Allora fermiamoci a pensare un attimo a cosa possiamo fare riguardo a questo attacco a Kunduz, dove sono morti dei civili, dove sono morti degli operatori che stavano lì a cercare di salvare vite umane. Chiediamo un'investigazione indipendente, completa, trasparente ma che deve dare dei risultati perché questi morti, che sono stati attaccati dagli Stati Uniti d'America, non ritorneranno in vita, quindi è giusto che chi ha sbagliato paghi, ed è questo che dobbiamo pretendere, qui stamattina. Mario Borghezio,
a nome del gruppo ENF
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, la risposta data dalla Commissione è evasiva, sembrava un discorso tratto dalle elucubrazioni dei giuristi gesuiti del Seicento. Non si riesce a capire che cosa pensi l'Europa su questa vicenda: è un errore, è un crimine di guerra. Qualche cosa questa Europa che ci parla sempre dei suoi valori dovrebbe dirla. È pur vero che a settant'anni di distanza non sappiamo ancora se è stato un crimine il bombardamento al fosforo dei civili di Dresda, o magari la bomba sganciata sui bambini della scuola Gorla di Milano, ma qualche cosa, tornando all'attualità, l'Europa dovrebbe pure avere il coraggio di dire. Come insegnava Manzoni, il coraggio se uno non ce l'ha non se lo può dare, caro rappresentante dell'Unione europea, e Lei mi sembra proprio il Don Abbondio della situazione. Christos Stylianides,
Member of the Commission, on behalf of the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
. – Mr President, honourable Members, dear colleagues, thank you for this exchange and this wide consensus on the demand for a specific investigation. We expect specific results from that investigation. I would like to repeat that the European Union will continue to work with the National Unity Government during this difficult period. This is very important. We will stand at its side and we will do all we can to protect the gains made since the fall of the Taliban regime. I think this is most significant and it is a precondition for any progressive work on the ground in Afghanistan. Of course, all of us in this Parliament and in all the European institutions expect the results of the investigation as soon as possible. Thank you again for this discussion. Der Präsident. – Die Aussprache ist damit geschlossen. Schriftliche Erklärungen (Artikel 162 GO) Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito
. – Las organizaciones de la sociedad civil desempeñan una tarea muy importante en la ayuda humanitaria. Puede decirse, incluso, que tratan de enmendar los desaguisados de los gobiernos. Son políticas concretas de los gobiernos, también de los de la Unión Europea, las que han conducido a la situación actual en Afganistán. El fundamentalismo y la violencia son consecuencia de la desigualdad y de la pobreza provocadas por nuestras políticas. Seamos coherentes en nuestra acción exterior, seamos justos y solidarios y dejemos de empobrecer, apliquemos el Derecho internacional y dejémonos de bombardeos. Jarosław Wałęsa (PPE),
in writing
. – In relation to the recent events in Kunduz, Afghanistan, in which 22 people were killed and more than 30 suffered severe injuries, I would like to express my deepest condolences. The information about that tragedy has shocked me, especially as it was performed by the alleged «warriors of human rights». The hospital bombing was called «collateral damage», and that is what worries me the most – that the developed West is not able to foresee the consequences of its actions and that, as a result, innocent people suffer and die. We are meant to protect human lives, therefore the protection of human rights and humanitarian law is essential. Unfortunately, instead of progress, I see regression in that regard. We need to take action to prevent such accidents from happening in the future, because this kind of situation is unacceptable. Once again, let me express my grief, and pay tribute to those who were killed and injured. 7.   Κατάσταση στη Συρία (συζήτηση) Der Präsident. – Als nächster Punkt der Tagesordnung folgt die Aussprache über die Erklärung der Vizepräsidentin der Kommission und Hohen Vertreterin der Union für Außen- und Sicherheitspolitik zur Lage in Syrien (2015/2870(RSP)). Eigentlich war vorgesehen, dass zunächst Herr Minister Schmit für die luxemburgische Ratspräsidentschaft im Namen der Vizepräsidentin und Hohen Vertreterin für Außen- und Sicherheitspolitik spricht. Er ist allerdings noch nicht eingetroffen. Auch der erste und der zweite geplante Redner sind nicht im Saal. Der dritte Redner trifft soeben ein. Wenn hier jemand seinen Slot verpasst hat, kenne ich normalerweise kein Pardon. Wir machen jetzt für ein paar Minuten eine Ausnahme und beginnen mit dem dritten Redner, Herrn Tannock. Sind Sie bereit? Charles Tannock,
on behalf of the ECR Group
. – Mr President, the level of political and military assistance now invested by Russia to support the brutal Assad regime ensures that neither of these actors can be ignored in seeking a solution to this bitter conflict. I have been highly critical of Russia's actions in Ukraine in the past, but we cannot allow these difficulties to preclude working with Russia now in other areas of foreign policy where necessary. This was true of the nuclear agreement with Iran and is now true, sadly, of Syria. Reports that Russia is indiscriminately targeting areas of Syria that are known to be controlled by groups other than ISIS are a major concern to the West. Furthermore, as reports emerge suggesting that Russia will consider integrating its troops within battalions loyal to Assad, as rebel Syrian groups announce plans now to jointly fight Russian forces, and as Turkey cites violations of its airspace by the Russian air force, we are just beginning to comprehend the many effects, and the potential for conflagration of further war, that Russia's latest moves could have. A will by the European Union to cut a deal, with a transitional role for Assad in exchange for immunity, is worth considering, however unpalatable that may appear. For me, the lesser of two evils .. (The President cut off the speaker) Marietje Schaake,
on behalf of the ALDE Group
. – Mr President, I note with regret that there is no one to address here. I think it is a very important debate on Syria because the war in Syria must be stopped – and our Group has been calling for more EU leadership for years. We are paying a very high price for the lack of that. Not only is it unacceptable how many people continue to be killed – now with the help of Russian bombers – but it is equally unacceptable how little unity and leadership we have seen from the EU side. The High Representative should strive to find a common EU position and develop a comprehensive plan. Our Group wishes to see a political solution, and building on local ceasefires and ending the air raids on civilians should stop the bloodshed. No-fly zones are a part of ensuring that. I find it unacceptable that Russia and Saudi Arabia and now the US are taking diplomatic initiatives and that we are absent. Russia and Saudi Arabia are certainly no honest brokers, but can we be surprised that the vacuum we left was filled by others? While there are no simple solutions, there are certainties we cannot ignore. The needs of the millions of people on the run from Assad's bombs and ISIS brutalities far exceed the funds available. We call on you to organise a major donor conference, which should contribute to much more serious commitment to refugees in the Middle East and to the countries hosting them. Also, military success often leads to an increase in refugee numbers. It is crucial to ensure there is anticipation and coordination: we need a comprehensive EU plan to end the war in Syria now. Nicolas Schmit,
President-in-Office of the Council, on behalf of the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
. – Mr President, honourable Members, the terrible conflict in Syria you just described is now in its fifth year, and at this point there is still little sign of peace on the horizon. That is unfortunately true. A quarter of a million people have been killed; 12 million – half of the country's population – have been displaced. Four million of these have left to Lebanon, Jordan and Turkey, and as Europeans we are all aware that many of these refugees are now trying to reach Europe in search of peace and a more human life. Many are predicting new waves of refugees from inside Syria in the months to come. Europe has to handle the humanitarian consequences of this conflict, including the flows of refugees. A high-level conference on the Eastern Mediterranean and Western Balkans route takes place tomorrow in Luxembourg. We have spent EUR 4 billion so far, making us the biggest international donor and, faced with the additional flows of refugees this year, we are going to spend more. We will spend more on immediate aid for refugees, providing them with shelter and food, and we will also spend more on essential services such as health and education: an additional EUR 1 billion will be mobilised. The first contract opened through the new Trust Fund for Syria deals with schools and education. Syria is losing a whole generation to war and exile: only education can give a future to a whole country. We expect that, by the end of this year, the 500 million that we are putting into the fund will be matched by Member States' contributions. It is a huge financial effort, reflecting the scale of the crisis. This effort will not in itself halt the refugee flow from Syria: only when there is hope for an end to the war and prospects to return home will the current refugee crisis head towards a conclusion. There is growing consensus in the international community that ending the Syrian war needs a two-track approach. This has been verified during a number of meetings over the past two weeks in New York and in Brussels. On the one hand, we need to successfully fight the terrorist threat of ISIL – or Daesh (a threat, by the way, which is spreading beyond the region) – and in parallel to this, we need to do all we can to support the political process led by the UN special envoy, Staffan de Mistura, to get the Syrians talking to each other again. On the fight against terrorism: the EU is not militarily involved, but we can and do actively support with non-military means the objectives of the global coalition against Daesh. Our engagement goes far, from reducing the threats of radicalisation and the recruitment of new foreign terrorist fighters in European countries to seeing what can be done to stop the flow of revenue to Daesh. But it is in supporting the UN-led peace efforts that the EU has most to contribute. Different regional and international actors have a substantial influence on the Syrian parties. They must assume their responsibilities and finally bring all the players to the table for serious negotiations. The EU is able to engage with all the relevant regional and international powers. We are talking to the Russians, the Iranians, the Saudis and the Turks. I think the Iranians understand that this is going to be their first test to see if they can play a more constructive role after the nuclear deal. The EU also underlines the importance of preserving state structures and functions, in order to ensure security, order and the provision of basic services to the people of Syria during a political transition. We can work on that together with the international community. Similarly, we can also make our contribution to bringing the different strands of the Syrian political and military opposition together behind a common vision and purpose. In July, representatives of the two main umbrella groups of the political opposition, the SOC and the NCC, met in Brussels, having been brought together by the High Representative. During the meeting they agreed a draft roadmap for the future political transition. None of this is going to be easy. The war in Syria is a very complex matter. It has multiple players with many diverging objectives. The latest phase has been marked by military escalation, both by Syrian and by non-Syrian participants. A military escalation in the civil war will lead nowhere: it will only prolong the agony of the conflict. Fighting terrorism is one thing – and in Syria that means fighting the groups defined as terrorists by the United Nations, including Daesh and Jabhat al-Nusra. It does not mean fighting alongside the regime in the civil war. That would only provoke a matching increase in the arms supplies by some regional powers to the opposition. There are measures that would promote de-escalation and peace, an end to the bombing and shelling of civilian areas and an end to the use of barrel bombs. Commitments of this kind could go a long way towards fostering sufficient trust to allow the beginnings of a real dialogue on transition. We can also intensify our humanitarian diplomacy. We can seek ways to provide access and protection, as well as to promote humanitarian principles and consensus on the guideline for the delivery of aid. As recalled by the European Council, the Union is committed to doing its part in supporting the UN-led efforts. I believe that, in the face of so much suffering on our doorstep, it is our duty to respond. You can count on our collective engagement on this. I thank you for your attention and look forward to hearing your views. Elmar Brok,
im Namen der PPE-Fraktion
. – Herr Präsident, Herr amtierender Ratspräsident, Kolleginnen und Kollegen! In der Tat ist es richtig, dass die Europäische Union viel für Flüchtlinge tut, humanitäre Hilfe leistet. Aber, wie wir sehen, nicht genug, wenn man sich die Nahrungsmittelversorgung in den Lagern und Syrien angeschaut hat, und dass ja auch die Kürzungen durch viele Mitgliedsländer der Europäischen Union zu der gegenwärtigen Flüchtlingslage geführt haben. Aber darauf will ich mich jetzt nicht konzentrieren. Herr Ratspräsident, Sie haben im zweiten Teil Ihrer Rede deutlich gemacht, dass wir den Friedensprozess zustande bringen müssen. Wenn das nicht gelingt, hat alles andere nur mildernde Wirkung ist aber keine Lösung der Angelegenheit. Wir müssen sehen, dass wir ein Geflecht von machtpolitischen Interessen haben, die es bisher schwierig machen, das zusammenzubringen. Da ist einmal der Kampf um die regionale Macht, insbesondere getragen von Saudi-Arabien und dem Iran, aber auch von der besonderen, nicht ganz durchsichtigen Rolle der Türkei in dieser Frage. Wenn es nicht gelingt, diese Länder zusammenzubringen und den Stellvertreterkrieg dort zu beenden, der durch das Aufkommen von Daish auch sie jetzt bedroht – denn sie müssen jetzt ein eigenes Interesse daran haben, eine Lösung zu finden –, dann wird das nichts. Aber das hat auch mit den großen Mächten zu tun. Ich habe manchmal den Eindruck, dass die zweite Ebene von Stellvertreterkriegen der Weltmächte Russland und Amerika immer noch eine Rolle spielt. Wie weit kann Russland seine dauerhafte Machtposition dort stabilisieren und ausbauen? In welcher Weise kann das von Amerika verhindert werden? Das ist eine weitere Ebene, wo man nicht zusammenkommt. Ich meine, dass hier die entscheidende Rolle der Europäischen Union hineinkommen muss. Wir müssen – und das hat nichts mit der Ukraine-Krise zu tun, dass man dort nachgeben muss – mit Russland und Amerika zusammenarbeiten, wie man das in der Frage der Atomwaffen des Iran gemacht hat. Um auf dieser Ebene eine Lösung zu finden, um die regionalen Streithähne zusammenzubringen und eine Lösung zu finden. Diese beiden Ebenen muss man zusammenfügen, und ich glaube, es ist von entscheidender Bedeutung, das zu erreichen. Ich habe den Eindruck, dass das bisher nicht ausreicht. (Der Präsident entzieht dem Redner das Wort.) Sabine Lösing,
im Namen der GUE/NGL-Fraktion
. – Herr Präsident! Schon im Jahr 2012 warnten Stimmen aus dem Umfeld der US-Regierung vor den möglichen Folgen einer Militarisierung der damaligen Protestbewegung gegen den syrischen Machthaber Assad. Doch was geschah? Genau dies, und zwar mit tatkräftiger, auch westlicher, Unterstützung. Ein US-Geheimdienstbericht aus dem Jahr 2012 prognostizierte schon damals die Entstehung des Islamischen Staates. Der eigentliche Skandal ist aber, dass der Bericht klipp und klar aussagt, dies entspreche den Interessen der Türkei, Saudi-Arabiens, aber auch der westlichen Staaten, um Assad zu isolieren. Für den Sturz Assads war jedes Mittel recht. Augenscheinlich wurde dabei auch die Stärkung der radikalen islamistischen Kräfte billigend in Kauf genommen, ja sogar aktiv vorangetrieben. Nun droht der Stellvertreterkrieg in Syrien in einen Flächenbrand auszuarten. Die Linke fordert das sofortige Ende aller Luftbombardements in Syrien. Frieden kann nicht militärisch erkämpft werden, weder mit noch ohne UN-Mandat, unabhängig davon, ob die Bomben aus ... (Der Präsident entzieht der Rednerin das Wort.) Alyn Smith,
on behalf of the Verts/ALE Group
. – Mr President, in the tragedy that is Syria it is difficult to know where to start: 310 000 people killed, countless more lives ruined through injury or bereavement, 4.5 million refugees, seven million internally displaced people. With the scale of this tragedy there is little wonder that the humanitarian consequences are quite literally washing up on our shores and I very much echo comments of colleagues on the humanitarian consequences of this tragedy. Our Group has always stressed that the only solution in Syria, the only way in which we can create a safe environment for people to return to, is a political solution. There was a time when concerted intervention by the international community could have helped, but we remain deeply sceptical on current air strikes against the so-called Islamic State. We have seen 7 000 US strikes, and we now see informal US, UK and French engagement, but to little avail. We are tackling the symptoms, rather than the cause. Adam Garfinkle, a US diplomat turned academic, has criticised US policy on ISIS, and I think his criticism applies to French and British policy also. Tackling ISIS is akin to thinking that you can alter the position of a shadow by doing things to the shadow. We are not tackling the right things. Likewise, we should not be fooled by the actions of Russia in this conflict. Sergei Ivanov, the Kremlin's Chief of Staff, says, and I quote: «The military aim of our operations will exclusively be to provide air support to Syrian Government forces in the struggle against ISIS.» Yet Russian attacks have been in areas with No ISIS presence – against Free Syrian Army positions in Latakia, Homs, Hama and even Aleppo. The Assad regime has killed eight times more people than ISIS. This Parliament hosted the Caesar exhibition, evidence of brutal torture by this regime. Assad is not a partner in peace. He is the primary obstacle to it and we must not drift towards the Assad regime in order to try to build a viable peace. We must facilitate a wider international engagement and raise our game. Fabio Massimo Castaldo,
a nome del gruppo EFDD
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, Siria 2015, i rapporti di forza in Medio Oriente si misurano sul terreno di questa guerra per procura senza fine. Nessuno è disposto a cedere in quella che ormai è una situazione di stallo, né la Russia che vuole evitare l'ennesimo cambio di regime filo-NATO e mantenere le sue basi nel Mediterraneo, né l'Iran che non vuole perdere il principato alleato correligionario, anche se forse dopo l'accordo sul nucleare sarà più malleabile, e tanto meno Stati Uniti, Francia e Gran Bretagna, terrorizzati dall'idea di riconoscere l'ennesima sconfitta strategica, né l'Arabia Saudita e gli stati sunniti del Golfo che molto avrebbero da recriminare sul loro supporto alle milizie islamiste. L'ONU è impotente, l'UE non sa ancora di preciso che linea prendere. La soluzione, colleghi, non è Assad, ma non può non passare anche per un accordo con Assad e chi lo sostiene, se vogliamo essere realisti. Se molti se ne fossero resi conto prima, forse la guerra non sarebbe durata quattro anni, non avremmo avuto milioni di profughi e non saremmo in un dramma apparentemente senza via d'uscita. Riuscirete a capirlo prima che una guerra per procura degeneri più o meno involontariamente in una guerra Iran-Arabia o, peggio ancora, in una terza guerra mondiale? Matteo Salvini,
a nome del gruppo ENF
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, innanzitutto mi domando dove sia la signora Mogherini che dovrebbe rappresentarci, evidentemente ha altri impegni. In secondo luogo dico grazie alla Russia che è l'unica che sta difendendo i principi di pace e di convivenza con la forza laddove serve e chiedo ai colleghi se qualcuno pensa veramente di dialogare con i tagliagole islamici, se qualcuno pensa realisticamente che chi crocifigge, brucia vive le persone possa essere oggetto di un dialogo. È evidente a tutti quelli che vogliono capire, che ci sia un'islamizzazione forzata in corso, perché altrimenti invece di fare migliaia di chilometri potrebbero essere ospitati in Arabia Saudita, nei paesi del Golfo che hanno spazio, che hanno denari, che hanno ricchezze, che hanno affinità culturali, evidentemente è un processo forzato. Oggi è il 7 ottobre, il 7 ottobre del 1571 grazie ai veneti, l'Europa e la cristianità furono salvate da altrettante islamizzazioni forzate. Io non vorrei che con la complicità di questo Parlamento inutile e assente succedesse oggi quello che abbiamo evitato secoli fa. (L'oratore accetta di rispondere a una domanda «cartellino blu» (articolo 162, paragrafo 8, del regolamento)) Alyn Smith (Verts/ALE),
blue-card question
. – Mr President, I am grateful to the colleague for giving way. Mr Salvini, I rise to give you a point of information that perhaps did not reach you: Mrs Mogherini has communicated to our services that she is ill presently and that is why she is absent. So perhaps you would care to withdraw your rather ungentlemanly remarks made earlier. Matteo Salvini (ENF),
risposta «cartellino blu». Il problema della signora Mogherini, a cui faccio i migliori auguri, è che anche quando sta bene ed è presente è come se fosse assente, è totalmente inutile a sé ed ai cittadini che dovrebbe rappresentare, quindi, sperando che guarisca presto, spero anche che ci sia qualcuno che effettivamente rappresenti gli interessi dell'Unione europea nel mondo, non solo con un colpo di telefono quando le cose sono già successe. (L'oratore accetta di rispondere a una domanda «cartellino blu» (articolo 162, paragrafo 8, del regolamento)) Zoltán Balczó (NI),
Kékkártyás kérdés
. – Érdemi kérdést teszek föl. Egyetértek azzal, hogy Oroszországot ebben a rendezésben fontos világhatalmi szereplőnek kell tekinteni. Azonban tudjuk, hogy Oroszország egyértelműen Aszad elnök hatalmának visszaállítására törekszik. Lát-e Ön lehetőséget arra, hogy így stabilitás és béke szülessen, mikor nagyon sokan éppen Aszad elnök elől menekültek el. Tehát lát-e olyan lehetőséget, hogy – akár korlátozottan – Aszad elnök hatalomban marad? Matteo Salvini (ENF),
risposta «cartellino blu»
. – Onorevole, le rispondo con le parole di un prete cristiano scappato dalla Siria non da Assad ma dai terroristi islamici che mi dice Assad non è il meglio, ne siamo tutti convinti, l'Isis è peggio. Se qualcuno in questa sala mette sullo stesso piano Assad e l'Isis va curato e ricoverato perché è pericoloso. Diane Dodds (NI). – Mr President, after a very shaky start it is good to see this debate get off the ground. The situation in Syria is certainly one of the most pressing of our time, and a redoubling of efforts must focus on the core of the problem: a Syria ruled by a brutal dictator, and the fanatical evil of ISIL, who are not only destroying the ancient heritage of Syria but also murdering its people and targeting groups of Christians and other minorities in a most brutal, almost medieval, fashion – certainly something that we have not experienced in a long time. The manifestation of this is a flood of people displaced to surrounding nations and now to Europe. Mr Schmit, you outlined some of the efforts in relation to Europe and this terrible humanitarian crisis, but you did not outline any of the pressures that you are putting on the surrounding states in the Gulf to do much more to help in this difficult situation. There are many of us who believe that .. (The President cut off the speaker) Cristian Dan Preda (PPE). – Monsieur le Président, selon moi, l'intervention militaire de la Russie est une très mauvaise nouvelle parce que c'est une fragilisation supplémentaire de la situation à un moment où nous sommes extrêmement préoccupés par la source de cette vague de migration en Europe. La source principale, c'est bien sûr la Syrie. L'intervention russe a un objectif très clair, c'est d'appuyer Assad. Voilà l'objectif fondamental. Cette intervention militaire, dans ces conditions, ne fait que produire, d'une manière très claire, plus de réfugiés. Je considère que, politiquement, cette intervention de la Russie est une complication de la crise et un geste dirigé contre l'Europe, d'une manière extrêmement claire. Je crois qu'il ne faut pas se faire d'illusions, ce n'est pas la première fois que la Russie agit en solo et c'est pour cela que d'aucuns considèrent que l'Ukraine et la Syrie doivent être mises sur le même plan, parce que la Russie agit sans concertation avec les autres acteurs internationaux. Avant cette intervention, nous avions discuté de la possibilité d'avancées importantes du point de vue diplomatique, mais elles ont été coupées net et la Russie a agi militairement. Par conséquent, ce qu'on peut faire maintenant, selon moi, c'est redoubler d'efforts du point de vue diplomatique. D'un autre côté, je suis très inquiet de constater que cette intervention militaire a déjà violé l'espace aérien de la Turquie, qui est un membre de l'OTAN. Donc, ce qui est en jeu maintenant, c'est aussi la solidité de notre alliance transatlantique, un élément décisif dans ce conflit. Quand je vois les collègues, ici, qui défendent le pacifisme de Poutine, j'ai l'impression qu'ils vivent à Moscou et pas en Europe. Je suis vraiment désolé d'assister à cela. Je crois qu'il faut absolument travailler dans le sens de la diplomatie, mais en aucun cas appuyer cette intervention militaire de la Russie. Richard Howitt (S&D). – Mr President, as so often in this Chamber and its like, we have wrestled with the escalation of conflict in the Middle East through the emergence of proxy war. Now, with the Russian intervention in Syria and the potential for a clash in its airspace, we face the danger of the biggest proxy war of all. Little did we think, in debating the possible setting up of a no-fly zone, that the planes that could be shot down would be big jets from Moscow. Little did we think, in debating how to combat the problem of foreign fighters, that they could be so-called volunteers in uniforms with or without the insignia of the Russian army. Everyone involved in the Iran talks says that Russia undertook a constructive role in spite of the disagreement over Ukraine. Everyone involved in the Syria crisis believes that Iranian and Russian interests must be made to be part of the solution, rather than part of the problem. I went to Tehran with the Committee on Foreign Affairs in connection with the nuclear talks and I have taken on the rapporteurship on Iran because I believe in the power of diplomacy. However difficult it might seem, that must today apply to Russia too. Some will say that this week's dramatic events risk simply exposing Europe's powerlessness. Today we have to say that bold diplomacy could be a sign of strength, not of weakness, just as much as the dropping of bombs – and, I think, more so. Today this Parliament must call for Europe to engage in that bold diplomacy and, in doing so, call on others to respond in kind. What are the fundamental principles that must guide our action? That there must be a political transition in Syria to end the situation as it is today, but not to return to the one as it was yesterday; that there is less, rather than more, consensus over an alternative future and that this should urgently inform our discussions; that an imperfect and painful political solution, which genuinely sought to be inclusive, was ultimately possible in Iraq and can be in Syria too; that there is no purely military solution to this war; that there is a common foe in terrorism – so let us have an honest debate on how it can be combatted and genuine common efforts to do so; and that civilians are being endangered, when all efforts should be towards their protection. My party supports the creation of humanitarian safe havens ... (The President cut off the speaker) Anna Elżbieta Fotyga (ECR). – Panie Przewodniczący! Kilka dni temu na forum Organizacji Narodów Zjednoczonych ogłoszono sukces społeczności międzynarodowej, jej mobilizację w rozwiązaniu straszliwego kryzysu w Syrii. Dla nas, państw członkowskich Unii Europejskiej, obok agresji na Ukrainie kryzys ten stanowi jedno z największych zagrożeń dla naszego bezpieczeństwa. Rosja wniosła do tego układu wiano w postaci porozumienia o wymianie informacji wywiadowczej z Iranem, z Syrią Asada i z Irakiem. Wydaje się jednak, że ta informacja nie działa. Sposób zaangażowania Rosji, sposób wykonywania nalotów świadczy o tym, że tak naprawdę w większości jest niszczona umiarkowana opozycja, nieislamistyczna opozycja w stosunku do reżimu Asada. Wiceminister obrony zażądał wycofania amerykańskich wojsk z przestrzeni powietrznej i dostarczania informacji wywiadowczej.. Przewodniczący odebrał mówczyni głos. Marielle de Sarnez (ALDE). – Monsieur le Président, jamais la situation n'a été aussi inextricable et aussi dangereuse en Syrie, avec des combats qui vont continuer, probablement même s'intensifier, avec toujours plus de morts et toujours plus de blessés, avec chaque puissance internationale et chaque puissance régionale qui joue son propre jeu, qui est là pour son propre compte sur le terrain, pour défendre ses propres intérêts toujours en contradiction avec ceux des autres. Évidemment, l'intervention russe va changer la donne. Elle va probablement voir les rapports évoluer et changer sur le terrain, mais elle va aussi occasionner une mobilisation plus forte – je pense en particulier à l'Arabie saoudite – pour soutenir les opposants et, par conséquent, là aussi, plus de morts et plus de guerre. Ajoutons à cela que la perspective d'une Syrie unifiée s'éloigne. Face à cette situation, que pouvons-nous faire? Que devons-nous faire? L'Europe est cruellement absente alors qu'elle est tout à fait concernée, en particulier, en raison de tous les réfugiés qui veulent nous rejoindre. Il n'est que temps que nous fassions entendre notre voix. Il va falloir travailler à trouver une solution au conflit, travailler avec l'ensemble des parties prenantes dans trois directions. Premièrement, il faut trouver d'urgence un accord entre les grandes puissances américaine et russe, en particulier, pour lutter efficacement contre Daech. Deuxièmement, il faut travailler à une transition politique en Syrie qui garantisse l'existence des minorités ainsi que la mise en place d'un régime confédéral. Troisièmement, enfin, il faudra, si nous voulons trouver une solution au conflit qui soit durable, permettre aux différents pays qui sont impliqués de préserver, dans la solution au conflit, leurs intérêts vitaux. Il n'est que temps que l'Europe fasse entendre sa voix. Javier Couso Permuy (GUE/NGL). – Señor Presidente, desde el principio hemos denunciado la financiación, el entrenamiento, el suministro de armas a grupos terroristas para derrocar a un Gobierno que puede o no gustar, pero es legítimo según la legalidad internacional. Aunque ya sabemos que a algunos les da igual la legalidad internacional. En la Comisión de Asuntos Exteriores le pregunté al responsable de la coalición contra el Estado Islámico por qué motivo se coordinaba con el Gobierno iraquí y no con el Gobierno sirio. No me contestó. Nos puede gustar o no, pero la operación de Rusia es legal según la legalidad internacional: ha consultado a su Senado a petición de un Gobierno. Por lo tanto, me parece insultante que representantes de los Estados Unidos o de la OTAN pidan que no se ataque a opositores como el Ejército de la Conquista, formado por Al Qaeda y Al Nusra. ¿Quieren que recuerde cuántas personas murieron el 11 de marzo de 2004 y quién las mató? Volvamos a Ginebra. Una coalición internacional dirigida por las Naciones Unidas y elecciones, por supuesto, pero que no se incluya a los terroristas. James Carver (EFDD). – Mr President, as we have seen this week, Russia has grasped the opportunity to shore up her Middle East ally through supportive airstrikes, whilst reminding us of President Putin's potential to commit large troop numbers to Syria. To further complicate matters, we must also consider reports that some Chinese military personnel will soon be arriving on the scene. We must wake up and smell the coffee. The West is now on the back foot with these two permanent members of the UN Security Council potentially set not just to fight against Islamic State in Syria but also possibly to change the balance of power in the Middle East, if they can determine a serious post-war settlement. The lack of ability in the West to formulate a long-term strategic plan has left us with a stark choice of whether or not we are now happy to see President Assad remain in power. Whatever the eventual outcome, the political dynamics of the Middle East may well be about to change for the foreseeable future. From what I am hearing today, it seems to me that all you can do is mumble something into your coffee. Marcel de Graaff (ENF). – Na een jarenlange uitzichtloze strijd hebben nu ook Rusland en Syrië de wapens tegen IS opgepakt. Dit zou de beslissende factor kunnen zijn in de vernietiging van deze vijand van de mensheid. Maar is de oorlog in Syrië een probleem van de EU, omdat daardoor honderdduizenden migranten de EU binnenstromen? Komen ze hier om de oorlog te ontvluchten? Neen, absoluut niet, want gevluchte Syriërs wonen al jarenlang veilig in Turkije, Jordanië of Libanon. Het probleem is gratis geld, gratis zorg en een gratis woning in Duitsland en andere EU-lidstaten. Het probleem is dat de EU haar binnen- en buitengrenzen niet sluit. Juist op deze dag waarop wij de slag bij Lepanto herdenken, zijn wij mordicus tegen het afschaffen van de visumplicht voor Turkije. Het is de deur openzetten voor een nog veel grotere instroom van ongewenste economische migranten en de islamisering van de EU. De Commissie moet een voorbeeld nemen aan premier Orbán die wel weet hoe hij deze invasie moet aanpakken. We hebben prikkeldraad nodig en bewaking van onze nationale grenzen om te voorkomen dat de Europese landen kapotgaan aan de vernietigingsdrang van de islam. Udo Voigt (NI). – Herr Präsident! Ich hatte die Gelegenheit, vor zwei Monaten auf Einladung der syrischen Regierung Syrien zu besuchen und mich direkt vor Ort davon zu überzeugen, was dort los ist. Es waren die hohen Vertreter der orthodoxen Kirche, der anglikanischen und der armenischen Kirche, die händeringend gefleht haben, dass wir Europäer endlich aufhören sollen, christlichen Flüchtlingen Sonderrechte einzuräumen. Denn Christen werden in Syrien nicht verfolgt. Sie wurden zu keinem Zeitpunkt verfolgt, und sie leben dort seit Jahrhunderten friedlich mit den Moslems zusammen. Wir erleben jetzt, dass in diesem Hause wieder eine Doppelzüngigkeit zur Sprache kommt. Vier Tage Einsatz der russischen Luftwaffe – und schon wird von Bombardement und von den Opfern gesprochen. Wer spricht von den Opfern der türkischen Luftwaffe, der amerikanischen Luftwaffe, deren Angriffe alle nur ein Ziel haben, nämlich die ISIS zu unterstützen? Der Islamische Staat muss dort getroffen werden, am Boden. Ich begrüße da den Einsatz der russischen ... (Der Präsident entzieht dem Redner das Wort.) Arnaud Danjean (PPE). – Monsieur le Président, depuis deux semaines, deux nouveaux pays interviennent militairement dans le chaos syrien pour des motivations évidemment différentes mais toutes justifiées par la lutte antiterroriste. La France et la Russie conduisent des frappes, qui, malheureusement, n'apporteront pas de solution au conflit syrien. Personne ne doit nier ici la gravissime menace que constituent les groupes terroristes islamistes en Syrie, au premier rang desquels, bien sûr, le funeste État islamique, mais il faut être bien conscient également qu'aucune action militaire ne permettra de trouver une issue si elle ne s'intègre pas dans un cadre diplomatique et politique beaucoup plus global qui dépasse largement, le cadre syrien ou celui de la lutte antiterroriste. Il ne faut pas se tromper. Nous ne sommes en Syrie que face à un phénomène parmi d'autres de la recomposition totale du Moyen-Orient avec des lignes de fracture qui traversent, certes la Syrie, mais aussi l'Iraq, et aussi le Yémen. Face à ce défi considérable, la mobilisation diplomatique doit inclure tous les acteurs régionaux. L'Union européenne, à son modeste niveau, il faut en être conscient, doit surtout s'attacher à contribuer à rapprocher des pays qui ont des intérêts divergents et des arrière- pensées qui sont mortifères pour la région. Tout le monde sait que la toile de fond de ce conflit syrien, c'est la rivalité tectonique, entre les chiites et les sunnites, entre l'Iran et l'Arabie saoudite. C'est à ce rapprochement que nous devons travailler, modestement mais avec beaucoup de détermination, et il n'y a pas d'autre issue face à un conflit qui va durer des années. (L'orateur accepte de répondre à une question «carton bleu» (article 162, paragraphe, 8 du règlement)) Bill Etheridge (EFDD),
blue-card question
. – Would you agree with me that really the only concerns that anyone from the EU should have regarding Syria are (a) to make sure that any support is given to anyone who is trying to crush ISIS – the greatest threat currently out there – and (b) to ensure that the current mass flow of migrants, uncontrolled, into the EU is somehow stemmed and brought under control? All else is neo-imperialism. We should not be concerned with anything but those two factors. Arnaud Danjean (PPE),
réponse «carton bleu» à Bill Etheridge
. – Il est normal que les gouvernements européens veuillent faire face à l'immédiateté de l'impact de la crise syrienne, c'est-à-dire à deux choses: le terrorisme et les réfugiés. Il est normal que nous souhaitions réagir par rapport à ces deux éléments qui nous impactent directement. Mais vous n'assécherez ni le flot de réfugiés, ni le terrorisme uniquement par des actions militaires ponctuelles. Si vous n'avez pas une action diplomatique pour travailler à la recomposition de ce Moyen-Orient, avec l'Iran et l'Arabie saoudite, vous n'assécherez pas ces deux phénomènes tragiques. Liisa Jaakonsaari (S&D). – Arvoisa puhemies, keskustelun tässä vaiheessa on hyvä toistaa julmat luvut, neljännesmiljoona kuollutta, miljoona haavoittunutta, neljästä kuuteen miljoonaa ihmistä on jättänyt kotinsa ja globaalisti mitattuna yksi neljästä pakolaisesta on Syyriasta. Tässä on root cause, perussyy eurooppalaiseen maahanmuuttaja- ja pakolaiskriisiin. On aivan oikein mitä täällä on vaadittu. Nyt Euroopan unionilta vaaditaan johtajuutta ja meidän pitää painostaa Yhdysvaltoja ja Venäjää, jotta ratkaisu löydetään. Edustaja Howittin ajatus ja esimerkki siitä, että Iran-kysymyksessä päästiin diplomatialla eteenpäin, osoittaa, että myös tässä asiassa voidaan päästä eteenpäin. Euroopan kriisinhallintapolitiikka on epäjohdonmukaista. Toisaalta on totta, että Eurooppa on maailman suurin humanitaarisen avun antaja, mutta toisaalta eurooppalaista aseteknologiaa ja eurooppalaisia aseita viedään. Toisaalta todellakin rakennetaan muureja. Epäjohdonmukaisuudesta täytyy päästä irti! Bas Belder (ECR). – De militaire machtsontplooiing van Rusland en Iran op het Syrische strijdtoneel is evident. De legitimatie hiervoor levert het schrikbewind van Bashar al-Assad. Rusland en Iran hebben hun geopolitieke spel weten op te leggen, ook aan het westen. De doelstellingen van Moskou en Teheran gaan echter veel verder dan het Syrische slagveld. De buurlanden ondervinden dat rechtstreeks. De EU dient daarom, alleen al omwille van eigen veiligheidsbelangen, de defensieve samenwerking met de staat Israël te intensiveren. De destabiliserende terroristische activiteiten van de Iraanse Revolutionaire Garde op de Golanhoogte - ik heb dat zelf gezien - spreken hier voor zich. Dat is de keerzijde van de bad deal, de bad nuclear deal met de Islamitische Republiek Iran: zelfbegoocheling van westerse zijde. (De spreker is bereid een «blauwe kaart»-vraag te beantwoorden (artikel 162, lid 8 van het Reglement)). Maria Grapini (S&D),
întrebare adresată conform procedurii «cartonașului albastru»
. – Stimate coleg, ați vorbit în discursul dumneavoastră de faptul că Uniunea Europeană ar trebui să își intensifice cooperarea militară cu Israel și nu am auzit niciun cuvânt legat de diplomație și de negociere. Credeți că este important cine ucide? Nu este mai important ca Uniunea Europeană să își întărească cooperarea cu toate statele prin negociere și diplomație și nu militar? Bas Belder (ECR),
«blauwe kaart»-antwoord
. – Ik ben goed ingevoerd over wat Israël doet in de regio. Het is het enige stabiele land op dit ogenblik nog in de regio en Jordanië hoopt in feite op Israël. Kortom, de Israëli's hebben tal van diplomatieke contacten en die zitten bepaald niet stil. Het punt is alleen: waar beginnen we en waar proberen we de stabiliteit te handhaven en dan verder uit te breiden? En wat ik hier in dit Parlement zie, is dat we ons concentreren op Israël alsof Israël het probleem is. Neen, de problemen liggen elders en die worden hier niet benoemd, jammer genoeg. Urmas Paet (ALDE). – Esiteks on oluline, et Euroopa Liit tuleks välja letargiast, kus ta viimased aastad Süüria küsimuses on olnud, ja võtaks selge poliitilise initsiatiivi sõja lõpetamiseks lahenduste pakkumisel. See, et Venemaa on asunud Süürias tegutsema, ei tohiks olla üllatus kellelegi. Me oleme olnud liiga palju üllatunud Venemaa käitumise osas viimastel aastatel, olgu see siis sissetung Gruusiasse, Krimmi annekteerimine, sissetung Ukraina idaossa – nüüd siis sekkumine Süürias. Seni kuni Euroopa Liit arutab, analüüsib ja mõtleb, peame juba lahendama selle sajandi suurimat humanitaarkriisi pagulaste näol. Inimesed põgenevad nii Assadi režiimi kui ka Islamiriigi äärmuslaste eest. Võimalikult kiiresti tuleb panustada lennukeelutsoonide loomisse Süürias ja kutsuda kiiresti kokku doonorkonverents Süüria põgenike abistamiseks. On fakt, et Venemaa ründab kõiki, kes on Assadi vastu, ja mitte ainult ISILit. Samas eeldus mingisugusekski toimivaks lahenduseks Süüria sõja lõpetamiseks on vaid koostöös, mitte ühe riigi globaalse vastasseisu ambitsioonide rahuldamises Süüria rahva arvel. Marisa Matias (GUE/NGL). – Senhor Presidente, há um ditado no meu país que diz «olha para o que eu digo, não olhes para o que eu faço». Por isso, aproveito esta oportunidade para fazer, pela enésima vez, a pergunta que já fiz nesta Casa, e que é muito simples: existe ou existirá algum dia uma ação concertada por parte das instituições europeias e dos governos europeus para não apenas uma condenação, mas uma moratória à venda de armas para os territórios em conflito? Haverá uma moratória à compra de petróleo dos territórios ocupados pelo Estado Islâmico? Sim ou não? É muito simples. Temos responsabilidades, somos excelentes a falar sobre os outros, a dar lições de moral e de como se devia fazer, olhemos para as nossas responsabilidades. Sr. Schmit, se puder responder uma vez que seja a esta pergunta, faça-o por favor. O que faremos para o embargo às armas e à compra de petróleo? Jean-Luc Schaffhauser (ENF). – Monsieur le Président, en Syrie, voir notre position occidentale sombrer dans le ridicule prêterait à sourire si un drame ne se déroulait sous nos yeux et si la France ne devenait également ridicule. Il y a le gouvernement élu de Bachar el-Assad, menant une armée de conscrits syriens face à différents groupes étrangers et terroristes: l'État islamique, le Front al-Nosra, branche locale d'Al-Qaïda, et l'armée syrienne dite libre mais soutenue par l'étranger. D'un côté une armée légitime, une nation, de l'autre un conglomérat de chefs de guerre d'au moins 84 nationalités armés par les États du Golfe et l'Occident, avec une nouvelle catégorie, les islamistes mous, jusqu'à ce qu'ils deviennent durs, quand ils se retournent contre nous car ils nous échappent, armés et aguerris par nous. Vous critiquez la politique résolue de la Russie, mais cette politique ose enfin trancher le dilemme syrien, sortir de la barbarie en restaurant l'État légitime pour reconstruire. La Russie sauve une fois de plus les valeurs de l'Occident, trahies par nous. (L'orateur accepte de répondre à une question «carton bleu» (article 149, paragraphe 8 du règlement)). Jean-Paul Denanot (S&D),
question «carton bleu»
. – Monsieur, approuvez-vous les exactions menées par le régime de Bachar el-Assad? Jean-Luc Schaffhauser (ENF),
réponse «carton bleu»
. – D'abord, il y a une propagande, et vous le savez très bien. On a commencé par dire, avant même que les Russes aient bombardé, qu'ils avaient bombardé des positions pour soutenir Bachar el-Assad. Évidemment, tout ceci est une propagande mais, ceci dit, il est certain que nous sommes face à un régime qui n'est pas démocratique. Nous avons à choisir entre, d'un côté, Al-Qaïda et l'État islamique ou, d'un autre côté, un État légitime. Le choix doit être fait pour l'État légitime. Мария Габриел (PPE). – Г-н Председател, какво още не е казано за конфликта в Сирия? Струва ми се, че днес трябва да продължим да се концентрираме върху новите елементи, за да можем да участваме конструктивно в този дебат. Аз ще се спра само на три. Да, на първо място, две нови страни се позиционираха. Но за нас е много важно международната общност, не поставяща условия, а в постоянен диалог и партньорство, да продължи да търси решение на конфликта. В усилията си също нека не губим въпроса, свързан с териториалната цялост на Сирия. На следващо място – да, «Ислямска държава» е общ проблем. Но най-важното е, че ИДИЛ представлява сериозна заплаха за дезинтеграцията и радикализацията на региона. Затова явен и конкретен ангажимент на страните от региона би допринесъл за подобрение на координацията и за даване на перспектива за изход от кризата. И накрая – ролята на Европейския съюз. Нашата роля е чрез дипломацията си да бъдем балансьор в трудния и вероятно дълъг процес на преразпределяне на влияние в региона. Това е силната ни страна в този конфликт, отчитайки реалностите. Ana Gomes (S&D). – Senhor Presidente, a intervenção da Rússia em socorro de Assad, que é a origem do conflito e nunca será parte da solução, é pérfida por, a pretexto de atacar terroristas, bombardear patriotas e a população síria. Mas é também o reflexo do falhanço da União Europeia em se empenhar para pôr fim à guerra, envolvendo minorias sírias e potências regionais, e para combater o terrorismo do Estado Islâmico. No Curdistão iraquiano, onde voltei no mês passado, os Estados—Membros não se coordenam nem para articular a ajuda humanitária e de desenvolvimento, garantindo escolas nos campos de refugiados, nem para treinar, equipar e apoiar diplomaticamente os Peshmerga, que são as únicas tropas no terreno contendo o Daexe no Iraque, apesar de o Governo de Bagdad continuar a pagar salários em Mossul, para render taxas ao Daexe, e na Síria, onde os curdos são traiçoeiramente bombardeados pela Turquia de Erdogan. Quando o acordo nuclear com o Irão abre caminhos para negociar a paz para a Síria e para o Iémen, implicando pôr a Arábia Saudita perante as consequências da sua duplicidade, os governos europeus continuam a boicotar a Política Externa e de Segurança Comum e a Política Comum de Segurança e Defesa. Alimentam assim as causas do êxodo de ... (O Presidente retira a palavra à oradora.) Mark Demesmaeker (ECR). Na vier jaar burgeroorlog controleert Assad nog maar een vierde van zijn grondgebied. Zijn legers zijn uitgeput, gedecimeerd, gedemoraliseerd. Voor Damascus komt de Russische militaire interventie als een zegen, net op tijd. Voor de geopolitieke grootmachten uit de regio zijn de bommen van Poetin echter een vloek. Met zijn luchtaanvallen wil president Poetin wijzen op het failliet van het westerse optreden in het Midden-Oosten. Ook de gematigde rebellen, die met de steun van de anti-IS-coalitie getraind werden, zijn zijn vijanden. Maar hij wil ook de Golfstaten treffen voor het laag houden van de olieprijzen. Donbass ligt in puin. Oekraïne nestelt zich voorgoed bij Europa. Het is duidelijk dat Poetin op zoek is naar een nieuw verhaal om de cultus rond zijn persoon te bestendigen en om te tonen wat de nieuwe modus operandi van het Kremlin voortaan is. En het westen verliest geloofwaardigheid en soft power. Aan dit soort spelletjes doen we beter niet mee. Samenwerking tussen alle geopolitieke spelers is daarom de enige manier om én IS klein te krijgen én Assad weg te krijgen. Laten we tenslotte niet vergeten aan welke folteraar en massamoordenaar Moskou zijn steun verleent. Marie-Christine Arnautu (ENF). – Monsieur le Président, la désastreuse situation actuelle en Syrie est la conséquence directe de la folle politique menée par Bruxelles et par la plupart des chancelleries occidentales depuis cinq ans. Soutien ouvert ou plus discret à des groupes armés terroristes, fermeture de nos ambassades à Damas, rupture de toutes les coopérations sécuritaires avec les services syriens, refus de soutenir les autorités syriennes dans leur lutte antiterroriste, bombardements aux côtés des États-Unis en violation du droit international, la liste des erreurs est trop longue pour laisser la moindre légitimité à la volonté d'influer sur la situation actuelle. La Russie a choisi, à la demande des autorités syriennes légitimes et dans le respect du droit international, d'intervenir énergiquement contre le terrorisme en Syrie. Nous devrions nous réjouir que les Russes fassent enfin le travail que nous n'avons pas voulu ou pas su faire. Il était temps, et les manifestations de joie des Syriens à Damas fêtant l'arrivée des troupes russes sont la meilleure illustration de l'incurie de votre politique. (L'oratrice accepte de répondre à une question «carton bleue» (article 162, paragraphe 8, du règlement)) Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
question «carton bleu»
. – Madame Arnautu, ne croyez-vous pas que l'intervention de la Russie a compliqué les choses en Syrie? En même temps, cette guerre n'apporte ni la paix ni la résolution de la situation dans ce pays. Ne croyez-vous pas que nous avons besoin d'une conférence internationale avec tous les acteurs internes, externes et régionaux pour finalement réussir à instaurer la paix en Syrie? Marie-Christine Arnautu (ENF),
réponse «carton bleu»
. – Cher collègue, ce que je voudrais vous dire, c'est qu'il faut quand même aussi écouter les témoignages de la population syrienne. Elle en a assez de cette guerre, de ces bombardements aveugles de la part des groupes terroristes. Les Syriens veulent la paix et veulent que leur avenir cesse –et je crois que c'est le plus important – d'être décidé à Washington ou à Riyad. Croyez-moi – mais vous le savez aussi sans doute, avec un petit peu d'honnêteté intellectuelle –, jusqu'à maintenant, tout de même, la population syrienne s'est sentie bien seule et bien abandonnée de tous. (L'oratrice accepte de répondre à une question «carton bleu» (article 162, paragraphe 8, du règlement)) Afzal Khan (S&D),
blue-card question
. – Is my colleague actually trying to tell us that all the mess that we are seeing around the world now in relation to Syria – with 10 million people becoming refugees, with a quarter of a million who have been killed – is the fault of the EU? Marie-Christine Arnautu (ENF),
réponse «carton bleu»
. – Mon cher collègue, je ne vous ferai pas l'affront de penser que vous n'avez pas compris ce que j'ai dit. Vous savez très bien que non. Je dis simplement qu'il faut respecter la souveraineté des peuples, que, bien sûr, cela a été dit à plusieurs reprises, nous ne pouvons pas cautionner tout ce qui se passe dans le régime syrien, mais que, quand même, là, nous sommes face à un problème de fond. Il faut choisir et se battre contre cet État islamique. Tout le monde le sait, tout le monde le dit. Donc, je dis simplement que nous ne devons pas toujours avoir cette ingérence vis-à-vis des autres États. Voilà ce que je dis. Francisco José Millán Mon (PPE). – Señor Presidente, Siria ha vuelto a la actualidad por la crisis de los refugiados y el súbito incremento de la presencia militar rusa. Son ya más de cuatro años de conflicto, más de doscientos cincuenta mil muertos, doce millones de desplazados. El conflicto se ha agravado por el protagonismo alcanzado por las fuerzas fundamentalistas, en especial el llamado Daesh. Luchar contra Daesh tiene que ser uno de los objetivos esenciales. Todos deberíamos priorizar ese objetivo. Los rusos, también. Pero hoy parece que la escalada militar rusa persigue fundamentalmente reforzar el régimen de Al Asad. Las esperanzas, entreabiertas por el reciente encuentro en Nueva York entre Obama y Putin, de una coordinación de los esfuerzos para poner fin al conflicto por ahora no se han visto cumplidas. Parece claro, en todo caso, que, en los últimos quince días, Rusia es la que ha tomado la iniciativa y que no actúa de acuerdo con la amplia coalición internacional liderada por los Estados Unidos. Señorías, creo que una solución política al conflicto no parece próxima. Son muchos los actores implicados y con posiciones divergentes, pero una solución es cada vez más necesaria y entre tanto es preciso apoyar los esfuerzos del enviado especial de las Naciones Unidas.. (El Presidente retira la palabra al orador) Ioan Mircea Pașcu (S&D). – Mr President, with Russia's direct military intervention in Syria, the two major challenges to the EU – Ukraine and ISIL – and the refugee crisis converge. In reality, Russia is fighting alongside Assad against all its opponents, consolidating his regime and intensifying the refugee exodus while clearing the way on the ground for ISIL. Apart from consolidating its bridgehead and demonstrating a big power status, Russia's intervention is attempting to deflect attention from Ukraine, where the implementation of the Minsk II Agreement is directly linked to the lifting of sanctions, which they hope to achieve through the current stalemate. However, Russia has simultaneously intensified its activism in Moldova – not militarily, in view of the firm reaction to what it is doing in Ukraine, but by orchestrating a so-called «popular protest» against the pro-European coalition. This so-called «popular protest» is only a prelude to a direct move against the current government, the aim being to replace it with a pro-Russian one thus ending Moldova's European aspiration. With Ukraine and Georgia territorially crippled and with Moldova in the balance, what are the prospects for the ... (The President cut off the speaker) Sandra Kalniete (PPE). – Jau nedēļu Krievijas lidmašīnas bombardē Asada pretiniekus Sīrijā. Jau vairākas nedēļas, kopš Putins ir devis rīkojumu separātistiem Donbasā nešaut un izlikties pildām Minskas pamieru. Putina galvenais mērķis Sīrijā ir Eiropa. Viņš piedāvā Eiropai darījumu par Ukrainu, vai arī Krievijas spēki tālāk destabilizēs Tuvos Austrumus un bēgļu plūsma uz Eiropu kļūs lielāka. Putins vēlas vienošanos ar Rietumiem uz viņa noteikumiem, bet Eiropa nedrīkst ļauties šādam darījumam. Starptautisks politisks risinājums Sīrijā ir jāmeklē neatkarīgi no Putina avantūras Ukrainā. Un galvenie partneri šajā risinājumā ir Sīrijas kaimiņvalstis kopā ar Eiropas Savienību, ASV un arī Krieviju. Hibrīdkarš pret Ukrainu ir jāaptur neatkarīgi no Krievijas militārās avantūras rezultātiem Sīrijā. Paldies! Afzal Khan (S&D). – Mr President, the Syrian crisis is the root of two of the most serious global problems right now: the refugee crisis and the threat posed by ISIS. Russia's latest moves in Syria are not helpful. They are likely to lead to more and prolonged suffering for the Syrian people. Alleviating those global problems requires tackling them at the source, so we need a policy that (a) stems the killing in Syria, the majority of which is the result of the brutal Assad regime's aerial bombardment, (b) reduces the humanitarian impact, including slowing the exodus, (c) combats extremism, and (d) leads to a political solution. We need to engage Russia and Iran to find a solution urgently. A no-fly zone is the first step to turning the crisis around. It is the only policy option that saves lives, reduces the exodus, reduces radicalisation, and also makes a political solution more likely. Tunne Kelam (PPE). – Mr President, I wish to make three points. In trying to avoid direct involvement in the Syrian crisis the EU has ended up in the role of Good Samaritan, taking care of the results of that catastrophe. I think it is now time to invest in solutions, and these involve, firstly, no-fly zones and safe areas on the ground, as well as an international donors' conference. Second, Putin and Assad have lost all credibility. They are not part of the solution: they are part of the problem. Trying to oust ISIS with the help of Assad or Putin means ousting the devil with the help of Beelzebub. Third, a red line for the EU should be that a solution in Syria cannot be reached at the cost of weakening support for the integrity of Ukraine or watering down the Minsk criteria. (The speaker agreed to take a blue-card question under Rule 162(8)) Der Präsident. – Frau Konečná, Ihre Frage bitte! (Herr Tannock protestiert, weil er der Meinung war, der Präsident ließe keine weiteren Fragen nach der «blauen Karte» mehr zu.) Herr Kollege Tannock! Ich habe das vorhin erklärt: Wenn ich jemandem das Wort entziehe, dann gebe ich keine blauen Karten, weil ich jemanden, der seine Redezeit überschreitet, nicht noch dadurch belohnen will, dass er eine blaue Karte bekommt. Als Sie sich das zweite Mal zu Wort gemeldet haben, habe ich dem Redner bei der ersten Zwischenfrage das Wort entziehen müssen, weil er die 30 Sekunden überschritten hatte. Herr Kelam hat seine Rede pünktlich beendet. Deshalb darf jetzt Frau Konečná die Frage stellen. Kateřina Konečná (GUE/NGL),
otázka položená zvednutím modré karty
. – Vážený pane kolego, dovolte mi se Vás zeptat, pokud jasně říkáte, že Putin a Assad nejsou řešení v tomto regionu, kdo je podle vás řešení? Protože ruská letadla bojují jako jediná v Sýrii v souladu s mezinárodním právem, jediní se zeptali legitimní vlády, zda bojovat vůbec mohou. O tento souhlas západní koalice nikdy nepožádala a vždy jednala pouze z pozice arogantní moci. Kdo je tedy řešením v Sýrii, když to podle vás není ani legitimně zvolený současný prezident? Tunne Kelam (PPE),
blue-card answer
. – Thank you for giving me the opportunity to explain. I think Mr Assad's Government has lost any legitimacy, and Mr Putin never asked the UN to start his military operation in this area. (The speaker agreed to take a blue-card question under Rule 149(8)). Liisa Jaakonsaari (S&D),
sinisen kortin kysymys
. – Kiitoksia analyyttisestä puheenvuorosta. Vähän hämmennyin siitä syvästä pessimismistä, mitä Teillä oli suhteessa diplomaattisten ratkaisujen löytämiseen. Näettekö mitään mahdollisuutta Iranin kaltaiseen rakentavaan rooliin, jota Venäjä voisi edustaa myös tässä asiassa? Tunne Kelam (PPE),
blue-card answer
. – I am absolutely not against a diplomatic solution, but what I tried to explain is that the EU missed out on the opportunity to be actively involved in a diplomatic solution four years ago. We have just been observing the problem, and we are not providing enough aid to help refugees. I am fully for a diplomatic solution, but it cannot be reached with the help of, or by counting on, murderers like Assad. Arne Lietz (S&D). – Herr Präsident, sehr geehrter Herr Schmit! Das Abkommen mit dem Iran hat gezeigt, dass diplomatische Anstrengungen zum Erfolg führen können, auch wenn sie fast aussichtlos erscheinen. Diese Lehre müssen wir uns auch für den Bürgerkrieg in Syrien vor Augen halten. Wir brauchen einen politischen Prozess, der alle Konfliktparteien an einen Tisch bringt. Nur so können wir das Morden beenden. Nur eine politische Lösung wird es den Syrern erlauben, wieder in Frieden miteinander zu leben. Das einseitige militärische Eingreifen Russlands ist nichts Neues. Ich weise seit Monaten in diesem Haus darauf hin, dass Russland seine schützende Hand über Assad hält und in die Lösung des Konflikts mit einbezogen werden muss. Das hat nichts damit zu tun, bei den Sanktionen zur Ukraine nachzugeben. Es ist katastrophal, dass Präsident Putin sich nun auch aktiv in den Bürgerkrieg einmischt. Russland ermöglicht es Assad damit, die Bevölkerung ganzer Städte weiter täglich mit Fassbomben zu terrorisieren. Das muss ein Ende haben! Wir dürfen nicht vergessen, dass es insbesondere dieser Terror des Assad-Regimes ist, der Millionen Syrer zur Flucht aus ihrem Heimatland getrieben hat und weiter treibt. Herzlichen Dank für die diplomatischen Bemühungen der Hohen Vertreterin! Andrzej Grzyb (PPE). – Panie Przewodniczący! Pan, panie ministrze powiedział, że «Ogromna skala cierpienia u wrót Europy musi się skończyć». Zgadzamy się w pełni z tą oceną. Wczoraj prowadziliśmy debatę o ogromnej fali uchodźców w Europie. Mówiliśmy o ocenie ostatniego szczytu z 23 września. To, czego zabrakło w tej odpowiedzi to oczywiście to, na co staramy się znaleźć dzisiaj odpowiedź, bowiem przyczyną tego wielkiego kryzysu migracyjnego jest między innymi Syria. Staramy się rozwiązać to ze wspólnotą międzynarodową, między innymi z udziałem regionalnych aktorów, którzy mają różne interesy. Nie wychodzi nam. Włącza się również Rosja, ale my również pamiętamy o tym, że być może stanie się to też częścią rozwiązań na Ukrainie. Tego nie chcielibyśmy. Odpowiedzialność za obecny kryzys ponosi reżim Asada, bo obecni uchodźcy to ci, którzy zostali wypędzeni na skutek kryzysu dwa lata temu. Musimy za wszelką cenę dążyć do zakończenia wojny, terroru, władzy Państwa Islamskiego, bo przerażające są cierpienia – chociażby cierpienie 12-letniego chłopca chrześcijańskiego, który został ukrzyżowany. Andrea Cozzolino (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, credo che l'iniziativa della Russia non risolva e non darà né stabilità né risolverà il conflitto con lo Stato islamico. Noi abbiamo una credibilità, noi Europa, noi UE, noi soprattutto con la leadership di Federica Mogherini, abbiamo un ruolo e una funzione da spendere nelle prossime settimane e nei prossimi mesi, perché è necessario che ritorni la parola alla politica, alla diplomazia. Non bastano le azioni e gli eserciti. Occorre riprendere un dialogo con Stati Uniti, Russia e gli Stati della regione per ristabilire un equilibrio e assicurare tre cose fondamentali. Un'iniziativa incessante per sconfiggere militarmente e politicamente l'Isis in tutta l'area. In secondo luogo, assicurare un periodo di transizione. Abbiamo bisogno, sappiamo dalla storia di questi mesi e di questi anni che lasciare dei vuoti, la Libia lì ce lo insegna, significa aprire il varco diciamo ad altre soluzioni. Quindi dobbiamo garantire una transizione e questo ha bisogno di Assad e anche oltre Assad. E infine il grande tema dei rifugiati... (Il Presidente ritira la parola all'oratore) Michael Gahler (PPE). – Herr Präsident! Ich glaube nicht, dass wir Europäer in der Syrienfrage unterschiedliche Interessen haben. Meine Einschätzung ist eher, dass wir im Wesentlichen einer Meinung sind, aber bisher nicht die Konsequenz gezogen haben, mehr zu tun, als humanitäre Hilfe zu leisten oder nolens volens Flüchtlinge aufzunehmen. Jetzt ist es dringlich, alle globalen und regionalen stakeholder an einen Tisch zu bekommen. Der Status quo ist weder für die Menschen in Syrien noch für die Nachbarn oder die globalen Akteure tragbar. Daher ist es auch nicht hilfreich, dass Russland ausgerechnet zugunsten des Assad-Regimes bombardiert, das die Hauptursache für die Flucht der Menschen ist. Selbst wenn ich russische Interessen am Flughafen Latakia oder am Hafen Tartus berücksichtigen würde, bin ich überzeugt, dass es am Ende eines Verhandlungsprozesses keine Zukunft für Assad geben kann. Die große Mehrheit der Syrer wird das nicht akzeptieren, auch wenn er hier im Europäischen Parlament Unterstützung von rechts außen und links außen hat. Andrej Plenković (PPE). – Gospodine predsjedniče, ministre Schmidt, hvala na uvodnim izlaganjima i nadam se da će Vijeće imati kvalitetne zaključke idućeg tjedna kada budete raspravljali o Siriji. Nema nikakve dileme da je rat u Siriji glavno žarište na Bliskom istoku i glavno goruće žarište u našoj politici susjedstva. 250 tisuća ubijenih, 4 milijuna izbjeglica, osam milijuna prognanika koji su dio generatora izbjegličko-emigrantske krize koja destabilizira temelje Europske unije. Svi regionalni akteri uključeni su u ovaj sukob – Turska, Iran, Saudijska Arabija. Naravno da je tu i sukob između šiita i sunita potaknut brutalnošću Islamske države protiv koje se svi moramo boriti. Ruska intervencija očito ima 3 cilja: jedan je održati Asadov režim napadima i na druge skupine u Siriji, drugi je napraviti rivalitet s međunarodnom koalicijom predvođenom SAD-om i drugim zapadnim državama, i treći je naći rješenje koje je na ruski način, a to je da se ne dopusti rušenje autoritarnih režima. Europska unija u tom kontekstu mora imati ključnu političku i diplomatsku ulogu, podržati Staffana de Misturu i vratiti se diplomatskom rješenju koje jedino može biti rješenje ...(Predsjednik je prekinuo govornika) László Tőkés (PPE). – Elnök Úr, őszinte elismerésem Andrzej Halemba atya iránt, aki a menekültek országában, Szíriában végzi egyházi humanitárius segélyszolgálatát. Véleménye szerint nemcsak az elvándorlókon kellene segíteni, hanem azokon is, akik otthon akarnak maradni. Ennek a feltételeit hivatottak megteremteni a politikusok. Lech Wałęsa elnök a kommunizmus egykori menekültjeivel vonva párhuzamot, egyik nyilatkozatában szintén az otthonmaradás mellett érvelt. Sok más honfitársához hasonlóan, annakidején ő is azért nem hagyta el a hazáját, hogy annak helyzetén változtasson, élhető jövőjéért harcoljon. Szíria nem költözhet Európába. Az igazi megoldás nem az elvándorlás, hanem a politikai helyzet rendezése, a béke és a biztonság megteremtése. Nem az elvándorláshoz, hanem a szülőföldjéhez való jogát kell biztosítani Szíria népének. Ελένη Θεοχάρους (PPE). – Κυρία Πρόεδρε, οι επαναλαμβανόμενες λανθασμένες επιλογές των Ηνωμένων Πολιτειών και η αδυναμία άσκησης αξιόπιστης Κοινής Εξωτερικής Πολιτικής και Πολιτικής Άμυνας από την Ευρωπαϊκή Ένωση, δεν κάλυψαν το δημοκρατικό έλλειμμα του καθεστώτος Assad, δεν πρόλαβαν το φοβερό εμφύλιο πόλεμο στη Συρία, και συνεπώς επέτρεψαν το γιγάντωμα του ISIS προκαλώντας χιλιάδες θύματα, τεράστιες καταστροφές και μείζονα ανθρωπιστική κρίση. Mε την υποκριτική και επαμφοτερίζουσα στάση της Τουρκίας και την εμπλοκή της Ρωσίας, επέρχεται κλιμάκωση της κρίσης. Η Ρωσία άρχισε τους βομβαρδισμούς στη Συρία, κατά την εκτίμησή μου, με τη σύμφωνη γνώμη των Ηνωμένων Πολιτειών. Τώρα, με την παραβίαση του τουρκικού εναέριου χώρου από ρωσικό μαχητικό, το ΝΑΤΟ συγκαλείται εκτάκτως, και αναφέρεται σε δημιουργία επικίνδυνων καταστάσεων. Νομίζω ότι και πάλι εθελοτυφλούμε. Η Τουρκία βομβαρδίζει καθημερινά Κούρδους αμάχους, ο στρατός της κατέχει κράτος μέλος της Ευρωπαϊκής Ένωσης, τα αεροπλάνα και ο στόλος της παραβιάζουν καθημερινά τον εναέριο χώρο και τα χωρικά ύδατα της Κυπριακής Δημοκρατίας κι όλοι κάνουμε πως δεν βλέπουμε. Η Άγκυρα δεν μπορεί να επιλύσει το πρόβλημα, γιατί ασκεί κρατική τρομοκρατία εναντίον των πολιτών της και εναντίον των γειτόνων της. Είναι μέρος του προβλήματος. Ωστόσο, το ΝΑΤΟ δεν αντιδρά και η Ευρωπαϊκή Ένωση δεν πρέπει να ενδώσει στους εκβιασμούς του Erdoğan που, συνεπώς, απαιτεί όλο και περισσότερα για να εκπληρώσει τις δεσμεύσεις που αναλαμβάνει. Η Ευρωπαϊκή Ένωση οφείλει να προχωρήσει στη σύγκληση διεθνούς διάσκεψης που θα οδηγήσει σε άμεση κατάπαυση του πυρός και μεταβατική περίοδο με οδικό χάρτη για προκήρυξη δημοκρατικών εκλογών, με την εποπτεία της διεθνούς κοινότητας. Η αποστολή ειρηνευτικής δύναμης επιβάλλεται, για την προστασία του πληθυσμού και για τη σταδιακή ασφαλή επιστροφή των προσφύγων. Elnökváltás: GÁLL–PELCZ ILDIKÓ alelnök asszony Alojz Peterle (PPE). – V Siriji gre za več vojn hkrati. Ne gre samo za politično in ekonomsko igro moči v Siriji in v regiji, gre tudi za civilizacijski spopad in versko vojno. Mi smo v vojni in smo soodgovorni – do nemočnih in preganjanih ljudi v Siriji kot tudi do prihodnosti naših lastnih ljudi. Evropska zveza z vsem svojim političnim, gospodarskim, kulturnim in drugimi potenciali si ne sme privoščiti zgolj statusa rezervnega igralca ali opazovalca. Naša ambicija mora biti vzpostaviti mir na pragmatičen in inkluziven način z vsemi, ki bi morali sesti za skupno mizo. Predpogoj za to je jasna strategija in politična volja, ki upošteva celovito sliko. Problema ne bomo rešili tako, da bo vsak ciljal na svojo tarčo ali zgolj s tekmo v dobrodelnosti. Čim bolj bomo uspešni pri odpravi problema pri koreninah, tem manj posledic bomo doživljali pri nas doma. Artis Pabriks (PPE). – Madam President, I believe in the European Union, but I equally believe in the need for self-criticism. Syria is a good lesson for us in how we failed because of our inactivity, our passivity and our wishful thinking in foreign policy. At the moment we are dealing with a refugee crisis which is only the tip of this iceberg of failed foreign policy. We have been listening to the cries of our neighbour beating his wife for four years and now, when the wife is knocking on our door, we either send her to a neighbour's house because ours is full or simply tell her that she is welcome inside. No, we have to deal with foreign policy issues and, unfortunately, those who refused to deal with Turkey are now happy cooperating – or trying to cooperate – with Putin and Assad. Together with the United Nations, we need an active policy, not only in the capitals but also in Brussels and the Commission. Until we succeed with this, we will fail eternally. (The speaker agreed to take a blue-card question under Rule 162(8)) Kazimierz Michał Ujazdowski (ECR),
pytanie zadane przez podniesienie niebieskiej kartki
. – Chciałbym Pana Posła zapytać – bo jestem jak najbardziej za tym, by Unia Europejska, szerzej Zachód, działała aktywnie, z wyprzedzeniem – czy to oznacza, iż Pan rekomenduje coś, co jest bliskie memu sercu, to znaczy: wzięcie odpowiedzialności za Syrię bez Rosji, mocą sił Zachodu? Na czym konkretnie ma polegać postulowana przez Pana aktywność? Artis Pabriks (PPE),
blue-card answer
. – I do not think we can speak about a European army or anything like that, but obviously our Western coalition has been failing because we declined to intervene when the red lines were crossed, as Obama suggested. I saw no worthwhile proposals from our European Union side until Putin made his tactical move, and he is now the leading guy whom we would have to obey. So, as to the possibility of a no-fly zone, better cooperation with Turkey, additional money for refugees: unfortunately there is no good solution, but better now than four years too late. «Catch the eye» eljárás Franc Bogovič (PPE). – V Siriji, kot vemo, že štiri leta traja vojna, vojna, v kateri je ogromno žrtev, in šele pljusk beguncev v Evropo nas je dokončno zdramil, kakšne razsežnosti ima ta vojna in kakšen je globalni vpliv te vojne. Sirijski poligon je praktično primer, kako se zunanje politike ne sme voditi, primer, kako smo ob porušenem Iraku naredili prostor za teroristične skupine, prostor za barbarske skupine, ki ne spoštujejo osnovnih vrednot niti človeškega življenja niti tisočletnih kulturnih dediščin. Zato je skrajni čas, da prenehajo veliki igralci vsi po vrsti, od Amerike, Evropske unije, Rusije, Saudske Arabije, Irana, Turčije, igrati igro velikih interesov, ampak se zavedati svoje odgovornosti in zagotoviti stabilnost in mir v tem delu sveta, sicer bo ta terorizem se razširil še širom po svetu. Victor Boștinaru (S&D). – Aș dori să subliniez că, în contextul dezbaterilor de la Adunarea Generală a Națiunilor Unite, Siria a fost unul din primele subiecte, poate cel mai important dar, după aceea, de la Berlin, de la Paris, de la Londra s-au primit mesaje care nu concordă neapărat. Sunt cel puțin nuanțe care fac diferența și fac diferența inclusiv în raport cu platforma propusă de Înaltul Reprezentant, doamna Mogherini. În acest context, aș sublinia necesitatea unei abordări strategice și pragmatice a rolului actorilor internaționali în rezolvarea situației din Siria, în special în ce privește intențiile Rusiei. În timp ce Rusia afirmă declamatoriu susținerea și consolidarea pozițiilor aliaților, pe de altă parte, ea adoptă o agendă cel puțin impredictibilă în privința propriilor scopuri. În acest sens, atacarea unor ținte ca adversari politici ai lui al-Assad, și nu ISIS, confirmă o dată în plus îndoiala în ce privește sinceritatea angajării. O pax rusica nu are cum să fie o soluție pentru Siria și nicidecum o soluție pentru Orientul Apropiat. Νότης Μαριάς (ECR). – Κυρία πρόεδρε, η κατάσταση στη Συρία είναι πλέον εκτός ελέγχου. Ο εμφύλιος πόλεμος εντείνεται και εκατομμύρια πρόσφυγες κατακλύζουν τις γειτονικές χώρες, αλλά και την Ελλάδα, προκειμένου να διασωθούν. Σε μια περιοχή όπου η χρήση χημικών όπλων και οι βομβαρδισμοί αμάχων αποτελούν συχνή πρακτική, η διεθνής κοινότητα αποδεικνύεται, καθημερινά, ανίκανη να συμβάλει στην ειρηνική επίλυση των διαφορών. Η εμμονή των δυτικών δυνάμεων να τελειώνουμε το καθεστώς Assad, άνοιξε το δρόμο στους τζιχαντιστές του ISIS που συνεχίζουν τις σφαγές των χριστιανικών πληθυσμών και την καταστροφή των πολιτιστικών μνημείων της περιοχής. Στόχος των τζιχαντιστών είναι να αποσταθεροποιήσουν τους πληθυσμούς της περιοχής, να καταστρέψουν την πολιτιστική τους κληρονομιά και να δημιουργήσουν ένα τεράστιο προσφυγικό τσουνάμι που θα πνίξει κυριολεκτικά τις χώρες της Ευρώπης. Ήδη, η πατρίδα μου, η Ελλάδα, έχει πληγεί ανεπανόρθωτα απ' τις τεράστιες προσφυγικές ροές και αδυνατεί να φιλοξενήσει άλλους πρόσφυγες. Για το λόγο αυτό, η Ευρωπαϊκή Ένωση οφείλει να διδαχθεί από τα λάθη του παρελθόντος και να αναλάβει διπλωματική πρωτοβουλία, για μια βιώσιμη λύση της κρίσης στη Συρία. Ivan Jakovčić (ALDE). – Gospođo predsjednice, varamo se ako mislimo da će ova kriza brzo završiti, da će rat u Siriji brzo završiti. Nažalost, varamo se i ako mislimo da će se Rusija tek tako povući i da neće braniti Asadov režim. To sve govorim ne zato što mislim da je sve to baš jako dobro nego zato što mislim da trebamo biti realni kako ne bismo ponovo napravili greške koje smo često znali raditi zbog naših krivih procjena. U ovom slučaju, jasno je da se Rusija neće povući iz Sirije, jasno je da će štititi Asadov režim i samo velika koalicija, dogovor svih velikih igrača svjetske političke scene... a nažalost moram konstatirati, naša Europska unija igra minornu ulogu i mi tu moramo odigrati naše karte ako zaista želimo nešto napraviti u Siriji. I, naravno, zbog problema izbjeglica o kojem smo već sto puta govorili. Kateřina Konečná (GUE/NGL). – Paní předsedající, jsem sice ráda, že Evropský parlament se věnuje tak důležitým tématům, jako je Sýrie a Libye, ovšem mnohem raději bych viděla zcela konkrétní návrhy na řešení krizové situace v těchto zemích. Evropská unie by jistě měla znásobit diplomatické a humanitární úsilí v Sýrii, ale nezapomínejme na to, že problém Blízkého východu se musí řešit na Blízkém východě. Nesmíme se opět tvářit jako mesiáš regionu, který ví mnohem lépe než vlády tam působící, co tato oblast potřebuje. Jak často jsme již byli v poslední době svědky toho, kterak zásahy zvenčí, zejména ze strany Spojených států amerických, destabilizovaly celé regiony? Pokud o této oblasti něco víme, tak to, že má dlouhou paměť a nezapomíná na příkoří, která utrpěla. Pokud však budeme v regionu působit jako diplomaté a humanitární pracovníci, pak můžeme pomoci situaci stabilizovat a zlepšit svoji pověst. Γεώργιος Επιτήδειος (NI). – Κυρία πρόεδρε, η εσφαλμένη πολιτική την οποία εφήρμοσε η Ευρωπαϊκή Ένωση στην περίπτωση της Συρίας είναι σε μεγάλο βαθμό υπεύθυνη για την κατάσταση που επικρατεί στη χώρα αυτή, τα τελευταία πέντε χρόνια. Η συνεχής εμμονή, όλα αυτά τα χρόνια, να ανατραπεί ο πρόεδρος Assad, ενώ αυτό, εξαρχής, ήταν εμφανές ότι δεν ήταν δυνατόν να συμβεί, έφερε την Ευρωπαϊκή Ένωση σε θέση ουραγού των εξελίξεων. Αντί να είναι πρωταγωνίστρια, έγινε κομπάρσος και παραχώρησε τη θέση της σε άλλες χώρες που εκ των πραγμάτων κάλυψαν το κενό που άφησε η Ευρωπαϊκή Ένωση. Με τον τρόπο αυτό, το μόνο το οποίο κερδίσαμε ήταν να υποστούμε τις συνέπειες του συνεχιζόμενου πολέμου, δηλαδή τις εκατοντάδες χιλιάδων νεκρών, την ενδυνάμωση των δυνάμεων του ISIS, τη ροή εκατομμυρίων προσφύγων προς την Τουρκία και, από εκεί, εκατοντάδων χιλιάδων προς την Ελλάδα και την Ευρώπη και, τέλος, την αποφασιστική και δυναμική παρέμβαση της Ρωσίας στην υπόθεση. Τώρα, το μόνο το οποίο μένει να κάνουμε, προκειμένου να επιλύσουμε το πρόβλημα της Συρίας, είναι να συνεργαστούμε με τη Ρωσία. Csaba Sógor (PPE). – Elnök Asszony, a szíriai konfliktus rendezése elsősorban a világpolitika szereplőin, az Egyesült Államokon és Oroszországon, valamint a régiós országokon múlik. Ám eközben a minden eddiginél erőteljesebb migráció célpontja Európa, annak is fejlettebb és gazdagabb nyugati országai. Ez a csapdahelyzet azért is elkeserítő, mert az EU láthatóan nem tud olyan döntéseket hozni, amelyek hatással vannak a szíriai eseményekre. A tagállamok pedig ahelyett, hogy egymás szempontjait és érdekeit figyelembe vennék, példátlan módon többségi szavazással hoznak döntést a Tanácsban egy rendkívüli fajsúlyos kérdésben. Ezzel azt üzenik a kelet-európai államoknak, hogy az ő véleményük nem számít. Liberális kolleganőm a konföderációs rendszer fenntartását tartja a kisebbségi helyzet rendezése érdekében is fontosnak, de ehhez két dolog szükséges: befejezni a háborút és példát mutatni az EU-n belül is a kisebbségek jogainak a tiszteletben tartásával. Nicola Caputo (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, in Siria si sta combattendo una guerra molto complessa e purtroppo la decisione del governo russo di intervenire militarmente in questo scenario non aiuta, anzi non fa altro che complicare la situazione ed acuire la crisi in atto. La guerra in Siria dura da più di quattro anni ed è gran parte della causa della catastrofe umanitaria che si consuma alle porte dell'Europa. Milioni di persone hanno lasciato le loro case in questi anni e 220 mila persone sono state uccise, una guerra che è diventata sempre più confusa e complicata e la cui soluzione politica sembra essere ancora lontana. Serve assolutamente una soluzione diplomatica. L'Europa deve continuare a lavorare in questa direzione e non possiamo replicare in Siria gli errori fatti in passato e penso ad esempio a quanto accaduto in Libia. È necessario agevolare una transizione politica che liberi il paese dalla dittatura e nello stesso tempo eviti il baratro del vuoto politico, poiché come dimostrato ampiamente dalla storia l'uso esclusivo delle armi non può che lasciare solo macerie e caos. («A catch the eye» eljárás vége.) Nicolas Schmit,
President-in-Office of the Council, on behalf of the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
. – Madam President, first I would like to thank Parliament for this very rich debate and for all the views which you have expressed and which have reflected not only the complexity but also the dangers of this conflict. We are all aware that the internal and external dimensions of this conflict just make it more complex and that there is no easy solution. But we are also all aware that ending the Syrian conflict is deeply in the EU's interest because it affects the stability of our southern neighbourhood, not to mention the refugee crisis which we talked about a lot yesterday. The Union is therefore actively working on finding a solution – a political solution – to the Syrian conflict, as I mentioned and as I described in my previous intervention. The EU needs, indeed, to do everything on the political and diplomatic front to contribute to that end, and certainly combating the terrorist groups – notably ISIS – is a very important element in that. We are also very committed to actively supporting the UN-led peace efforts. We have to talk to all external actors involved in this conflict, including Russia. How can we now come to a solution now without talking to the Russians? But we must make clear that Russia has to commit to finding a political solution that is inclusive and will strengthen, not weaken, the fight against terrorism. Talking of a political solution, what do we mean by that? Our long-standing position is that a lasting solution to the conflict can be achieved only through a Syrian-led political process leading to a transition. These are the terms of the Geneva Communiqué. For that to be realised will require the consent of all the Syrian parties, since Geneva foresees the participation of all groups and segments of society in Syria. Elnök asszony. – A vitát lezárom. Írásbeli nyilatkozatok (162. cikk) Petras Auštrevičius (ALDE),
in writing
. – The situation in Syria is an escalating multidimensional political and humanitarian catastrophe. The brutality of the Syrian conflict has extremely serious repercussions in the country and the region, resulting in the accumulation of the migrant crisis in Europe. The international community needs to work together to find a common strategy – this is the only way stability and peace in Syria can be restored. In addition, the recent Russian military intervention in Syria gives rise to grave concern – it is apparent that the bombings move away from the goal of targeting ISIS and terrorist groups. There cannot be any peaceful solution with the brutal, corrupt and incompetent Assad regime in power, who initially has been the driving force of the atrocities in the country. Lorenzo Cesa (PPE),
per iscritto
. – Risolvere concretamente la situazione in Siria diventa cruciale anche per aiutare a risolvere la situazione migratoria. Finora l'assenza di una prospettiva politica per la Siria ha accresciuto la pressione dei richiedenti asilo siriani sull'Europa. Come abbiamo sempre detto, la soluzione reale al problema dell'afflusso massiccio dei rifugiati, dei barconi rovesciati in mare, delle migliaia di persone che annegano al largo delle nostre coste, è la soluzione politica, nel quadro di un'intesa regionale per la stabilizzazione della Siria e dell'Iraq. La transizione siriana deve essere credibile e realistica, per questo dobbiamo appoggiare il piano dell'inviato ONU Staffan de Mistura, un piano graduale e flessibile che prevede il cessate il fuoco, la formazione di un governo inclusivo e, allo stesso tempo, di un consiglio militare comune. È prioritario avviare un percorso verso una transizione politica, per poter inquadrare le operazioni anti-Daesh (ISIS) in un contesto di pacificazione della Siria e delle sue istituzioni statali. Nicola Danti (S&D),
per iscritto
. – Negli ultimi mesi la crisi siriana sta assumendo crescente rilevanza geopolitica per l'Unione europea, sia per via della questione umanitaria e delle conseguenze migratorie che si collegano a essa sia per l'intervento diretto di alcune potenze internazionali, tra cui la Russia, le cui azioni unilaterali degli ultimi giorni rischiano di complicare ulteriormente il difficile processo di pace e destabilizzare un'area sempre più complessa. Per questo l'Unione europea deve rivestire un ruolo più attivo nella regione e consolidare la sua presenza politica e diplomatica nel palcoscenico mediorientale. Occorre pianificare con rapidità un approccio strategico e pragmatico di lungo periodo che preveda la trattativa tra le diverse fazioni in campo ed escluda quindi improbabili soluzioni unilaterali di carattere militare. Il futuro della Siria non può rimanere nelle mani del governo di Bashar al-Assad. Sono sicuro che la diplomazia europea e l'Alto rappresentante lavoreranno intensamente per facilitare una necessaria transizione politica che coinvolga tutte le parti, garantisca una duratura stabilità al paese ed impedisca vuoti di potere, che potrebbero essere pericolosamente sfruttati dal terrorismo fondamentalista dello Stato islamico. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма
. – Уважаеми колеги, «Ислямска държава» оперира на територията на Сирия вече от 2 и половина – три години, без да има руски военни удари. Така че, тези държави, които водеха своята геополитическа битка в Сирия, инвестираха в създаването на т. нар. «умерена опозиция», милитаризираха техните военни крила и предизвикаха гражданската война срещу Асад, носят пълна отговорност за това, което се случи дотук, и за бежанската криза, която удари ЕС. «Ислямска държава» в Сирия възникна именно в хаоса, създаден от гражданската война в страната. Безспорно Русия има своите геополитически интереси и те са много ясни – да запази военноморската база в Тартус и летището в Латакия. Най-вероятно руският интерес е да върви към някаква федерализация на Сирия, но това не отменя намесата, отговорността и геополитическите интереси на другите големи сили. Само и единствено чрез военна намеса в Сирия ще се разреши проблемът с «Ислямска държава» и ще се нормализира ситуацията в държавата. Всякакво дипломатическо решение на сирийската криза е обречено на провал докато налице е «Ислямска държава». Това означава само едно – ЕС, САЩ и Русия трябва да се съюзят срещу «Ислямска държава» и да постигнат съгласие за бъдещето на Асад и на Сирия като цяло. Андрей Ковачев (PPE),
в писмена форма
. – Крайно време е международните «играчи» да координират действията си за истинско умиротворяване на Сирия и региона, което да позволи на хората да останат по родните си места и да се върнат там. Некоординирани интервенции водят до увеличаване на хаоса и опасността от още по-голяма миграционна вълна, което навява на мисълта дали това не е една от целите на руската интервенция. Нужна е международна конференция с всички заинтересовани страни колкото се може по-бързо. Ние в ЕС сме длъжни да настояваме всекидневно за това. От една страна, в краткосрочен план ни е нужно запазване и възстановяване на държавността в Сирия на цялата ѝ територия, но в средносрочен – без Асад. Трябва да бъдат премахнати факторите, които създават напрежение – войната и конфликтите, нарушаването на човешките права и икономическите лишения, които мотивират хората да поемат опасни преходи в търсене на по-добър живот. За да бъдат премахнати тези фактори, са необходими военни действия, но за да намерим трайно решение на кризата, ни трябва политически процес. Представители на сирийската опозиция, а така също и на Асад, би трябвало да участват в такива преговори, за да имат те истински успех. В рамките на колективните усилия срещу кризата първостепенната мярка трябва да бъде установяването на «зона на сигурност», която може да се създаде в северната част на Сирия. Такава зона би позволила завръщането на бежанците. Tonino Picula (S&D),
napisan
. – Građanski rat u Siriji traje još od ožujka 2011. godine i navodno čak 7000 organizacija sudjeluje u sukobu na razne načine. EU, nažalost, ne igra odlučujuću ulogu na Bliskome istoku, ali trpi najozbiljnije posljedice od kaosa na tom području. S druge strane, Sjedinjene Države sve teže održavaju vlastitu poziciju. Ako se ništa ne promjeni u Bruxellesu, Amerikanci će sporazume morati dogovarati sa Rusijom i, možda - Kinom. Bilo kako bilo, nakon ruske vojne intervencije u Siriji u pitanju su i budućnost regije i vjerodostojnost Zapada među državama Bliskog istoka. Putin ne izmišlja naše pogreške i podjele. On ih samo povećava. Sama je regija vjerski, politički, etnički i teritorijalno izrazito podijeljena i tone u sve teže nasilje. U nešto boljim okolnostima, upravo kombinacija takve šarolikosti i povijesti sukobljavanja trebale bi voditi EU na Bliskom istoku. Međutim, da bi se tome makar malo približili, današnja EU mora obnoviti vlastitu uvjerljivost kao neupitan argument. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito
. – El Parlamento debía debatir sobre Siria centrado esta vez en la situación de guerra no declarada en la que intervienen con mayor o menor visibilidad varias potencias no europeas y algunos Estados miembros. Anteriormente el debate se había focalizado en la situación humanitaria, el movimiento de personas en busca de refugio y la situación general. Nuestra posición se resume en exigir que todas las partes intervinientes dirijan sus esfuerzos hacia una solución en Siria, no a incrementar el problema. El presidente Al Asad no puede ser parte de esa solución. La UE debe desplegar una acción diplomática audaz y coordinar la acción de los Estados miembros. Se ha demostrado en el acuerdo nuclear con Irán que es posible diseñar soluciones cuando están claros los objetivos. El objetivo en Siria es terminar la guerra y acabar con el peligro del Estado Islámico. Debe haber una transición política basada en el consenso. No existe una solución puramente militar. El terrorismo es el verdadero enemigo común y deben hacerse todos los esfuerzos posibles para mantener un debate sobre cómo combatirlo por medios legítimos y sobre cómo proteger a los civiles. Apoyamos la creación de corredores y refugios humanitarios para la población en peligro. Monika Smolková (S&D),
písomne
. – V septembri v roku 2013 som k situácii v Sýrii na pôde EP povedala toto: Súčasná situácia v Sýrii sa musí týkať každého obyvateľa Európy. Minulý rok (2012) dostala EÚ Nobelovu cenu mieru. Dnes máme príležitosť dokázať, že toto ocenenie si zaslúžime. V Sýrii sa dennodenne pácha násilie. Je to veľká tragédia, ktorá zatiaľ nemá mierové riešenia. V každej vojne najviac trpia ženy a deti. Aj medzi skoro dvoma miliónmi utečencov je najviac detí a žien. Sú zúfalí, očakávajú medzinárodnú pomoc, ale nemyslím si, že by to mala byť vojenská pomoc. Som presvedčená, že sa ešte nevyčerpali všetky možnosti mierového riešenia situácie v Sýrii. Použitie chemických zbraní, nech už ich použije ktorákoľvek z bojujúcich strán, sa musí stretnúť s ostrou kritikou a musí byť potrestané. Predstavitelia EÚ musia vyvinúť väčšie úsilie na medzinárodných rokovaniach a donútiť bojujúce strany k rokovaniam a k postupnému ukončeniu bojov. Som presvedčená, že cesta vedie cez úsilie obmedzenia dodávok zbraní každej z bojujúcich strán v Sýrii. Po dvoch rokoch bohužiaľ musím konštatovať, že sme pre mier a pre stabilizáciu v Sýrii urobili veľmi málo, a tisíce migrantov z tejto krajiny nám to každodenne dokazujú. Indrek Tarand (Verts/ALE),
per iscritto
. – Oggi non ci troveremmo qui a discutere la situazione attuale in Siria se avessimo preso decisioni più lungimiranti in passato. Se l'Unione europea avesse avuto un'effettiva politica di sicurezza e difesa comune, avremmo potuto esercitare maggiore influenza sulle regioni a noi circostanti. Come il Presidente Junker ha vagamente accennato in passato, dovremmo munirci di forze armate comuni europee. In questo emiciclo ho ripetutamente avvertito che avremmo rimpianto la scelta infelice della Francia di vendere navi da guerra Mistral alla Russia. La Francia stessa sarebbe stata la prima a pentirsene. Infatti, dopo aver restituito i soldi alla Russia, starebbe cercando di vendere le stesse navi all'Egitto. Neanche quest'ultima strategia è condivisibile, poiché sarebbe una nuova occasione persa per l'UE di implementare appieno il trattato di Lisbona creando una marina militare europea. Muniti di tali tecnologie, avremmo davvero l'opportunità di incidere concretamente sulla situazione in Siria. L'Unione europea necessita di una politica di difesa comune basata sulla presenza di forze armate di difesa comune. Anna Záborská (PPE),
par écrit
. – Plus le temps passe, plus nous voyons que la guerre en Syrie s'aggrave et qu'elle amène avec elle, son lot de violence et de désespoir. Malheureusement, entre les États-Unis, la Russie, l'Iran et les autres pays de la région, l'Union européenne peine à faire entendre sa voix. Pourtant, elle ne peut rester en retrait et doit participer activement à la recherche d'une solution. En effet, la Turquie, la Jordanie et le Liban sont considérablement affectés par la venue de milliers de migrants et leur déstabilisation engendrerait un désordre régional dont les conséquences pourraient être encore plus grandes que celles que nous connaissons à l'heure actuelle. C'est la raison pour laquelle nous devons aider massivement ces pays afin qu'ils puissent faire face au défi qui leur est posé. En leur apportant l'aide nécessaire, nous permettrons à toutes les personnes qui ont fui la guerre en Syrie de vivre d'une manière digne, tout en leur redonnant l'espoir qu'un jour ils puissent rentrer chez eux. C'est par conséquent en alliant une initiative diplomatique forte à l'aide massive aux pays voisins de la Syrie que nous parviendrons à endiguer les flux de réfugiés, à stabiliser la situation et à redonner l'espoir d'un retour à ces personnes. 8.   Κατάσταση στην Τουρκία (συζήτηση) Elnök asszony. – A következő pont a Bizottság alelnökének és az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének nyilatkozata a törökországi helyzetről (2015/2871(RSP)) Nicolas Schmit,
President-in-Office of the Council, on behalf of the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
. – Madam President, honourable Members, firstly I would like to thank you for giving the Council the opportunity to exchange views with you on the situation in Turkey at this pivotal moment for the country and for the whole region. The Middle East is in turmoil, with the crisis in Syria – we have just had a lengthy exchange on that – and the presence of Daesh in the region and also in Iraq. The rest of the region is also facing dramatic challenges, from Yemen to Libya. The human tragedies in the Mediterranean, the threats posed by terrorist groups and the multiple conflicts in our neighbourhood are all issues that we can tackle only in cooperation with our partners. Turkey is indeed a strategic partner for Europe. We need to work in partnership with Turkey if we want to tackle effectively all these crises, and in particular the Syrian one. This cooperation is not only possible, it is absolutely necessary. We share so many interests, the most important one being peace and stability in our common region. For this reason, we have started to increase and deepen further our engagement with Turkey. The visit of President Erdoğan to Brussels and his meetings with President Tusk and President Juncker on Monday are a reminder that dialogue with our Turkish partners at the highest possible level is in the interests of both sides. The situation in Syria and Iraq has called for the reinforcement of our cooperation on foreign-policy issues and counter-terrorism. The refugee crisis that we are facing in the region shows very clearly that we share a common challenge when managing this dramatic situation. Turkey's efforts to host more than two million Syrian and Iraqi refugees deserve not only our approval but also our full support and solidarity. The Union is providing financial help; with some EUR 176 million committed by the Commission for direct aid to refugees. The Council's recent decision to increase the EU's financial contribution, the Commission's commitments in this respect and the increased contribution of Member States should help us in putting our forces together. A couple of weeks ago, the European Union's Heads of State and Government stressed that there is a pressing need to reinforce our cooperation with Turkey on managing these issues. The challenges we face due to the refugee crisis made it necessary to step up significantly our cooperation on migration and border management. This means too that we have to pursue even further our dialogue towards visa liberalisation. We also need to develop further operational cooperation with a view to preventing illegal migratory flows in the Aegean and Mediterranean and fighting smugglers' networks which are responsible for the loss of so many lives at our borders. That is why, on the occasion of President Erdoğan's visit on Monday, the President of the Commission handed over to him a draft action plan for stepping up cooperation between the EU and Turkey on support for refugees and migration management. The draft plan, which has been made publicly available on the Commission's website, is now being discussed with the Turkish side to reach agreement on the details. However, our challenges go beyond that, and our actions should also look further. A reinforced political dialogue between the EU and Turkey, in addition to the accession negotiations, would allow us jointly to address key issues of mutual interest. Turkey is an accession country, but it is also a strategic partner for us in the region. We need to make sure that our work with Turkey develops strongly and consistently on these two dimensions in parallel. As regards the internal political situation, since we last discussed Turkey in this Chamber, there has been some relevant news. All major political parties won representation in parliament in the elections of 7 June 2015, but it was not possible to form a new government. We hope that after the new elections on 1 November 2015, whatever the outcome, a new government can be formed swiftly. I believe we are all increasingly concerned by the escalation of violence in Turkey and the continuing terrorist attacks. However, measures taken by the Government must be proportionate and targeted, and they should not endanger the democratic political dialogue. A ceasefire is particularly urgent. The interim Government and all political leaders need to come together to guarantee secure and fair elections. We have to support actively the return to the peace process. In recent years the relaunch of the Kurdish peace process has provided Turkey with the best opportunity in a generation both to resolve a conflict that has claimed far too many lives and to address the needs of all the citizens of the republic. With no peace process in place, this opportunity is at risk of disappearing and there is a risk that instability will continue or even grow. Honourable Members have expressed on different occasions their views and concerns on this matter. Indeed, as a candidate country negotiating EU membership, Turkey needs to strengthen democracy and the rule of law – and I refer here mainly to the independence of the judiciary and the freedom of the press. These are key areas where Turkey needs to give proof of its strong commitment to the accession process. We hope to see Turkey re-engaging seriously in reforms, and we are ready and willing to support such reforms with all the instruments at our disposal in order to increase their impact. Opening Chapters 23 and 24 would be in the interests of both Turkey and the EU and would act as a catalyst for reform. Last but not least, the issue of Cyprus: in the last months we have increased consistently the Union's political engagement in this regard, receiving full support from the work done by the UN Special Adviser – whom the High Representative, Ms Mogherini, met last week in New York – and from the strong political will expressed by the leadership involved in the process. What we see is that the conditions are there for reaching a positive solution and that the time has come for all to put an end to this problem, for the benefit of all. The EU and Turkey need one another. We face the same regional challenges; we share the same need for peace and stability. We need to work as close as possible together, as we have been doing in these past months. We will not have the same views on everything, but this is a reason to intensify even further our exchanges and to develop common lines of action and common frameworks for our crucial partnership on the regional conflicts on counterterrorism, on refugees, on migration, and also on other key issues such as energy. This is the direction we have taken and I am more than convinced that the European Parliament will continue to be a key player, as it has already been over the past years. Cristian Dan Preda,
în numele grupului PPE
. – Doamnă președintă, așa cum spunea și domnul Schmit mai devreme, am discutat în urmă cu trei luni despre Turcia în Parlament, atunci când adoptam rezoluția referitoare la raportul de progres despre această țară și – spuneam și atunci – reiterez acum acest lucru: e nevoie de o aprofundare a dialogului și a cooperării cu Turcia. Criza actuală a refugiaților, ceea ce s-a întâmplat, mai ales în ultimele luni, arată mai bine decât orice altceva nevoia de a lucra împreună cu partenerii noștri turci pentru a gestiona valul de refugiați. Fără Turcia nu putem rezolva această problemă, mi se pare evident. Pe de altă parte, consider că deschiderea unor noi capitole de negociere este un lucru foarte important. Din păcate, grupul nostru nu este unit în această privință, dar acesta e mesajul pe care l-am transmis, de pildă în vizita Comisiei pentru afaceri externe în Turcia, în primăvară. În al doilea rând, vreau să subliniez importanța alegerilor care vor fi organizate în curând în Turcia. S-a văzut că, din nefericire, nu s-a putut ajunge la un compromis la Ankara și aș vrea să le transmit prietenilor noștri turci că democrația nu înseamnă doar majoritate monocoloră. Compromisul și negocierea sunt foarte importante și sper ca în viitoarea configurație politică din Turcia să regăsim un partener serios pentru a dialoga despre migranți dar și, evident, despre noi capitole de negociere. Victor Boștinaru,
în numele grupului S&D
. – Domnule ministru, distinși colegi, criza actuală reconfirmă dimensiunea strategică a relațiilor dintre Uniunea Europeană și Turcia. Refugiații, Siria, energia, accesul nostru la lumea musulmană, în general, pot fi considerabil ameliorate dacă suntem conștienți de importanța acestei relații. Sunt de foarte mulți ani un susținător al consolidării acestei relații strategice dintre Turcia și Uniunea Europeană, dar astăzi sunt în egală măsură îngrijorat. Turcia trece printr-o criză politică, rezultat al unei încetiniri economice, după ani de progres economic substanțial, dar și ca urmare a efortului sistematic al președintelui Erdogan de a transforma Turcia dintr-o democrație parlamentară într-un regim prezidențial autocratic. Dar cel mai periculos lucru este astăzi violența – violența în interiorul Turciei, pe fondul atacurilor teroriste, dar și al asaltului asupra minorității kurde – și violența la frontierele Turciei. Și această situație cere din partea tuturor liderilor responsabilitate, cere acțiune cu prudență, pentru a evita orice escaladare a violențelor sau derapaje. Acțiunile președintelui Erdogan din ultima perioadă au fost mai degrabă contrare. Pe fondul unui puseu naționalist, s-a încercat întoarcerea mediului și a opiniei politice împotriva kurzilor, ca o platformă electorală. S-au îndreptat acțiuni împotriva oamenilor de afaceri. S-au întreprins acțiuni brutale împotriva libertății presei, a opoziției. Toate aceste elemente sperăm să fie calmate și să aibă un deznodământ rațional după alegerile de la 1 noiembrie. Aceste lucruri spuse, trebuie să subliniem însă, o dată în plus, rolul strategic pentru Uniunea Europeană – vorbesc în primul rând pentru Uniunea Europeană – al relațiilor cu Turcia, ca un partener de durată lungă, un partener-cheie în găsirea unor soluții pentru cele două mari probleme: refugiații, lupta împotriva Daesh și stabilitatea din Siria. Și trebuie să mai spunem un lucru, că Uniunea Europeană și Parlamentul acesta are datoria de a începe negocieri, de a sprijini deschiderea de noi capitole de negocieri cu Turcia, pentru a consolida dimensiunea strategică a aceste relații. Charles Tannock,
on behalf of the ECR Group
. – Madam President, the complex web of relationships and partnerships that Turkey's foreign policy has forged – from what it is doing in Syria and Libya to its dealings in Egypt and with Israel in the last couple of years – has become almost incomprehensible. As Turkey rumbles towards elections on 1 November 2015, it remains to be seen whether Erdoğan can restore his AK party's lost majority. In the meantime, clashes with the PKK, whom he considers to be the real terrorists, rather than ISIS, continue. The ceasefire that we thought might be going somewhere – and any lasting peace – is now completely lost. The EU must now engage constructively with Turkey, a strategic country which has sadly not respected its readmission agreements with Greece and has allowed a huge exodus of migrants. Russia's recent push to support the Assad regime results in a Russia-Syria policy that is now entirely opposed to the stated aims of Erdoğan's Turkey, whose airspace Russia is now violating. The deterioration of human rights in Turkey, with the arrest of journalists, is also a major concern. So, altogether, the situation is pretty bleak, but I do hope that this year will see at least a solution to the problem in Cyprus under the new leadership of the Turkish community leader, Mustafa Akinci. At least there is some prospect of bright light in Cyprus, but for the rest it is all pretty depressing. Alexander Graf Lambsdorff,
im Namen der ALDE-Fraktion
. – Frau Präsidentin, meine Damen und Herren! Flüchtlingsströme kommen aus Syrien und dem Nordirak über Griechenland, Serbien Ungarn, Österreich nach Europa, nach Deutschland, Schweden und in andere Länder. Das Land, das zwischen dieser Region und uns liegt, ist die Türkei – ein großes, ein stolzes Land, ein Land, das es verdient hat, dass man respektvoll und ehrlich mit ihm umgeht, ein strategischer Partner. Aber was wir hier vom Rat hören, lässt einen schon erstaunt innehalten. Wir müssen darauf achten, dass die demokratischen Werte in der Türkei respektiert werden. Die Pressefreiheit wird mit Füßen getreten, es wird ein unerklärter Krieg gegen die Kurden geführt, die Leiche eines kurdischen Politikers wird an einem Polizeiauto durch die Straßen gezogen, Richter und Staatsanwälte, die ihre Arbeit machen, werden strafversetzt, ja zum Teil sogar verhaftet. Ist das wirklich ein Erweiterungskandidat? Nein, meine Damen und Herren! Der Rat versucht hier einmal mehr, eine Lebenslüge in die Welt zu setzen, wir könnten mit der Türkei als strategischem Partner umgehen und gleichzeitig die Erweiterungsagenda fortsetzen. Es ist doch bezeichnend, dass die Kommission auf Drängen des Rates den Fortschrittsbericht verschoben hat, weil der Beitrittsprozess aus all den Gründen, die ich gerade genannt habe, zum Stillstand gekommen ist. Dennoch, seien wir doch bitte ehrlich mit diesem respektvoll zu behandelnden Land! Wir brauchen Hilfe von der Türkei, dafür braucht die Türkei unsere Hilfe. Wir können Visumserleichterungen anbieten, wir können mehr Geld anbieten, wir können eine bessere infrastrukturelle Unterstützung in den Flüchtlingslagern anbieten, wir können eine Menge pragmatische Dinge tun, um die realen Herausforderungen anzugehen. Aber seien wir bitte ehrlich: Die Türkei ist ein strategischer Partner, sie ist ein wichtiger Nachbar, aber dass dieser Erweiterungsprozess wiederbelebt werden kann, das ist reine Rhetorik, das hat mit Ehrlichkeit nichts zu tun. Wir dürfen nicht schweigen angesichts der Verletzung der Grundwerte dort. Viele türkische Freunde schreiben uns in diesen Tagen. Und gleichzeitig: Dieses Land braucht unsere Zusammenarbeit, und wir brauchen seine Zusammenarbeit, wenn wir der Lage in Syrien und im Irak Herr werden wollen. Genau das ist nötig, damit der Flüchtlingsstrom abreißt, der über den europäischen Kontinent zieht. (Der Redner ist damit einverstanden, eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte» gemäß Artikel 162 Absatz 8 der Geschäftsordnung zu beantworten.) Maria Grapini (S&D),
întrebare adresată conform procedurii «cartonașului albastru». Doamnă președintă, trebuie să recunosc că pentru mine a fost un mesaj confuz. O dată ați spus că Turcia este partener strategic, pe de altă parte ați spus că nu are nicio legătură procesul de aderare a Turciei. Ori este partener strategic, ori nu? Vă întreb: cum vedeți dumneavoastră atunci ca un partener strategic să fie, dacă nu îl tratăm în procesul de aderare ca și posibil membru în Uniunea Europeană? Alexander Graf Lambsdorff (ALDE),
Antwort auf eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Liebe Kollegin Grapini! Das Beitrittsverfahren ist an die Kopenhagener Kriterien gebunden. Das erste Kriterium, das politische Kriterium, bezieht sich auf die Grundwerte der Europäischen Union, wie sie im Vertrag in Artikel 2 festgelegt sind. Diese Werte – Pressefreiheit, Meinungsfreiheit, Versammlungsfreiheit zum Beispiel der Gewerkschaften – geraten immer stärker unter Druck. Der Präsident der Türkei bricht fortwährend die Verfassung, indem er nicht neutral ist, sondern sich in den Wahlkampf einmischt. Mit der Türkei als Beitrittskandidat haben wir ein Riesenproblem. Aber als Partner in der Region können wir ohne die Türkei nicht auskommen, und als NATO-Partner ist sie ein wichtiger Verbündeter und Nachbar und wird das auch bleiben. Das ist die Ehrlichkeit, die ich einfordere. (Der Redner ist damit einverstanden, eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte» gemäß Artikel 162 Absatz 8 der Geschäftsordnung zu beantworten.) Charles Tannock (ECR),
blue-card question
. – Mr Lambsdorff, I entirely agree that Turkey remains a strategic partner: it is a member of NATO, it is a candidate country for the European Union, etcetera, etcetera. But the fact is that, over recent years, the human rights situation is deteriorating, and democracy is basically also deteriorating. Moreover – quite clearly from all the intelligence reports – they have been supporting terrorist groups in the Syrian conflict. Do you think it is time now that we began to keep in reserve some of the Instrument for Pre-Accession Assistance (IPA) pre-accession monies – which amount to hundreds of millions of euros of taxpayers' money to assist Turkey – as a conditionality way of trying to put increased pressure on them to improve their situation in terms of human rights and democracy and their support for terrorists? (Applause) Alexander Graf Lambsdorff (ALDE),
Antwort auf eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Lieber Kollege Tannock! Ich freue mich erst einmal, dass wir in der Analyse übereinstimmen. Die innenpolitische Situation, was die Grundwerte in der Türkei angeht, ist alles andere als normal. Das ist eine schlechte Entwicklung. Leider lassen die Umfragen ja auch nicht erwarten, dass sich die politische Konstellation da nach der Wahl ändert. Was die Vorbeitrittshilfen angeht, bin ich der Meinung, man kann darüber reden. Sie sind unter der falschen Überschrift – «Vorbeitritt» für einen Beitritt, der mit Sicherheit in den nächsten 10 bis 20 Jahren nicht erfolgen wird, wenn überhaupt. Aber, das will ich auch deutlich sagen, wenn wir mit der Türkei zusammenarbeiten wollen, müssen wir sie auch finanziell unterstützen. Es ist allemal günstiger, dort zu helfen, als erst in unseren Aufnahmeeinrichtungen in Europa zu entscheiden, was wir mit den Menschen tun, die dann aus der Türkei zu uns fliehen. Ich glaube insofern, Ja bei EPA, aber Nein beim Streichen von Hilfe, denn mit der Türkei zusammenzuarbeiten heißt auch, ihr in dieser sehr schwierigen Situation zu helfen. Τάκης Χατζηγεωργίου,
εξ ονόματος της ομάδας GUE/NGL
. – Κυρία Πρόεδρε, αγαπητοί συνάδελφοι, στην Τουρκία, η δημοκρατία έχει πάει «ένα μικρό περίπατο». Δέχεται ξένους πρόσφυγες και το αναγνωρίζουμε, αλλά την ίδια ώρα, με αδρά αμοιβή, συγκρούεται κάθετα και ανελέητα με τους Κούρδους. Επειδή, όμως, από τον πρόεδρο του Συμβουλίου έγινε δίκαιη αναφορά σε θετικές προοπτικές πιθανής επίλυσης του Κυπριακού, μέσα στο ένα λεπτό που διαθέτω, πρέπει να πω τα εξής: είναι ένα πρόβλημα που εμποδίζει τους τουρκικούς ευρωπαϊκούς προσανατολισμούς. Υπάρχουν πράγματι, σήμερα, περισσότερο παρά ποτέ, θετικές πιθανότητες επίλυσης. Όμως, σε μια λύση, δεν νοείται οι Κύπριοι, όλοι οι Κύπριοι, να μην έχουν το δικαίωμα να κατοικούν όπου θέλουν, σε οποιοδήποτε σημείο της Κύπρου και δεν νοείται λύση, χωρίς να μπορεί o κάθε Κύπριος να αγοράζει ό,τι θέλει και όποτε θέλει, σε οποιοδήποτε σημείο της Κύπρου. Οτιδήποτε αντίθετο συγκρούεται με βασικές αρχές της Ευρωπαϊκής Ένωσης για ελεύθερη διακίνηση και εγκατάσταση. Δεν γίνεται οι Κύπριοι να ζήσουν σε μια λύση όπου θα τους επιτρέπεται να ζουν όπου θέλουν, σε όλη την υπόλοιπη Ευρώπη, πλην της ίδιας τους της χώρας. Αυτό είναι ένα μήνυμα προς το φίλο μου, εκπρόσωπο και ηγέτη των Τουρκοκυπρίων, τον Mustafa Akıncı. (Ο ομιλητής δέχεται να απαντήσει σε ερώτηση με γαλάζια κάρτα (άρθρο 162 παράγραφος 8 του Κανονισμού). Ελένη Θεοχάρους (PPE),
ερώτηση «γαλάζια κάρτα»
. – Κύριε Χατζηγεωργίου, πιστεύετε ότι ο Mustafa Akıncı όση καλή θέληση και να έχει, μπορεί να κάνει το παραμικρό, χωρίς να έχει την έγκριση του Erdoğan; Τάκης Χατζηγεωργίου (GUE/NGL),
απάντηση «γαλάζια κάρτα»
. – Εγώ είμαι αριστερός και πιστεύω, ναι, στις δυνατότητες των λαών, στις δυνατότητες των κοινοτήτων, στις δυνατότητες των ανθρώπων που εκπροσωπούν μια ομάδα. Πιστεύω, ναι, ότι μπορεί κάποιος να αντιστέκεται και στην Τουρκία, μπορεί να αντιστέκεται και σε οποιαδήποτε δύναμη κατοχής. Αλίμονο αν υποβαθμίζαμε τη δυνατότητα ενός πολίτη, ενός και μόνον πολίτη, να αντισταθεί στην όποια μεγάλη υπερδύναμη. (Χειροκροτήματα) Bodil Valero,
för Verts/ALE-gruppen
. – Fru talman! Turkiet är ju en demokrati. Det visade det senaste valet väldigt tydligt. Det visade emellertid också att president Erdoğan inte är demokrat, och att han alltsedan valet gjort allt han kan för att hans parti ska återta makten. Nu är han på valturné i Europa, betald av statens medel får man förmoda, för att få exilturkar att rösta. Vilka andra partier i Turkiet har den ekonomiska möjligheten? I går träffade vi i gruppen De gröna Leyla Zana, som kampanjar för HDP. Hon tror att HDP ska klara av att upprepa valsuccén från i somras och kanske också öka. Jag hoppas verkligen att hon har rätt och att demokratin segrar i Turkiet för allas skull – turkar, kurder och andra minoriteter – eftersom vi ju alla vet att situationen för pressfrihet and andra mänskliga rättigheter är under all kritik. I Turkiet har ju hundratals personer anklagats för brott för att de förolämpat makthavare, armén eller islam, försvarat kurder eller pratat om det armeniska folkmordet. Det är inte acceptabelt i en demokrati. Vårt problem i detta är att unionen ser mellan fingrarna och i princip accepterar det som sker i utbyte mot att Turkiet eventuellt kommer att ta emot de flyktingar som vi skickar tillbaka. Att stå bakom ett framtida turkiskt medlemskap är dock inte detsamma som att stå bakom Erdoğans odemokratiska metoder. Vi måste vara tydliga i det. Ytterst allvarligt är emellertid det som flera har tagit upp, nämligen den brutna vapenvilan med PKK och att Turkiet faktiskt ägnar mer kraft åt att slå ner på kurderna än att slå ner på IS, och trots att det är kurderna som är de enda som framgångrikt har stått emot IS hittills. Det är därför dags att EU försöker tvinga parterna tillbaka till förhandlingsbordet. Vi har inte råd med så många öppna väpnade konflikter i Mellanöstern som vi har i dag. Detta skulle kunna vara en av de konflikter som vi relativt lätt skulle kunna åtgärda med större engagemang från EU:s sida. (Talaren godtog att besvara en fråga («blått kort») i enlighet med artikel 162.8 i arbetsordningen). Tibor Szanyi (S&D),
Kékkártyás kérdés
. – Tisztelt Képviselő Asszony, akár előbb Szíria, most Törökország esetében is, konfliktusok sorozatát említette Ön is, miközben az Európai Unió olyan felekkel kénytelen tárgyalni, akiknek fegyver van a kezében, az Európai Uniónak pedig nincs fegyver a kezében. Nekünk egyedül anyagi lehetőségeink vannak. Egyetért-e Ön azzal, hogy több segélyt és fejlesztési ígéretet kell tenni az Uniónak a külpolitikájában, viszont sokkal több kondicionalitással? Bodil Valero (Verts/ALE),
svar («blått kort»)
. – Jag vet inte om jag riktigt förstod frågan, men om det handlar om att använda mer medel för utveckling, så tror jag absolut att vi måste använda mer medel för utveckling i området, både i Turkiet och på andra ställen. Vi måste dock självklart även förhandla. Vi måste vara en part som kan vara med och föra den diplomatiska dialogen med olika parter i området. Det handlar både om dialog och om pengar i de fall som det behövs. Fabio Massimo Castaldo,
a nome del gruppo EFDD
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, centinaia di sedi del partito HDP incendiate, decine di persone linciate dalla folla, centinaia di feriti, arresti di esponenti politici, bombardamenti di villaggi civili spacciati da azioni contro Daesh, torture e violenze indicibili, condividiamo anche questo con la Turchia, onorevole Schmidt? Secondo Lei ci saranno elezioni credibili in Turchia, a novembre? Perché questo è il bollettino di una guerra dichiarata da Erdogan e dai suoi fedelissimi verso il popolo curdo, reo di aver raggiunto per la prima volta il 10 per cento alle ultime elezioni, di essere entrato in Parlamento e di avergli impedito così di stravolgere la Costituzione, ma ieri è stato concluso e annunciato questo accordo, utile con i turchi per fronteggiare l'immigrazione e quindi è meglio collocare gli immigrati lì, lontani dai nostri occhi e dalle nostre coscienze. Il sospetto che l'aumento del flusso non fosse casuale in questi mesi è più che legittimo. Per Erdogan un capolavoro diplomatico, per l'Europa, un capolavoro di ipocrisia, tanto dei curdi così come degli attivisti della società civile turca torneremo a parlare in futuro se saranno utili. Pertanto dei coraggiosi turchi che combattono contro Daesh adesso si possono tranquillamente abbandonare e sacrificare. No colleghi, noi non possiamo accettarlo. Sì alle relazioni pacifiche ma non al silenzio, perché se il prezzo dell'accordo è la libertà dei curdi, degli attivisti e la nostra dignità di europei, noi non vogliamo pagarlo. Edouard Ferrand,
au nom du groupe ENF
. – Madame la Présidente, Mesdames et Messieurs, chers collègues, un véritable marché de dupes... Hier, l'Union européenne a signé un accord avec Ankara pour la mobilisation de fonds européens pour l'accueil et le maintien de réfugiés en Turquie. Cet appel d'air migratoire va s'amplifier avec l'arrivée prévue de 20 millions de migrants de Syrie, du Moyen-Orient ou d'Afrique. La Turquie sera le guichet d'entrée. En échange, l'Union va accélérer la libéralisation des visas avec la Turquie. Les citoyens turcs pourront voyager sans visa en Europe. Par ce processus, l'Union européenne ouvre ses frontières et permet à la Turquie de devenir implicitement membre de l'Union européenne. Au nom du groupe ENF, nous dénonçons cette adhésion déguisée. Nous refusons l'entrée de la Turquie en Europe. Non, non, non, la Turquie n'est pas européenne! (L'orateur accepte de répondre à une question «carton bleu» (article 162, paragraphe 8, du règlement)) Ελευθέριος Συναδινός (NI). – Κυρία Πρόεδρε, μετά από ένα χρόνο κοινοβουλευτικής παρουσίας, έχω καταλήξει στο συμπέρασμα ότι πολλοί συνάδελφοι εσκεμμένα αφήνουν να εννοηθεί, λόγω συμφερόντων, ότι δεν διδάσκονται από την ιστορία. Σφάλμα, διότι η ιστορία διδάσκει και προειδοποιεί. Δεν θυμούνται, για παράδειγμα, ποια είναι η Μακεδονία του Μεγάλου Αλεξάνδρου στην αρχαία Ελλάδα. Δεν θυμούνται για το παρελθόν της Τουρκίας και τη μετάλλαξή της σε δήθεν Δημοκρατία. Η Οθωμανική Αυτοκρατορία των έξι αιώνων δεν προσέφερε τίποτα στην ανθρωπότητα, όπως προσέφεραν η αυτοκρατορία του Μ. Αλεξάνδρου, η Ρωμαϊκή και η Βυζαντινή. Μόνο σφαγές, λεηλασίες, οικειοποιήσεις ξένων πολιτισμών και γενοκτονίες χιλιάδων Ποντίων, Αρμενίων και άλλων. Είναι δυνατόν, ιστορικά, αυτοί οι έξι αιώνες να δρομολογήσουν νεοθωμανικό κράτος με άλλες αρχές; Μην τρέφετε αυταπάτες. Η Τουρκία προσπαθεί να χρησιμοποιήσει την Ένωση και τις ΗΠΑ, επ' ωφελεία της, για να πλήξει τους Κούρδους, να διαιρέσει την Κύπρο, να ισχυροποιήσει τη θέση της στη Μέση Ανατολή και να αλλάξει το status quo στο Αιγαίο, με τις ευλογίες της Merkel, μέσω της συνεπιχείρησης έρευνας-διάσωσης με την Ελλάδα, αδιαφορώντας για τις συνέπειες που οδηγούν στη διοχέτευση τζιχαντιστών στο ευρωπαϊκό έδαφος, με ταυτόχρονη ισλαμοποίηση της Ευρώπης. Να είστε σίγουροι ότι η ιστορία θα γράψει τα ονόματά σας για τις αποφάσεις σας. Δική σας θα είναι η επιλογή αν θα είναι γραμμένα με μαύρο χρώμα. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
question «carton bleu» à Edouard Ferrand
. – Monsieur Ferrand, je crois que l'Europe a besoin de la Turquie et la Turquie de l'Europe. Je crois que c'est vous et votre groupe qui n'avez rien à faire avec l'Europe, Monsieur Ferrand. C'est ça que vous devriez reconnaître. Vous n'avez pas votre place ici au Parlement européen. Franz Obermayr (ENF). – Frau Präsidentin! Bei allem Respekt vor Ihrer Geschäfts- und Vorsitzführung darf ich Sie aber schon ersuchen, dass wir das einhalten, was bisher üblich war. Wenn jemand vergisst, eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte» zu stellen, und sie dann beim nächsten Redner stellt, ist das unüblich in diesem Haus. Ich ersuche Sie also, das künftig entsprechend zu handhaben. Es gibt sicherlich sehr viele Wortmeldungen – auch unter catch the eye haben sich Kollegen zu Wort gemeldet: Wenn Sie hier mehr als – wie üblich – eine «blaue Karte» zulassen, wird es wahrscheinlich sehr eng mit der Zeit werden. Bei allem Respekt bitte ich Sie, das zu berücksichtigen. Edouard Ferrand (ENF),
réponse «carton bleu» à Doru-Claudian Frunzulica
. – Oui, je vais répondre à ces attaques puériles et stupides. Je dirai simplement que je suis Européen mais que je suis contre cette Union européenne. Je dénonce aujourd'hui la Turquie, votre alliée justement, qui soutient le mouvement islamiste partout dans ce cancer généralisé du Moyen-Orient et qui occupe un pays européen, à savoir Chypre. Je dénonce la répression contre les journalistes et contre les opposants turcs qui se fait au parc Gezi, en Turquie. Voilà, ne me donnez pas de leçon parce qu'aujourd'hui, la Turquie n'a pas droit de cité, ici, en Europe! Elnök asszony. – Végére értünk a képviselőcsoportok vezérszónoki körének, innentől kezdve nem tudok kékkártyás lehetőséget adni, mert be kell fejeznünk az ülést időben. Elmar Brok (PPE). – Frau Präsidentin, Herr Ratspräsident, meine Kolleginnen und Kollegen! In dieser Situation brauchen wir dringend eine enge Kooperation mit der Türkei. Vieles gibt es zu kritisieren, bei der türkischen Innenpolitik, beim Vorgehen gegen die Kurden und bei manchem mehr. Wenn man die Krise in der Region bewältigen will, den Krieg in Syrien und im Irak beenden will, aber vor allem auch die Situation, was die Flüchtlinge angeht, in den Griff bekommen will, geht dies nicht ohne die Türkei. Deswegen bin ich auch der Auffassung, dass die Gespräche, die Präsident Erdoğan am Montag in Brüssel geführt hat, fortgesetzt werden sollen und dass die Frage der Unterstützung der Türkei, was die Finanzierung von Lagern angeht, was Nahrungsmittel angeht, was die Frage der Bedingungen für das Schließen der Grenzen angeht und vieles andere mehr, vorangetrieben werden soll. Ich hoffe, dass die Verhandlungen, die gegenwärtig auf Beamtenebene in Ankara stattfinden, erfolgreich gestaltet werden. Ich hoffe, dass die Interessen von Präsident Erdoğan im Zusammenhang mit den Wahlen am 1. November kein Hindernis in dieser Frage sind, aber ich glaube, dass die Türkei, die eine Zollunion mit der Europäischen Union hat, die Mitglied der NATO ist, eine entscheidende Verantwortung dafür trägt, dass diese unglaubliche, diese katastrophale humanitäre Situation beendet wird und dass auch der Krieg beendet wird. Deswegen hoffe ich, dass die Türkei im Rahmen des Möglichen ohne Verletzung von Menschenrechten dazu gebracht wird, in eine Kooperation zu kommen, die für uns alle wichtig ist. Tanja Fajon (S&D). – Turčija je strateška partnerica Evrope in je država, ki prevzema ogromno breme trenutne begunske krize. Občutljive so notranjepolitične razmere v državi, javnost so pretresli posnetki izživljanja turške policije nad Kurdi. Nestabilen je celoten Bližnji vzhod. Sodelovanje s Turčijo je zato nujno. Turčiji je predvideno do milijardo evrov pomoči za preskrbo beguncev. Predvidena je pomoč Libanonu, Jordaniji, Iraku. Od Ankare pričakujemo, da bo pomagala pri blažitvi krize: z registracijo migrantov, z integracijo v družbo, pri vračanju nezakonitih migrantov v svoje države, z bojem proti kriminalnim združbam. S Turčijo imamo, kolegice in kolegi, skupen izziv, imamo pa tudi skupno evropsko prihodnost. Zato upam, da se bo država zelo resno lotila tudi reform, zlasti ko gre za demokracijo, zlasti ko gre za svobodo medijev in pa vladavino prava. Anna Elżbieta Fotyga (ECR). – Pani Przewodnicząca! Bliski Wschód pogrążony jest w kryzysie i chaosie, w konfliktach. W tej sytuacji Turcja staje się, stawała się państwem trudniejszym we współpracy, być może mniej przewidywalnym. Musimy jednak pamiętać, że jest naszym sojusznikiem w NATO, jest państwem kandydującym do Unii Europejskiej i dialog, głęboki dialog z tym krajem, jest naszym obowiązkiem. Popieram inicjatywę Komisji i Rady, zwłaszcza w polityce migracyjnej, z jednym jednak zastrzeżeniem. Sprawa dialogu energetycznego, bezpieczeństwa energetycznego musi brać pod uwagę bezpieczeństwo energetyczne mojego regionu – Europy Środkowej i Wschodniej. Nedzhmi Ali (ALDE). – Madam President, a huge wave of refugees, mainly from war-torn Syria, has flooded Europe, and the Member States are having problems with shelter capabilities. The Schengen system is cracking under the weight of the refugees, and there is great divergence among the EU Member States on how to react to the humanitarian crisis. There are two indispensable players in any solution to this crisis: the EU and Turkey. In Europe, understanding has grown that without Turkey's support no solution to the refugee crisis is possible. There is currently little that the EU can bring to the table without its strategic partner, despite some of the good intentions in the report on Turkey. Turkey has harboured 2.5 million refugees, providing all their immediate requirements and needs. The EU is only now facing these problems. The worsening security environment and the migrants' problems are a wake-up call for action. This time, the EU cannot simply pour in money to make this go away. It has to act swiftly if waves of refugees are to be prevented. We urgently need a united European position, a long-term and improved strategy – which includes Turkey – and strong action and solidarity to achieve real results. Turkey has already shown responsibility: now it is the EU's turn. Martina Michels (GUE/NGL). – Frau Präsidentin, meine Damen und Herren! 2005 betonte der türkische Schriftsteller Orhan Pamuk bei einer Preisverleihung: «In all den Romanen, die ich in meiner Jugend las, wurde Europa nicht über das Christentum definiert, sondern vielmehr über den Individualismus. Europa wurde mir auf attraktive Weise durch Romanhelden vermittelt, die um ihre Freiheit kämpfen und sich verwirklichen wollten.» Den konservativen Politikern in Europa war damals der christliche Gottesbezug in einer Verfassung wichtiger als die EU-Mitgliedschaft der Türkei. Dieser Partnerschaftsprozess ist gescheitert, doch die Spitzen der EU-Institutionen sind dabei, Schecks für die Abschottung von Flüchtenden an den EU-Außengrenzen auszustellen. Kaum ein Wort zur Gewalt gegen Journalisten, Kurden, zu zerstörten HDP-Büros, kein Wort zu den begrabenen Hoffnungen der Gezi-Bewegung. Diese Wahlkampfunterstützung ist ein Schlag ins Gesicht der humanistischen Werte Europas. Ska Keller (Verts/ALE). – Madam President, just yesterday Leyla Zana was here in Parliament. It was mentioned and everybody who wanted to had the chance to listen to her and her report about the situation in Turkey. She was talking about how the freedom of the press is violated, how Kurds are under attack and whole Kurdish villages are under attack. Yet unfortunately, from the Commission, from the Council and also from the Member States we hear very little – surprisingly little – critique of Turkey. Instead, when Erdoğan comes to Brussels he is welcomed with full honours, and there is a reason for that. The Commission and, it seems, also the Council, want to make a dirty deal: they want to make sure that Erdoğan stops the refugees who are fleeing from the war in Syria towards Europe, so that they stay in Turkey. The other side of the deal is that President Erdoğan gets complete silence from the European arena. I think this deal is wrong. It is not a deal that is worthy of EU values, of human rights and of what we are fighting for. It is not worthy, both because of what it means for refugees and because of what it entails for human rights in Turkey. Declaring Turkey to be a safe country of origin is even more cynical. How can people be safe when journalists are being put in prison? How can minorities be safe in Turkey? They simply are not. So, yes to cooperation with Turkey, yes to supporting Turkey – because it is indeed receiving a lot of refugees – and yes to credible accession negotiations, but no to these dirty deals on the back of refugees. William (The Earl of) Dartmouth (EFDD). – Madam President, Turkey is a candidate country, as others have said, and, in consequence, Turkey has received an incredible EUR 3.8 billion in pre-accession funding in the past five years, and it is scheduled to receive another EUR 3.2 billion in the next five years. However, in the context of immigration to Member States, as a previous speaker pointed out, Turkey does not qualify as a safe country – it is not safe. But if Turkey is not a safe country, it follows that it cannot, should not and must not be a candidate country. Free movement, under Article 45, from Turkey – not a safe country – has to be a complete non-starter. We should not be paying Turkey all this money. And, to answer Mr Brok's ludicrous point, we can cooperate fully with Turkey without admitting Turkey to the European Union. The fact is that Turkey is an Asian country and can never be an EU Member State. Мария Габриел (PPE). – Г-н Председател, Турция има ключова роля в северо-средиземноморските отношения. Затова е необходимо засилване на сътрудничеството ни и общи механизми за разрешаване на конфликтите в региона. Аз ще се спра на три аспекта. На първо място, Турция е направила и прави много за бежанците, които са на нейната територия. Важно е в рамките на Европейския съюз да продължим съвместните си действия за засилване на граничния контрол и борбата с организираната престъпност. Случващото се на сухопътната граница с България е добър пример за успешно сътрудничество в тези две области и той трябва да бъде приветстван. Второ, предложението за буферната зона в Сирия. Идеята има смисъл, подлежи на обсъждане. Но нека преди това бъде ясно: това трябва да стане с предоставяне на широк международен мандат и трябва да отговорим на въпроси, като «Кой осигурява сигурността?», «Как е гарантирана сигурността на хората?», «Как да направим така, че хората, ситуирани на тази територия, не се превръщат в мишена на радикализираните групировки?». Накрая, несъмнено либерализацията на визите за турски граждани ще бъде силен сигнал за турския бизнес, а положителните последствия за Европейския съюз също няма да закъснеят. В заключение, приветствам задълбочения диалог между Европейския съюз и Турция. Ние знаем предизвикателствата, пред които те са изправени, но сега е важно да се концентрираме върху важните неща – кризата в региона и управление много интелигентно на имигрантските потоци. Това означава сътрудничество между всички заинтересовани страни. Juan Fernando López Aguilar (S&D). – Señora Presidenta, ministro Schmit, ayer y hoy hemos hablado mucho de Turquía, de sus dos millones de refugiados, que, junto con el millón doscientos mil del Líbano o los 700 000 de Jordania, nos hablan de países al límite de su capacidad. Y ni este Parlamento Europeo ni la Unión Europea pueden resolver por sí solos, en origen, el conflicto en Siria, ni pueden derrotar al Estado Islámico por sí solos, ni pueden tampoco detener siquiera el crudo invierno que amenaza a los refugiados. Pero sí pueden y deben ser exigentes con sus vecinos y consigo mismos en la atención y en el abastecimiento de ropa, medicinas y comida a los refugiados, y también para advertir a nuestros socios y a nuestros vecinos —Turquía— acerca de la escalada de violencia, del conflicto en Kurdistán y con el PKK, que es una amenaza más para toda la región, y de la represión del pluralismo político y mediático y de los activistas de derechos humanos, los abogados de derechos humanos y los manifestantes en Turquía. Por tanto, tienen la obligación de advertir a Turquía; es una ironía que la Comisión proponga incluirla entre los países llamados seguros mientras las elecciones del 1 de noviembre puedan tener lugar en un clima de miedo y no de libertad. Jan Zahradil (ECR). – Paní předsedající, Turecko je ve složité situaci, je tam před volbami, takže už z toho důvodu je situace napjatá. Aktivovali se separatisté, aktivovali se teroristé z PKK, kteří chtějí narušit územní integritu Turecka. Za hranicemi Turecka, členské země NATO připomínám, operuje Rusko a to může vést k různým, dnes neodhadnutelným důsledkům, konfliktům a provokacím. V neposlední řadě je tady uprchlická vlna, kdy připomínám, že Turecko zadržuje na svém území dva miliony uprchlíků ze Sýrie, kteří by už jinak byli dávno na cestě do Evropy. Já jsem přesvědčen, že musíme s Tureckem úzce spolupracovat, že musíme respektovat demokratický volební proces v Turecku, že musíme dát Turecku najevo, že respektujeme jeho územní integritu a postavit se proti separatistickým silám. Musíme ho také podpořit v případě, že by docházelo k vojenským provokacím ze strany Ruska a musíme pomoci Turecku zvládnout uprchlickou vlnu, protože jinak budeme mít co do činění s touto uprchlickou vlnou my tady v Evropě. Ivo Vajgl (ALDE). – Turčijo, ki spoštuje demokratične vrednote doma in v svojem regionalnem okolju, v trenutkih begunske krize potrebujemo kot partnerja bolj kot kdajkoli. Izredno cenimo prispevek, ki ga Turčija daje k preseganju posledic tragedije v Siriji z gostoljubjem množici nesrečnih Sirijcev in v boju proti teroristom. Turčiji, kandidatki za članstvo, moramo obnoviti interes za Evropsko unijo in napraviti odločne korake, odpreti in zapreti kakšno pogajalsko poglavje. Naš odnos do Turčije mora biti odprt in kritičen hkrati. Želimo več demokracije in več svobode za vse, ki živijo v tej državi, jasno razmejitev državnih funkcij, konec zatiranja medijev in opozicije in nadaljevanje notranjega dialoga. Takšna Turčija naj bo dobrodošla ne samo kot partner v težkih situacijah, ampak tudi kot bodoča članica Evropske unije. Na koncu bi rad zaželel še hitro okrevanje gospe Mogherini. Pogrešamo jo. Κώστας Χρυσόγονος (GUE/NGL). – Κυρία Πρόεδρε, η Τουρκία διολισθαίνει, διαρκώς, προς τον αυταρχισμό. Τα γραφεία του αντιπολιτευόμενου Λαϊκού Δημοκρατικού Κόμματος έχουν γίνει στόχος συστηματικών επιθέσεων από παρακρατικά στοιχεία, και ποινικές διώξεις με πολιτικά κίνητρα έχουν ασκηθεί σε βάρος στελεχών του. Η κυβέρνηση χειραγωγεί τη Δικαιοσύνη, παραβιάζει την ελευθερία της έκφρασης, στον Τύπο και στο Διαδίκτυο. Προβαίνει σε μαζικές εκκαθαρίσεις στη δημόσια διοίκηση και σε συλλήψεις αντιφρονούντων, ενώ συγκαλύπτει με τρομοκρατικές μεθόδους σκάνδαλα διαφθοράς που την αγγίζουν. Το 2014, το Ευρωπαϊκό Δικαστήριο Δικαιωμάτων του Ανθρώπου εξέδωσε 101 καταδικαστικές αποφάσεις σε βάρος της Τουρκίας, περισσότερες απ' ό,τι για κάθε άλλο κράτος μέλος του Συμβουλίου της Ευρώπης, πλην της Ρωσίας. Εκτός των συνόρων της, η Τουρκία συνεχίζει την κατοχή μεγάλου μέρους της Κύπρου και παραβιάζει τον ελληνικό εναέριο χώρο, ενώ καταγγέλλεται για στήριξη των τζιχαντιστών του ισλαμικού κράτους. Πρέπει η Ευρώπη να σταματήσει την ανοχή προς το τουρκικό καθεστώς. Βοήθεια για τους σύριους προσφυγές, ναι, για τον Erdoğan, όχι. Ernest Maragall (Verts/ALE). – Señora Presidenta, paz y democracia: conceptos que no pueden separarse, aún menos enfrentarse. Europa y Turquía, exactamente igual: conceptos que no deben separarse ni enfrentarse. Y me refiero tanto a la cuestión de los refugiados como a la del proceso interno de paz y democracia, cuestiones ambas de máxima urgencia y máxima exigencia, pero que, en ningún caso, pueden ser objeto de mercadeo, de intercambio o de complicidad silenciosa. Turquía tiene hoy un rol central, decisivo para nuestro mundo, y debemos reconocer ese rol y apoyar sus esfuerzos. Pero, por eso también, ahora hay que ganar la batalla de la democracia en el conjunto del Estado turco, la de la recuperación del proceso de paz con el pueblo kurdo y la de la celebración de elecciones con todas las garantías democráticas. Por eso, Europa debe estar presente en Turquía con todas las consecuencias, en la cuestión de los refugiados y en la de las elecciones, con ayuda económica y con la observación cercana y atenta del proceso electoral y de su pacífica celebración y escrutinio. Europa debe comportarse como el buen amigo de Turquía que es y quiere seguir siendo. Por eso, debe estar muy cerca de todos sus problemas y, por eso, debe hablar con claridad. Debe decirle la verdad, como solo los amigos pueden hacer, por crítica y dura que esa verdad pueda ser. Mike Hookem (EFDD). – Madam President, the total mismanagement of the migrant crisis by the EU has now led to a situation where the supposedly powerful bloc must go with an open chequebook to a Turkish President who is trying to have his cake and eat it. President Erdoğan is now using the crisis as a lever to win political and financial concessions from a weakened EU that is desperate to find a solution to this problem of its own making. Giving in to Erdoğan's demands also makes the EU complicit in Turkey's military actions against the PKK and other groups currently engaged in fighting ISIS. This action, in turn, could lead to more IS fighters entering Europe, like the image of the child migrant making beheading gestures that we saw published in the UK press today. When will the EU realise that, until we have a realistic solution to the wars raging across the Middle East and North Africa, no amount of political and financial concessions to other states will alleviate the migrant crisis? Anna Maria Corazza Bildt (PPE). – Madam President, Turkey – already receiving more than 2.2 million people – should be better recognised, and I welcome the EU—Turkey action plan in support of refugees. Turkey is part of the solution to this crisis, but we cannot only react to crises. Turkey is a strategic accession country and our goal must be a long-term and stable relationship. I condemn the clampdown on freedom of expression and free media in Turkey. It is incompatible with a European perspective, and the upcoming election must be free and fair. The democratic rights of all the people of Turkey should be respected, and it is really important that all parties concerned now play their role by returning to the negotiating table and resuming the peace process with the Kurds. In this respect, the Council should be accelerating the opening of the justice and fundamental rights chapters, and we also need to accelerate visa liberalisation. Turkish cooperation is essential in combating traffickers and smugglers in the eastern Mediterranean, and a joint Greek and Turkish Coastguard effort, in coordination with Frontex, is urgently needed to save lives. The UNHCR and other monitoring organisations in Turkey need to be better funded in order to receive people with dignity. Of course, Turkey should be considered a safe country of return, but asylum seekers from Turkey should be granted individual assessment by the Member States. How can we ask Turkey to host migrants and at the same time say that Turkey is not safe? I shall finish by saying that the EU must keep a warm heart and a cool head to manage the important and complex relationship with Turkey. Josef Weidenholzer (S&D). – Frau Präsidentin! Die Türkei und Europa sind seit Jahrhunderten eine Schicksalsgemeinschaft. Da gab es verschiedene Phasen: eine offene Konfrontation ebenso wie die beabsichtigte Mitgliedschaft. Wir befinden uns zur Zeit in einer sehr schwierigen Situation, nicht nur wegen der Flüchtlingskrise. Unsere Zukunft hängt auch davon ab, ob wir diese gemeinsamen Schwierigkeiten meistern. Die Zusammenarbeit ist wichtig. Ich glaube aber auch, dass uns dabei ganz klar sein muss, dass dies nicht dazu führen darf, dass es zu einer Verschlechterung der Situation der Menschenrechte der Flüchtlinge in der Türkei kommt, dass dies keinen Freibrief für die Einschränkung demokratischer Rechte bedeutet, was wir zur Zeit überall in der Türkei beobachten, und dass dies auch nicht dazu führen darf, dass der Friedensprozess mit den Kurden gestoppt wird. Wir machen leider die Erfahrung, dass hier sehr Vieles ganz in die gegenteilige, schlechte Richtung läuft. Ангел Джамбазки (ECR). – Г-жо Председател, уважаеми колеги, много от колегите в залата тук повтарят непрекъснато, че Турция била стратегически партньор, без който не може да се реши имигрантската криза. Явно тези колеги, обаче, не са видели, не са чули, че Турция пряко участва във войната в Сирия, подпомагайки «Ислямска държава», бомбардирайки позициите на кюрдите пешмерга. Явно тези колеги тук не са видели, че Турция всъщност финансира «Ислямска държава», като изкупува незаконно петрола от тях и по този начин оказва помощ на тази терористична организация. Явно тези колеги не знаят и не са видели за вече петдесетгодишния геноцид и насилие, което турската държава упражнява върху собствения си кюрдски народ и го принуждава да напуска Турция в различни посоки. Явно тези колеги не знаят, че днес Турция се опитва да прекъсне създаването на една кюрдска държава. Всичко това говори едно много простичко нещо – Турция не е европейска държава. Защото може би в Турция в момента няма демокрация, там има диктатура. Там се отнема свободата на словото, там се вкарват журналисти в затвора. Уважаеми колеги, тази Турция не е европейска държава и тя няма място в този Европейски съюз. Kristina Winberg (EFDD). – Fru talman! I det nya förslaget från Jean-Claude Junker och kommissionen som nu ligger på förhandlingsbordet ska Turkiet för totalt en miljard euro för att klara den ständigt ökande flyktingströmmen till landet. Turkiet passar naturligvis på i detta förhandlingsläge att kräva mer resurser till kandidatprocessen, för landet vill ju ingå i EU. Turkiet ska dessutom betraktas som ett säkert land, trots den inre bristen på säkerhet för landets egna medborgare, och framför allt för den kurdiska befolkningen. Hur ska vi tolka detta? Jo, att Erdoğan är en ful fisk. Alla människor har rätt till skydd, säger hans premiärminister till tidningen The Guardian, oavsett ras, religion eller tro – förutom kurderna förstås. Dem kan man fortsätta att mörda under tiden med EU:s goda minne. Renate Sommer (PPE). – Frau Präsidentin! Die Türkei war und ist ein wichtiger strategischer Partner für uns. Das bestreitet ja niemand. Und sie ist es im Moment ganz besonders. Aber müssen wir sie deshalb dermaßen hofieren, wie das jetzt in Brüssel geschehen ist? Ist plötzlich der brandgefährliche innere Zustand der Türkei egal? Seit Jahren verzeichnen wir in dem Land fast nur noch Rückschritte, eine Abwendung von europäischen Werten. Ein sicheres Drittland ist sie aus meiner Sicht nicht. Erdoğan regiert auch als Präsident weiter unter Missachtung der türkischen Verfassung, und er wird in Brüssel als Verhandlungspartner empfangen. Dort sagt er dann auch noch, er habe uns eine Lektion in Sachen Humanität erteilt. Ich finde das dreist. Ist es denn human, Kriegsflüchtlinge als Druckmittel gegenüber der EU zu benutzen? Die Türkei ist doch ganz wesentlich mitverantwortlich für den Massenzustrom nach Europa. Schlepperbanden lässt man gewähren, und so gelangen doch täglich Tausende der Flüchtlinge aus türkischen Küstenstädten nach Griechenland, in die Europäische Union. Und natürlich wollen die Menschen gehen, denn es sind doch nur ganz wenige, nur ein Bruchteil dieser rund zwei Millionen in der Türkei, der sich in Flüchtlingslagern befindet und dort eine Grundversorgung bekommt. Sind denn nicht viele im Land unterwegs und betteln und müssen versuchen, sich mit illegaler, schlecht bezahlter Arbeit durchzuschlagen? Eine wirkliche Bleibeperspektive haben diese Menschen nicht in der Türkei, kein Asyl. Was will Erdoğan? Er will natürlich auch finanzielle Unterstützung. Das ist auch richtig. Ich bin auch dafür, dass wir ihm Geld geben. Aber darum geht es doch gar nicht so. Es geht doch auch um ganz andere Dinge. Es geht zum Beispiel auch um Visaliberalisierung. Die ist gekoppelt an das Rückübernahmeabkommen, das Erdoğan gerade dadurch missachtet, dass er die Grenzen gegenüber der Europäischen Union öffnet. Eines lassen Sie mich bitte noch sagen: Ich möchte Aufklärung von der Europäischen Kommission, warum die Vorstellung des Fortschrittsberichts, die für die kommende Woche vorgesehen war, verschoben worden ist. Mir ist zu Ohren gekommen, dass dieser Fortschrittsbericht angeblich bereits im Vorfeld an die türkische Regierung geleakt worden ist und dass Erdoğan sich darüber beschwert hat. Aber weil man jetzt so gut zu Herrn Erdoğan sein will, wird dieser Fortschrittsbericht auf den Sanktnimmerleinstag vertagt, weil er eben kritisch ist. Ich verlange Aufklärung darüber! Μιλτιάδης Κύρκος (S&D). – Κυρία πρόεδρε, στις τελευταίες τουρκικές εκλογές, το κόμμα των Κούρδων, του κυρίου Demirtaș κέρδισε την είσοδό του στη Βουλή, ψηφισμένο και από πολλούς άλλους Τούρκους πολίτες. Αυτό ανέτρεψε, προσωρινά, τα σχέδια του κυρίου Erdoğan για τις προεδρικές υπερεξουσίες. Η απάντηση του προέδρου ήταν άμεση και στην προσπάθεια να ενοχοποιήσει συλλήβδην το κουρδικό στοιχείο, οδηγεί την Τουρκία στη σύγκρουση με το πάντα πρόθυμο PKK, που ποτέ δεν ενέκρινε τον κύριο Demirtaș. Και μέσα σ' αυτό το πλαίσιο, η Ευρωπαϊκή Ένωση πρέπει να βρει λύσεις για τους χιλιάδες πρόσφυγες που έρχονται από τη Συρία και φτάνουν στα ελληνικά νησιά, μέσα απ' τα τουρκικά παράλια και λύση για τη μετεγκατάσταση και λύσεις για τους traffickers και λύσεις για τη Συρία. Ας ελπίσουμε, λοιπόν, πως στις επερχόμενες εκλογές, θα ενισχυθούν οι δυνάμεις που αντιστέκονται τις αντιδημοκρατικές υπερεξουσίες και τη βία, απ' όπου και αν προέρχονται. Κι ας βρούμε, γρήγορα, αμοιβαίως επικερδή μονοπάτια συνεργασίας με την Τουρκία, όπως η ταυτοποίηση των προσφύγων στο έδαφός της, η μετεγκατάσταση απ' τα στρατόπεδα στην Ευρώπη και οι συμφωνίες επαναπροώθησης. Είναι γεγονός πως η Τουρκία φιλοξενεί, ήδη, πάνω από δύο εκατομμύρια πρόσφυγες από τη Συρία, όμως μην ξεχνάμε πως αυτοί είναι άνθρωποι και όχι ένα όπλο στη διπλωματία της. Νότης Μαριάς (ECR). – Κυρία Πρόεδρε, η Τουρκία δεν έχει καμία θέση στην Ευρωπαϊκή Ένωση, μια και συνεχίζει να κατέχει παράνομα το 37% του εδάφους της Κυπριακής Δημοκρατίας και να εμποδίζει, παράνομα, την Κύπρο να αξιοποιήσει την αποκλειστική οικονομική της ζώνη. Πρέπει, λοιπόν, εδώ και τώρα, να φύγουν απ' την Κύπρο τα τουρκικά στρατεύματα κατοχής. Η Τουρκία, επίσης, συνεχίζει να διατηρεί το casus belli κατά της Ελλάδας, σε περίπτωση που οι πατρίδα μου ασκήσει τα κυριαρχικά της δικαιώματα, επεκτείνοντας τα χωρικά της ύδατα στο Αιγαίο στα 12 μίλια. Επιπλέον, τα τουρκικά μαχητικά συνεχίζουν να παραβιάζουν τον ελληνικό εναέριο χώρο. Η εμπλοκή της Τουρκίας στη Συρία οξύνει την κρίση, αφού με το πρόσχημα της δήθεν αντιμετώπισης του ISIS, βομβαρδίζει τους Κούρδους. Ταυτόχρονα, πληθαίνουν τα δημοσιεύματα στον διεθνή Τύπο, που επιβεβαιώνουν τη στήριξη της Τουρκίας προς τις δυνάμεις του ISIS και των τζιχαντιστών, όχι μόνο στη Συρία, αλλά και στη Λιβύη. Τέλος, στον τομέα του προσφυγικού, η Τουρκία έχει στήσει μια επικερδή εκστρατεία που συνίσταται στην καθοδήγηση των δουλεμπορικών κυκλωμάτων τα οποία κάνουν χρυσές δουλειές, μεταφέροντας χιλιάδες πρόσφυγες στα νησιά του Αιγαίου, τα οποία, κυριολεκτικά, έχουν βουλιάξει. Eugen Freund (S&D). – Frau Präsidentin! Wir wissen, dass die Türkei in der Flüchtlingsfrage viel leistet – jedenfalls mehr als Europa. Dafür sind wir dem Land Dank schuldig. Wir wissen aber auch, dass es wichtig ist, in dieser Frage eng mit der Türkei zusammenzuarbeiten. Es hilft uns, und es hilft der Türkei. Dabei darf sich Europa aber nicht über den Tisch ziehen lassen. Präsident Erdoğan möchte mit dem Kampf gegen die Kurden die nächsten Wahlen gewinnen. Wir dürfen aber dabei nicht zulassen, dass Menschenrechte mit Füßen getreten und gegen Flüchtlingshilfe abgetauscht werden. Wir müssen weiter darauf pochen, dass diese Menschenrechte unteilbar sind, dass es absolut untragbar ist, dass wir es nicht tolerieren werden, wenn ein toter Kurde in einem Militärfahrzeug durch die Stadt gezogen wird. Wir wollen eine stabile Türkei – eine Türkei, die die europäischen Werte akzeptiert und sich nicht mehr und mehr davon entfernt, auch wenn sie noch so viel für die Flüchtlinge tut. Δημήτρης Παπαδάκης (S&D). – Κυρία Πρόεδρε, γιατί φτάσαμε στο σημείο, το προσφυγικό να αποτελεί απειλή για την Ευρώπη; Γιατί περιμέναμε πέντε χρόνια, για να ανοίξουμε τα μάτια, για να δούμε το δράμα εκατομμυρίων ανθρώπων; Γιατί κάποιοι εξόπλιζαν και έκαναν πλάτες στον ISIS, μέχρι που έφτασαν στο σημείο να αποκεφαλίζουν πολίτες από δυτικές χώρες; Την ίδια στάση τηρεί, δυστυχώς, η Ευρώπη και με την Τουρκία, η οποία καταπατά τα ανθρώπινα δικαιώματα των ιδίων των πολιτών της, έχει περίεργες σχέσεις με το ISIS, διεκδικεί εδάφη στη Συρία, με το πρόσχημα δημιουργίας ουδέτερης ζώνης, βομβαρδίζει τους Κούρδους και συνεχίζει να κατέχει το 37% των εδαφών της Κύπρου. Εάν ο κύριος Erdoğan θέλει, ειλικρινά, να καταστεί η Τουρκία μέλος της Ευρώπης, κάτι που εμείς επιθυμούμε πραγματικά, η Ευρώπη πρέπει να στείλει σαφές μήνυμα, ότι πρέπει να γίνονται σεβαστές οι αρχές και οι αξίες της Ευρωπαϊκής Ένωσης, καλώντας την να εκπληρώσει τις υποχρεώσεις της ,για τις οποίες δεσμεύεται απέναντι στην Ευρώπη. Διαφορετικά, οι σκοπιμότητες και η υποκρισία και πάλι θα επικρατήσουν, με οδυνηρά αποτελέσματα. Andi Cristea (S&D). – Madam President, while the EU and Turkey are meeting at the highest level and working to find common ground in order to tackle the most pressing foreign policy issues, including Syria, Daesh and the refugee crisis, there is another Turkey which is a cause of concern. The social and political achievements of the last 10 years are under threat. The Kurdish question has once again developed into confrontation and a dangerous spiral of violence. PKK terrorist attacks have claimed yet more innocent lives. Offices of the Peoples' Democratic Party have been the object of targeted attacks. The Turkish media is under increasing pressure ahead of an important electoral deadline. The first of November represents a unique opportunity to promote a spirit of unity and to demonstrate a real and genuine commitment by the Turkish authorities to democracy and the shared values and principles which have always been at the very heart of the accession process for any candidate country. A lot has been achieved in Turkey in recent years and I hope this chance will not be missed. Francisco Assis (S&D). – Senhora Presidente, nas atuais circunstâncias do Médio Oriente, nós devemos saudar e encorajar o contrato de confiança mútua com a Turquia posto em marcha pela Comissão Europeia e a intenção por esta manifestada de fortalecer a cooperação com aquele país no que toca à crise dos refugiados. Mais uma vez, a Comissão Europeia, nesta questão tão importante, age corretamente, mostrando-se favorável, como contrapartida a um melhor controlo dos fluxos de refugiados e a um acolhimento mais digno dos mesmos e que uma parte desses refugiados venha a ser reinstalada nos países da União Europeia. A Turquia é e deve ser um aliado estratégico da União Europeia. Mas isso não nos deve fazer perder de vista a questão dos direitos humanos e a forma como eles são tratados ou maltratados no interior da Turquia. Eu queria, neste momento, também aqui chamar a atenção para a forma como as atuais autoridades turcas têm vindo a abordar a questão curda. Nos últimos meses temos assistido a um inquietante recrudescer dos combates entre as forças de segurança turcas e militantes nacionalistas curdos e nós não podemos ignorar, temos até que valorizar a importância que os curdos têm dado no combate ao Estado islâmico. «Catch the eye» eljárás Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE). – Κυρία Πρόεδρε, μέσα σ' αυτή την αίθουσα, παρακολουθώντας τη συζήτηση, άκουσα πολλές φορές, ότι η Τουρκία είναι στρατηγικός εταίρος της Ευρωπαϊκής Ένωσης. Θέλω να απευθυνθώ στην Ευρωπαϊκή Ένωση: το κριτήριο για να είναι κάποιος στρατηγικός εταίρος δεν πρέπει να είναι ο σεβασμός στις ευρωπαϊκές αρχές και αξίες; Μία χώρα η οποία καθημερινά προσβάλλει και γράφει στα παλαιότερα των υποδημάτων της τις ευρωπαϊκές αρχές και αξίες, μπορεί να ονομάζεται στρατηγικός εταίρος της Ευρωπαϊκής Ένωσης; Πώς μπορεί να είναι στρατηγικός εταίρος της Ευρωπαϊκής Ένωσης η Τουρκία, όταν ακόμα και για το θέμα της τρομοκρατίας ήταν ύποπτος ο ρόλος της· όταν εκμεταλλεύεται τους πάντες και τα πάντα; Για να επιτρέψει στα αεροπλάνα να χτυπούν τον ISIS, χτύπησε και κατέστρεψε και ισοπέδωσε τα κουρδικά χωριά που αντιστέκονται, πραγματικά, ενάντια στον ISIS. Σήμερα, ακόμα αυτή τη στιγμή που μιλάμε, και απευθύνομαι σε όλες τις χώρες μέλη, μια χώρα μέλος της Ευρωπαϊκής Ένωσης, η Κύπρος, βρίσκεται υπό κατοχή από την Τουρκία. Πώς θα αισθάνονταν οι συνάδελφοι, εάν η Τουρκία ή άλλη χώρα, ουσιαστικά, επέφερε τα δεινά που επέφερε στην Κύπρο και κρατούσε τη χώρα τους υπό κατοχή; Για όλα αυτά, λοιπόν, πρέπει να προσέχουμε όταν καθορίζουμε την Τουρκία ως στρατηγικό εταίρο. Costas Mavrides (S&D). – Madam President, I am reading directly from the last report on Turkey, which was voted on overwhelmingly by this House just a few months ago. It includes the words «as soon as the set criteria have been fulfilled, to start negotiations on the judiciary and fundamental rights and on justice, freedom and security». I repeat: «as soon as the set criteria have been fulfilled». Now, given the comments about the negotiations on Cyprus, I will answer the question about the Turkish Cypriot leader, Mr Akinci. He has an extremely limited role to play, given that he is always under the certain rule of Turkey and Erdoğan, and I would reiterate a phrase from my Turkish Cypriot friend, an editor of a Turkish Cypriot newspaper in the occupied part of Cyprus, Mr Sener Levent: even for a bird to fly in the occupied part of Cyprus, it needs to have the licence of the chief commander of the Turkish troops. And – the last word – our values in Europe are in our interests. Илхан Кючюк (ALDE). – Г-жо Председател, уважаеми колеги, от създаването на Европейския съюз до наши дни ситуацията в региона и в света никога не е била по-динамична и непредсказуема. Въпреки трудната политическа обстановка турската страна понася най-голямата тежест от нестихващи конфликти и бежанска вълна, а правителството реагира по най-адекватния отговорен начин за гарантиране на сигурността на повече от два милиона души. Страната заема ясна евро-атлантическа позиция, в пълно съответствие с нашите партньори от НАТО, и има водеща роля за бързото разрешаване на войните в Близкия Изток. Разбира се, Европа има своите правила и критерии и ние не бива да си затваряме очите пред каквито и да е отклонения от нашите принципи за демокрация, върховенство на закона и човешки права. Това, обаче, не трябва да ни превръща в съдници, а напротив – трябва със силата на конструктивния диалог да търсим изглаждане на тези наши различия. Ето защо считам, че повече от всякога е необходимо да задълбочим интеграцията и сътрудничеството с Турция, защото единствено общият подход е възможно решение на отправените предизвикателства. James Carver (EFDD). – Madam President, it is difficult to understand Turkey's foreign policy strategy, bearing in mind how they initially stood by, preventing Kobane's inhabitants from either escaping or protecting themselves, before grudgingly allowing Kurdish intervention. Turkey's latest rationale seems to indicate that by attacking Islamic State they may somehow make the West more tolerant of their own disgraceful behaviour towards the Kurds. Furthermore, there is the question of Turkey's aspirations in Syria, where they have now given logistical and intelligence support to Jaish al-Fatah, the very command structure for Syrian jihadist groups. One must consider whether they now support a Sunni overthrow of a Shia government. Considering all this, can we truly put our hands on our hearts and say that Turkey genuinely upholds Western values? I, for one, believe that the time has come formally to curb Turkish aspirations for eventual EU membership. Franz Obermayr (ENF). – Frau Präsidentin! Wieder einmal mussten wir uns heute seitens des Rates die Schönfärberei der politischen Situation in der Türkei anhören. Und Ihre Behauptung, die Türkei sei europareif, gehört tatsächlich schon langsam zu den Lebenslügen der Europäischen Union; dabei wird die Türkei immer mehr zu einem Risiko: Krieg gegen die Kurden, Duldung des IS, Geschäfte mit IS und ein Präsident, der wie ein Sultan Wahlkampf in Mitteleuropa macht. Und jetzt die nächste Erpressung: Visa-Erleichterung, oder wir schicken euch die nächste Million Flüchtlinge nach Europa. Jetzt rächt es sich, dass wir sträflicherweise sowohl die Außengrenzen nicht genug gesichert haben als auch die Grenzen nicht stabil gemacht haben. Ich sage Ihnen eines: Zur Souveränität und Stabilität unserer Länder gehören gesicherte Außengrenzen der Union. (A «catch the eye» eljárás vége.) Nicolas Schmit,
President-in-Office of the Council, on behalf of the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
. – Madam President, I think that, despite all the very real difficulties and the concerns which have been expressed, there is one conclusion we have to draw: we need a genuine enhanced engagement with Turkey. We share so many interests, we share so many challenges, and therefore I think we have to continue to engage with this country. Elnök asszony. – A vitát lezárom. Az ülést 12.00 óráig felfüggesztem. Írásbeli nyilatkozatok (162. cikk) Cristian-Silviu Bușoi (PPE),
în scris
. – Pe fondul contextului actual, criza refugiaților și conflictul din Siria, consolidarea parteneriatului dintre UE și Turcia constituie un element esențial în gestionarea cu succes a luptei împotriva terorismului și în vederea asigurării securității în zonă. Totuși, nu trebuie neglijată politica internă a Turciei și consecințele acesteia asupra democrației și statului de drept din această țară. Alegerile din iunie au reprezentat un câștig pentru democrația turcă prin reprezentarea în parlament a tuturor forțelor politice importante, din păcate, însă, acest succes nu a fost concretizat printr-un guvern de coaliție. Sper ca guvernul interimar să asigure un cadru transparent și sigur pentru alegerile de la 1 noiembrie și ca, indiferent de rezultat, să se formeze un guvern care să exprime voința cetățenilor turci. În vreme ce Ankara impută responsabililor europeni faptul că nu ar lua în serios candidatura Turciei la UE prin blocarea procesului de aderare, țin să amintesc că deschiderea capitolelor cheie 23 și 24 nu se poate face decât în urma adoptării unor reforme care să asigure drepturile fundamentale și libertatea justiției. Așadar, consider că trebuie să întărim relațiile cu Turcia, partener strategic și stat candidat, fără a-i neglija eforturile pe care trebuie să le depună în acest sens. VORSITZ: MARTIN SCHULZ Präsident 9.   Πανηγυρική συνεδρίαση - Ισπανία El Presidente. – Majestad, señorías, es para mí un placer y un gran honor dar hoy la bienvenida a su majestad el rey Felipe ante el Pleno del Parlamento Europeo en Estrasburgo. Majestad: hemos tenido la oportunidad de reunirnos en anteriores ocasiones, y le conozco como un hombre reflexivo e informado, como un hombre con una gran experiencia en los asuntos internacionales y europeos. Espero, por tanto, su discurso con gran interés. Un discurso muy importante en estos tiempos difíciles para Europa cuando tratamos de hacer frente al reto de nuestros tiempos —la inmigración—, y un discurso muy oportuno, dado que este año celebramos el trigésimo aniversario de la firma del Tratado de adhesión de España a la Comunidad Europea. Los aniversarios son siempre un buen momento para hacer balance de los éxitos y de los fracasos, pero también para hacer planes de futuro. Hace treinta años el sueño de muchas generaciones de españoles se hizo finalmente realidad: al término de un largo exilio, después de muchas penalidades y sacrificios, España volvía al lugar que le correspondía en el seno de la familia democrática europea. En los últimos treinta años, Europa ha contribuido a hacer una España mejor y más fuerte. España ha contribuido, a su vez, a hacer mejor y más fuerte a Europa. Ha sido un éxito muy grande. Me gustaría que, en los próximos años, España siga contribuyendo con su pasión y sus ideas al éxito de Europa. En estos tiempos difíciles, la Unión Europea necesita más que nunca a España. Me complace enormemente, por tanto, que su majestad el rey Felipe nos honre hoy con su presencia. Majestad: le doy la más calurosa bienvenida al Parlamento Europeo y le cedo la palabra. Felipe VI. – Señor Presidente del Parlamento Europeo, señor presidente de la Comisión Europea, señorías, señoras y señores, quiero comenzar mis palabras ante esta Cámara agradeciendo al Presidente del Parlamento Europeo su amable invitación para dirigirme, como rey de España, a sus señorías, legítimos representantes de los ciudadanos europeos. Y gracias, Presidente, por sus palabras y por su generosa presentación. Lo hago como español que también se siente profundamente europeo; lo hago asumiendo la herencia histórica que nos precede y convencido de que nuestro futuro está en la continuación de nuestro gran proyecto común de la Unión Europea. (Aplausos) Para los hombres y mujeres de mi generación, Europa ha estado siempre presente en nuestro desarrollo intelectual y vital. Esa presencia, esa cercanía, ha dado lugar a afectos, a esperanzas e ilusiones; ha generado un sentimiento de pertenencia al proyecto europeo cuyo propio ser convive de forma constructiva y natural con nuestra identidad como nacionales de los Estados miembros de la Unión. También, esa convicción en Europa nace de la clara conciencia de que la Unión es la historia de un indudable éxito colectivo que, a pesar de sus dificultades, ha conseguido, de modo sobresaliente, culminar sus principales y más altos objetivos. Objetivos de paz, de concordia y convivencia entre naciones que, hace solo decenios, protagonizaron uno de los enfrentamientos más devastadores y brutales de la historia universal. Objetivos de prosperidad y crecimiento económico, que han hecho posible que millones de hombres y mujeres -de familias- de nuestro continente hayan vivido y vivan con unos índices de bienestar material y social desconocidos en el tiempo. Objetivos, sobre todo, definidos por firmes principios y valores humanos universales, que están en la base de esta obra inmensa, construida con inteligencia, con generosidad y con mucho esfuerzo y trabajo por europeos de diversas nacionalidades y de varias generaciones. Esa fe en Europa con la que he comenzado mis palabras nace de la profunda identidad europea de mi país. España y los españoles somos —y sus señorías lo saben bien— europeos por cultura y geografía; por historia y también por vocación política. No es posible concebir España sin Europa, ni Europa sin España. Y, por tanto, soy europeo, porque soy español. (Aplausos) Los logros políticos, económicos y sociales, así como la extraordinaria proyección de España en los últimos decenios y en todos los campos, no podrían entenderse sin la voluntad democrática y de progreso del pueblo español y sin nuestro firme compromiso con la integración europea. La España democrática de las últimas décadas se ha basado sólidamente en una firme y sincera voluntad de entendimiento entre los españoles; una voluntad generosa y fraternal. Y se ha sustentado en nuestra Constitución, que es el gran pacto que defiende, preserva y ampara los derechos y libertades de los ciudadanos, protege a los pueblos de España en el ejercicio de sus diversas culturas y tradiciones, lenguas e instituciones, y consagra la libertad, la justicia, la igualdad y el pluralismo político como valores esenciales de nuestra convivencia. Europa se ha construido sobre la voluntad de sumar, no de restar; de aunar y no dividir; de saber compartir y ser solidarios. Tengan, así pues, señorías, la seguridad de poder contar con una España leal y responsable hacia el proyecto europeo; con una España unida y orgullosa de su diversidad; con una España solidaria y respetuosa con el Estado de Derecho. Así entiendo nuestra contribución a la prosperidad de la Unión Europea y a esta, como una de las obras políticas más importantes construidas en la historia reciente de la Humanidad. Por otra parte, la pertenencia de España a la Unión Europea ha contribuido de un modo determinante al mayor desarrollo económico y social de nuestro país. Este año celebramos el 30 aniversario del ingreso de España en las Comunidades Europeas. La «vuelta de España a Europa» —si me permiten esta expresión— se muestra como la culminación de un gran proyecto colectivo que arranca con los ilustrados del siglo XVIII y que fue sentido intensamente a partir de finales del siglo XIX. Las ideas de regeneración y modernización a través de Europa —muy presentes en el siglo pasado en Ortega y Gasset, y en Madariaga— se vincularon en los años 60 al camino hacia la democratización de mi país. Así Europa ha sido uno de los grandes consensos básicos de la sociedad española. Ha sido el horizonte de la democracia y también de la modernización económica y la regeneración social y política de nuestro país; y lo sigue siendo hoy. Europa es donde los españoles queríamos estar, donde nos merecíamos estar y donde permaneceremos siempre. (Aplausos) Durante estos treinta años España ha demostrado ser un socio constructivo, en permanente compromiso con los valores y principios de la Unión, porque son los nuestros. Señorías, los españoles hemos mantenido siempre una actitud de confianza en la idea de Europa. Mi país ha recibido mucho de la Unión, eso es indudable; pero también lo es que al mismo tiempo ha realizado una notable contribución al proyecto comunitario y a la construcción europea. España ha mostrado siempre su vocación europeísta, con aportaciones cruciales en ámbitos tan diversos como la ciudadanía europea, la política de cohesión, la promoción de la diversidad cultural y lingüística; o la profundización de un espacio de libertad, seguridad y justicia, caracterizado por el reconocimiento mutuo de resoluciones judiciales y por una efectiva cooperación policial que preserve nuestras libertades. Además de construir desde dentro, España ha aportado a la Unión sus vínculos históricos con Iberoamérica, su estrecha relación con el Mediterráneo, su clara dimensión transatlántica y, en suma, su vocación universal. En esta trayectoria, larga y positiva, no cabe ocultar —señorías— que los últimos años no han sido fáciles para España ni para otros muchos países de Europa. Aún sufrimos tasas muy altas de desempleo, uno de los principales problemas para nuestra economía y para nuestra sociedad. Son muchos los sacrificios que han tenido que hacer los españoles para volver a la senda del crecimiento y de la creación de empleo. Pero debemos entender y valorar que, para lograr todo ello, para la superación de la crisis, ha sido decisiva la contribución de las instituciones europeas. Señor Presidente, señorías, el proyecto europeo, que nació hace más de 60 años, crea efectivamente un espacio de paz, prosperidad, libertad, justicia y solidaridad del que debemos sentirnos legítimamente orgullosos. Sin embargo, lo hecho hasta ahora no puede llevarnos a la complacencia o al conformismo. Nada está ganado para siempre. Y no podemos perder la visión de futuro, ni permitir estancarnos o retroceder ante las dificultades o los desafíos, que son grandes y que requieren, por ello, de un nuevo impulso político. Es cierto que, a finales del siglo XX, Europa materializó la utopía inspirada por los ideales de la reconciliación, la paz y la prosperidad compartida, puesta en marcha por los padres fundadores en los años cincuenta. Pero hoy los europeos debemos identificar -más allá de la conservación de lo logrado y de la superación de los retos cotidianos- nuevos y altos objetivos, nuevas grandes metas que aporten fuerza e ilusión al proyecto europeo; tanto desde dentro, fruto de la convergencia entre el liderazgo de la dirigencia y el empuje y la sensibilidad de todos nuestros conciudadanos; como hacia fuera, en nuestra proyección exterior común. Para que la Unión Europea recupere su protagonismo en el mundo es necesario formular un nuevo ideal; un nuevo propósito europeo que movilice a los ciudadanos a favor de la integración y del proyecto de unidad. En este sentido, las consecuencias de la crisis económica y financiera sobre nuestras sociedades y los desafíos sociales y políticos que ha generado deben hacernos reflexionar y conducirnos a una acción decidida y eficaz que permita reforzar el proyecto europeo; un proyecto insustituible y vital para todos. Y, por ello, el fortalecimiento de la legitimidad democrática del proyecto comunitario es un elemento y una necesidad fundamental. Ha llegado el momento de evolucionar en Europa hacia una verdadera comunidad política reforzada. Debemos trabajar para construir una Europa más integrada, que pueda afrontar con éxito la gestión de un futuro plenamente globalizado y que sea capaz de ofrecer a sus ciudadanos confianza y cercanía. Sin una Unión Europea fuerte no habrá solución eficaz a los problemas de nuestras respectivas naciones. Como subrayó Jean Monnet en 1943: «Los países de Europa son demasiado pequeños para asegurar a sus pueblos la prosperidad y los avances sociales indispensables». En este sentido y desde una perspectiva institucional, hay que subrayar que el Parlamento Europeo ha asumido un liderazgo decidido, y ofrece un poderoso impulso político hacia la integración comunitaria. No sería posible entender este proyecto de integración política y democrática, en tanto que unión de Estados y de ciudadanos, sin el Parlamento Europeo. Pero a todos -Estados miembros e instituciones comunitarias- compete la tarea de reforzar el buen gobierno de la Unión, respetando la independencia y separación de poderes, velando por la transparencia y la rendición de cuentas y acercando, en definitiva, al ciudadano a la toma de decisiones. La identificación de unos nuevos objetivos nos lleva necesariamente a subrayar la importancia de los principios y los valores que son el fundamento mismo de Europa: la libertad, la igualdad, la solidaridad, la dignidad de los hombres y mujeres, el pluralismo y la defensa de los derechos humanos son los fundamentos que nos definen como europeos. Debemos preservar y hacer efectivos esos valores porque de ello depende nuestra identidad, y porque son nuestras convicciones profundas. Esos valores se encuentran hoy cuestionados y amenazados. La lucha contra esta amenaza es un imperativo irrenunciable para los pueblos que creemos en la democracia, que creemos en la libertad y la justicia. Señorías, asegurar la prosperidad, el crecimiento y el empleo de los ciudadanos es también una de las máximas prioridades de la Unión. Y para garantizar la sostenibilidad económica del proyecto comunitario, parece claro que debemos ahondar en el refuerzo de la unión económica y monetaria. En este contexto, el andamiaje institucional del que nos hemos dotado ha de seguir completándose mediante mecanismos que refuercen la solidaridad financiera y permitan, a través del control y la vigilancia, prevenir excesos pasados. Así, en el futuro próximo debemos seguir impulsando un marco riguroso de coordinación y supervisión presupuestaria; avanzando en la introducción de mecanismos presupuestarios propios para la zona del euro; profundizando en la unión bancaria para superar la fragmentación efectiva de los mercados financieros; y, por encima de todo ello, estableciendo un marco que impulse la competitividad y la convergencia de las economías europeas. Estoy convencido de que el debate sobre el futuro de la moneda común seguirá siendo enormemente relevante en los próximos meses y que dará frutos concretos basados en la responsabilidad y la solidaridad, verdaderas señas de identidad también del proceso de integración. Para España, la moneda única es un logro irreversible. Y estamos convencidos de que la zona del euro se configura cada vez más como el núcleo de integración que nos ha de conducir a una mayor unión política. Pero esa Unión nunca sería completa sin su imprescindible dimensión social, que no puede ser preterida. Creo por ello oportuno reiterar el compromiso asumido en el artículo 9 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, en el que se refleja claramente nuestra voluntad de alcanzar un elevado nivel de empleo y de protección social, de educación y de protección a la salud. (Aplausos) Hemos de lanzar una señal clara e inequívoca de que los problemas sociales se encuentran en el centro del proceso de integración y de que nuestra tarea, en este ámbito, debe ser ayudar a todos los Estados miembros y a sus ciudadanos a desarrollar su potencial de crecimiento y empleo, mejorando la cohesión social y corrigiendo las desigualdades, en línea con los objetivos propuestos. Sin duda, la dimensión social de la Unión enlaza directamente con la Europa de los ciudadanos y dota de humanidad, de sensibilidad con los que más lo necesitan, a todo el proceso de integración comunitaria. Me parece justo recordar en este punto las palabras de Jacques Delors: «Rechazo una Europa que no sea más que un mercado, una zona de libre cambio sin alma, sin conciencia, sin voluntad política, sin dimensión social. Si es allí —decía— hacia donde vamos, lanzo un grito de alarma». (Aplausos) Señorías, en el ámbito de las relaciones exteriores, la Unión Europea debe configurarse como un actor global, desde la fortaleza que le aportan su cohesión interna y la unidad de acción. Cabe resaltar así el compromiso de Europa con la paz y la seguridad, con la erradicación de la pobreza y la lucha contra el terrorismo, con la protección de los derechos humanos, o con el respeto a los principios fundamentales del Derecho Internacional. Nuestra proyección exterior ha de asentarse en una política común de seguridad y defensa más ambiciosa y generosa, capaz de combinar de manera coherente sus capacidades civiles y militares para poder así ofrecer un enfoque integral en la gestión de las crisis a las que continuamente nos enfrentamos. En ese contexto, la política europea de vecindad cobra todo su sentido ante, por ejemplo, el problema migratorio, y nos lleva a reflexionar sobre la necesidad de dotarnos de instrumentos de colaboración con nuestros países vecinos para evitar los desplazamientos masivos, la violencia o la inseguridad. España tiene una útil e importante experiencia en el tratamiento de flujos migratorios. El diálogo y la cooperación con los países de origen y de tránsito de los emigrantes irregulares deben estar en el centro de una verdadera política de inmigración europea, como lo están en la política migratoria española. Por ello, España se ofrece a compartir su experiencia y a apoyar iniciativas en la Unión Europea en este ámbito. Esta política ha de configurarse como un instrumento que nos permita afrontar los desafíos compartidos y también aprovechar las oportunidades en ámbitos como el comercio, la energía o la seguridad. Quisiera recordar, en este contexto, el impulso dado por España a una iniciativa concreta: la reunión interministerial informal de Barcelona del pasado 13 de abril con nuestros vecinos del Sur. Además, debemos seguir trabajando para construir un denso entramado de relaciones que trascienda nuestro entorno más inmediato. España, convencida del valor añadido de una Unión capaz de afrontar los desafíos de un mundo global, ha impulsado y respaldado siempre las relaciones de la Unión Europea con aquellas regiones con las que nuestro país mantiene una vinculación especial, como, por ejemplo, Iberoamérica. Tampoco hay que olvidar que, en un mundo globalizado, la agenda comercial cobra especial relevancia, dado el impacto directo que la creación de oportunidades, las inversiones y los intercambios tienen en el bienestar y la prosperidad de nuestras sociedades. Recuerdo y subrayo igualmente la importancia de impulsar políticas de preservación del medio ambiente y de lucha contra el cambio climático. Tenemos la oportunidad de avanzar en este campo, con las miras puestas en las nuevas generaciones, pues es realmente nuestro deber dejarles un mundo mejor. Señorías, si bien son muchos los desafíos a los que nos enfrentamos, no puedo dejar de referirme más explícitamente al drama que hoy está teniendo lugar en nuestras fronteras. Estamos sobrecogidos ante el sufrimiento desgarrador de aquellos que vienen a Europa huyendo de la violencia y el fanatismo. Son cientos de miles los refugiados que persiguen un proyecto de esperanza, que ven en la Unión un territorio de paz, prosperidad y justicia. No podemos defraudarles. Debemos responder desde la generosidad, la solidaridad y la responsabilidad, con un enfoque global e integral que contribuya a abordar las causas del éxodo de estas personas forzadas a abandonar sus países de origen. Estoy plenamente convencido de que lo lograremos; como también lo estoy de que la única forma de llevarlo a cabo con éxito es hacerlo entre todos. Señor Presidente, señorías, señoras y señores, como ya he dicho, la Unión Europea es una historia de éxito que debemos reconocer, valorar y admirar mucho más. Y gracias a este éxito, la Unión se encuentra hoy en una nueva etapa de su trayectoria que debe construirse e impulsarse -como hicieron los padres fundadores- desde los más altos valores y buscando alcanzar, nuevamente, las máximas metas. Lo conseguiremos. Y lo conseguiremos con firmeza, con decisión y con la mayor ambición. Sin dudar. Con la indispensable participación y con el insustituible protagonismo de todos los ciudadanos de nuestras naciones. El 19 de junio del año 2014, día de mi proclamación como Rey, dije ante el Parlamento de España que había llegado la hora de «una Monarquía renovada para un tiempo nuevo». Hoy afirmo ante esta Cámara que representa a los ciudadanos europeos, que todos tenemos el apasionante reto de construir también una Europa renovada para un tiempo nuevo en un mundo ciertamente distinto. No hay alternativa a una Europa unida. Tengamos confianza en Europa. Tengamos confianza en nosotros mismos, los europeos. Muchas gracias. (Aplausos) Der Präsident. – Majestät! Ich möchte mich herzlich bedanken für Ihre außergewöhnliche Ermutigung, die Sie diesem Parlament mit Ihrer Rede entgegengebracht haben. Ich glaube, dass der Ansporn, den Sie unserem Haus mit Ihren Worten gegeben haben, hier nicht ungehört verhallt. Der Kampf für ein einiges Europa, den Sie mit Ihrer Rede auch zu Ihrer Sache gemacht haben, ist unsere gemeinsame Aufgabe. Ich glaube, ich spreche im Namen der Abgeordneten dieses Hauses, wenn ich Ihnen von ganzem Herzen für diese großartige Rede danke. Vielen Dank! (Beifall) PRESIDENZA DELL'ON. ANTONIO TAJANI Vicepresidente István Ujhelyi (S&D). – Elnök Úr, tisztelt Parlament, Magyarország gyászol. Szomorú, de szívből jövő kötelezettségem itt az Európai Parlament, az európai népek közvetlenül választott politikai testülete előtt beszámolni arról, hogy a tegnapi nap elhunyt Európa egyik bölcse, a magyar demokrácia egyik legnagyobb alakja: Göncz Árpád, korábbi író, az '56-os szabadságforradalom nagy alakja, a Magyar Köztársaság tíz éven keresztül a rendszerváltás követően első embere, köztársasági elnöke. Nagy megtiszteltetés, hogy ebben a házban Európa egyik bölcséről a kelet-európai demokráciák egyik fő alakítójáról megemlékezhetünk, és talán szimbolikus is, hogy a mai napon, akkor, amikor olyan események történnek a Házban, amely talán kizökkent minket a mindennapi politikai adok-kapokból. Göncz Árpád magyar író, műfordító, politikus volt, '56-os szerepvállalásáért életfogytiglanra ítélték, hat év után szabadult. Tagja lett a rendszerváltás utáni első magyar országgyűlésnek, annak elnöke lett, majd azt követően tíz éven keresztül a Magyar Köztársaság elnöke. Azóta sem volt hozzá hasonló, népszerű, a magyar társadalom által rajongásig szeretett vezetője Magyarországnak, aki 2000-ben megkapta a «Vision for Europe» díjat az egységes Európa megteremtéséért folytatott munkájáért. Később lánya, Göncz Kinga az Önök kollegája, európai parlamenti képviselő lett. Mindössze egy idézettel szeretnék tőle búcsúzni, azért, hogy itt hagyjam nekünk, a mai kor politikusainak az ő gondolkodását. Ő azt mondta: «Valahol a népszerűség igazi titka, ha az ember nem igazodik mindig a népszerűség követelményeihez.»«A hatalomhoz való viszonyunk az, amin megmérettetünk. Azon, hogy ki mire használta.» Emlékezzünk Göncz Árpádra! Presidente. – Grazie, ci associamo al lutto, nel ricordo anche di tutte le vittime dell'invasione dell'Ungheria del 1956. Ricordiamo quest'uomo, ma ricordiamo anche tutti coloro che sono caduti in nome della libertà attraverso di lui. Gerben-Jan Gerbrandy (ALDE). – Mr President, a point of order as well. Yesterday we discussed publicly, for more than three hours, the emission measurements of the automotive industry – better known as «Dieselgate» – while at the same time in Brussels the so-called Technical Committee for Motor Vehicles met. That is a comitology committee of national experts chaired by the Commission. Since a total lack of transparency is a crucial element in the current car crisis, I believe that this House .. (The President interrupted the speaker) This is a point of order. I do believe that this House and the European public have the right to know the position of the Commission and the national governments in this field. So my request to you is: could you please ask for the full minutes – not the summary notes – including the underlying documents of this meeting? Iratxe García Pérez (S&D). – Señor Presidente, como hablamos del reconocimiento de las víctimas, yo quiero usar este turno de palabra también para decir que en España, en menos de cuarenta y ocho horas, cuatro mujeres han sido víctimas de violencia de género, asesinadas por el terrorismo machista. Si tuviéramos datos de lo que ocurre en Europa, esta realidad sería todavía mucho peor. Hablamos de vidas de mujeres que están siendo asesinadas por el mero hecho de serlo y urjo a la Comisión Europea a que deje las palabras y actúe en este sentido. (Aplausos) Presidente. – Onorevole, non era un punto all'ordine del giorno, vi prego di intervenire sui punti all'ordine del giorno, naturalmente ci associamo tutti contro la violenza contro le donne, non soltanto in Spagna ma in tutta Europa e in tutto il mondo. Morten Messerschmidt (ECR). – Mr President, I want to raise a point concerning the first vote on today's voting list, on the calendar. As you can see, there will be no vote, because none of the amendments presented were deemed admissible. I have been asking for more than a week now for a reason why the proposal from the ECR Group, to limit the Strasbourg part-sessions from four to three days, would be inadmissible according to Mr Schultz. He refers to a verdict from the European Court of Justice from 2012, but that says nothing about the length of the part-sessions here. Therefore I would like to request either that we vote on the amendment presented by the ECR or that we have an in-depth analysis so that we can actually know within what framework we can present the amendments according to the calendar. It makes no sense for this House to approve a calendar if we are not entitled to amend it. (Applause) Presidente. – A nome del gruppo ECR, l'onorevole Messerschmidt ha depositato un emendamento inteso a sopprimere la giornata del giovedì da tutte le tornate di Strasburgo del 2017. Il gruppo ECR depositò già un emendamento analogo nel 2014 relativamente al calendario del 2015. In quell'occasione il Presidente Schulz considerò l'emendamento irricevibile giudicando che esso sarebbe stato contrario alla giurisprudenza sull'applicazione del protocollo n. 6 sulle sedi delle Istituzioni. Su richiesta del suo gruppo, il Presidente domandò il parere del Servizio giuridico che però confermò l'interpretazione del Presidente. Quindi essendo stato dichiarato irricevibile, come nel 2014 — io non interrompo voi ma non amo essere interrotto da voi – visto che sto rispondendo ad un quesito giuridico posto da un parlamentare e da un gruppo politico, vi prego di ascoltare quello che la Presidenza intende comunicare al gruppo politico che ha sollevato un problema legittimo e giuridicamente rilevante. Dicevo quindi, siccome l'emendamento che Lei con il suo gruppo ha presentato per il calendario del prossimo anno, essendo analogo o identico a quell'emendamento, essendo stato dichiarato irricevibile dal Presidente, e poi la scelta del Presidente confermata dal servizio giuridico, la Presidenza non può non considerare irricevibile lo stesso emendamento presentato quest'anno. Quindi non ci sarà votazione. Quindi non essendo stato depositato alcun emendamento in plenaria relativo al calendario dei periodi di sessione 2017 proposto dalla Conferenza dei presidenti ed annunciato in plenaria lunedì 5 ottobre 2016, dichiaro adottato il calendario dei periodi di sessione per il 2017. Morten Messerschmidt (ECR). – Mr President, could we have the reason in writing? That has not been presented to us. I would like to see from the Legal Service the reason why this should be inadmissible. So if you just pass that to our office we would appreciate that. 10.   Ώρα των ψηφοφοριών Presidente. – L'ordine del giorno reca il turno di votazioni. 10.1.   Χρονοδιάγραμμα των περιόδων συνόδων του Κοινοβουλίου - 2017 (ψηφοφορία) 10.2.   Πρωτόκολλο της ευρωμεσογειακής συμφωνίας σύνδεσης σχετικά με τις γενικές αρχές για τη συμμετοχή της Τυνησίας στα προγράμματα της Ένωσης (A8-0254/2015 - Pier Antonio Panzeri) (ψηφοφορία) 10.3.   Ευρωπαϊκή διαδικασία μικροδιαφορών και διαδικασία έκδοσης ευρωπαϊκής διαταγής πληρωμής (A8-0140/2015 - Lidia Joanna Geringer de Oedenberg) (ψηφοφορία) 10.4.   Περιορισμός των εκπομπών ορισμένων ρύπων στην ατμόσφαιρα (A8-0160/2015 - Andrzej Grzyb) (ψηφοφορία) 10.5.   Καζεΐνες και καζεϊνικά άλατα που προορίζονται για ανθρώπινη κατανάλωση (A8-0042/2015 - Giovanni La Via) (ψηφοφορία) 10.6.   Δημοσιονομικοί κανόνες που εφαρμόζονται στον γενικό προϋπολογισμό της Ένωσης (A8-0049/2015 - Ingeborg Gräßle) (ψηφοφορία) Presidente. – Con questo si conclude il turno di votazioni. PRZEWODNICTWO: RYSZARD CZARNECKI Wiceprzewodniczący 11.   Αιτιολογήσεις ψήφου 11.1.   Χρονοδιάγραμμα των περιόδων συνόδων του Κοινοβουλίου - 2017 Ustne wyjaśnienia dotyczące głosowania Peter Jahr (PPE). – Herr Präsident! Ich möchte hier nur sagen, dass ich mir bei dem parlamentarischen Kalender für 2017 etwas mehr Mut gewünscht hätte, etwas mehr Mut dahingehend, dass wir natürlich auch vereinbaren können, Sitzungen in Brüssel zugunsten von Sitzungen in Straßburg einzusparen. Denn ich denke ganz einfach, die Arbeit sollte effektiver organisiert werden, damit wir auch mehr Gelegenheit haben, die Probleme in den zuständigen Fachausschüssen umfangreich zu diskutieren. Ich bedauere das ausdrücklich. Ich sage aber nochmal: Es ist nicht aller Tage Abend. Vielleicht können wir dahingehend noch Verbesserungen erzielen. Mein Petitum wäre: Wenn wir schon hier in Straßburg zusammensitzen, sollten wir die Zeit nutzen und ab und zu mal ein Mini-Plenum in Brüssel zugunsten einer ordentlichen regulären Ausschusssitzung ausfallen lassen. Jonathan Arnott (EFDD). – Mr President, our parliament in the United Kingdom sat for 142 days last year and it was criticised widely for only sitting for that amount of time, yet we in Brussels and Strasbourg, in the plenary and mini-plenary, sit for just five days a month, and on three of those days it is only for part of a day that we actually sit. We end up with a debate in this Chamber in which speakers' microphones are cut off after 60 seconds, 90 seconds or two minutes, and we have no way of expanding on a point; we have no way of properly challenging a speaker; we have no means of proper scrutiny of proposed legislation that comes through. Surely it would make more sense to have sufficient time allocated for proper reasoned debate. And those who actually believe in the structures and institutions of this place should surely welcome that. I think my 60 seconds is up! Peter van Dalen (ECR). – Voorzitter, u moet mij eens even uitleggen wat we nu aan het doen zijn. Wat hier gebeurt, kan totaal niet. Ons werd geweigerd over het vergaderrooster van 2017 te stemmen omdat er geen amendementen waren. Wat gebeurt er nu? Er zijn stemverklaringen over een stemming die niet mocht plaatsvinden. Voorzitter, dit is totaal ondemocratisch. Ik was nog niet uitgesproken, Voorzitter. Ik vind het wel prettig als u even luistert naar mijn argument. Er worden hier stemverklaringen afgegeven over een stemming die niet mocht plaatsvinden. Dat is ondemocratisch. U moet het agenderen bij de Conferentie van fractievoorzitters dat wij gewoon moeten kunnen stemmen over dat vergaderrooster. Want als er geen amendementen zijn op dat vergaderrooster, moeten we gewoon over dat rooster kunnen stemmen. Dit klopt totaal niet. Dit is complete onzin. U moet dat aan de orde stellen op de Conferentie van fractievoorzitters. Pisemne wyjaśnienia dotyczące głosowania Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – J'ai voté en faveur du calendrier des sessions pour l'année 2017. L'enjeu principal de la proposition était le maintien ou non de Strasbourg comme siège du Parlement européen. L'idée de faire de Bruxelles le siège unique du Parlement européen pose plusieurs problèmes. D'une part, pourquoi faudrait-il que celui-ci soit à Bruxelles plutôt qu'à Strasbourg? On pourrait tout aussi bien plaider pour que le Parlement se réunisse seulement à Strasbourg où les groupes de pression sont moins présents. Le choix de Bruxelles comme siège unique contribuerait à centraliser davantage de l'Union européenne. Or la concentration des pouvoirs se fera nécessairement au détriment des États membres. Quant au surcoût, il est souvent fortement exagéré. Les députés étant en permanence en déplacement (retour dans leur circonscription, missions diverses, etc.), les bénéfices attendues seraient finalement assez faibles. En outre, l'abandon de Strasbourg entraînerait un fort manque à gagner pour les habitants de Strasbourg et de nombreuses entreprises, sans compter les importants frais de déménagements et d'installation à Bruxelles. Le calendrier proposé maintient le siège du Parlement européen à Strasbourg, j'ai donc voté pour. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – Comme proposé par la conférence des Présidents de groupe, j'ai voté en faveur du calendrier proposé des périodes de session du Parlement. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Pritariau 2017 m. Parlamento mėnesinių sesijų kalendoriui. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – J'ai validé ce calendrier qui, bien que donnant davantage d'importance aux «mini-sessions» de Bruxelles, ne remet pas en cause le siège de Strasbourg, qui se trouve contesté par les eurocrates les plus zélés. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – Il s'agissait, ici, de déterminer les dates de session plénière pour l'année 2017. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Ce calendrier retrace les dates de sessions parlementaires pour l'année 2017 adopté en conférence des Présidents. Il maintient la division entre les sessions plénières à Strasbourg (ce qui assure le maintien du siège) et les mini-sessions à Bruxelles. J'ai donc décidé de voter pour. José Blanco López (S&D),
por escrito. – He votado a favor de la adopción del calendario del Parlamento Europeo para 2017, conforme a la propuesta elaborada por los grupos políticos y los órganos de la Cámara. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Ce calendrier maintient la division entre les sessions plénières et les mini-sessions. Il assure donc le maintien du siège de Strasbourg. J'ai donc voté pour cette proposition. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto di astensione, nessuna novità di rilievo in vista per il 2017. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Purtroppo la proposta della Conferenza dei presidenti mantiene l'assurdo circo che si celebra ogni mese, quando i deputati europei si recano da Bruxelles a Strasburgo per le sedute in sessione plenaria. Mi sono perciò astenuto. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette proposition car le calendrier en question maintient la division entre la session plénière et la «mini-session». Il assure ainsi le maintien du siège du Parlement européen à Strasbourg. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Στηρίζουμε και εγκρίνουμε το χρονοδιάγραμμα των περιόδων συνόδων του Κοινοβουλίου 2017, ως έχει. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Il calendario del 2017 ricalca fondamentalmente quello del 2016 con le opportune modifiche. Certo: avrei preferito evitare di spendere soldi pubblici per andare a Strasburgo dodici volte anche nel 2017. È uno spreco, per di più ingiustificato e ingiustificabile, perché se voglio visitare Strasburgo (cosa che consiglio di fare perché la città mi sembra molto carina) non devo esservi costretto ma deve essere un piacere. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Con la presente confermo la mia approvazione del calendario del Parlamento europeo per l'anno 2017. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – La présente décision vise à adopter le calendrier des travaux du Parlement européen et de ses périodes de session plénière pour l'année 2017. Je note que douze sessions plénières sont prévues à Strasbourg au même titre que cinq «mini-sessions» se déroulant à Bruxelles. Dans un contexte de réduction de l'activité législative européenne, en application des engagements de campagne du PPE et de Jean-Claude Juncker pour mieux légiférer, il convient de questionner le bien-fondé de ces mini-sessions et il ne faudrait pas qu'une telle pratique vienne à terme remettre en cause les sessions plénières strasbourgeoises, prévues dans les traités. Néanmoins, considérant que cette proposition de calendrier respecte comme l'année dernière la lettre des traités à cet égard, j'ai voté en faveur de ce calendrier mais je resterai attentif et vigilant sur cette question. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto con un'astensione in quanto trovo sinceramente imbarazzante che come Parlamento non possiamo scegliere sulla questione della doppia sede. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – I voted in favour of the adoption of Parliament's calendar of part-sessions for 2017. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute für den Tagungskalender 2017 gestimmt. Gleichzeitig muss ich sagen, dass ich das unter Vorbehalt getan habe: Die im Welle-Plan offengelegten, mehrere hundert Millionen teuren Sanierungen der baufälligen Gebäude am Zweit-Arbeitsort Brüssel lehne ich entschieden ab! Solche Geldverschwendung ist dem Steuerzahler nicht zumutbar. Ich plädiere für einen baldmöglichen Komplettumzug des Europäischen Parlaments an unseren einzigen, wirklichen «single seat»: Straßburg! Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasao sam ZA prijedlog kalendara sjednica Parlamenta za 2017. godinu jer smatram da je prijedlog u skladu s potrebama i načinom rada Europskog parlamenta i njegovih zastupnika, odnosno službi i ostalih tijela. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – J'ai voté en faveur du calendrier des sessions pour l'année 2017. L'enjeu de la proposition était le maintien de Strasbourg comme siège du Parlement européen. L'idée de faire de Bruxelles le siège unique du Parlement européen plusieurs problèmes. D'une part, pourquoi faudrait-il que le siège soit à Bruxelles plutôt qu'à Strasbourg? On pourrait tout aussi bien plaider pour que le Parlement siège uniquement à Strasbourg où les groupes de pression sont moins présents. Le choix de Bruxelles comme siège unique contribuerait à centraliser davantage de l'Union européenne. Or la concentration des pouvoirs se fera nécessairement au détriment des États membres. Quant au surcoût, il est souvent fortement exagéré. Les députés étant en permanence en déplacement (retour dans leurs circonscriptions, missions diverses, etc.), les bénéfices attendues seraient finalement assez faibles. En outre, l'abandon de Strasbourg entraînerait un fort manque à gagner pour les habitants de Strasbourg et de nombreuses entreprises, sans compter les importants frais de déménagements et d'installation à Bruxelles. Le calendrier proposé maintient le siège du Parlement européen à Strasbourg, j'ai donc voté pour. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du calendrier des périodes de session plénière du Parlement européen pour l'année 2017. Ce calendrier est en accord avec les exigences des traités européens dans la mesure où les 12 sessions parlementaires à Strasbourg sont maintenues. Ce calendrier a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Der neue Kalender ist dem Arbeitspensum angemessen und schafft genügend Raum, sich mit den zu bearbeitenden Vorschlägen eingehend zu befassen. Ich stimme deshalb für den Kalender für 2017. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Abbiamo quest'oggi approvato il calendario delle sessioni plenarie per il 2017. L'aver già predisposto un calendario delle attività riconferma l'efficienza del massimo organo rappresentativo europeo, e ci consente di organizzare al meglio il nostro mandato parlamentare. Tuttavia, colgo l'occasione per puntualizzare che sono un convito sostenitore della campagna a favore del cosiddetto single seat, ossia una sede unica per questo Parlamento, a Bruxelles. Una sede unica comporterebbe minori costi di gestione, con un risparmio annuale di circa 180 milioni di euro, e una diminuzione delle emissioni di CO2 dovute al trasporto di persone e documenti. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – Dans son arrêt du 13 décembre 2012, la Cour a annulé le vote du 9 mars 2011 de ce Parlement concernant le calendrier des périodes de sessions de 2012 et 2013, lors d'une affaire portée devant la Cour par la République française et le Grand-Duché du Luxembourg. Selon l'arrêt de la Cour de justice, les «12 périodes de sessions plénières ordinaires» doivent être de durée équivalente. La Cour de justice a rappelé que seuls les États membres ont la compétence juridique de changer le siège des institutions. C'est donc à juste titre que le Président a jugé irrecevable l'amendement du groupe ECR visant à déstabiliser Strasbourg en tant que siège du Parlement européen. Javi López (S&D),
por escrito. – He votado a favor del calendario de los periodos parciales de sesiones del Parlamento para 2017. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Parlament donosi odluku o godišnjem rasporedu rada na temelju prijedloga Konferencije predsjednika. Podržala sam prijedlog Konferencije predsjednika za kalendar sjednica Europskog parlamenta za 2017. godinu u kojoj će se održati njih 17. Andrejs Mamikins (S&D),
rakstiski. – Pilnībā atbalstīju šo viennozīmīgi svarīgo un nepieciešamo priekšlikumu, jo mums – eirodeputātiem – jābūt saprotamam, kā mēs strādāsim pēc veseliem diviem gadiem. Tas ir it īpaši svarīgi, lai mēs varētu efektīvāk strādāt eiropiešu labā. Lai dzīvo Eiropas Savienība, lai dzīvo Eiropas Parlaments, lai dzīvo Martins Šulcs! Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Καταψηφίζω το χρονοδιάγραμμα των περιόδων συνόδων του Κοινοβουλίου για το 2017, διότι το εν λόγω χρονοδιάγραμμα, παρότι προωθεί με επάρκεια και πληρότητα τις νομοθετικές και λοιπές κοινοβουλευτικές δραστηριότητας του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου, εντούτοις λειτουργεί αποκλειστικά με βάση τις θρησκευτικές αργίες της Καθολικής Εκκλησίας και δεν λαμβάνει υπόψη τις θρησκευτικές αργίες των Ορθόδοξων Εκκλησιών, όπως καθορίζονται ειδικότερα από το Οικουμενικό Πατριαρχείο Κωνσταντινουπόλεως, παρότι σημαντικός αριθμός βουλευτών αλλά και υπαλλήλων του ΕΚ είναι χριστιανοί ορθόδοξοι και, ως εκ τούτου, υφίστανται διακρίσεις εν προκειμένω κατά την ενάσκηση των θρησκευτικών τους πεποιθήσεων, ιδίως σε σχέση με την εορτή του Πάσχα. David Martin (S&D),
in writing. – I regret that once more the calendar foresees Parliament being in Strasbourg for 12 weeks. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – La détermination du calendrier de ses sessions est l'une des attributions du Parlement. Fait exceptionnel, dans le calendrier proposé pour 2017 les commémorations nationales importantes sont respectées. Il ne propose de sessions, ni le 8 mai, jour de la capitulation des armées nazies, ni le 14 juillet, commencement révolutionnaire de l'ère moderne, ni le 11 novembre jour de la défaite de l'impérialisme allemand. Je vote pour et j'encourage vivement cette nouvelle attitude respectueuse de l'histoire. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – L'enjeu de la proposition était le maintien de Strasbourg comme siège du Parlement européen. L'idée de faire de Bruxelles le siège unique du Parlement européen plusieurs problèmes. D'une part, pourquoi faudrait-il que le siège soit à Bruxelles plutôt qu'à Strasbourg? On pourrait tout aussi bien plaider pour que le Parlement siège uniquement à Strasbourg où les groupes de pression sont moins présents. Le choix de Bruxelles comme siège unique contribuerait à centraliser davantage de l'Union européenne. Or la concentration des pouvoirs se fera nécessairement au détriment des États membres. Quant au surcoût, il est souvent fortement exagéré. Les députés étant en permanence en déplacement (retour dans leurs circonscriptions, missions diverses, etc.), les bénéfices attendues seraient finalement assez faibles. En outre, l'abandon de Strasbourg entraînerait un fort manque à gagner pour les habitants de Strasbourg et de nombreuses entreprises, sans compter les importants frais de déménagements et d'installation à Bruxelles. Le calendrier proposé maintient le siège du Parlement européen à Strasbourg, J'ai voté pour. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Votei favoravelmente a presente proposta por considerar o calendário para 2017 apresentado, adequado às exigências legislativas. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I chose to support the proposed dates for part-sessions and finalise the days set for plenary duties next year. This is essential to help with the planning of Members' activities. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I am in agreement with the proposed Parliament calendar of part sessions in 2017 and that is why I have voted in favour. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – A 2017. évi ülésnaptár a megszokott, a Parlament által évről-évre jóváhagyott ülésezési rendet követi. A javaslatot elfogadtam. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce calendrier maintient la division entre sessions plénières et mini-sessions et donc le siège du Parlement européen à Strasbourg. J'ai donc voté pour ce texte. Nadine Morano (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de l'adoption du calendrier de travail du Parlement européen pour 2017. Il sera composé de douze séances plénières à Strasbourg et cinq à Bruxelles. Ce calendrier conforte le rôle prédominant du siège de Strasbourg, constamment défendu par la délégation PPE française dont je fais partie. En dehors des sessions plénières, les députés européens travaillent en commissions à Bruxelles. Ces commissions élaborent, amendent et adoptent des propositions législatives et des rapports d'initiative. Les députés y examinent les propositions de la Commission et du Conseil et rédigent des rapports qui seront soumis au vote en plénière. Des semaines dédiées aux activités parlementaires en circonscription sont également prévues au calendrier. Ces semaines dites «vertes» permettent aux députés de se rendre sur le terrain à l'écoute de leurs concitoyens, comme je le fais régulièrement dans la circonscription du Grand-Est. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I have voted for the new calendar of Parliament's part-sessions for 2017. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Podržavam prijedlog kalendara sjednica Parlamenta za 2017. godinu. Pravovremeno sastavljanje kalendara Europskog parlamenta je bitno zbog dobrog funkcioniranja Parlamenta. Veliki obujam posla i obaveze europskih zastupnika zahtijeva dobro planiranje te je bitno da kalendar sjednica i drugih povezanih aktivnosti bude kvalitetno određen. Ponekad se Europski parlament čini dalekim i apstraktnim za mnogobrojne građane Europe. Upravo aktivnosti zastupnika na terenu taj rad mogu učiniti transparentnijim i bližim biračima. Zastupnicima je zato nužno da dovoljno rano imaju predviđene rasporede održavanja sjednica odbora, političkih grupa i ostalih parlamentarnih aktivnosti kako bi mogli planirati aktivnosti u svojim izbornim jedinicama. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce calendrier maintient la division entre sessions plénières et mini-sessions et donc le siège du Parlement européen à Strasbourg. J'ai donc voté pour ce texte. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Podržavam prijedlog Kalendara sjednica za 2107. godinu budući da ispunjava sve protokolom predviđene uvjete. Jiří Pospíšil (PPE),
písemně. – Jsem realista, a proto jsem přesvědčen, že schválení pouze jednoho sídla Evropského parlamentu je za současného právního stavu velmi málo pravděpodobné. Na druhou stranu je třeba zvažovat návrhy na snížení nákladů na pravidelné stěhování Evropského parlamentu. I z tohoto důvodu bych se nebránil o předložených návrzích na změnu harmonogramu práce EP hlasovat na plenární schůzi. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Le Parlement européen a adopté le nouveau calendrier des périodes de sessions pour l'exercice 2017. Ce calendrier s'inscrit dans la continuité des calendriers précédents et prend en compte les exigences du travail des parlementaires. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – He votado a favor de la adopción del calendario del Parlamento Europeo para 2017, conforme a la propuesta elaborada por los grupos políticos y los órganos de la Cámara. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce calendrier 2017 proposé par la Conférence des présidents, qui fixe les périodes et les lieux des différentes sessions. La définition de ce calendrier permettra de travailler de façon efficace en alternant les semaines de commissions parlementaires, de réunions de groupe et de sessions plénières. Siôn Simon (S&D),
in writing. – We need to have an organised Parliamentary calendar, and the way that this has been presented allows me to carry out my parliamentary tasks and duties, while giving me sufficient time to stay in touch with the West Midlands. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Τηρείται ο κανονισμός. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I voted in favour of Parliament's calendar of part-sessions for 2017 which organises the work of the European Parliament for 2017 Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Nisam podržala kalendar sjednica za 2017. godinu koji je predložila Konferencija predsjedništva jer se njime i dalje predlaže održavanje sjednica u trajanju od četiri dana u Strasbourgu. Naime, 12 puta godišnje djelatnici Europskog parlamenta putuju u Strasbourg samo zbog plenarnih sjednica, koje bi se jednostavno mogle održavati u Bruxellesu, gdje postoje svi uvjeti za to. Budući da od samog ulaska u Europski parlament podržavam inicijativu Single seat, i u ovom izvješću podržala sam amandman kojim zastupam stav o potrebi ukidanja prakse plenarnih zasjedanja u Strasbourgu, koji ističe da velika većina zastupnika također podržava navedenu inicijativu. S obzirom na ogromne troškove prijevoza i boravka u Strasbourgu te štetan utjecaj na okoliš, smatram da su to realni zahtjevi kojima bi se mogli uvelike smanjiti troškovi rada ove institucije. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Razpored delnih zasedanj Parlamenta za leto 2017 sem podprla, saj gre za tehnično poročilo, ki bo omogočilo nemoteno delovanje našega dela in dela celotnega Evropskega parlamenta. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – Le calendrier maintient la division entre les sessions plénières et les mini-sessions ce qui assure donc le maintien du Parlement de Strasbourg. J'ai donc voté pour. István Ujhelyi (S&D),
írásban. – A szokásos rendben előkészített 2017-es év ülésnaptárát elfogadtam. Az eljárás követi az elmúlt évek gyakorlatát. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of the 2017 calendar of EP part-sessions to be held in Brussels and Strasbourg. It is just a formal procedure to adopt the dates on which the part-sessions will be held and I did not have any objections against the suggested dates. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – Sobre o calendário nada temos a observar, uma vez que o mesmo decorre dos Tratados e da necessidade de dar sequência a todo o processo formal que lhe está associado. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Dem Sitzungskalender stimmte ich zu. Meine ECR-Fraktion reichte einen Änderungsantrag ein, um die Sitzungswoche in Straßburg auf drei Tage zu beschränken. Das EP ist zu zwölf monatlichen Plenarsitzungen in Straßburg verpflichtet. Deren Dauer ist jedoch nirgendwo vorgegeben. Seit Legislaturperioden wird hingenommen, dass das Plenum erst am späten Montagnachmittag beginnt und am Donnerstagmittag endet. Parlamentspräsident Martin Schulz beschied dennoch ohne Begründung, über unseren ECR-Änderungsantrag auf Verkürzung der Aufenthaltsdauer nicht abstimmen zu lassen. Einzig der EU-Vertrag zwingt uns noch, den teuren Reisezirkus aufrechtzuerhalten. Die EU fördert institutionell den Leerstand von 200.000 qm Bürofläche in mehreren Gebäuden an 300 Tagen für Zusatzkosten von 180 Mio. Euro jährlich. Deswegen schlug ich als erstes Mitglied überhaupt vor, dass wir das EP in Straßburg vorübergehend zu einer Aufnahmestelle für Migranten und Flüchtlinge im deutsch-französischen Grenzgebiet machen. Kommissions-Vizepräsident Frans Timmermans sagte: «I want to thank this Parliament for its leadership in this issue». Dann bitte, nehmen wir das ernst! Anstatt Privatpersonen enteignen zu wollen, sollten wir das leerstehende EU-Parlament in Straßburg als Aufnahmestelle für Flüchtlinge nutzen. Über dem Plenarsaal sind mindestens 750 Einzelzimmer frei, denn jedes Abgeordnetenbüro hat ein eigenes Bett und eine eigene Dusche/Toilette. Und in Brüssel besteht bereits eine voll funktionsfähige Parlamentsstruktur. 11.2.   Πρωτόκολλο της ευρωμεσογειακής συμφωνίας σύνδεσης σχετικά με τις γενικές αρχές για τη συμμετοχή της Τυνησίας στα προγράμματα της Ένωσης (A8-0254/2015 - Pier Antonio Panzeri) Pisemne wyjaśnienia dotyczące głosowania William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – We voted against the provision of parliament's consent to this protocol because, on a broader point, we do not support the use of member-state taxpayers' money, through the European Neighbourhood Policy, being used to support an EU foreign policy in the region and we are against the waste of British taxpayers' money through projects administered by the EU overseas. As a secondary point, the full financial implications of this decision to the United Kingdom, in terms of our overall net contribution to the European Union budgets and the money available within the UK via these programmes are unknown. We will therefore not provide blanket support for Tunisia's access to EU funding programmes when the full financial implications are not fully worked out. Isabella Adinolfi (EFDD),
per iscritto. – La Tunisia sta attraversando una fase di transizione politica ed economica. Lo sviluppo economico e sociale gioca un ruolo centrale nella stabilità della giovane democrazia che si affaccia alle porte dell'Europa. In questo contesto si inserisce il forte interesse dimostrato dal paese a cooperare con l'Unione europea, suo principale partner. Infatti il protocollo addizionale all'accordo euromediterraneo siglato con i paesi del vicinato stabilisce le modalità tecniche e finanziarie della partecipazione della Tunisia a determinati programmi dell'UE. L'impegno di cooperazione assunto riguarda in particolare il settore dell'istruzione, dell'educazione, della gioventù e della formazione universitaria. Ho espresso il mio voto a favore perché l'accordo con l'Unione europea stimoli una crescita economica inclusiva del paese nord-africano, sia a livello nazionale che internazionale, e perché l'investimento concreto dell'UE possa promuovere le risorse del paese, culla della Primavera araba. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – La Unión Europea y Túnez concluyeron en 1998, durante el régimen de Ben Ali, un acuerdo de asociación que, si bien incorpora elementos para el diálogo político y la cooperación, se basa principalmente en la voluntad de liberalizar los intercambios comerciales en el espacio euromediterráneo mediante la conclusión de acuerdos de libre comercio. Este tipo de acuerdos son precisamente una de las causas de la deuda odiosa e ilegítima contraída por el Estado de Túnez y cuya carga asume injustamente el pueblo tunecino. Por lo tanto, no he podido votar a favor de este Protocolo del Acuerdo euromediterráneo sobre los principios generales de participación de Túnez en los programas de la Unión puesto que preconiza una profundización de esta lógica liberalizadora e incluso va más allá, puesto que el ponente, el socialista italiano Panzeri, considera que Túnez, recién convertido en aliado estratégico de la OTAN, debe participar en la política común de seguridad y defensa (PCSD) de la Unión Europea. Louis Aliot (ENF),
par écrit. – Je me suis prononcé contre ce rapport visant à établir un accord entre l'Union européenne et la République tunisienne au sujet d'une assistance économique et financière de la Tunisie et de sa participation au programme de l'Union. L'encadrement plus intensif de la migration de la Tunisie devrait être en effet la priorité suprême de l'Union qui, il faut le rappeler, est avec les États-Unis responsable de l'arrivée au pouvoir des islamistes à travers le soutient à des groupes prétendument démocrates. Pour que de tels accords économiques puissent naître entre l'UE et la Tunisie, des conditions sont nécessaires comme la lutte intensive contre les flux migratoires ou, envers la France, le respect des engagements tunisiens à développer l'apprentissage du français. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I abstained on this report, which was a consent vote on a Council decision on a protocol to the Euro-Med agreement to allow Tunisia to access EU programmes through a Framework Agreement. The Tunisian Government that was elected last year is in favour of pluralist democracy and the new constitution is generally liberal, inclusive, pro-gender equality and pluralist, and includes protections for all religions and minorities. The Agreement will not be with a particular government but with the Republic of Tunisia I did not vote against giving consent as I did not wish to block the Tunisian Government from accessing EU civilian programmes that it could find very useful in transitioning to democracy after decades of dictatorship. Programmes named in the justification include cooperation in education, universities, research and Erasmus. However, one of the programmes Tunisia would be authorised to join is the EU's Common Security and Defence Policy. EU and US military policy in the Middle East and North Africa has resulted in disastrous consequences and the further expansion of this policy is something I oppose, which is why I did not vote in favour of the report. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Ce protocole demande au Conseil d'approuver entre l'Union européenne et la Tunisie un accord-cadre. Ce document prévoit la définition de règles financières et techniques qui donneraient à la Tunisie la possibilité de participer à des programmes de l'UE. À travers cet accord, la Tunisie serait en mesure de bénéficier d'une assistance technique et financière de la part de l'Union. Il est vrai que ce pays connaît actuellement des difficultés politiques et économiques. Mais l'Union européenne fait preuve d'hypocrisie. En effet, elle est par son ingérence, avec les États-Unis, en partie responsable de cette situation. En outre, au lieu de se préoccuper de l'économie tunisienne, l'UE ferait mieux de balayer devant sa porte et aider ses voisins qui partagent une histoire et une civilisation communes. La Serbie par exemple. Et si l'Union européenne tient absolument à avoir des liens avec la Tunisie, il serait plus intelligent qu'elle travaille avec les autorités tunisiennes sur les questions relatives à la sécurité et à l'immigration. Tout partenariat entre ce pays et les États membres devrait être ainsi conditionné par des obligations de résultats dans ce domaine. C'est pourquoi j'ai voté contre ce texte. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I do not believe that Tunisia should be allowed to participate in taxpayer-funded programmes, and therefore I voted against. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette délibération car dans le cadre de la politique européenne de voisinage, cette décision constitue l'une des nombreuses mesures destinées à promouvoir la réforme, la modernisation et la transition démocratique de la Tunisie. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą. Pastaraisiais metais Tuniso ekonomikos padėtis gerokai pablogėjo ir šalies viduje, ir tarptautiniu mastu, ypač prekybos su Europa, kuri ir toliau yra svarbiausia Tuniso partnerė, srityje. Pritariu, kad Tuniso klausimas yra labai svarbus ir kad ES turėtų prisiimti konkrečius ekonominius ir investicijų įsipareigojimus siekiant paremti šalies trapų perėjimą prie demokratijos. Pritariu išdėstytiems siūlymams, kad ES turėtų labiau bendradarbiauti universitetinio išsilavinimo, bendrojo išsilavinimo, mokymo ir jaunimo srityse, naudojantis tokiomis programomis kaip «Erasmus+». Tunisui taip pat turėtų būti suteikta galimybė prisijungti prie Europos bendros saugumo ir gynybos politikos (BSGP) misijų ir veiklos. Gerard Batten (EFDD),
in writing. – We voted against the provision of Parliament's consent to this protocol because, on a broader point, we do not support the use of Member-State taxpayers' money, through the European Neighbourhood Policy, being used to support an EU foreign policy in the region, and we are against the waste of British taxpayers' money through projects administered by the EU overseas. As a secondary point the full financial implications of this decision to the United Kingdom, in terms of our overall net contribution to the European Union budgets and the money available within the UK via these programmes, are unknown. We will therefore not provide blanket support for Tunisia's access to EU funding programmes when the full financial implications are not fully worked out. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – J'estime que l'UE devrait se concentrer en priorité sur les questions sécuritaires et migratoires dans ses rapports avec la Tunisie. Voilà pourquoi je n'ai pas soutenu ce rapport qui souffre d'une perspective biaisée et d'une mauvaise hiérarchie des problèmes. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – Afin de soutenir le processus de transition démocratique en Tunisie, il convient de l'aider à renforcer son économie. C'est dans cet esprit qu'il convient d'envisager, via ce protocole que j'ai approuvé, la participation de la Tunisie aux programmes de l'Union. La contribution financière de la Tunisie devrait notamment être maintenue à un niveau aussi bas que possible. L'Union doit aussi renforcer la coopération dans les domaines de l'enseignement supérieur, de l'enseignement général, de la formation et de la jeunesse, par l'intermédiaire de programmes tels qu'Erasmus+ et autres programmes destinés à favoriser les contacts entre les personnes. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor del Protocolo del Acuerdo euromediterráneo sobre los principios generales de la participación de Túnez en programas de la Unión porque beneficiará a ambos países. La economía tunecina se ha deteriorado notablemente en los últimos años, tanto a nivel nacional como en el ámbito internacional, en particular en lo que se refiere a sus intercambios comerciales con Europa, que sigue siendo su principal socio. Es vital por lo tanto que Túnez se convierta en una prioridad para Europa y que esta asuma compromisos económicos y en materia de inversión concretos destinados a apoyar la frágil transición del país a la democracia, al mismo tiempo que tiene en cuenta que el éxito del experimento tunecino redunda en interés de toda la región y de la Unión. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Ce protocole à l'accord euro-méditerranéen sur les principes généraux de la participation de la Tunisie aux programmes de l'Union doit permettre l'ouverture progressive de certains programmes et agences de l'Union aux pays partenaires et notamment à ceux du Maghreb. On veut ainsi accompagner le pays en le réformant, le modernisant et assurant sa transition. Avant de s'engager dans ce partenariat financier et technique, l'UE devrait se pencher sur la situation migratoire et sécuritaire avec la Tunisie. De plus, par ce rapport, l'UE instaure une forme d'ingérence sur la démocratie tunisienne comme si l'expérience passée n'avait pas démontrée des limites de l'action de l'UE ou des États-Unis puisque on a remplacé un régime par l'arrivée au pouvoir d'islamistes. Pour cela, j'ai donc voté contre ce protocole. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Pur essendo una relazione dai contenuti condivisibili, in alcuni passaggi ravvedo alcune contraddizioni che mi rendono impossibile dare il mio pieno sostegno a questo testo, per questo mi sono espressa con un voto di astensione. Malin Björk (GUE/NGL),
in writing
. – I voted in favour, because I support Tunisia's wish to cooperate with the EU in the fields of research and education, and of SMEs, as these were the interests expressed by the Tunisian Government. However, my vote does not in any way represent a support for the participation of Tunisia in the missions and activities of the European Common Security and Defence Policy (CSDP). José Blanco López (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Recomendación mediante la cual se concede la aprobación a la celebración del Protocolo del Acuerdo euromediterráneo sobre la participación de Túnez en programas de la Unión. Considero que este Protocolo puede ayudar a consolidar la frágil transición del país a la democracia mediante el impulso del desarrollo económico y social del país. Para ello, considero del máximo interés las previsiones incluidas en este Protocolo de cara a reducir la contribución financiera de Túnez al máximo posible, en consonancia con los descuentos concedidos a otros países vecinos, como Ucrania. La UE también debe reforzar la cooperación en los ámbitos de la educación universitaria, la educación general, la formación y la juventud, a través de programas como Erasmus + y de otros programas destinados a desarrollar contactos entre las personas. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šios rekomendacijos pritarti Tarybos sprendimui dėl Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo, steigiančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tuniso Respublikos asociaciją. Tunisas – tai Artimųjų Rytų ir Šiaurės Afrikos (MENA) regiono valstybė, einanti demokratijos keliu ir keičianti politinę sistemą. Tuniso perėjimo prie demokratijos sėkmė priklauso nuo jo būsimo ekonominio ir socialinio vystymosi. Tunisas turi didelį ilgalaikio augimo potencialą. Laukiamų reformų įgyvendinimas, derinamas su turimu turtu, pavyzdžiui, Tuniso žmogiškaisiais ištekliais, ir atvira ekonomika išlaisvins šį potencialą ir tvariau bei įtraukiau paskatins šalies ekonomiką. Pastaraisiais metais Tuniso ekonomikos padėtis labai pablogėjo ir šalies viduje, ir tarptautiniu mastu, ypač prekybos su Europa, kuri ir toliau yra svarbiausia Tuniso partnerė, srityje. Atsižvelgiant į šias aplinkybes gyvybiškai svarbu, kad Tuniso klausimas taptų ES prioritetu ir ES prisiimtų konkrečius ekonominius ir investicijų įsipareigojimus siekiant paremti šalies trapų perėjimą prie demokratijos, kartu turėdama mintyje, kad Tuniso eksperimento sėkmė yra viso regiono ir ES interesas. Taigi, reikėtų žiūrėti į Tuniso dalyvavimą ES programose šiuo aspektu. Be to, ES turėtų labiau bendradarbiauti universitetinio išsilavinimo, bendrojo išsilavinimo, mokymo ir jaunimo srityse, naudojantis tokiomis programomis kaip «Erasmus+» ir kitomis, kuriomis siekiama plėtoti žmonių tarpusavio ryšius. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Tunizija je kot ena izmed držav Severne Afrike in na ta način praktično južna soseda Evropske unije zelo pomembna za prihodnje dogajanje v Sredozemlju. V luči migrantske krize, s katero smo se soočili, je zelo pomembno, da izboljšamo odnose in tem državam posvetimo precej več pozornosti. Ravno Tunizija pa je najuspešnejša v tem, da je prešla v neko normalno, lahko bi celo rekli demokratično stanje. S podpisom Evro-mediteranskega sporazuma bomo te že zdaj dobre odnose še izboljšali, čemur bi morali slediti tudi v odnosu drugih držav v Severni Afriki. Vsa moja podpora temu priporočilu. Simona Bonafè (S&D),
per iscritto. – Il sostegno alla Tunisia e alla fragile situazione politica che la caratterizza sono priorità non rinviabili. Questo paese, a differenza degli altri coinvolti nella Primavera araba, è l'unico ad aver avviato una transizione democratica che, seppur molto fragile, ha grandi potenzialità di sviluppo. Il Nobel per la Pace al National Dialogue Quartet tunisino assegnato in queste ore è un riconoscimento importantissimo degli sforzi compiuti per la stabilizzazione di un dialogo aperto e di una democrazia pluralistica nello Stato. Come abbiamo avuto tristemente modo di confermare con gli attentati al museo del Bardo e a Sousse, l'esperimento politico tunisino è però fortemente sofferto e osteggiato. In questo senso l'Europa ha l'occasione di giocare un ruolo chiave, non solo per lo sviluppo economico-democratico del paese, ma anche per la stabilità dell'area mediterranea nell'interesse della sicurezza europea. Ho dunque votato a favore della relazione Panzeri, nella quale si reclama una più intensa cooperazione UE-Tunisia, in particolare nei settori della formazione e dell'istruzione e nelle operazioni della politica europea di sicurezza e di difesa comune. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam ovaj postupak kojim se nastoji pomoći Tunisu u borbi s lošom gospodarskom situacijom. Tunis je mjesto na kojem se «rodilo» Arapsko proljeće i kao socijaldemokratkinji mi je izuzetno važno da se ovoj zemlji pomogne u borbi za demokraciju i demokratska načela, koja su još uvijek na krhkim nogama. Stoga smatram kako EU treba poduzeti konkretne ekonomske i investicijske mjere, kojima bi se podržala tranzicija Tunisa u zemlju demokracije. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I abstained on this report, which was a consent vote on a Council decision on a protocol to the Euro-Med agreement to allow Tunisia to access EU programmes through a Framework Agreement. The Tunisian Government that was elected last year is in favour of pluralist democracy and the new constitution is generally liberal, inclusive, pro-gender equality and pluralist, and includes protections for all religions and minorities. The Agreement will not be with a particular government but with the Republic of Tunisia I did not vote against giving consent as I did not wish to block the Tunisian Government from accessing EU civilian programmes that it could find very useful in transitioning to democracy after decades of dictatorship. Programmes named in the justification include cooperation in education, universities, research and Erasmus. However, one of the programmes Tunisia would be authorised to join is the EU's Common Security and Defence Policy. EU and US military policy in the Middle East and North Africa has resulted in disastrous consequences and the further expansion of this policy is something I oppose, which is why I did not vote in favour of the report. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché sono convinta che sia fondamentale che la Tunisia, culla della Primavera araba e paese in transizione democratica, debba essere sostenuta nel suo processo di transizione e trasformazione. La partecipazione della Tunisia ai programmi dell'Unione è essenziale per permettere al paese di trovare la stabilità necessaria per crescere economicamente e politicamente. Renata Briano (S&D),
per iscritto. – Tra dicembre 2010 e la primavera del 2011 si è sviluppato quel fenomeno di contestazioni sociali e rivolte nel Mediterraneo meridionale ed orientale che è noto giornalisticamente come «Primavera araba». L'unico paese in cui si è vista una conclusione democratica e stabile di quel percorso storico è la Tunisia, ovvero il paese in cui si sono originate le contestazioni prima di diffondersi al resto del mondo arabo. Oggi la Tunisia è un paese in cerca di un futuro, un futuro democratico e moderno, in cui la volontà del governo e della larga maggioranza della popolazione – che guardano con amicizia alla UE e all'Occidente e che vedono nella UE il primo partner economico e politico – è messa in difficoltà dalle azioni destabilizzanti delle milizie jihadiste che sfruttano le carenze infrastrutturali, le larghe sacche di povertà ancora esistenti e il basso tasso di alfabetizzazione delle aree rurali per portare avanti la campagna controrivoluzionaria e antioccidentale. È dovere dell'Unione aiutare il processo di modernizzazione e di democratizzazione della Tunisia, rafforzandone le infrastrutture pubbliche e il ruolo delle autorità civili, nella consapevolezza che quanto accadrà in Tunisia influenzerà fortemente la stabilità e la sicurezza economica e sociale dell'Unione europea nei prossimi anni. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Le rapporteur souhaite renforcer les liens économiques et politiques entre l'Union européenne, ses États membres et la Tunisie dans le but de soutenir la fragile transition démocratique du pays. Le protocole vise à définir les règles financières et techniques permettant à la Tunisie de participer à certains programmes de l'Union. Le cadre horizontal énonce les principes de la coopération économique, financière et technique et autorise la Tunisie à bénéficier d'une assistance technique de l'Union européenne. L'Union européenne, ses États membres et leurs alliés, en particulier les États-Unis portent une très lourde responsabilité concernant la déstabilisation de la Tunisie, la chute de Ben Ali et l'arrivée des Islamistes au gouvernement. Nous considérons que dans le domaine économique l'Union doit d'abord renforcer ses liens avec les pays périphériques comme la Serbie. En contrepartie de ces accords économiques, les instances européennes devraient exiger de la Tunisie, qu'elle contrôle les flux migratoires qui transitent sur son territoire. Enfin ces accords devraient être conditionnés à des résultats probants en matière de lutte contre le terrorisme. C'est pourquoi j'ai voté contre ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – În ultimii ani, economia tunisiană s-a deteriorat semnificativ în ambele planuri, intern și extern, dar mai ales în ceea ce privește schimburile comerciale cu Europa, care rămâne principalul său partener. Însă, un prim pas al UE care să sprijine tranziția fragilă a țării spre democrație ar putea fi realizat punând accent pe aspectele economice și pe investiții care să sprijine tranziția fragilă a țării spre democrație. În acest context, trebuie să se țină seama de faptul că Tunisia este locul de naștere al Primăverii arabe, fiind singura țară din regiunea țărilor din Orientul Mijlociu și Africa de Nord (MENA) care a supraviețuit acestui eveniment social și politic, iar succesul tranziției către democrație depinde de dezvoltarea socială și economică în viitor. Am votat în favoarea proiectul de decizie a Consiliului privind încheierea Protocolului la Acordul euro-mediteranean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, deoarece Tunisia are un potențial de creștere pe termen lung și, împreună cu UE, ar trebui să se preconizeze resursele existente, precum cele umane și economia deschisă, în așa fel încât să se contribuie la stimularea economiei tunisiene într-o manieră mai sustenabilă și mai inclusivă. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto contrario. Il testo non è sufficientemente forte per cambiare la situazione in Tunisia. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore di questo testo, che si prefigge l'obiettivo di stabilire norme finanziarie e tecniche per consentire alla Repubblica tunisina di partecipare ad alcuni importanti programmi dell'Unione europea. Tra i vari paesi della regione nordafricana, la Tunisia è contraddistinta da un forte potenziale di crescita a lungo termine. Infatti, grazie all'attuazione di una serie di riforme, essa ha intrapreso la giusta direzione verso lo sviluppo di un'economia sempre più aperta, sostenibile e inclusiva. Purtroppo, negli ultimi anni il paese ha dovuto subire un notevole deterioramento del sistema economico nel suo complesso, specialmente in termini di scambi con l'Europa, che rimane il suo partner principale. È quindi basilare porre la questione tunisina tra le priorità dell'Unione europea, attraverso la predisposizione di impegni economici e investimenti concreti, in modo da sostenere efficacemente la fragile transizione del paese verso la democrazia. Il protocollo costituisce misure di cooperazione che consentono alla Tunisia di accedere all'assistenza, soprattutto finanziaria, prestata dall'UE mediante i suoi programmi e pertanto ho deciso di votare a favore del testo. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I abstained on this report, which was a consent vote on a Council decision on a protocol to the Euro-Med agreement to allow Tunisia to access EU programmes through a Framework Agreement. The Tunisian Government that was elected last year is in favour of pluralist democracy and the new constitution is generally liberal, inclusive, pro-gender equality and pluralist, and includes protections for all religions and minorities. The Agreement will not be with a particular government but with the Republic of Tunisia I did not vote against giving consent as I did not wish to block the Tunisian Government from accessing EU civilian programmes that it could find very useful in transitioning to democracy after decades of dictatorship. Programmes named in the justification include cooperation in education, universities, research and Erasmus. However, one of the programmes Tunisia would be authorised to join is the EU's Common Security and Defence Policy. EU and US military policy in the Middle East and North Africa has resulted in disastrous consequences and the further expansion of this policy is something I oppose, which is why I did not vote in favour of the report. James Carver (EFDD),
in writing. – I voted against the provision of parliament's consent to this protocol because, on a broader point, UKIP does not support the use of member-state taxpayers' money, through the European Neighbourhood Policy, being used to support an EU foreign policy in the region and we are against the waste of British taxpayers' money through projects administered by the EU overseas. As a secondary point, the full financial implications of this decision to the United Kingdom, in terms of our overall net contribution to the European Union budgets and the money available within the UK via these programmes are unknown. UKIP will therefore not provide blanket support for Tunisia's access to EU funding programmes when the full financial implications are not fully worked out. David Casa (PPE),
in writing. – I agreed to give consent as I believe that we need to provide all the support necessary for Tunisia in its transition to democracy, particularly through economic and social benefits. This can help boost their economy and their growth potential. Since Europe is one of their main trading partners it is important that this is an EU priority. With this partnership we can also help improve their education and training programmes. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Si tratta del voto su un protocollo da allegare all'accordo euro-mediterraneo per permettere alla Tunisia di partecipare ai programmi dell'UE. La Tunisia ha espresso nel dicembre 2013 l'interesse vivo a partecipare a questo accordo quadro sui principi generali, che contiene diverse clausole standard che vengono applicate a ogni partecipante. Il protocollo stabilisce le diverse regole finanziarie e tecniche della sua partecipazione a certi programmi dell'UE. Da specificare che i paesi terzi possono partecipare solo a determinati programmi e qualora la base legale del programma lo permetta. La Tunisia dovrà contribuire finanziariamente, come tutti gli altri paesi, ai programmi ai quali dovesse partecipare. Nella pratica si tratta per lo più di programmi nei campi della collaborazione universitaria, programmi per la gioventù e l'istruzione (Erasmus +...) oltre a diversi altri programmi per favorire i contatti tra le società civili. Considerando che la Tunisia è una giovane democrazia, una delle poche emerse dalla Primavera araba, l'Unione europea dovrebbe sostenere questa nascente democrazia. Il voto indicato è positivo in quanto questo protocollo dà questa possibilità alla Tunisia, che comunque dovrà pagare la propria quota, come tutti gli altri paesi, per avere la possibilità di accedere ai programmi. Ho perciò votato a favore. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce rapport car, pour moi, l'Union européenne devrait se concentrer en priorité sur le domaine sécuritaire et migratoire dans ses rapports avec la Tunisie et non sur «l'économie et les investissements, afin de soutenir la fragile transition démocratique du pays». Cette transition, orchestrée par l'UE et les États-Unis, a par ailleurs mené à l'arrivée au pouvoir des islamistes et s'est traduite par une forte perte de stabilité intérieure. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Αυτό το Πρωτόκολλο αφορά την Ευρωμεσογειακή συμφωνία σύνδεσης μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός και της Δημοκρατίας της Τυνησίας, αφετέρου, για συμφωνία πλαίσιο μεταξύ της Ευρωπαϊκής Ένωσης και της Δημοκρατίας της Τυνησίας, σχετικά με τις γενικές αρχές που διέπουν τη συμμετοχή της Δημοκρατίας της Τυνησίας στα προγράμματα της Ένωσης. Τα τελευταία χρόνια ,η οικονομία της Τυνησίας έχει επιδεινωθεί σημαντικά, τόσο στο εσωτερικό όσο και στη διεθνή σκηνή, ιδίως όσο αφορά το εμπόριο με την Ευρώπη ,η οποία παραμένει και ο κύριος εταίρος της. Υπό το πρίσμα αυτό είναι πολύ σημαντικό το τυνησιακό θέμα να αναδειχθεί σε προτεραιότητα της ΕΕ, με την ΕΕ να αναλαμβάνει συγκεκριμένες δεσμεύσεις σε οικονομικό και επενδυτικό επίπεδο που να αποσκοπούν στη στήριξη της οικονομίας της Τυνησίας. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore del protocollo all'accordo euromediterraneo sui principi generali della partecipazione della Tunisia ai programmi dell'Unione. Negli ultimi anni, l'economia della Tunisia si è notevolmente deteriorata, sia a livello nazionale sia a livello internazionale, specialmente in termini di scambi con l'Europa, che rimane il suo partner principale e il paese è stato oggetto di sanguinosi attentati di matrice fondamentalista. Al fine di sostenere la Tunisia, l'Unione europea si impegna a sostenerne l'economia e a investire nel paese. A tale scopo, l'UE intensificherà la cooperazione nei settori dell'istruzione universitaria, dell'istruzione generale, della formazione e della gioventù, attraverso programmi come Erasmus+. La Tunisia dovrebbe avere anche la possibilità di prendere parte alle missioni e alle attività della politica europea di sicurezza e di difesa comune (PSDC). Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta poiché ritengo che sia legittimo, visto l'interesse che la Tunisia ha mostrato nel partecipare alla vasta gamma di programmi aperti ai paesi partner, cercare di migliorare la condizione economica del paese. Inoltre la Tunisia ha un forte potenziale di crescita a lungo termine: l'attuazione delle riforme previste, combinate con le risorse esistenti, come le risorse umane e un'economia aperta, consente di liberare tale potenziale, promuovendo così l'economia del paese in modo sostenibile, nonostante la sua economia si sia notevolmente deteriorata, sia a livello nazionale sia a livello internazionale, specialmente in termini di scambi con l'Europa, che rimane il suo partner principale. Infine concordo pienamente sul fatto che la questione tunisina diventi una priorità dell'UE e che l'Unione si assuma impegni economici, anche attraverso investimenti, che portino ad un governo democratico. La Tunisia dovrebbe, inoltre, avere anche l'opportunità di prendere parte alle missioni e alle attività della politica europea di sicurezza e di difesa comune. David Coburn (EFDD),
in writing. – We voted against the provision of Parliament's consent to this protocol because, on a broader point, we do not support the use of Member-State taxpayers' money, through the European Neighbourhood Policy, being used to support an EU foreign policy in the region, and we are against the waste of British taxpayers' money through projects administered by the EU overseas. As a secondary point the full financial implications of this decision to the United Kingdom, in terms of our overall net contribution to the European Union budgets and the money available within the UK via these programmes, are unknown. We will therefore not provide blanket support for Tunisia's access to EU funding programmes when the full financial implications are not fully worked out. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – Apoio o Relatório Panzeri que vem aprovar a celebração de um Protocolo ao Acordo Euro-Mediterrânico entre a UE e a Tunísia cujo objetivo é estabelecer as regras financeiras e técnicas que permitam à Tunísia participar em determinados programas da União. O quadro horizontal estabelecido pelo Protocolo constitui um dispositivo de cooperação económica, financeira e técnica que permite o acesso à assistência, em especial financeira, a prestar pela União no âmbito dos programas da União. Após a Primavera árabe e tendo em conta a adoção consensual de uma nova Constituição, em janeiro de 2014, prevê-se que as relações com a UE evoluam de forma positiva, sendo este Acordo vital para contribuir para a transição deste país para a democracia intensificando-se a cooperação. Deste modo a Tunísia fica autorizada a participar em todos os programas atuais e futuros da União abertos à participação da Tunísia, em conformidade com as disposições aplicáveis relativas à adoção desses mesmos programas. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – La partecipazione della Tunisia ai programmi dell'UE è un'opportunità fondamentale che si inserisce nel quadro della politica di vicinato dell'Europa allo scopo di contribuire alla modernizzazione e alla transizione del paese verso la democrazia. Quindi credo che sia importante per l'Europa assumere impegni economici e investimenti concreti nel territorio tunisino. La raccomandazione esplicita la necessità per l'Unione europea di cooperare con la Repubblica tunisina, che costituisce una fonte di un forte potenziale di crescita a lungo termine qualora le riforme previste vengano attuate. Pertanto è necessario assistere il paese con strumenti economici, tecnici e finanziari, in modo da consentire alla Tunisia la partecipazione ai programmi europei che le consentirebbero di avviare il pieno sviluppo delle sue potenzialità. Ho espresso il mio voto a favore della raccomandazione perché credo che sia nell'interesse di entrambe le parti stipulare un accordo che preveda la cooperazione tra Tunisia e Unione europea in molteplici settori, tra cui l'economia, l'istruzione, la formazione e le attività della politica europea di sicurezza e difesa comune. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – EU foreign policy is strengthened by creating relationships with third countries. The recommendation for a Protocol to the Euromed Agreement will promote reform, modernisation and transition in the country as well as benefit the EU neighbourhood policy. Thus I voted in favour. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – La Unión Europea y Túnez concluyeron en 1998, durante el régimen de Ben Ali, un acuerdo de asociación que, si bien incorpora elementos para el diálogo político y la cooperación, se basa principalmente en la voluntad de liberalizar los intercambios comerciales en el espacio euromediterráneo mediante la conclusión de acuerdos de libre comercio. Este tipo de acuerdos son precisamente una de las causas de la deuda odiosa e ilegítima contraída por el Estado de Túnez y cuya carga asume injustamente el pueblo tunecino. Por lo tanto, no he podido votar a favor de este Protocolo del Acuerdo euromediterráneo sobre los principios generales de participación de Túnez en los programas de la Unión puesto que preconiza una profundización de esta lógica liberalizadora e incluso va más allá, puesto que el ponente, el socialista italiano Panzeri, considera que Túnez, recién convertido en aliado estratégico de la OTAN, debe participar en la política común de seguridad y defensa (PCSD) de la Unión Europea. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of giving consent to the conclusion of the Protocol since this provides the right tools for the EU to make concrete economic and investment commitments aimed at supporting the country's transition to democracy. At the moment the Tunisian economy has deteriorated both domestically and in the international sphere. It is very important that Tunisia is given support and it is also important for the Tunisian issue to become an EU priority. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – În contextul în care Tunisia are un mare potențial de creștere pe termen lung, cred că este esențial ca problema tunisiană să devină o prioritate a UE, iar UE să se angajeze concret în planul economic și al unor investiții care să sprijine tranziția fragilă a acestei țări spre democrație, succesul experimentului tunisian fiind în interesul întregii regiuni, dar și al Uniunii. Nicola Danti (S&D),
per iscritto. – A vent'anni dalla firma dell'accordo di associazione tra l'Unione europea e la Tunisia, che ha fortemente contribuito al rafforzamento delle relazioni politiche, commerciali, economiche, sociali e culturali tra la Tunisia e l'Unione europea, la raccomandazione del Parlamento, sulla quale ho espresso voto favorevole, evidenzia l'interesse dell'UE verso l'unico paese della regione del Nord Africa che, attraverso non poche difficoltà, sta affrontando la difficile transizione verso una piena democrazia. È essenziale, pertanto, che la partecipazione della Tunisia ai programmi dell'Unione sia incoraggiata e che l'UE intensifichi la cooperazione con Tunisi in settori quali l'istruzione generale e universitaria anche attraverso programmi come Erasmus +, nella consapevolezza che il successo dell'esperimento tunisino è nell'interesse di tutta la regione e della stessa Europa. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose la conclusion par le Conseil du protocole contenant un accord-cadre portant sur les principes généraux de la participation de la Tunisie aux programmes de l'Union. Dans le cadre de la politique européenne de voisinage, l'ouverture progressive de certains programmes et agences de l'Union européenne aux pays partenaires concernés par ladite politique constitue l'une des nombreuses mesures destinées à promouvoir la réforme, la modernisation et la transition dans les pays voisins de l'Union européenne. Ce protocole prévoit notamment une assistance financière à la Tunisie. Alors que le Printemps arabe a exprimé l'appel de la population pour plus de libertés et de démocratie, la Tunisie est aujourd'hui confrontée à l'influence de mouvements islamistes radicaux, qui aliment l'instabilité du pays et ralentissent la réalisation de son fort potentiel économique. Considérant que la Tunisie est un partenaire historique et géopolitique d'importance, j'estime que l'Union européen doit accompagner la Tunisie dans sa transition démocratique. Pour ces raisons, j'ai voté en faveur de ce rapport. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – Nos rapports avec les pays voisins de la méditerranée doivent aller vers toujours plus de coopération. J'ai donc soutenu ce texte sur la participation de la Tunisie aux programmes de l'Union européenne. Je considère qu'apporter notre assistance technique, financière et économique à la Tunisie est une mesure concrète et positive pour renforcer la coopération exemplaire qui existe avec ce pays. Dennis de Jong (GUE/NGL),
in writing. – I support Tunisia's wish to cooperate with the EU in the fields of research and education. However, I do not support the participation of Tunisia in the missions and activities of the European Common Security and Defence Policy (CSDP). As the latter is not explicitly excluded from the Council decision on the conclusion of the Protocol to the Euro-Mediterranean Agreement, I abstained. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto. – L'attuale transizione della Tunisia verso la democrazia rappresenta un passaggio tanto importante quanto delicato. L'attuazione delle riforme previste e lo sfruttamento delle risorse esistenti costituiscono due elementi chiave per la crescita della Tunisia, posto che mirano a promuovere l'economia del paese in un modo più sostenibile e inclusivo. Negli ultimi anni, tuttavia, l'economia tunisina si è notevolmente deteriorata e gli scambi con l'Europa, il suo partner principale, sono diminuiti considerevolmente. L'affermazione della democrazia dipenderà dall'eventuale sviluppo economico e sociale di tale paese. Per queste ragioni ritengo sia importante che l'Europa riconosca l'importanza della questione tunisina, impegnandosi economicamente con investimenti concreti volti a promuovere tale transizione. Il successo della stessa, infatti, è nell'interesse di tutta l'Unione. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – Le rapport de suivi sur la mise en œuvre de la politique européenne de voisinage en en Tunisie souligne que ce pays a enregistré de réels progrès dans le domaine de la recherche et de l'innovation. Ces progrès ont été possibles grâce à des réformes structurelles et des accords passés avec des organismes ou établissements de recherche internationalement reconnus. La Tunisie est aujourd'hui le pays le plus avancé des pays de notre voisinage méditerranéen. C'est à juste titre qu'elle participera désormais aux programmes de l'Union comme le programme de recherche européen Horizon 2020. Cela permettra de resserrer les liens entre l'Union et la Tunisie et servira au développement de son économie. Mireille D'Ornano (ENF),
par écrit. – Ce nouveau projet de décision du Conseil concerne l'aide que compte accorder l'Union européenne à la Tunisie, alors que l'Union a été l'un des principaux, sinon le seul acteur, de la déstabilisation du pays. Ce que l'Union européenne considère comme une période opportune au redressement du pays, n'est en réalité qu'une situation instable, du seul fait de l'interventionnisme de l'Union. Alors que la pauvreté en Union s'accroît et que les politiques supranationales confirment leur échec, l'Union préfère dépenser l'argent des contribuables pour d'obscurs programmes d'aide dont les effets sur le terrain sont difficilement évaluables. Il serait plus judicieux que l'Union européenne s'intéresse à la crise migratoire, à la poussée de l'islamisme et aux problèmes de sécurité qu'elle engendre. C'est pourquoi ce projet de décision me semble déconnecté des problèmes actuels des Français et des peuples d'Europe en général. J'ai donc voté contre ce rapport. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Подкрепих този технически доклад, защото Тунис бе първата страна, обгърната от «Арабската пролет», и три години по-късно тя остава пример за останалите държави със своя демократичен преход. Страната вече се радва на силни търговски връзки с ЕС, които ще бъдат допълнително засилени посредством Евро-средиземноморското споразумение. Този договор цели да премахне пречките пред търговията и инвестициите, за да се създаде зона за свободна търговия в региона. Почти всички страни в региона, с изключение на Сирия и Либия, са подписали подобни споразумения за асоцииране с ЕС. Чрез Евро-средиземноморското споразумение ЕС предоставя подкрепа на страните в тяхното икономическо развитие и демократичен преход. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Καταψηφίζουμε, είμαστε εναντίοι στις επεμβάσεις της Ευρωπαϊκής Ένωσης στα εσωτερικά τρίτων χωρών, τις θεωρούμε κατάλοιπο και αναβίωση της αποικιοκρατίας, ενώ αποδεδειγμένα δημιουργούν περισσότερα προβλήματα από όσα υποτίθεται θέλουν να λύσουν. Bill Etheridge (EFDD),
in writing
. – We voted against the provision of Parliament's consent to this protocol because, on a broader point, we do not support the use of Member-State taxpayers' money, through the European Neighbourhood Policy, being used to support an EU foreign policy in the region, and we are against the waste of British taxpayers' money through projects administered by the EU overseas. As a secondary point the full financial implications of this decision to the United Kingdom, in terms of our overall net contribution to the European Union budgets and the money available within the UK via these programmes, are unknown. We will therefore not provide blanket support for Tunisia's access to EU funding programmes when the full financial implications are not fully worked out. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre cette délibération parce qu'elle n'accorde pas d'importance à la lutte contre le terrorisme et les flux migratoires. João Ferreira (GUE/NGL),
por escrito. – Propõe-se a celebração de um Acordo entre a UE e a República da Tunísia. A justificação desta recomendação apresenta a Tunísia como o berço da primavera árabe e o único país MENA (do Médio Oriente e Norte de África) a sobreviver a essa «experiência social e política». Propõe-se orientar a relação Tunísia-UE para a facilitação do estabelecimento de compromissos económicos e de investimentos concretos, que reforcem a relação comercial e permitam «melhorias» da economia tunisina. Propõe-se o acesso da Tunísia a alguns programas da UE. Sugere-se o reforço da cooperação no ensino superior, educação e formação. Procura-se o alinhamento da Tunísia com as políticas da UE, nomeadamente a integração na Política Comum de Segurança e Defesa. O protocolo constitui um instrumento de cooperação económica, financeira e técnica, que permite o acesso a assistência financeira, integrado na Política Europeia de Vizinhança, abrindo as portas a programas da UE que promovam reformas, modernização e a transição para a Vizinhança da UE. Concordando com o estabelecimento de relações de cooperação com a Tunísia, em domínios diversos, tendo em vista a cooperação para o desenvolvimento e o benefício mútuo, o alinhamento deste protocolo com as políticas de segurança e vizinhança da UE, das quais discordamos, justifica que não votemos favoravelmente. Santiago Fisas Ayxelà (PPE),
por escrito. – He votado a favor de este Protocolo. Túnez es uno de los países árabes que está en camino de tener una verdadera democracia y, para los islamistas radicales, eso es un mal ejemplo, por lo que han hecho todo lo posible para que descarrile el proceso democrático y arruinar a la economía tunecina con los atentados de este verano. Para la UE, Túnez es un gran ejemplo, y tenemos la obligación moral de ayudar a este pequeño gran país a alcanzar sus metas económicas y democráticas. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I broadly agree with the conclusion of the proposal, albeit with concerns over increased private influence over public institutions. On balance, I voted in favour. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – Tunisko je jediná krajina, ktorá prežila tzv. Arabskú jar. Ak Európskej únii záleží na budúcnosti Tuniska, musí stanoviť konkrétne hospodárske a investičné záväzky a podporiť hospodárstvo Tuniska a jeho prechod k demokracii, pretože tento proces je veľmi zložitý, a ak bude chcieť krajina vykonávať potrebné reformy, bude na to potrebovať stabilných obchodných partnerov a veľké investície do regiónov a infraštruktúry. Európska únia musí uvažovať aj o zvýšenej podpore v oblastiach ako univerzitné vzdelávanie, všeobecné vzdelávanie, odborná príprava a mládež prostredníctvom programov ako Erasmus+. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto in modo contrario a questa relazione in quanto anche qui si vede l'ipocrisia dell'UE, che ha appoggiato e sostenuto le famose primavere arabe senza poi riconoscerne gli effetti negativi. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Καταψηφίζω το πρωτόκολλο της ευρωμεσογειακής συμφωνίας σύνδεσης σχετικά με τις γενικές αρχές για τη συμμετοχή της Τυνησίας στα προγράμματα της Ένωσης, διότι η οικονομική ανάπτυξη της Τυνησίας βασίστηκε στην αραβική άνοιξη, η οποία ήταν σχεδιασμένη από τους αμερικάνους για την αποσταθεροποίηση της περιοχής εις βάρος της Ευρώπης και με αποτελέσματα αρνητικά για τις χώρες κυρίως της Μεσογείου. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – The success of Tunisia's transition to democracy will depend on its future economic and social development. Tunisia has significant long-term growth potential. The implementation of the expected reforms, combined with existing assets such as its human resources and open economy, will unleash this potential, thereby boosting its economy in a more sustainable and inclusive manner. Over recent years, the Tunisian economy has deteriorated markedly, both domestically and in the international arena, especially in terms of its trade with Europe, which remains its main partner. In light of this, it is vital for the Tunisian issue to become an EU priority, with the EU making concrete economic and investment commitments aimed at supporting the country's fragile transition to democracy, while being mindful of the fact that the success of the Tunisian experiment is in the interests of the entire region and the EU. I therefore voted in favour of the report. Ildikó Gáll-Pelcz (PPE),
írásban. – Véleményem szerint Tunézia demokratikus átmenetének sikere a jövőbeli gazdasági és társadalmi fejlődés függvénye. Tagadhatatlan tény, hogy az ország jelentős hosszú távú növekedési potenciállal rendelkezik. A várt reformok végrehajtása, valamint a már meglévő előnyök – például az emberi erőforrás és a nyitott gazdaság – együttesen felszabadítják majd ezt a potenciált, fenntarthatóbb és inkluzívabb módon lendítve fel az ország gazdaságát. A tunéziai gazdaság az elmúlt években belföldi és nemzetközi szinten egyaránt jelentősen visszaesett, különösen a továbbra is a legfőbb partnernek minősülő Európával folytatott kereskedelem tekintetében. Ennek fényében rendkívül fontos, hogy Tunézia kérdése uniós prioritássá váljon, és hogy az Unió konkrét gazdasági és beruházási kötelezettségvállalásokat tegyen, melyek célja az ország törékeny demokratikus átmenetének támogatása, nem megfeledkezve arról, hogy a tunéziai kísérlet sikere az egész régió és az Unió érdeke is egyben. Tunézia uniós programokban való részvételét tehát ilyen megvilágításban kell szemügyre venni. Kiemelten üdvözlöm azon célt, mely szerint támogatni kell együttműködését az egyetemi oktatás, az általános oktatás, a képzés és az ifjúság tekintetében, például az Erasmus+ és a személyes kapcsolatok kialakítását célzó egyéb programok keretében. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor del Protocolo teniendo presente que Túnez se ha convertido en la esperanza del mundo árabe tras el éxito de los primeros pasos en su transición hacia la democracia. Para alcanzar este importantísimo objetivo, Túnez, que tiene un importante potencial de crecimiento a largo plazo, precisa de un desarrollo económico y social sostenido. Ante la situación de inestabilidad en Libia, es de vital importancia que Túnez se convierta en una prioridad de la UE y que nos comprometamos a apoyar el desarrollo económico y social del país. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute für das Protokoll zum Europa-Mittelmeer-Abkommen über die allgemeinen Grundsätze für die Teilnahme Tunesiens an den Programmen der Union gestimmt, da ich als AKP-Koordinator meiner Fraktion immer für eine Entwicklungszusammenarbeit auf diplomatischer Augenhöhe plädiere. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich habe für den Abschluss des Protokolls zum Europa-Mittelmeer-Abkommen über die allgemeinen Grundsätze für die Teilnahme Tunesiens an den Programmen der Union gestimmt. Dies ermöglicht Tunesien technische Unterstützung finanzieller Art. Hierdurch lässt sich die tunesische Wirtschaft nachhaltig und umfassend stimulieren und der Reform-, Modernisierungs- und Übergangsprozess in der Nachbarschaft der EU fördern. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report given that Tunisia today is confronted with a deteriorating economic crisis after the terrorist attacks at Bardo National Museum and Sousse. In this context it is vital to make concrete economic and investment commitments aimed at supporting the country's transition to democracy. I welcome the fact that this Protocol opens up the possibility of Tunisia taking part in EU programmes and encourages the EU to make concrete economic and investment commitments aimed at supporting the country's fragile transition to democracy, bearing in mind that the success of Tunisia is in the interests of the entire region and the EU. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
in writing. – This decision is a measure aiming at promoting the transition to democracy and at fostering growth in a more sustainable and inclusive manner in Tunisia in the framework of the European Neighbourhood policy. I therefore supported this report. Sylvie Goddyn (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce protocole à l'accord euro-méditerranéen entre l'Union européenne et la Tunisie. Ce protocole vise à définir les règles financières et techniques permettant à la Tunisie de participer à certains programmes de l'UE et de recevoir notamment une aide financière. Ces aides doivent être conditionnées à la mise en œuvre d'un véritable partenariat dans le domaine de la lutte contre le terrorisme islamiste et de la lutte contre l'immigration clandestine. En effet, la Tunisie est pour le moment un important pays de transit des immigrés clandestins. Je souhaite également que le partenariat avec la Tunisie soit également conditionné au respect par la Tunisie de ses engagements pris en tant que membre de l'Organisation de la Francophonie, s'agissant du soutien à l'enseignement du français en Tunisie. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del Protocolo del Acuerdo euromediterráneo sobre los principios generales de la participación de Túnez en programas de la Unión. El voto es un voto procedimental que permite, en caso de votar a favor como nosotros, incluir a Túnez en los programas de la Unión. La UE actualmente mantiene unas relaciones privilegiadas con este país en el marco del acuerdo euromediterráneo, que constituye uno de los eslabones de un proceso que deberá llevar a la creación de un verdadero espacio económico euromediterráneo. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – I voted in favour of the recommendation. This Protocol opens up the possibility to Tunisia to take part in EU programmes and encourages the EU to make concrete economic and investment commitments aimed at supporting the country's fragile transition to democracy, bearing in mind that the success of Tunisia is in the interests of the entire region and the EU. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report as the gradual opening up of certain EU programmes and agencies to ENP partner countries helps to promote reform, modernisation and transition in the neighbouring EU area. Tunisia has a significant potential for long-term economic growth. Making concrete economic and investment commitments aimed at supporting the country's fragile transition to democracy while at the same time being mindful of the success of the Tunisian experiment is in the interests of the entire region and the EU. Anja Hazekamp (GUE/NGL),
in writing. – I support Tunisia's wish to cooperate with the EU in the fields of research and education. However, I do not support the participation of Tunisia in the missions and activities of the European Common Security and Defence Policy (CSDP). As the latter is not expressly excluded from the Council decision on the conclusion of the Protocol to the Euro-Mediterranean Agreement, I abstained. Roger Helmer (EFDD),
in writing. – We voted against the provision of Parliament's consent to this protocol because, on a broader point, we do not support the use of Member-State taxpayers' money, through the European Neighbourhood Policy, being used to support an EU foreign policy in the region, and we are against the waste of British taxpayers' money through projects administered by the EU overseas. As a secondary point the full financial implications of this decision to the United Kingdom, in terms of our overall net contribution to the European Union budgets and the money available within the UK via these programmes, are unknown. We will therefore not provide blanket support for Tunisia's access to EU funding programmes when the full financial implications are not fully worked out. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del Protocolo del Acuerdo euromediterráneo sobre los principios generales de la participación de Túnez en programas de la Unión. El voto es un voto procedimental que permite, en caso de votar a favor como nosotros, incluir a Túnez en los programas de la Unión. La UE actualmente mantiene unas relaciones privilegiadas con este país en el marco del Acuerdo euromediterráneo, que constituye uno de los eslabones de un proceso que deberá llevar a la creación de un verdadero espacio económico euromediterráneo. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – Tunisia is confronted with an economic crisis after the terrorist attacks at Bardo National Museum and Sousse. We have to make concrete economic and investment commitments in order to support the country's transition to democracy. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan
. – Glasao sam ZA Nacrt zakonodavne rezolucije Europskog parlamenta o nacrtu odluke Vijeća o sklapanju Protokola uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Tunisa, s druge strane, o okvirnom sporazumu između Europske unije i Republike Tunisa o općim načelima sudjelovanja Republike Tunisa u programima Unije, s obzirom da se radi o zemlji u europskom susjedstvu koja je uspjela nastaviti s procesom razvoja demokratskog političkog i društvenog sustava nakon Arapskog proljeća. Tunis je zemlja koju treba podržati osobito uzevši u obzir sva zbivanja u okruženju. Potrebno je podržati demokratski sustav, ekonomiju Tunisa, poboljšati trgovinsku suradnju, te povećati financijsku pomoć kroz razne europske programe. Osobito je bitno podržati projekte u području jačanja ljudskih resursa, obrazovanja i područjima namijenjenim mladima. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Ce protocole demande au Conseil d'approuver un accord entre l'Union européenne et la Tunisie un accord-cadre. Ce document prévoit la définition de règles financières et techniques qui donneraient à la Tunisie la possibilité de participer à des programmes de l'UE. À travers cet accord, la Tunisie serait en mesure de bénéficier d'une assistance technique et financière de la part de l'Union. Il est vrai que la Tunisie est confrontée aujourd'hui à des difficultés politiques et économiques. Mais l'Union européenne fait preuve d'hypocrisie. En effet, elle est, avec les États-Unis, en partie responsable de cette situation par son ingérence. En outre, au lieu de se préoccuper de l'économie tunisienne, l'UE ferait mieux de balayer devant sa porte et aider ses voisins qui partagent une histoire et une civilisation communes. La Serbie par exemple. Si l'Union européenne tient absolument à avoir des liens avec la Tunisie, qu'elle commence par travailler sur les questions relatives à la sécurité et à l'immigration. Tout partenariat entre ce pays et les États membres devrait être conditionné par des obligations de résultats dans ce domaine. Pour ces raisons, j'ai voté contre ce texte. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la recommandation concernant le protocole à l'accord euro-méditerranéen et les principes de la participation de la Tunisie aux programmes de l'Union européenne. Par ce texte, le Parlement permettra à la Tunisie de prendre part aux programmes européens dans le cadre de l'accord euro-méditerranéen. La recommandation a été adoptée à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport qui recommande l'approfondissement des relations entre la Tunisie et l'Union européenne car ce pays est le seul des pays du Printemps arabe à opérer une transition réellement démocratique. Il convient donc de le soutenir et de lui favoriser l'accès aux programmes européens. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Ich stimme für diesen Vorschlag, da Tunesien einer der letzten Stabilitätsanker in Nordafrika ist und daher verstärkt eine Brücke zwischen der EU und dieser Region darstellen kann. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I voted in favour of the recommendation. This Protocol opens up the possibility to Tunisia to take part in EU programmes and encourages the EU to make concrete economic and investment commitments aimed at supporting the country's fragile transition to democracy, bearing in mind that the success of Tunisia is in the interests of the entire region and the EU. Kateřina Konečná (GUE/NGL),
písemně. – Protokol k Evropsko-středomořské dohodě o obecných zásadách účasti Tuniska na programech Unie považuji za vcelku zdařilý dokument a ráda jsem ho proto podpořila. Cílem protokolu je stanovit finanční a technická pravidla, která Tuniské republice umožní účastnit se některých programů Unie. Horizontální rámec zavedený protokolem je opatřením hospodářské, finanční a technické spolupráce, které umožňuje získat pomoc Unie, zejména finanční, v rámci těchto programů Unie. Po útoku, který byl spáchán na britské turisty, byla bohužel ohrožena vidina Tuniska jakožto významné cílové turistické destinace. Tunisko se stejně jako ostatní země regionu vypořádává s tzv. Islámským státem a jsem velmi ráda, že je snahou Evropské unie podporovat zemi ekonomicky tak, aby nesklouzla k žádnému extrému. Nemusíme souhlasit se vším, co tuniská vláda dělá, ale je zapotřebí podporovat stabilnější majáky v tak rozbouřeném regionu a neopakovat chyby z minulosti. Stelios Kouloglou (GUE/NGL),
in writing. – This report is on the ENP and in particular on Tunisia and its relations with the European Union. In 2007, ENP countries were allowed to participate gradually in European programmes. Tunisia expressed the wish to be involved in Horizon 2020 (the programme of research and development) and also in the programme COSME (which is on competitiveness and SMEs). The report seeks to permit Tunisia to join these programmes. Tunisia is the only ENP country from the Near and Middle East and North Africa where the democratic transition is still fragile. We should reinforce our relations with Tunisia. This report can achieve that and this is why I voted in favour. Béla Kovács (NI),
írásban
. – Tunézia az egyetlen olyan ország, ahol a demokráciaexport nem eredményezett véres konfliktust, eddig. Támogattam az állásfoglalást, hogy ez a továbbiakban is így maradhasson, hiszen a kereskedelem és turizmus felfutása stabilizálhatja a gazdaságot, ezzel áttételesen javítja az ország túlélőképességét, egyben a migrációs hajlandóságot is csökkenti, ami napjaink kulcskérdése. Constance Le Grip (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du projet de décision du Conseil relative à la conclusion du protocole à l'accord euro-méditerranéen établissant un accord entre l'Union européenne et la Tunisie sur les principes généraux de la participation de la Tunisie aux programmes de l'Union. La Tunisie est en effet le berceau du printemps arabe et se bat pour préserver les acquis sociaux et politiques issus de ce mouvement populaire. Les attaques terroristes et autres tentatives de déstabilisation de l'État sont là pour nous rappeler la fragilité de la transition démocratique dans ce pays. Il est donc nécessaire de le soutenir en engageant et soutenant des projets d'investissements dynamisants en faveur de l'économie tunisienne. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce rapport car il accorde, sans suffisamment de contreparties, un soutien économique de l'UE à la Tunisie. Or, il aurait dû conditionner celui-ci à des résultats plus probants de ce pays dans la lutte contre les flux migratoires qui transitent par son territoire. Javi López (S&D),
por escrito. – Es importante la aprovaciôn de este protocolo puesto que laUE debe asegurar el éxito de túnez. El protocolo establece el aumento de la cooperaciôn en educaciôn en general. Antonio López-Istúriz White (PPE),
por escrito. – No solamente la Primavera Árabe surgió en Túnez sino que, hoy por hoy, es el único país en el que esta ha cuajado. Sin embargo, para que esta sea un éxito es necesario garantizar una estabilidad económica y un desarrollo social en el futuro. El país norteafricano cuenta con un gran potencial de crecimiento a largo plazo gracias a su mano de obra y a una economía abierta, que, junto a las esperadas reformas, se espera afiance su potencial de una forma más sostenida e inclusiva. En los últimos años la economía tunecina se ha visto seriamente debilitada, especialmente en lo que se refiere al comercio con Europa, quien continúa siendo su principal socio. Por ello, Túnez debe convertirse en una prioridad para la Unión Europea, que se concrete en compromisos económicos y de inversión que refuercen al país árabe en su transición política hacia la democracia. Además, es claro que el éxito político en Túnez tendrá consecuencias positivas para Europa y su entorno geográfico. Por todos estos motivos y porque de la estabilidad de un país tan importante como lo es Túnez se pueden esperar grandes beneficios para todas las partes, he votado a favor de esta Recomendación. Petr Mach (EFDD),
písemně. – Tunisko bude muset platit příspěvky za to, aby se mohlo zapojit do neefektivního systému dotací a evropského přerozdělování. Toto přerozdělování škodí naší ekonomice a bude škodit i tuniské ekonomice. Hlasoval jsem proti tomuto návrhu. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Gospodarska i financijska kriza pogodila je sve zemlje svijeta pa tako i Tunis. Međutim, Tunis je ujedno i epicentar Arapskog proljeća, vala prosvjeda započetih u prosincu 2010., i jedina država koja je preživjela ovaj pokret. Podržala sam preporuku zastupnika Panzeria kojom se daje suglasnost potpisivanju Protokola uz Euro-mediteranski sporazum o općim načelima sudjelovanja Tunisa u programima Unije s ciljem podupiranja njihovih napora u provođenju reformi, tranzicije u demokratsko društvo te gospodarsku i financijsku stabilnost. Osim što Tunis treba financijsku pomoć Unije, potrebna je operativna pomoć za razvoj obrazovnog, sigurnosnog, zdravstvenog i ostalih sustava društva. Andrejs Mamikins (S&D),
rakstiski. – Tunisija ir viens no Eiropas Savienības aktīvākajiem partneriem Eiropas un Vidusjūras reģionā; sadarbība ar Tunisiju saņēma spēcīgu impulsu pēc Arābu pavasara sākuma dažus gadus atpakaļ. Un, kamēr sociālās, ekonomiskās, politiskās un citas pārmaiņas šajā valstī joprojām turpinās, mums jāatbalsta šis Eiropas kaimiņš tā ceļā uz dziļāku un efektīvāku demokrātijas un cilvēktiesību normu realizēšanu ikdienišķā dzīvē, nemaz nerunājot par tik svarīgu jebkuras valsts un sabiedrības pastāvēšanas aspektu kā ekonomiskā un sociālā attīstība. Ekonomiskas un sociālas reformas, zinātniska un kulturāla apmaiņa, efektīvāka robežu kontrole, investīciju piesaistīšana, regulāri starpvalstu un cilvēku kontakti ciešākas reģionālās integrācijas dēļ – šo un vairāku citu iemeslu dēļ es nobalsoju par šo svarīgo un nepieciešamo rezolūcijas projektu. Vladimír Maňka (S&D),
písomne. – Cieľom Európskej susedskej politiky(ESP) je podpora reforiem a modernizácie krajín v susedstve EÚ, čo umožňuje aj otváranie určitých programov pre tieto krajiny. V roku 2013 vyjadrilo Tunisko, pre ktoré je EÚ najväčším obchodným partnerom, záujem zúčastniť sa na programoch Únie. Protokol predstavuje rámcovú úpravu všeobecných zásad účasti Tuniska, ktoré sa uplatňujú v prípade všetkých partnerských krajín ESP. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της σύστασης σχετικά με το σχέδιο απόφασης του Συμβουλίου που αφορά τη σύναψη πρωτοκόλλου της ευρωμεσογειακής συμφωνίας σύνδεσης μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Δημοκρατίας της Τυνησίας, αφετέρου, για συμφωνία-πλαίσιο μεταξύ της Ευρωπαϊκής Ένωσης και της Δημοκρατίας της Τυνησίας σχετικά με τις γενικές αρχές που διέπουν τη συμμετοχή της Δημοκρατίας της Τυνησίας στα προγράμματα της Ένωσης, διότι είναι αρκετά σημαντικό η ΕΕ να αυξήσει τη συνεργασία της με την Τυνησία στον τομέα της πανεπιστημιακής εκπαίδευσης, της γενικής εκπαίδευσης, της κατάρτισης και της νεολαίας, μέσω προγραμμάτων όπως το Erasmus+. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce protocole. Ce texte prévoit des dispositions sur la participation de la Tunisie aux programmes européens, ce qui permettra à la Tunisie de bénéficier d'une assistance technique et financière de la part de l'UE. Ce texte est une tentative à peine voilée de rapprocher la Tunisie et l'UE, et de soutenir sa «démocratisation», tentative totalement infructueuse si l'on considère que le soutien apporté par l'UE et les États-Unis s'est soldé par l'arrivée au pouvoir des islamistes, et par une forte perte de stabilité intérieure. Toute discussion avec la Tunisie devrait être conditionnée à des résultats ou efforts probants de la Tunisie en matière de lutte contre les clandestins, contre le terrorisme et en faveur de la démocratie. David Martin (S&D),
in writing. – I voted for this report. Tunisia was the birthplace of the Arab Spring. Thus far, it is the only country in the MENA region to survive this social and political experiment. The success of Tunisia's transition to democracy will depend on its future economic and social development. Tunisia has significant long-term growth potential. The implementation of the expected reforms, combined with existing assets such as its human resources and open economy, will unleash this potential, thereby boosting its economy in a more sustainable and inclusive manner. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della raccomandazione sul protocollo all'accordo euromediterraneo sui principi generali della partecipazione della Tunisia ai programmi dell'Unione. L'accordo euromediterraneo, che istituisce un'associazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri, da una parte, e la Repubblica tunisina, dall'altra, è stato firmato il 17 luglio 1995 ed è entrato in vigore il 1o marzo 1998. È necessario che l'Unione europea ponga tra le sue priorità la questione tunisina. Intensificando le relazioni UE-Tunisia, si può raggiungere un livello elevato di integrazione economica e approfondire la cooperazione politica, conformemente agli obiettivi generali dell'accordo euromediterraneo. Bisogna agire per far sì che la Tunisia possa elaborare una politica sociale equa, modernizzare la struttura economica, facendo leva in particolare su attività innovative a elevato contenuto tecnologico, promuovere l'iniziativa privata e i partenariati pubblico-privato, intensificare la cooperazione nei settori dell'istruzione e dell'attività politica di sicurezza e difesa comune. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento, perché è importante nel quadro della politica europea di vicinato e perché ritengo che la transizione democratica in Tunisia sia uno snodo cruciale per lo sviluppo del Mediterraneo e, quindi, dell'Italia. Permette alla Tunisia di partecipare ai programmi europei, consentendo così una riforma e una modernizzazione del paese. In questo modo, l'Europa aiuta la Tunisia a svilupparsi. Il Mediterraneo ritorna così al centro delle strategie economiche e politiche europee. Emmanuel Maurel (S&D),
par écrit. – À travers le rapport Panzeri, le Parlement européen était appelé à se prononcer sur le projet d'intégration la Tunisie à certains programmes de l'Union européenne. Je suis convaincu qu'il existe une sorte d'impératif pour l'Union européenne que la Tunisie, à l'origine du printemps arabe, réussisse sa transition démocratique, en dépit des défis économiques et sécuritaires auxquels elle est confrontée. Il est à la fois dans l'intérêt de la région et dans celui de l'Union européenne que l'expérience tunisienne parvienne à porter ses fruits. Face au chômage galopant et au tarissement des échanges avec ses partenaires commerciaux européens, il est essentiel que l'Union européenne aide la Tunisie à réenclencher une véritable trajectoire de développement économique et social. À l'heure où plus de 40 % des jeunes tunisiens sont sans emploi, j'accueille favorablement la volonté de l'UE d'incorporer la Tunisie dans certains de ses programmes, notamment en matière d'enseignement supérieur, d'enseignement général, de formation et de jeunesse. Dans la lignée de mon engagement en faveur d'un accord de libre-échange ambitieux et protecteur avec la Tunisie, j'ai voté pour le rapport Panzeri. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Tunesien wird hiermit die Gelegenheit geboten, sich an den Missionen und Aktivitäten der Gemeinsamen Sicherheits- und Verteidigungspolitik (GSVP) zu beteiligen und dadurch die GSVP mitzufinanzieren. Ich habe mich jedoch meiner Stimme enthalten, da mir noch zu viele Fragen hierzu nicht beantwortet wurden. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I voted in favour of this draft legislative resolution to have a coherent framework between the Republic of Tunisia and the European Communities. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Il s'agit d'autoriser la Tunisie, en tant que membre de la politique européenne de voisinage et à sa demande, à participer aux programmes culturels, sociaux ou économiques de l'UE. En l'occurrence, la Tunisie souhaite surtout rejoindre le programme de recherche et développement, Horizon 2020. Il fait la part belle à la compétitivité comme objectif et valeur de la recherche, au détriment des sciences humaines et laboratoires aux recherches «non rentables». De fait, je m'abstiens afin de ne pas empêcher les potentielles collaborations culturelles, sociales et de recherche à venir qui peuvent aider à soutenir la fragile transition démocratique du pays, à la suite des Printemps arabes. J'espère que cet accord ouvrira la voie à davantage de coopération dans d'autres domaines, comme l'enseignement et le programme Erasmus. Je souligne néanmoins que pour le moment la participation financière demandée à la Tunisie pour rejoindre ces programmes est trop dissuasive alors que l'Ukraine a joui de rabais importants. C'est le deux poids deux mesures de la politique étrangère de cette Union. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Ce protocole demande au Conseil d'approuver un accord entre l'Union européenne et la Tunisie un accord-cadre. Ce document prévoit la définition de règles financières et techniques qui donneraient à la Tunisie la possibilité de participer à des programmes de l'UE. À travers cet accord, la Tunisie serait en mesure de bénéficier d'une assistance technique et financière de la part de l'Union. Il est vrai que la Tunisie est confrontée aujourd'hui à des difficultés politiques et économiques. Mais l'Union européenne fait preuve d'hypocrisie. En effet, elle est, avec les États-Unis, en partie responsable de cette situation par son ingérence. En outre, au lieu de se préoccuper de l'économie tunisienne, l'UE ferait mieux de balayer devant sa porte et aider ses voisins qui partagent une histoire et une civilisation communes. La Serbie par exemple. Si l'Union européenne tient absolument à avoir des liens avec la Tunisie, elle doit commencer par travailler sur les questions relatives à la sécurité et à l'immigration. Tout partenariat entre ce pays et les États membres devrait être conditionné par des obligations de résultats dans ce domaine. Pour ces raisons, le député a voté contre. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Apresentei o meu voto concordante ao projeto de resolução do parlamento europeu sobre o projeto de decisão do Conselho relativa à celebração de um Protocolo que estabeleça um acordo-quadro entre a União Europeia e a República da Tunísia no que respeita à sua participação em programas da União. O desenvolvimento económico e social da Turquia é a chave para a sua transição para uma democracia efetiva e plena, pelo que a União Europeia tem um papel importante como parceiro neste contexto. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – The protocol of the Euro-Mediterranean Agreement will allow the European Union to support the Tunisian economy and people while increasing our cooperation with their governmental institutions and civil society. Therefore I voted in favour of this report. Louis Michel (ALDE),
schriftelijk
. – Het welslagen van de overgang naar een open en democratische samenleving in Tunesië gaat samen met de economische ontwikkeling van dit land. De voorbije jaren heeft de Tunesische economie echter zware klappen gekregen. Vooral de handel met Europa is er sterk op achteruitgegaan en dit terwijl Europa wel nog steeds de belangrijkste handelspartner blijft. Niettegenstaande deze economische terugval beschikt Tunesië over voldoende economisch groeipotentieel. Naast het doorvoeren van een aantal noodzakelijke hervormingen die de economie in dit land op een duurzame en inclusieve manier kunnen dynamiseren, is het daarom van essentieel belang dat ook de EU zich engageert. De deelname van Tunesië aan de EU-programma's moet in dit licht gezien worden. De uitwisseling op het gebied van wetenschappelijk onderzoek, onderwijs en de opleiding van jongeren behoren ook tot het pakket voor een betere samenwerking. Concrete toezeggingen op het gebied van investeringen kunnen bijdragen tot de ondersteuning van de democratische overgang van het land en de stabilisering van de regio. Ten slotte moet Tunesië ook kunnen deelnemen aan de missies en activiteiten van het Europees gemeenschappelijk veiligheids- en defensiebeleid. Anne-Marie Mineur (GUE/NGL),
in writing. – I support Tunisia's wish to cooperate with the EU in the fields of research and education. However, I do not support the participation of Tunisia in the missions and activities of the European Common Security and Defence Policy (CSDP). As the latter is not explicitly excluded from the Council decision on the conclusion of the Protocol to the Euro-Mediterranean Agreement, I abstained. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – Tunisia was the birthplace of the Arab Spring. Tunisia today is confronted with a deteriorated economic crisis after the terrorist attacks at Bardo National Museum and Sousse. In this context it is vital to make concrete economic and investment commitments aimed at supporting the country's transition to democracy. That is why I have voted in favour of this report. Angelika Mlinar (ALDE),
in writing. – Only cooperating with the MENA region countries, the EU will be able to build a solid and holistic response to the migratory flows. Tunisia can, and should be, a strategic partner, but a fruitful cooperation will be possible only if the country is economically and politically stable. In this regard Tunisia's participation in the EU program is essential. Tunisia is already working together with EASO under the external action strategy and I hope that the cooperation will go on throughout the transition process towards a consolidated democracy. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – Eleddig Tunézia az egyetlen ország, ahol az arab tavasz a nyitott társadalom, a szabadság és a demokrácia irányába tett fordulatot hozott. A kísérlet sikere a mediterrán régió és az Unió érdeke is, ezért föltétlenül kívánatos, hogy azt az EU konkrét gazdasági és beruházási kötelezettségvállalásokkal is segítse. Támogattam a javaslatot, melynek célja konkrét előnyöket biztosítani Tunézia számára az uniós programokban való részvételt illetően. Bernard Monot (ENF),
par écrit. – Ce protocole vise à définir les règles financières et techniques permettant à la Tunisie de participer à certains programmes de l'UE. Il énonce les principes de la coopération économique, financière et technique et autorise la Tunisie à bénéficier d'une assistance de l'Union européenne. La pression exercée sur le régime de Ben Ali par l'UE et les États-Unis en faveur de la démocratisation s'est traduite, dans les faits, par l'arrivée au pouvoir des islamistes et par une instabilité intérieure. Aujourd'hui, l'UE doit travailler avec la Tunisie en priorité dans le domaine de la lutte contre le terrorisme et l'immigration illégale. Tout progrès du partenariat économique UE-Tunisie devrait en effet être conditionné à des résultats probants dans le domaine de la lutte contre les flux migratoires clandestins qui transitent par le territoire tunisien. Sur le plan économique, la priorité de l'UE devrait rester le partenariat avec les pays européens de la périphérie, comme la Serbie. Ce protocole ne peut donc être soutenu en l'état. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – Subscrevo a posição do relator quando refere que o êxito da transição da Tunísia para a democracia dependerá do seu desenvolvimento económico e social no futuro. Considero que a Tunísia tem um enorme potencial de crescimento a longo prazo. Com a implementação das reformas previstas, conjugados com os ativos existentes, como os seus recursos humanos e a economia aberta, irá reforçar e potenciar a sua economia de forma mais sustentável e inclusiva. Entendo ser importante que a União Europeia encare a questão tunisina como uma prioridade, realizando compromissos económicos e de investimento concretos, destinados a apoiar a frágil transição deste País para a democracia, sem perder de vista o facto de que o êxito da experiência Tunisina é do interesse de toda a região e da UE. Subscrevo igualmente o relator na sua posição de que a UE deve também intensificar a cooperação nos domínios do ensino superior, educação, formação e juventude, através de programas como Erasmus + e de outros programas destinados a desenvolver os contactos entre as populações. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Le protocole d'accord euro-méditerranéen portant sur les principes généraux de la participation de la Tunisie aux programmes de l'Union européenne a pour objet l'ouverture progressive de certains programmes et agences de l'Union aux pays partenaires et notamment à ceux du Maghreb pour y prôner «réforme, modernisation, transition» et des modalités financières et techniques d'une telle ouverture. L'UE et ses États membres devraient avant tout se concentrer, pour ce qui est de leurs rapports avec la Tunisie, aux domaines sécuritaire et migratoire, avant d'envisager un tel partenariat économique et financier. La «transition démocratique» que ce partenariat est censé promouvoir – au risque répété de l'ingérence politique dans les affaires d'un autre État – est à ce jour un échec patent qui fut pourtant soutenu de bout en bout par l'UE et les États—Unis et qui mena à l'arrivée au pouvoir des islamistes d'Ennahda ainsi qu'à un recul significatif des droits, libertés et du développement du pays. J'ai donc choisi de voter contre ce protocole d'accord. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report which is a recommendation to consent to the Protocol to the Euro-Mediterranean Agreement between the EC and Tunisia. Nadine Morano (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la recommandation sur le projet de décision du Conseil relatif à la participation de la Tunisie aux programmes de l'UE. Au cours des dernières années, la santé de l'économie tunisienne s'est fortement détériorée, tant sur le plan intérieur qu'au niveau international, notamment du point de vue des échanges commerciaux avec l'Europe, qui demeure le principal partenaire du pays. La fragile transition démocratique de ce pays dépend pour une grande part de son développement économique. Elle est mise en danger par les attaques régulièrement portées par les groupes terroristes. Il est par conséquent essentiel de mieux accompagner et soutenir la Tunisie en envisageant sa participation aux programmes de l'Union dans le cadre plus global de l'accord euro-méditerranéen. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I have voted for this recommendation on the draft Council decision that will enable the EU to make concrete economic and investment commitments aimed at supporting Tunisia's fragile transition to democracy. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing
. – I abstained on this report, which was a consent vote on a Council decision on a protocol to the Euro-Med agreement to allow Tunisia to access EU programmes through a Framework Agreement. The Tunisian Government that was elected last year is in favour of pluralist democracy and the new constitution is generally liberal, inclusive, pro-gender equality and pluralist, and includes protections for all religions and minorities. The Agreement will not be with a particular government but with the Republic of Tunisia I did not vote against giving consent as I did not wish to block the Tunisian Government from accessing EU civilian programmes that it could find very useful in transitioning to democracy after decades of dictatorship. Programmes named in the justification include cooperation in education, universities, research and Erasmus. However, one of the programmes Tunisia would be authorised to join is the EU's Common Security and Defence Policy. EU and US military policy in the Middle East and North Africa has resulted in disastrous consequences and the further expansion of this policy is something I oppose, which is why I did not vote in favour of the report. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Tuneesia, mis on siiani üks väheseid positiivseid näiteid araabia kevadest, ei ole jäänud puutumata majanduslangusest. Euroopa Liit, olles Tuneesia peamine kaubanduspartner, peab Tuneesiat toetama, võimaldades tal osaleda ELi programmides, ning tihendama samuti koostööd ka näiteks hariduse vallas. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Considerato che la questione tunisina rappresenta una priorità nella politica dell'Unione europea e considerate altresì le difficoltà economiche in cui versa la Repubblica di Tunisia dopo i fatti noti della primavera araba, ho deciso di dare il mio voto favorevole. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Europska politika susjedstva stvarana je ne samo kako bi pripomogla ostvarivanju tješnje suradnje između država članica Europske unije i njezinih najbližih susjeda, već i kako bi pridonijela jačanju demokracije, vladavine prava i poštovanja ljudskih prava u zemljama u kojima se provodi, kao i njihovom gospodarskom i socijalnom rastu te razvoju. Političke, gospodarske i socijalne reforme pritom su temelj na kojemu se ta politika i dobra suradnja zasnivaju. Tunis je u posljednje vrijeme prošao kroz turbulentno razdoblje kojemu smo nedavno svjedočili praćeno terorističkim napadima, koji predstavljaju prijetnju ne samo za Tunis, nego i za Europu i cijeli svijet. Stoga ovaj Sporazum i daljnje približavanje Tunisa Europskoj uniji te međusobnu suradnju smatram dobrim potezom na putu k daljnjoj stabilizaciji zemlje, stvaranju potrebnih reformi ali i osnaživanju Republike Tunis podrškom Europske unije. Ovim Protokolom utvrdit ćemo pravila koja će Tunisu omogućiti sudjelovanje u akcijskim planovima kreiranima specifično za potrebe Tunisa i njegovih stanovnika. Protokol donosi standardna pravila koja vrijede za sve zemlje potpisnice sporazuma u okviru Europske politike susjedstava. On doprinosi boljitku zemalja potpisnica, ali i građana Europske unije. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Le protocole d'accord euro-méditerranéen portant sur les principes généraux de la participation de la Tunisie aux programmes de l'Union européenne a pour objet l'ouverture progressive de certains programmes et agences de l'Union aux pays partenaires et notamment à ceux du Maghreb pour y prôner «réforme, modernisation, transition» et des modalités financières et techniques d'une telle ouverture. L'UE et ses États membres devraient avant tout se concentrer, pour ce qui est de leurs rapports avec la Tunisie, aux domaines sécuritaire et migratoire, avant d'envisager un tel partenariat économique et financier. La «transition démocratique» que ce partenariat est censé promouvoir – au risque répété de l'ingérence politique dans les affaires d'un autre État – est à ce jour un échec patent qui fut pourtant soutenu de bout en bout par l'UE et les États-Unis et qui mena à l'arrivée au pouvoir des islamistes d'Ennahda ainsi qu'à un recul significatif des droits et libertés ainsi que du développement du pays. J'ai donc choisi de voter contre ce protocole d'accord. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Pozdravljam napore iz nacrta odluke Vijeća čiji je cilj osigurati pomoć ekonomskom i društvenom razvoju Tunisa, pogotovo u zahtjevu da financijski doprinos Tunisa unutar programa Europske unije bude što niži kako bi se osigurao oporavak ekonomije koja je u zadnjih nekoliko godina u teškom stanju. Nadalje, jedno od temeljnih instrumenata povezivanja EU-a i Tunisa trebala bi biti upravo predložena suradnja u području općeg i sveučilišnog obrazovanja. Tijekom svojeg posjeta Tunisu 2011. godine, iz prve ruke sam se uvjerio u predanost građana Tunisa demokratskim reformama i čuo sam njihove zahtjeve koji su nosili Arapsko proljeće, a to su prije svega nova radna mjesta, školovanje, sigurnost primanja i demokratska prava. Naš zadatak danas je osigurati demokratsku tranziciju Tunisa o kojoj ovisi ostvarenje ovih zahtjeva te cjelokupni društvenopolitički i ekonomski razvoj države i društva. Posebno su pohvalni napori k osiguranju konkretnih ekonomskih i investicijskih obveza pomoći i potpore Tunisu. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Tijekom posljednjih nekoliko godina, stanje u gospodarstvu Tunisa se značajno pogoršalo, kako na domaćem, tako i na međunarodnom planu, posebice u pogledu trgovine s Europom, koja je i dalje glavna partnerica Tunisa. Dakle, za Tunižane je vrlo bitno da ovaj problem postane prioritet u EU-u, te da EU preuzme konkretne gospodarske i investicijske obveze u cilju podupiranja krhke tranzicije zemlje prema demokraciji, što je u interesu čitave regije i EU-a. Također, EU treba povećati suradnju u području visokog obrazovanja, općeg obrazovanja, te osposobljavanja mladih kroz programe kao što su Erasmus +, i druge programe usmjerene na intelektualni razvoj ljudi. Nadalje, od velike je važnosti da Tunis pruži priliku pridruživanja misije i aktivnosti Europske Zajedničke sigurnosne i obrambene politike (ZSOP). Ujedno, Tunis ima značajan dugoročni potencijal rasta, no dugoročni uspjeh tranzicije Tunisa u demokraciji će ovisiti o budućem gospodarskom i društvenom razvoju. Stoga podržavam preporuku izvjestitelja Panzerija o Protokolu uz Euro-mediteranski sporazum o općim načelima sudjelovanja Republike Tunisa u programima Unije. Miroslav Poche (S&D),
in writing. – I support Parliament's vote on the participation of Tunisia in the Union's programmes. Tunisia has become the model country for the Arab Spring; it successfully passed through the test that much of the rest of the region is still trying to figure out. It has great potential to create another pillar of stability in a region that desperately needs it. However, in recent years the economy in Tunisia has shown signs of deterioration and I believe that we need to do something to combat this. That is why I support Tunisia becoming a priority for the EU and including it in certain European Union programmes including, but not limited to, those involving general, university education, and youth programmes. If we can help bolster Tunisia, we can have another ally in the region, and we can show that the region has the ability to succeed. Stanislav Polčák (PPE),
písemně. – Protokol o účasti Tuniska na programech Unie jsem podpořil velmi rád. Události arabského jara poznamenaly politické směřování nejen Tuniska, ale i dalších zemí severní Afriky a Blízkého východu. Hospodářství podobně jako sociální vývoj silně ovlivňují, zda se přechod Tuniska k demokratickému režimu vydaří. Je proto podstatné, aby kooperace mezi Evropskou unií a Tuniskem byla na vynikající úrovni zejména v této oblasti. Vytržení tuniského hospodářství z úpadku může vést k vylepšení tamějších politických poměrů. Navíc spolupráce na úrovni vzdělávání, například prostřednictvím programu Erasmus+, může nabídnout občanům Unie i Tuniska jedinečné příležitosti. Jsem přesvědčen, že z kooperace bude Evropská unie i Tunisko těžit jen to nejlepší. Tomasz Piotr Poręba (ECR),
na piśmie.
— Układ Śródziemnomorski ma na celu tworzenie stref wolnego handlu w regionie poprzez eliminację barier handlowych i inwestycyjnych. Śródziemnomorskie układy o stowarzyszeniach funkcjonują już między UE a niemal wszystkimi partnerami regionu, za wyjątkiem Libii i Syrii, i trwają rozmowy nad ich pogłębieniem. Przemiany demokratyczne w Tunezji dokonane w ciągu ostatnich 3 lat mogą służyć za pozytywny przykład dla pozostałych krajów, które uczestniczyły w wydarzeniach «Arabskiej Wiosny». Tunezja jest państwem o wyższym poziomie dobrobytu, niż jej sąsiedzi i już ma silne powiązania gospodarcze z Europą. Dlatego popieram i wysoko oceniam rozwój partnerstwa z Tunezją i zaangażowanie we współpracę z narodem i władzami Tunezji na rzecz promocji wspólnych interesów, w tym handlowych, w dziedzinie inwestycji, kultury i bezpieczeństwa. Jiří Pospíšil (PPE),
písemně. – Tunisko je zemí, jejíž přechod k demokracii po arabském jaru můžeme považovat za téměř vzorový. Je to dobrý příklad, jak budovat demokratickou společnost po dlouhém trvání autoritativního režimu. Navíc je Tunisko naším blízkým sousedem, což tvoří v dnešní složité situaci další důvod, proč bychom neměli váhat se zapojením této země do programů Unie. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Dans le cadre de la politique européenne de voisinage et des relations UE-Méditerranée, il est important de promouvoir les échanges entre la Tunisie et l'Union. Dans ce contexte, je me suis exprimé en faveur de la recommandation relative au protocole à l'accord euro-méditerranéen sur les principes généraux de la participation de la Tunisie aux programmes de l'Union. Paulo Rangel (PPE),
por escrito. – Em julho de 2007, o Conselho fixou diretrizes para negociações com vista à conclusão de múltiplos acordos de associação entre países da vizinhança da União Europeia (UE). O estado destas negociações tem redobrada importância no atual contexto de crise política e humanitária que, a Sul e a Sudeste, no Norte de África e no Médio Oriente, vem fraturando o tecido social e económico dos povos, com repercussões gravosas em toda a extensão da vizinhança. É o objetivo do programa de associação, ora em apreço, promover a reforma, a modernização e a transição dos países da vizinhança, por meio de políticas económicas que estabeleçam regimes preferenciais, com concessões para as exportações agrícolas tunisinas, por um lado, e o acesso, sem obstáculos, das exportações industriais da Comunidade à Tunísia, por outro. Hoje, o êxito da mudança de regime político da Tunísia depende, também, do seu desenvolvimento socioeconómico, vital para a região e para a UE. Neste sentido, o protocolo prevê, para além do estabelecimento da referida zona de comércio livre, medidas de assistência financeira, que são instituídas pelo Protocolo em apreciação, a fim de contribuir plenamente para a realização dos objetivos do acordo, em linha com as prioridades da Política Europeia de Vizinhança. Robert Rochefort (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la conclusion du protocole à l'accord euro-méditerranéen entre l'Union européenne et la Tunisie. Cet accord demeure de toute importance puisqu'il détermine les principes généraux de participation de la Tunisie aux programmes de l'Union. La transition démocratique actuellement en cours dans ce pays, garante des acquis du Printemps arabe, dont la Tunisie a été le fer de lance, doit s'appuyer sur un développement économique et social durable. Il en va des intérêts de la Tunisie, de l'Union et de la région tout entière. J'espère que l'accès de la Tunisie aux programmes européens et aux possibilités qu'ils offrent en termes économiques, d'investissement, de formation et de la jeunesse pourra y concourir. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – É vital que a União Europeia realize compromissos económicos e de investimento concretos, destinados a apoiar a frágil transição deste país para a democracia. O êxito da experiência tunisina é do interesse de toda a região e da UE. Para além do sector económico, a UE deve também intensificar a cooperação nos domínios do ensino superior, educação, formação e juventude, através de programas como Erasmus +, e ainda dar à Tunísia a oportunidade de integrar as missões e atividades da Política Europeia Comum de Segurança e de Defesa. O reforço desta participação ajudará a Tunísia a consolidar as suas instituições e processos de reformas e a aproximar a sua legislação, normas e padrões das práticas europeias. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Recomendación mediante la cual se concede la aprobación a la celebración del Protocolo del Acuerdo euromediterráneo sobre la participación de Túnez en programas de la Unión. Considero que este Protocolo puede ayudar a consolidar la frágil transición del país a la democracia mediante el impulso del desarrollo económico y social del país. Para ello, considero del máximo interés las previsiones incluidas en este Protocolo de cara a reducir la contribución financiera de Túnez al máximo posible, en consonancia con los descuentos concedidos a otros países vecinos, como Ucrania. La UE también debe reforzar la cooperación en los ámbitos de la educación universitaria, la educación general, la formación y la juventud, a través de programas como Erasmus + y de otros programas destinados a desarrollar contactos entre las personas. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – Dans le cadre de la politique européenne de voisinage, l'ouverture progressive de certains programmes et agences de l'Union européenne aux pays partenaires concernés par cette politique constitue l'une des nombreuses mesures destinées à promouvoir la réforme, la modernisation et la transition dans les pays voisins de l'Union européenne. En décembre 2013, la Tunisie a indiqué qu'elle souhaitait participer au large éventail de programmes ouverts aux pays partenaires concernés par la politique européenne de voisinage. Le texte voté ce jour concerne donc une proposition de décision du Conseil relative à la conclusion du protocole contenant un accord-cadre portant sur les principes généraux de la participation de la Tunisie aux programmes de l'Union. Il comprend des conditions types destinées à être appliquées à l'ensemble des pays partenaires concernés par la politique européenne de voisinage avec lesquels de tels protocoles doivent être conclus. Le protocole tente de définir les règles financières et techniques permettant à la Tunisie de participer à certains programmes de l'Union. Le cadre horizontal créé par le protocole énonce les principes de la coopération économique, financière et technique et autorise la Tunisie à bénéficier d'une assistance technique de l'Union européenne, en particulier d'une assistance financière, au titre des programmes de l'Union européenne. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – Um dos objetivos da Política Europeia de Vizinhança consiste em promover uma abertura gradual de certos programas da UE aos países europeus vizinhos. A Tunísia, sendo um país cuja economia tem vindo a degradar-se acentuadamente, em especial em termos do seu comércio com a Europa e tendo já manifestado o seu interesse em participar na ampla gama de programas abertos aos países terceiros da PEV, deve assumir uma prioridade para a UE, na assunção de compromissos económicos e de investimento concretos, destinados a apoiar a frágil transição deste país para a democracia. O Protocolo a celebrar estabelece princípios para a cooperação económica, financeira e técnica, permitindo à Tunísia receber assistência técnica, em especial assistência financeira, por parte da UE, em conformidade com os programas europeus. Nesse âmbito, subscrevo a celebração deste Acordo, subscrevo a ideia deste Acordo, que intensifica a cooperação nos domínios do ensino superior, educação, formação e juventude com este país, através de programas como Erasmus +, e de outros programas destinados a desenvolver os contactos entre as populações. Deve ainda conceder-se à Tunísia a oportunidade de integrar as missões e atividades da Política Europeia Comum de Segurança e de Defesa (PCSD). Tokia Saïfi (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce texte qui définit les règles financières techniques permettant à la Tunisie de participer à certains programmes de l'Union. L'ouverture progressive de certaines agences et de certains programmes de l'UE aux pays partenaires est une des dispositions importantes de la politique européenne de voisinage (PEV) afin de promouvoir la réforme et la modernisation des pays voisins de l'Union. En décembre 2013, la Tunisie a indiqué qu'elle souhaitait participer au large éventail de programmes ouverts aux pays partenaires de la PEV. Alors que la Tunisie poursuit sa transition démocratique et que le Quartet du Dialogue National vient de recevoir le prix Nobel de la Paix, l'Union européenne doit plus que jamais soutenir et accompagner la Tunisie. L'ouverture des programmes européens aux pays de la PEV représente une opportunité pour accentuer la coopération économique et l'assistance technique et financière avec l'Union européenne. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore del protocollo all'accordo euromediterraneo sui principi generali della partecipazione della Tunisia ai programmi dell'Unione. La Tunisia è uno dei paesi africani che negli ultimi anni si sta attivando per un miglioramento della situazione sociale in termini di lotta al terrorismo e democrazia. Purtroppo però l'economia tunisina è stata colpita da una crisi che pregiudica i suoi scambi con l'Europa. Questa relazione ha come obiettivo principale quello di intensificare la cooperazione nei settori dell'istruzione universitaria, della formazione e della gioventù attraverso programmi come Erasmus + e altri programmi volti a sviluppare contatti interpersonali. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del Protocolo del Acuerdo euromediterráneo sobre los principios generales de la participación de Túnez en programas de la Unión. El voto es un voto procedimental que permite, en caso de votar a favor como nosotros, incluir a Túnez en los programas de la Unión. La UE actualmente mantiene unas relaciones privilegiadas con este país en el marco del Acuerdo euromediterráneo, que constituye uno de los eslabones de un proceso que deberá llevar a la creación de un verdadero espacio económico euromediterráneo. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – La Unión Europea y Túnez concluyeron en 1998, durante el régimen de Ben Ali, un acuerdo de asociación que, si bien incorpora elementos para el diálogo político y la cooperación, se basa principalmente en la voluntad de liberalizar los intercambios comerciales en el espacio euromediterráneo mediante la conclusión de acuerdos de libre comercio. Este tipo de acuerdos son precisamente una de las causas de la deuda odiosa e ilegítima contraída por el Estado de Túnez y cuya carga asume injustamente el pueblo tunecino. Por lo tanto, no he podido votar a favor de este Protocolo del Acuerdo euromediterráneo sobre los principios generales de participación de Túnez en los programas de la Unión puesto que preconiza una profundización de esta lógica liberalizadora e incluso va más allá, puesto que el ponente, el socialista italiano Panzeri, considera que Túnez, recién convertido en aliado estratégico de la OTAN, debe participar en la política común de seguridad y defensa (PCSD) de la Unión Europea. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I voted against this proposal as I do not think the EU should be spending UK taxpayers' money on projects in Tunisia. Siôn Simon (S&D),
in writing. – For me and my Group, Tunisia is a priority. It is where the Arab Spring began, and it is vital that the development of Tunisia after its regime change is met with support and enthusiasm. Confronted with an economic crisis and terror attacks, this support cannot wait. It is vital to make concrete economic and investment commitments aimed at supporting this country and the transition to democracy. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Súhlasím s uzavretím protokolu a tým s podporou tejto krajiny, nakoľko sa jej hospodárska situácia v posledných rokoch zhoršila. Je to krajina, kde by začaté demokratické procesy za posledné 3 roky mohli byť určitým príkladom aj pre iné krajiny severnej Afriky a Blízkeho východu. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Tunizija je edina država v regiji Bližnjega vzhoda in severne Afrike, ki je preživela družbeni in politični poskus Arabske pomladi. Vendar pa je v zadnjih letih tunizijsko gospodarstvo znatno nazadovalo, zlasti v trgovanju z Evropo, ki ostaja njena glavna partnerica. Strinjam se, da bi vprašanje Tunizije moralo postati ena od prednostnih nalog EU, ki bi EU narekovala sprejetje konkretnih gospodarskih in naložbenih zavez, usmerjenih k podpiranju krhkega procesa demokratične tranzicije. EU bi morala povečati sodelovanje na področjih univerzitetnega izobraževanja, splošnega izobraževanja, usposabljanja in mladih (npr. Erasmus+), prav tako pa bi Tunizija morala imeti priložnost pridružitve misijam in dejavnostim skupne varnostne in obrambne politike. Ker ima Tunizija znaten dolgoročni potencial za rast in ker bo izvajanje pričakovanih reform v povezavi z obstoječimi sredstvi, kot so človeški viri in odprto gospodarstvo, sprostilo ta potencial in spodbudilo njeno gospodarstvo na bolj trajnosten in vključujoč način, sem podprl priporočilo o osnutku sklepa. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – S obzirom na preporuku odbora za vanjske poslove (A8-0254/2015) i nacrt odluka Vijeća (16160/2014) podržavam ovo izvješće. Treba dati suglasnost zaključivanja protokola jer uspjeh tranzicije Tunisa ovisit će o njegovom budućem gospodarskom i društvenom razvoju. Tunis je rodno mjesto arapskog proljeća, što znači da je to zemlja predvodnica tranzicije arapskog svijeta k demokraciji, što treba podržati. Uz potporu Europske unije Tunis bi trebao ostvariti svoj veći potencijal. Tijekom posljednjih godina, ekonomija Tunisa značajno se pogoršala, posebno u vidu trgovine s Europom, koja treba ostati glavni trgovinski partner. Europska unija također treba poboljšati suradnju u području visokoškolskog obrazovanja, općenito obrazovanja kroz programe kao što su Erasmus+ i druge programe usmjerene na razvoj osobnih kontakata. Stoga, Tunisu treba dati priliku da se pridruži misijama i aktivnostima Europske zajedničke ekonomske, društvene, te sigurnosne i obrambene politike. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Jedna od mnogih mjera za promicanje reformi, modernizacije i tranzicije susjedstva Europske unije u sklopu Europske susjedske politike (ENP-a), jest i postupno otvaranje određenih programa i djelatnosti EU-a, zemljama partnerima ENP-a. U prosincu 2013. godine, Tunis je izrazio interes za sudjelovanjem u širokom rasponu programa dostupnih zemljama partnerima Europske susjedske politike. Ovo je prijedlog za odluku Vijeća o zaključivanju protokola koji sadrži sporazum o okvirnom programu općih načela sudjelovanja Tunisa u programima Unije, te sadrži standardne uvjete koji bi trebali vrijediti za sve zemlje partnere ENP-a s kojima bi se zaključivali takvi protokoli. Cilj protokola je definirati financijska i tehnička pravila koja bi Tunisu dopustila sudjelovanje u određenim programima EU-a. Podržavam ovaj protokol jer se u njemu iznose načela za ekonomske, financijske i tehničke mjere suradnje, a Tunisu omogućavaju tehnička i financijska podrška, u skladu s programima Europske unije. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Návrh som podporil, keďže podporujem iniciatívu za rušenie administratívnych bariér a liberalizáciu medzinárodného obchodu. Liberalizácia medzinárodného obchodu je jedným zo spôsobov, vďaka ktorým môže Európska únia skutočne a udržateľne pomôcť ekonomike. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za priporočilo o osnutku sklepa Sveta o sklenitvi Protokola k Evro-mediteranskemu sporazumu o splošnih načelih za sodelovanje Tunizije v programih Unije. Podpiram okrepitev gospodarskega in naložbenega sodelovanja med Evropsko unijo in Tunizijo, ki ima velik potencial za rast, vendar žal v zadnjih letih tunizijsko gospodarstvo nazaduje. Z okrepitvijo sodelovanja tako na gospodarskem kakor tudi na izobraževalnem področju bo prispevalo k večji stabilnosti celotne regije, kar je v interesu tudi Evropski uniji. Νεοκλής Συλικιώτης (GUE/NGL),
γραπτώς. – Το ψήφισμα έχει στόχο την επέκταση της διασύνδεσης ΕΕ-Τυνησίας και τη συμμετοχή της χώρας στο πρόγραμμα Ορίζοντας 2020. Ως κόμμα έχουμε εκφραστεί πολλές φορές υπέρ του προγράμματος Ορίζοντας 2020 καθώς θεωρούμε πως με τις απαραίτητες μεταρρυθμίσεις μπορεί πραγματικά να λειτουργήσει θετικά και μέσω της έρευνας και καινοτομίας να στηρίξει τις ΜμΕ, να ωφελήσει την κοινωνία και να εξυπηρετήσει τις ανάγκες των λαών. Ωστόσο ο γενικότερος στόχος των συμφωνιών συνεργασίας της ΕΕ με τις τρίτες χώρες είναι να υποχρεώσει τις χώρες να εφαρμόσουν συγκεκριμένες νεοφιλελεύθερες οικονομικές πολιτικές. Για τους λόγους αυτούς, σεβόμενοι και το δικαίωμα της Τυνησίας να αποφασίζει ως κυρίαρχο κράτος για την πορεία που θα ακολουθήσει, αποφασίσαμε να τηρήσουμε αποχή. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Η οικονομική ανάπτυξη της Τυνησίας βασίστηκε στην αραβική άνοιξη, η οποία ήταν σχεδιασμένη από τους αμερικάνους για την αποσταθεροποίηση της περιοχής εις βάρος της Ευρώπης και με αποτελέσματα αρνητικά για τις χώρες κυρίως της Μεσογείου Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Primăvara arabă a constituit un eveniment istoric cu o magnitudine extraordinară, care a schimbat evoluția societăților din lumea islamică a Orientului Apropiat. Tunisia a fost prima țară în care s-a manifestat această mobilizare a populației în sprijinul democratizării și modernizării. Totuși, tranziția de la o societate guvernată de un regim autoritar la un sistem democratic și pluralist este un proces complex și dificil, care nu poate da rezultate într-un timp atât de scurt. În același timp, provocările la adresa tinerei democrații tunisiene se înmulțesc. Dificultățile economice și sociale sunt amplificate de intensificarea fenomenului fundamentalismului islamic și a corolarului acestuia, fenomenul terorist. Recentele atacuri teroriste din Tunisia demonstrează vulnerabilitatea societății în tranziție în fața adversarilor societății deschise. Uniunea Europeană este principalul vecin și partener comercial al Tunisiei. Din acest punct de vedere, Uniunea poartă o responsabilitate importantă pentru evoluția tinerei democrații tunisiene. Unul dintre instrumentele prin care UE poate influența situația în mod concret este cooperarea în domeniul economic. Pentru aceasta este nevoie de adoptarea acordului pentru participarea Tunisiei la programele europene. Cu cât vom grăbi acest proces, cu atât cetățenii tunisieni vor simți beneficiile dezvoltării democrației în țara lor și pericolele terorismului și conflictelor sectare vor scădea. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur du texte de mon éminent collègue Panzeri. La Tunisie a été le berceau du printemps arabe. À ce jour, elle reste le seul pays de la région du Proche et Moyen-Orient et de l'Afrique du Nord où cette expérience sociale et politique soit encore vivace. La réussite de la transition démocratique de la Tunisie dépendra désormais de son développement économique et social. Le pays est fort d'un solide potentiel de croissance à long terme. Une mise en œuvre des réformes attendues, s'ajoutant à ses atouts existants, tels que ses ressources humaines et son économie ouverte, lui permettra de donner toute la mesure de ce potentiel et conférera un élan durable et inclusif à son économie. Au cours des dernières années, la santé de l'économie tunisienne s'est fortement détériorée, tant sur le plan intérieur qu'au niveau international, notamment du point de vue des échanges commerciaux avec l'Europe, qui demeure le principal partenaire du pays. Il apparaît donc indispensable de faire de la question tunisienne une priorité de l'Union. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I believe that Tunisia needs EU support in its transition to democracy and I therefore voted in favour of this report. The objective of the Protocol is to lay down the financial and technical rules enabling Tunisia to participate in certain EU programmes. It allows for access to assistance, in particular financial, to be provided by the EU. The success of democracy in Tunisia is to a large extent dependent on its economic and social development. However, over the last years, the Tunisian economy has markedly deteriorated, especially concerning its trade with Europe. In order to support the establishment of democracy in Tunisia, the EU should make concrete economic and investment commitments, which is an initiative endorsed by the Protocol. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Podržala sam zaključivanje Protokola uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Tunisa, s druge strane, o okvirnom sporazumu između Europske unije i Republike Tunisa o općim načelima sudjelovanja Republike Tunisa u programima Unije. Smatram kako je to ispravan korak prema nastavljanju i poboljšavanju odnosa Europske unije i Tunisa kroz uklanjanje prepreka trgovini i ulaganjima, odnosno kroz stvaranje slobodnog tržišta. Budući da je Tunis, kao država u kojoj je započelo Arapsko proljeće, naprednija od svojih susjeda u regiji, držim da je realno očekivati ispunjenje očekivanih reformi s obzirom da je u posljednje tri godine demokratska tranzicija upravo u toj državi primjer optimizma za druge sjevernoafričke zemlje. Zbog toga sam glasovala za izvješće kojim se podupire daljnje razvijanje partnerstva s Tunisom i promicanje zajedničkih interesa na područjima trgovine, ulaganja, kulture i sigurnosti. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Protokol k Evro-mediteranskemu sporazumu o splošnih načelih za sodelovanje Tunizije v programih Unije podpiram, saj menim, da mora tudi EU poglobiti sodelovanje s Tunizijo prav zato, da bo uspeh prehoda Tunizije k demokraciji in k reformam uspešen. Dogodki arabske pomladi so močno zaznamovali mnogo držav, Tunizija pa vseeno navdaja z več upanja. EU ima prav zato pomembno vlogo, saj lahko znatno prispeva k gospodarskemu in družbenemu razvoju Tunizije. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del Protocolo del Acuerdo euromediterráneo sobre los principios generales de la participación de Túnez en programas de la Unión. El voto es un voto procedimental que permite, en caso de votar a favor como nosotros, incluir a Túnez en los programas de la Unión. La UE actualmente mantiene unas relaciones privilegiadas con este país en el marco del Acuerdo euromediterráneo, que constituye uno de los eslabones de un proceso que deberá llevar a la creación de un verdadero espacio económico euromediterráneo. Ramon Tremosa i Balcells (ALDE),
in writing. – I welcome very much this new agreement with Tunisia. As the most advanced democracy in the Arab world, and with its proximity to the continent, it must be a fundamental partner for the European Union. Any mutual help that we can bring in order to share European standards with Tunisia is of the utmost importance. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – L'Union européenne devrait se concentrer en priorité sur le domaine sécuritaire et migratoire dans ses rapports avec la Tunisie et non sur «l'économie et les investissements, afin de soutenir la fragile transition démocratique du pays». Cette transition orchestrée par l'Union européenne et les États-Unis a par ailleurs mené vers l'arrivée au pouvoir des islamistes et s'est traduite par une déstabilisation intérieure. Je me suis donc opposée au texte. Mihai Țurcanu (PPE),
în scris. – Din martie 1998 există un Acord euro-mediteranean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora și Republica Tunisiană. Acest acord are în vedere dezvoltarea unui dialog consolidat în materie de politică și de securitate, a unei cooperări economice, financiare și comerciale, precum și promovarea unei cooperări sociale, culturale și în materie de educație. Evenimentele din ultimii ani din Tunisia, în special Primăvara arabă, au marcat trecerea acesteia într-o nouă etapă a dezvoltării sale în drumul său spre democrație. Însă, situația economică din ce în ce mai fragilă, în special din cauza deteriorării schimburilor comerciale cu UE, principalul partener comercial al Tunisiei, cu 75% din exporturile și importurile acesteia, frânează evoluția sa democratică. În acest context, Tunisia are nevoie de sprijinul Uniunii pentru o mai bună dezvoltare economică, care să asigure un triumf al democrației, benefic atât pentru regiunea MENA, cât și pentru UE. Mai mult, pe plan social, există nevoia unei întăriri a colaborării în domeniul învățământului, al educației și privind formarea tinerilor, fiind un pilon important al revoluției democratice în Tunisia. Prin urmare, am votat în favoarea Protocolului la Acordul euro-mediteranean referitor la principiile generale de participare a Tunisiei la programele Uniunii. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del Protocolo del Acuerdo euromediterráneo sobre los principios generales de la participación de Túnez en programas de la Unión. El voto es un voto procedimental que permite, en caso de votar a favor como nosotros, incluir a Túnez en los programas de la Unión. La UE actualmente mantiene unas relaciones privilegiadas con este país en el marco del Acuerdo euromediterráneo, que constituye uno de los eslabones de un proceso que deberá llevar a la creación de un verdadero espacio económico euromediterráneo. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of the recommendation on the conclusion of the Protocol to the Euro-Mediterranean Agreement on the general principles for the participation of Tunisia in Union programmes. As part of the European Neighbourhood Policy, the gradual opening-up of certain Union programmes and agencies to the participation of ENP partner countries represents one of many measures to promote reform, modernisation and transition in the European Union's neighbourhood. Tunisia expressed its interest in participating in the broad range of programmes open to partner countries, and in order to enhance international cooperation I think it is very important to set up a framework for this inclusion in the programme. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – El Protocolo recoge los principios de cooperación económica, financiera y técnica y define las reglas necesarias en esta área para que Túnez participe en ciertos programas de la Unión Europea, principalmente en relación con la política de vecindad. Hablamos por tanto de un Protocolo que va a ayudar a seguir construyendo mejores relaciones con un país vecino como Túnez, por lo que considero necesario votar a favor de esta Recomendación. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – La Unión Europea y Túnez concluyeron en 1998, durante el régimen de Ben Ali, un acuerdo de asociación que, si bien incorpora elementos para el diálogo político y la cooperación, se basa principalmente en la voluntad de liberalizar los intercambios comerciales en el espacio euromediterráneo mediante la conclusión de acuerdos de libre comercio. Este tipo de acuerdos son precisamente una de las causas de la deuda odiosa e ilegítima contraída por el Estado de Túnez y cuya carga asume injustamente el pueblo tunecino. Por lo tanto, no he podido votar a favor de este Protocolo del Acuerdo euromediterráneo sobre los principios generales de participación de Túnez en los programas de la Unión puesto que preconiza una profundización de esta lógica liberalizadora e incluso va más allá, puesto que el ponente, el socialista italiano Panzeri, considera que Túnez, recién convertido en aliado estratégico de la OTAN, debe participar en la política común de seguridad y defensa (PCSD) de la Unión Europea. Hilde Vautmans (ALDE),
schriftelijk. – Indien we wensen dat Tunesië, waar de Arabische revolutie begon en het meeste vruchten afwierp, een democratische samenleving wordt, zal de economische ontwikkeling van dit land moeten verbeteren. De voorbije jaren heeft de Tunesische economie, met als belangrijkste slachtoffer het toerisme, zware klappen gekregen. Vooral de handel met Europa is er sterk op achteruitgegaan en dit terwijl Europa wel nog steeds de belangrijkste handelspartner blijft. De deelname van Tunesië aan de EU-programma's moet in dit licht gezien worden. De uitwisseling op het gebied van wetenschappelijk onderzoek, onderwijs en de opleiding van jongeren behoren ook tot het pakket voor een betere samenwerking. Daarom steun ik dit protocol ten volle. Marie-Christine Vergiat (GUE/NGL),
par écrit. – La Tunisie est le pays où sont nées les révolutions arabes. Malgré les difficultés à mettre en place sa constitution et les attentats terroristes au Bardo et à Sousse, elle poursuit sa transition démocratique notamment grâce à la mobilisation de la société civile et plus largement de sa population. Soutenir la Tunisie dans ce processus est primordial. Ce pays demeure un symbole pour l'Afrique du Nord, le Moyen Orient et au—delà, ce que vient de souligner le prix Nobel de la paix attribué au Quartet. Favoriser la participation de la Tunisie aux programmes de l'UE comme c'est déjà le cas pour d'autres pays dits du voisinage méditerranéen peut être un outil adapté notamment en ce qu'il concerne des partenariats culturels et sociaux (enseignement supérieur, recherche, formation...). Cela n'empêche pas la nécessité d'une vigilance extrême au moment où commencent les discussions autour de l'ALECA (accord de libre-échange dit libre et approfondi) quant à la mise en place d'un partenariat équilibré empêchant la poursuite d'un libéralisme économique débridé qui ne fera qu'aggraver la situation économique et sociale de ce pays et tournera le dos aux revendications légitimes mais toujours non prises en compte de la population tunisienne. J'ai donc voté pour ce rapport qui ne concerne que la participation aux programmes européens. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – A justificação da resolução apresenta a Tunísia como o berço da primavera árabe e o único país MENA a sobreviver a essa «experiência social e política». Suscita o estabelecimento de compromissos económicos e de investimentos concretos com a Tunísia que reforçam a relação comercial e permitem «melhorias» da economia tunisina. Visa igualmente o acesso da Tunísia a alguns programas da UE. Sugere o reforço da cooperação no ensino superior, na educação e na formação através de programas como o ERASMUS e outros programas de contacto com as populações (certamente o da Democracia). Procura-se o alinhamento da Tunísia com as políticas da UE, nomeadamente a integração da PCSD. O protocolo constitui um instrumento de cooperação económica, financeira e técnica, que permite o acesso a assistência financeira, integrado na Política Europeia de Vizinhança, abrindo as portas a programas da UE que promovem reformas, a modernização e a transição para a Vizinhança da UE. Temos dúvidas legítimas se este modelo da UE, com os resultados visíveis em particular no Sul da Europa, pode ser benéfico para o povo tunisino. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Tunesien wird hiermit die Gelegenheit geboten, sich an den Missionen und Aktivitäten der Gemeinsamen Sicherheits- und Verteidigungspolitik (GSVP) zu beteiligen und dadurch die GSVP mitzufinanzieren. Ich habe mich jedoch meiner Stimme enthalten, da mir noch zu viele Fragen hierzu nicht beantwortet wurden. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Dieser Entschließung stimmte ich zu. Inês Cristina Zuber (GUE/NGL),
por escrito. – Estamos perante a celebração de um Acordo entre a UE e a República da Tunísia. A justificação da resolução apresenta a Tunísia como o berço da Primavera Árabe e o único país MENA a sobreviver a essa «experiência social e política». Orienta a relação para que se facilite o estabelecimento de compromissos económicos e de investimentos concretos com a Tunísia que reforcem a relação comercial e permitam «melhorias» da economia tunisina. Visa igualmente o acesso da Tunísia a alguns programas da UE. Sugere o reforço da cooperação no ensino superior, educação, formação, via programas como ERASMUS, e outros programas de contacto com as populações. Procura-se o alinhamento da Tunísia com as políticas da UE, nomeadamente com a Política Comum de Segurança e Defesa. Embora este Acordo possa ter partes positivas, não podemos estar de acordo com vários dos princípios políticos e económicos que a UE quer impor e estão subjacentes ao mesmo, condicionando o futuro desse país. 11.3.   Ευρωπαϊκή διαδικασία μικροδιαφορών και διαδικασία έκδοσης ευρωπαϊκής διαταγής πληρωμής (A8-0140/2015 - Lidia Joanna Geringer de Oedenberg) Ustne wyjaśnienia dotyczące głosowania Michaela Šojdrová (PPE). – Pane předsedající, já bych chtěla vysvětlit, proč jsem podpořila evropské řízení o drobných nárocích a řízení o evropském platebních rozkazu. Považuji to za pozitivní krok v ochraně spotřebitelů a malých podniků v Evropské unii. Jde o opatření, která jsou hmatatelná a myslím, že je občané ocení. Přeshraniční reklamace či vymáhání pohledávek je nutností, zejména s ohledem na nakupování přes internet. Typickým příkladem může být snaha o vrácení peněz za vadné nebo nedodané zboží koupené po internetu od dodavatele z jiné země. Za problém považuji to, že je zatím málo lidí obeznámeno s touto možností. Určitý krok by v této oblasti měly učinit příslušné soudy. Lidé mohou mít obavy obracet se přímo na soud, ačkoliv tato procedura je méně složitá a nemá vysoké poplatky. Jsem ráda, že ve schválené podobě došlo ke zvýšení horní hranice z dvou tisíc na pět tisíc EUR, i když další výrazné navyšování bych nedoporučovala. Také souhlasím s tím, že schválená právní úprava nerozšiřuje rozsah na pracovněprávní spory. Jiří Pospíšil (PPE). – Pane předsedající, já jsem podpořil tento návrh nařízení. Jako bývalý ministr spravedlnosti České republiky vím, jak je velkým problémem řešení přeshraničních sporů. Mnoho občanů Evropské unie a firem se bojí do takovýchto sporů vstupovat, protože objektivně trvají déle, jsou finančně nákladnější než spory pouze vnitrostátní. Je tedy dobře, že se Evropská unie pokouší odstranit tyto bariéry, dá se říci, justiční spolupráce, justičního propojení a přijímá takovéto nařízení, které může vést k tomu, aby u přeshraničních sporů do budoucna byly využívány při výslechu svědka videokonference, aby bylo možné doručovat elektronicky jednotlivá podání na soudy, aby bylo možno i sjednotit výši soudních poplatků, stanovit tak určité limity a tím zlevnit náklady na dané spory. Myslím si, že toto je do budoucna velmi důležité, protože nekomunikující justice je jednou z bariér vnitřního trhu Evropské unie. Monica Macovei (PPE). – Domnule președinte, avem două regulamente – unul din 2006, unul din 2007 — care reglementează procedurile mai scurte, speciale pentru cererile cu valoare mică și cele privind procedura europeană de somație. Toate acestea sunt pentru a ajuta oamenii, pentru a ajuta oamenii de afaceri, micile întreprinderi și cele mijlocii ca toată procedura judiciară să meargă mai repede. Trăim și lucrăm în diverse țări din Uniunea Europeană și, ca atare, procedurile judiciare trebuie să fie adoptate. E necesar acum însă să mergem mai departe și să schimbăm aceste regulamente, având următoarele obiective: trebuie să mărim suma pentru cererile mici de plată la 5 000 de euro; mai departe, mijloacele electronice de comunicare, de notificare trebuie să fie folosite de instanțele de judecată; de asemenea, judecătorii să folosească în anumite cazuri, atunci când e posibil, teleconferințele; administrarea probelor, la fel, să poată fi făcută de la distanță și prin teleconferință; taxele judiciare să poată fi plătite prin mijloace la distanță. Toate acestea vor îmbunătății viața și activitatea comercială. Peter Jahr (PPE). – Herr Präsident! Ich kann sagen: eine gute Sache. Das europäische Verfahren für geringfügige Forderungen im grenzüberschreitenden Verkehr gibt es ja schon. Die Erfahrungen, die wir bisher machen konnten, haben gezeigt, dass wir damit die Kosten für die Betroffenen um 40 % reduzieren konnten. Auch die Verfahrensdauer konnte deutlich reduziert werden. Das hat uns gemeinsam Mut gemacht, den bisherigen Grenzwert, der bei sich bei 2 000 Euro befand, auf 10 000 Euro anzuheben, und das Schöne ist: Mit 10 000 Euro Grenzwert werden wir insgesamt 50 % der gesamten Streitigkeiten im Rahmen dieses Verfahrens abwickeln können. Hier geht es besonders um Bürger und insbesondere auch um kleine und mittlere Unternehmen. Für die ist es ganz besonders wichtig. Ich denke, die großen Unternehmen, die haben juristische Abteilungen, die können sich um ihre Forderung kümmern, aber es geht besonders um den europäischen Binnenmarkt. Es geht insbesondere um die kleinen und mittleren Unternehmen. Und wenn uns dann irgendwann noch weitere Verbesserungen einfallen, könnten wir dranbleiben. Das ist insgesamt ein guter Tag für die europäischen Bürger. Andrejs Mamikins (S&D). – Priekšsēdētāja kungs! Eiropas Savienība ir balstīta uz savstarpēju starpvalstu, starpreģionu, starpcilvēku sadarbību. Savukārt ekonomiskā ziņā viena no visnozīmīgākajām lomām pieder maza un vidēja izmēra uzņēmumiem. Līdz ar to gadījumos, kad tā vai cita iemesla dēļ starp partneriem vai zemāka kooperācijas līmeņa kolēģiem – indivīdiem, juridiskām personām – pastāv kādas prasības vai pretenzijas, kuru noregulējums pieprasa finansiālu kompensāciju, ir absolūti nepieciešams, lai būtu pieejama efektīvi funkcionējoša sistēma, ar kuras palīdzību būtu iespējams atrisināt šādas situācijas. Ņemot vērā šo faktu, ka ziņojumā tika vēstīts tieši par šādas efektivitātes paaugstināšanu jau pastāvošajās maza apmēra prasību un Eiropas maksājuma rīkojuma procedūras sistēmās, es nobalsoju viennozīmīgi par, jo pilnīgi atbalstu piedāvātos grozījumus. Efektīvāka pretenziju izskatīšanas sistēma ir viena no garantijām taisnīgākas ekonomiskās un finansiālās sistēmas izveidošanai Eiropas Savienībā. Stanislav Polčák (PPE). – Pane předsedající, já chci rovněž vysvětlit své hlasování v této otázce, protože jsem podpořil navrženou zprávu. Podle mého názoru je skutečně důležité přemýšlet o vymahatelnosti práva jakožto o uceleném celku, o souboru norem, kdy jedinec má právo na přístup k soudu. Je zde ovšem problém, že zjednodušené soudní řízení, které vlastně i tento návrh přináší, má svá úskalí. Mělo by být skutečně zastropováno a ten limit pět tisíc EUR, kdy probíhá řízení před soudem skutečně zjednodušeným způsobem, považuji za maximální. Je důležité, aby občané věděli o této možnosti a aby realizovali své právo na přístup k soudu, zároveň aby si však byli vědomi i těch důsledků, když takovéto soudní řízení zahájí. Zastropování nákladů soudního řízení považuji za správný krok, nicméně si myslím, že by měl být kladen důraz i na mediaci a předcházení těmto sporům. To si myslím, že tato zpráva ještě neobsahovala. Pisemne wyjaśnienia dotyczące głosowania William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – This report concerned a proposal to legislate further on the European Small Claims Procedure by amending existing legislation. The UK Independence Party is in principle opposed to the European Union having the power to legislate for the United Kingdom and would normally vote against any report which advocated legislation or which was itself a legislative proposal. In this instance, we are very mindful of the impact of debts up to EUR 10 000 being unpaid on UK Small-to-Medium Enterprises (SMEs) and the effort and costs of recovering such sums and UKIP is therefore minded not to oppose this report. UKIP decided to abstain. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor del presente informe porque modifica el Reglamento europeo de forma que supone una mejora necesaria al establecer un proceso simplificado para demandas de cuantía inferior a los 10 000 euros. Esta modificación supone un importante paso adelante para mejorar la celeridad en este tipo de procesos en la Unión Europea. El informe establece un sistema de tasas que no debe superar las tasas establecidas por los Estados miembros y las tasas han de ser proporcionales a la cuantía demandada; asimismo, la modificación del Reglamento elimina excepciones. El informe incluye mejoras técnicas y obligaciones de reconocimiento por parte de los Estados miembros, como la obligación de asistencia práctica gratuita, todo esto mejorando la seguridad jurídica de los consumidores a nivel europeo. Es por todo esto por lo que he decidido votar a favor del presente informe. Louis Aliot (ENF),
par écrit. – Je me suis prononcé en faveur de ce rapport qui permet la résolution plus simple et plus rapide des litiges transfrontaliers. Cette proposition permet en effet de démocratiser l'accès à la justice et de réduire les coûts des procédures pour les consommateurs et les PME. La protection du consommateur et des PME doit en effet être une priorité pour les États membres, en les aidant à faire face à des coûts et des procédures judiciaires souvent très complexes. Ce rapport va donc dans le bon sens même si nous regrettons cependant que la définition des litiges transfrontaliers présente dans le texte soit trop large. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which was concerned with raising the thresholds for the value of a claim. Previously, the threshold was set at EUR 2 000. The report provides that this limit would be raised to EUR 5 000 if pursued against a natural person i.e. an individual and EUR 10 000 if pursued against a legal person i.e. a company. By way of background, the European Small Claims Procedure applies to all claims with a cross-border element. This includes cases where the parties are both domiciled in the same Member State and only the place of performance of the contract, the place where the harmful event takes place or the place of enforcement of the judgment is situated in another Member State. This provides an important remedy for cross-border disputes which in many Member States is woefully lacking at present. One final positive point is that Legal Assistance can also be provided to parties free of charge, which did not previously exist. Νίκος Ανδρουλάκης (S&D),
γραπτώς. – Ψήφισα υπέρ της συγκεκριμένης έκθεσης καθώς στοχεύει στην απλοποίηση της διαδικασίας επίλυσης διασυνοριακών μικροδιαφορών μέχρι 5.000 ευρώ, διευκολύνοντας έτσι το διασυνοριακό εμπόριο και την μετακίνηση των Ευρωπαίων πολιτών στην Ευρωπαϊκή Ένωση. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Ce texte vise à simplifier et à accélérer le règlement des litiges de faible montant dans les affaires transfrontalières. Si l'objectif est louable, à savoir aider les consommateurs et les PME à faire valoir leurs réclamations, j'estime néanmoins que ce n'est pas à l'Union européenne de légiférer dans le domaine des procédures judiciaires. Celui-ci doit rester et du ressort de la compétence des États, lesquels peuvent coopérer si c'est nécessaire. J'ai par conséquent voté contre ce rapport. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I abstained on this vote. Whilst there could be some advantages to SMEs, I am concerned about certain potential cross-border issues with regard to debt enforcement. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai en voté en faveur de ce rapport car il vise à simplifier et accélérer les procédures de règlement des litiges transfrontaliers en matière civile et commerciale et à réduire leurs coûts. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą, kurio tikslas – paprastesnis skolų išieškojimas ES. Nuo 2009 m. veikianti Europos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūra suteikia galimybę žmonėms ir įmonėms standartinių formų pagalba susigražinti kitose ES valstybėse susikaupusias skolas dėl, pavyzdžiui, neapmokėtų sąskaitų už suteiktas paslaugas. Minėtai procedūrai pasinaudoti nebūtina samdytis advokato, o jos pagrindu priimtas teismo sprendimas pripažįstamas ir vykdomas kitoje ES valstybėje. Atnaujintoms Europos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo taisyklės palengvina skolos iš kitoje ES valstybėje veikiančių įmonių ar asmenų susigrąžinimą. Nuo 2 000 iki 5 000 eurų padidinama skolos, kuriai gali būti taikoma ši procedūra, riba, mažinamas žyminis mokestis ir skatinama ginčų nagrinėjimui pasitelkti vaizdo konferencijas. Europos ieškinių dėl nedidelių sumų naudojimas leido 40 proc. sumažinti panašių ieškinių bylinėjimosi išlaidas ir penkis kartus sutrumpinti jų trukmę. Gerard Batten (EFDD),
in writing. – This report concerned a proposal to legislate further on the European Small Claims Procedure by amending existing legislation. The UK Independence Party is in principle opposed to the European Union having the power to legislate for the United Kingdom and would normally vote against any report which advocated legislation or which was itself a legislative proposal. In this instance we are very mindful of the impact of debts up to EUR 10 000 being unpaid to UK small and medium-sized enterprises (SMEs) and the effort and costs of recovering such sums, and UKIP is therefore minded not to oppose this report. UKIP decided to abstain. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce texte qui permettra à nos concitoyens de résoudre leurs litiges transfrontaliers inférieurs à 5 000 euros, quoique la définition desdits litiges me paraisse un peu trop large. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – Ce règlement instituant une procédure européenne de règlement des petits litiges vise à simplifier et à accélérer le règlement des litiges de faible montant dans des affaires transfrontalières et à en réduire les coûts. Elle a été conçue spécifiquement pour aider les consommateurs ainsi que les petites et moyennes entreprises (PME) à faire valoir leurs réclamations, leur assurant ainsi l'accès à la justice. L'objectif de ce rapport, en faveur duquel je me suis prononcé, a pour but d'élargir et d'améliorer le recours à cet instrument en le développement et communiquant autour de ce projet. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de este informe por el que se establece un proceso europeo de escasa cuantía y que tiene por finalidad simplificar y acelerar los litigios relativos a los procesos de escasa cuantía en asuntos transfronterizos y reducir los costes. Fue diseñado específicamente para ayudar a los consumidores y a las pequeñas y medianas empresas a exigir el pago de las deudas, garantizando así el acceso a la justicia. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Ce rapport sur le règlement (CE) no 861/2007 du Parlement européen et du Conseil du 11 juillet 2007 instituant une procédure européenne de règlement des petits litiges vise à simplifier et à accélérer le règlement des litiges de faible montant dans des affaires transfrontalières et à en réduire les coûts afin de soutenir plus spécifiquement les consommateurs ainsi que les petites et moyennes entreprises (PME) à faire valoir leurs réclamations, leur assurant ainsi l'accès à la justice. Malheureusement, cette procédure est peu connue du grand public et pourrait évidemment se poursuivre même hors UE. J'ai donc décidé de voter pour. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – La relazione equilibrata e condivisibile contiene proposte concrete capaci di rispondere alle esigenze dei cittadini e delle piccole imprese che, a causa di un'eccessiva burocrazia, hanno difficoltà a far valere le proprie ragioni nelle controversie transfrontaliere di modesta entità. José Blanco López (S&D),
por escrito. – El proceso europeo de escasa cuantía tiene la finalidad de simplificar y acelerar los litigios de escasa cuantía en materia civil y comercial, así como reducir los costes. Se trata de una reforma de especial importancia para las pymes, que podrán usar el mecanismo para solventar sus problemas en el ámbito transnacional más deprisa y con menores costes, pero también es relevante para los ciudadanos, en cuestiones como las disputas entre consumidores. Gracias al liderazgo socialista, pudo cerrarse este acuerdo durante la Presidencia letona, incluyéndose en él aspectos especialmente positivos como, entre otros, el aumento del umbral a 5 000€, con una cláusula de revisión a los 5 años, para analizar la posibilidad de un ulterior aumento en el futuro; la promoción del uso de las telecomunicaciones y videoconferencias para las audiencias o la asistencia gratuita para el uso del procedimiento. Por todo ello, he votado a favor. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriame nagrinėjamas ir iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 861/2007, nustatantis Europos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūrą. Šiuo reglamentu siekiama supaprastinti ir pagreitinti tarptautinio pobūdžio bylų, susijusių su ieškiniais dėl nedidelių sumų, nagrinėjimą ir sumažinti išlaidas. Jis buvo parengtas būtent siekiant padėti vartotojams, taip pat mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) pateikti savo ieškinius ir taip užtikrinti jiems galimybę kreiptis į teismą. Pranešėja visiškai pritaria šiam tikslui. Praėjus penkeriems metams po to, kai reglamentas buvo pradėtas taikyti, buvo atliktas išsamus vertinimas, kuris atskleidė, kad Europos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūra yra naudinga priemonė. Tačiau, kaip buvo pabrėžta 2013 m. lapkričio mėn. Komisijos ataskaitoje dėl minėtosios procedūros taikymo, tebesama daug galimybių išplėsti ir sustiprinti jos įsisavinimą. Taikant Europos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūrą, bylinėjimosi išlaidos, susijusios su tarpvalstybinio pobūdžio ieškiniais dėl nedidelių sumų, sumažėjo net 40 proc., o bylinėjimosi trukmė sutrumpėjo nuo dvejų metų ir penkių mėnesių iki vidutiniškai penkių mėnesių. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – A kis értékű követelések európai eljárásának bevezetéséről és az európai fizetési meghagyásos eljárásról szóló rendeletek célja, hogy egyszerűsítsék az Európai Unión belül a határon átnyúló bírósági eljárásokat, és csökkentsék az ilyen eljárások anyagi vonzatát. E rendelkezések legfőképp a fogyasztóknak és a KKV-knak kedveznek, hiszen a rendelet olyan szabályokat tartalmaz, melyek a követelések bíróság előtti érvényesítését általánosságban megkönnyítik. A tapasztalat azt mutatja, hogy a szabályozás kedvező fogadtatásra talált, és alkalmazása átlagosan 40%-kal csökkentette az eljárások időtartamát. A jelen módosító javaslat az elmúlt évek gyakorlatának figyelembevételével arra törekszik, hogy a rendelet szabályai még inkább megfeleljenek az alkalmazói köre igényeinek. Jelentős könnyítés például az elektronikus kézbesítés szabályainak korszerűsítése vagy a küszöbérték módosítása. A dossziéval kapcsolatos háromoldalú egyeztetések során alapvetően kedvező kompromisszum született, ezért szavazatommal támogattam a jelentést. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Pri čezmejnih sporih manjših vrednosti gre predvsem za izkoriščanje prednosti, ki jih ponujata EU in skupni trg ter posledično bistveno zmanjševanje stroškov pri reševanju teh sporov. Predvsem mala podjetja pa tudi potrošniki so tisti, ki bodo tu največ pridobili. Predvsem je pomembno, da zmanjšamo obdobje trajanja spora, ki je včasih v povprečju trajal tudi dve leti, naš cilj pa je, da ga skrajšamo na nekaj mesecev. EPP je aktivno sodelovala v trialogu in tudi uspela izpostaviti svoje prednostne naloge v luči spodbujanja razvoja malega gospodarstva, zato tudi temu poročilu moja podpora. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Ovaj mehanizam jako puno znači prosječnom potrošaču. U situacijama kada kupi robu preko interneta iz druge članice EU-a pa po isporuci shvati da je zakinut ili prevaren, potrošač najčešće izračuna da mu se ne isplati radi manjeg iznosa koji je platio ulaziti u skupu bitku s trgovcem. Naravno, idući put neće kupovati online i to dodatno šteti europskoj ekonomiji. Ovaj mehanizam su do sada i mali i srednji poduzetnici slabo koristili. Zato pozdravljam odluku o povećanju vrijednosti tužbe jer je procjena da će se oko 50 posto njihovih tužbi moći rješavati ovim sustavom. Najveći je problem ovog mehanizma što jako malo građana u EU-u uopće zna za njegovo postojanje. Čak 82 posto potrošača te malih i srednjih poduzetnika ne znaju da mogu koristiti ovaj instrument u situacijama kada imaju male reklamacije, kada se ne mogu naplatiti ili pak kada traže naknadu štete za vozilo koje je oštećeno izvan njihove zemlje. Ovaj mehanizam je za svaku pohvalu, ali činjenica da primjerice u Bugarskoj bilježimo samo 3 prijave godišnje, a u Španjolskoj čak 1047 govori da neki potrošači uopće nisu informirani i tu trebamo uložiti dodatne napore. Marie-Christine Boutonnet (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour une procédure européenne de règlement des petits litiges et procédure européenne d'injonction de payer qui a été conçu pour aider les consommateurs ainsi que les petites et moyennes entreprises à faire valoir leurs réclamations dans des affaires transfrontalières (litiges inférieurs à 5000 euros) et leur assurant l'accès à la justice. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which was concerned with raising the thresholds for the value of a claim. Previously, the threshold was set at EUR 2 000. The report provides that this limit would be raised to EUR 5 000 if pursued against a natural person i.e. an individual and EUR 10 000 if pursued against a legal person i.e. a company. By way of background, the European Small Claims Procedure applies to all claims with a cross-border element. This includes cases where the parties are both domiciled in the same Member State and only the place of performance of the contract, the place where the harmful event takes place or the place of enforcement of the judgment is situated in another Member State. This provides an important remedy for cross-border disputes which in many Member States is woefully lacking at present. One final positive point is that Legal Assistance can also be provided to parties free of charge, which did not previously exist. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché ritengo che i risultati ottenuti dal Procedimento europeo per le controversie di modesta entità e il Procedimento europeo di ingiunzione di pagamento siano certamente rimarchevoli e che, quindi, si debbano attuare le misure necessarie per estendere e consolidare il ricorso a questi strumenti. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Depuis juillet 2007, la procédure européenne de règlement des petits litiges transfrontaliers a permis de simplifier et d'accélérer le règlement des conflits judiciaires. Les coûts ont été réduits de 40 % tandis que la durée de la procédure est passée en moyenne de 2 ans à 5 mois. La Commission a néanmoins constaté que ces résultats étaient encore insuffisants. 45 % des entreprises impliquées dans un litige n'engagent pas de procédure à cause du coût occasionné. Ce rapport propose donc de fixer le plafond des petits litiges à 10 000 euros contre 2 000 euros aujourd'hui. Il préconise également de mieux utiliser la voie électronique et la vidéo conférence pour réduire les frais liés aux déplacements. Les frais de justice seront plafonnés à 10 % des sommes engagées et les parties impliquées pourront s'en acquitter grâce à une méthode de paiement en ligne. Enfin, 86 % des citoyens n'ont pas connaissance de cette procédure. C'est pourquoi la communication sur le portail du site Internet devrait être améliorée. Cette proposition va permettre d'accélérer les procédures ainsi que de réduire les frais des entreprises et des citoyens engagés dans un conflit judiciaire. J'ai donc voté pour ce texte. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto positivo. Il testo riguarda controversie transnazionali in cui spesso i cittadini rinunciano a far valere i propri diritti a causa dei costi, economici e burocratici, dei procedimenti. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della relazione in oggetto, che apporta notevoli miglioramenti al già efficace procedimento per le controversie di modesta entità, il quale si è rivelato un ottimo strumento giuridico che ha permesso di tagliare i costi delle controversie transfrontaliere fino al 40%, riducendo la durata complessiva del contenzioso ad una media di 5 mesi. Estendere quindi l'ambito di applicazione di questo procedimento porterebbe notevoli benefici sia ai consumatori che alle PMI. Con le correzioni proposte, ad esempio, la competenza per valore viene elevata dagli attuali 2 000 EUR a 10 000 EUR e si parificano i servizi postali ed elettronici per lo scambio di documenti. Inoltre, il limite massimo per le spese di giudizio non potrà superare il 10% del valore della controversia, agevolando notevolmente le possibilità di accesso alla giustizia. È però necessario delineare strategie ben precise per far conoscere ai cittadini questo tipo di procedimento, fornendo concrete informazioni su come utilizzarlo e sulle spese che dovrebbero sostenere, anche mediante campagne di sensibilizzazione nazionali. Le modifiche proposte nel presente progetto di relazione migliorano ulteriormente il funzionamento del procedimento per le controversie di modesta entità e pertanto mi sono espresso a favore del testo. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which was concerned with raising the thresholds for the value of a claim. Previously, the threshold was set at EUR 2 000. The report provides that this limit would be raised to EUR 5 000 if pursued against a natural person i.e. an individual and EUR 10 000 if pursued against a legal person i.e. a company. By way of background, the European Small Claims Procedure applies to all claims with a cross-border element. This includes cases where the parties are both domiciled in the same Member State and only the place of performance of the contract, the place where the harmful event takes place or the place of enforcement of the judgment is situated in another Member State. This provides an important remedy for cross-border disputes which in many Member States is woefully lacking at present. One final positive point is that Legal Assistance can also be provided to parties free of charge, which did not previously exist. James Carver (EFDD),
in writing. – This report concerned a proposal further to legislate on the European small claims procedure by amending existing legislation. The UK Independence Party is in principle opposed to the European Union having the power to legislate for the United Kingdom, and would normally vote against any report which advocated legislation or which was itself a legislative proposal. In this instance we are very mindful of the impact on UK small-to-medium enterprises (SMEs) of debts of up to EUR 10 000 being unpaid, and of the effort and costs of recovering such sums. UKIP is therefore minded not to oppose this report. UKIP decided to abstain, and I voted accordingly. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour. Back in 2007, a small claims procedure was created in order to reduce costs in cross-border cases. The plan was designed to help small and medium-sized companies with their claims. Enhancement is needed as the European Small Claims Procedure needs to further reduce costs and litigation time. Since some Member States differ in usage there also needs to be transparency in these proceedings along with legal certainty concerning modern technology. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Il regolamento (CE) n. 861/2007 del Parlamento europeo e del Consiglio dell'11 luglio 2007 ha istituito un procedimento europeo per le controversie di modesta entità. Tale regolamento si applica nelle controversie transfrontaliere civili e commerciali di valore non superiore a 2 000 EUR. Mirava ad aiutare le PMI e i consumatori. La relazione della Commissione europea del 19 novembre 2013 sull'applicazione del suddetto regolamento ha evidenziato un ampio margine per estendere e consolidare il ricorso a tale strumento. Lo scorso aprile, la commissione JURI ha votato un testo che nel complesso poteva considerarsi migliorativo della proposta della Commissione europea. In seguito al voto in commissione si sono aperti i negoziati con il Consiglio. Purtroppo Il trilogo ha peggiorato la proposta della commissione; perciò, insieme ai miei colleghi, ho votato contro. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – Le présent règlement institue une procédure qui vise à simplifier et à accélérer le règlement des litiges de faible montant dans des affaires transfrontalières et à en réduire les coûts. Elle a été conçue spécifiquement pour aider les consommateurs ainsi que les PME à faire valoir leurs réclamations, leur assurant ainsi l'accès à la justice. J'ai donc voté pour. Nessa Childers (S&D),
in writing. – Integration among Member States involves every aspect of an EU citizen's life. As freedom of movement and labour becomes more accessible, giving citizens greater possibilities, we are also faced with cross-border challenges. These challenges can nevertheless be overcome through transparent cooperation between the Institutions. For example, if a citizen needs to claim money back from a faulty product bought online, coming from a different EU Member State, it is our duty to facilitate ways to resolve these issues. This has been the case since 2007. However, today we voted on making sure that these small-claim procedures are more accessible to people as well as increasing the threshold of the claim to EUR 5 000. Ole Christensen (S&D),
skriftlig. – Det er vigtigt, at forbrugerne og de små og mellemstore virksomheder har god mulighed for at inddrive gæld på tværs af landegrænser. Derfor vedtog EU i 2009 en småkravsprocedure, der gør det nemmere for virksomheder og forbrugere at inddrive mindre beløb på tværs af grænserne, så de slipper for lange retssager og høje sagsudgifter. Denne ordning vil blandt andet udvide forordningen, så småkravsproceduren kan bruges til beløb helt op til 5 000 euro. Alt i alt er det et forslag, der sparer virksomheder og borgere tid og penge. Derfor støtter vi fuldt ud forordningen. Danmark har en undtagelse på dette område, men forhåbentlig vil de danske vælgere til december vedtage at ændre det danske retsforbehold til en tilvalgsordning. Derved vil Danmark kunne deltage i denne forordning. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Προτείνεται να αυξηθεί η κατώτατη αξία για τις μικροδιαφορές που εμπίπτουν στην ευρωπαϊκή διαδικασία μικροδιαφορών, από το υφιστάμενο ποσό των 2.000 ευρώ στο ποσό των 10.000 ευρώ. Αυτό το νέο όριο δεν θα έχει μεγάλη σημασία για τους καταναλωτές, δεδομένου ότι το μεγαλύτερο μέρος αξιώσεων τους δεν υπερβαίνει το ποσό των 2.000 ευρώ, που αποτελεί όμως σημαντική βελτίωση για τις ΜΜΕ. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore del al provvedimento in esame. Il regolamento (CE) n. 861/2007, dell'11 luglio 2007, in materia di controversie di modesta entità e di procedimento europeo di ingiunzione di pagamento, era stato pensato in particolare per aiutare i consumatori e le piccole e medie imprese (PMI) a far valere i propri diritti, assicurando in tal modo l'accesso alla giustizia. Dopo cinque anni, la valutazione è positiva. Infatti, il procedimento europeo per le controversie di modesta entità ha tagliato il costo delle controversie transfrontaliere di modesta entità fino al 40 per cento e ne ha ridotto la durata da un massimo di 2 anni e 5 mesi a una media di 5 mesi. Con il provvedimento in esame, la Commissione intende alzare il tetto per le controversie di modesta entità che possono essere composte mediante il procedimento europeo dagli attuali 2 000 euro a 10 000 euro e di estendere la definizione alle controversie in cui le parti sono domiciliate nello stesso Stato membro, ma che hanno un altro elemento transfrontaliero, come il luogo di esecuzione del contratto, il luogo in cui si è verificato l'evento dannoso o l'esecuzione della sentenza in un altro Stato membro. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa proposta di regolamento. Negli ultimi anni è stato dimostrato che il procedimento da essa previsto si è effettivamente dimostrato uno strumento utile, ma esiste altresì un ampio margine per estendere, consolidare e migliorare il ricorso a tale strumento. La Commissione propone di alzare il tetto per le controversie di modesta entità, che possono essere composte mediante il procedimento europeo, dagli attuali 2 000 euro a 10 000 euro. Mi trovo d'accordo con la Commissione e con la relatrice Oedenberg su quest'aspetto dato che l'innalzamento proposto avrebbe un impatto marginale sui consumatori, considerato che solitamente le controversie che interessano questi ultimi non superano i 2 000 euro, ma rappresenterebbe un miglioramento importante per le PMI, cosa che ritengo di fondamentale importanza. Deirdre Clune (PPE),
in writing. – The European Parliament's vote benefits EU citizens by providing simplified procedures for cross-border dispute resolution. National barriers will no longer be an insurmountable obstacle in judicial matters for individuals, nor, in particular, for SMEs. Electronic communication tools will facilitate the process for those involved. Good faith in the execution of civil and commercial contracts will be more vigorously protected and legal security will be guaranteed for the commercial circuit David Coburn (EFDD),
in writing. – This report concerned a proposal to legislate further on the European Small Claims Procedure by amending existing legislation. The UK Independence Party is in principle opposed to the European Union having the power to legislate for the United Kingdom and would normally vote against any report which advocated legislation or which was itself a legislative proposal. In this instance we are very mindful of the impact of debts up to EUR 10 000 being unpaid to UK small and medium-sized enterprises (SMEs) and the effort and costs of recovering such sums, and UKIP is therefore minded not to oppose this report. UKIP decided to abstain. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – O Regulamento (CE) no 861/2007 estabelece um processo europeu para ações de pequeno montante, tendo por objetivo simplificar e acelerar as ações de pequeno montante em casos transfronteiriços e reduzir as despectivas despesas. Da experiência adquirida ao longo da sua vigência, apesar de o processo europeu para ações de pequeno montante se revelar um instrumento útil, constata-se que o recurso aos tribunais continua a ser baixo. Apoio o aumento do limite para o recurso ao processo europeu para ações de pequeno montante de 2 000 euros para 10 000 euros que será uma melhoria considerável para as PME. A organização de audiências por videoconferência contribuirá para a redução das despesas e o aumento do recurso a este tipo de ações, uma vez que não será necessária a deslocação ao órgão jurisdicional. A obrigatoriedade dos Estados-Membros criarem meios de pagamento à distância permitirá aos requerentes a obtenção de economias nas despesas de pagamento, as quais se situam entre 400 e 800 euros quando há necessidade de deslocação. Com estas propostas contribuímos para melhorar o funcionamento do processo europeu para ações de pequeno montante Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Il procedimento europeo per le controversie di modesta entità è uno strumento giudiziario efficace in quanto semplifica e accelera i procedimenti relativi ai contenziosi transfrontalieri, riducendo i costi e la durata dell'azione giudiziaria. Il regolamento è stato ideato proprio per agevolare i consumatori e le piccole e medie imprese a far valere i propri diritti, assicurando un più facile accesso alla giustizia. Tuttavia, è stato riscontrato il basso tasso di utilizzo del procedimento nei vari paesi europei e le cause che motivano lo scarso ricorso ai tribunali in merito alle controversie di modesta entità risultano essere gli alti costi di avviamento della procedura giudiziaria e la mancanza della conoscenza dell'esistenza del procedimento stesso. Per scongiurare questo fenomeno, che dimostra essenzialmente una mancanza di fiducia e di informazione nel mercato interno, accolgo positivamente le modifiche proposte al regolamento, in quanto migliorerebbero il funzionamento del procedimento per le controversie di modesta entità. Pertanto ho votato a favore della relazione e credo che tale procedimento possa migliorare notevolmente con l'incremento previsto nell'utilizzo delle tecnologie d'informazione e di comunicazione e delle campagne di sensibilizzazione nazionali proposte dalla Commissione per gli Stati membri. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – This Regulation facilitates access to justice across borders, thereby enabling for individuals as well as for companies more effective and efficient enforcement of their rights. It will provide a quicker and more cost-effective judicial remedy to enforce money claims within the internal market. This legislative instrument is particularly important to those who participate in transactions online within the digital single market, be it individuals or companies, as it provides them with a quick but just remedy. I encourage those businesses and entrepreneurs who have not as yet harnessed the potential of the digital platform for trade in goods and services to see this Regulation as another invitation to take the impetus towards harnessing the opportunities presented by the digital single market as well as to participate in the full potential of the internal market. This simplified procedure will only obtain the trust it deserves from businesses and consumers if the safeguards stated therein, ensuring a fast but fair procedure, are correctly followed by national authorities. All too often we have been told that it is not worth pursuing a claim across borders for reasons of cost and pedantic procedures. The Regulation keeps costs to a minimum and simplifies procedures by introducing also the use of technology in collecting the evidence needed. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – Il presente regolamento mira a modificare e sostituire il regolamento n. 861/2007 del luglio 2007, che istituisce un procedimento europeo per le controversie di modesta entità. L'intenzione era quella di semplificare e accelerare i procedimenti relativi ai contenziosi transfrontalieri di modesta entità e ridurne le spese e la durata. Il regolamento era stato pensato in particolare per aiutare i consumatori e le PMI a far valere i propri diritti, assicurando in tal modo l'accesso alla giustizia. Tuttavia, è emerso che vi è un ampio margine per estendere e consolidare il ricorso a tale strumento. Tra le misure proposte dalla Commissione per migliorare il ricorso a tale strumento si segnalano: alzare il tetto per le controversie di modesta entità dagli attuali 2 000 euro a 10 000 euro; campo di applicazione del regolamento: ampliare la definizione di controversia transfrontaliera; procedura e mezzi telematici: parificare i servizi postali ed elettronici per lo scambio di documenti; costi del giudizio: limite massimo per le spese di giudizio pari al 10 per cento del valore della controversia e prevedere un importo massimo di 35 euro di spese minime di giudizio nonché la possibilità di pagare per via telematica. Mi astengo poiché ostacola le PMI e i consumatori. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor del presente informe porque modifica el Reglamento europeo de forma que supone una mejora necesaria al establecer un proceso simplificado para demandas de cuantía inferior a los 10 000 euros. Esta modificación supone un importante paso adelante para mejorar la celeridad en este tipo de procesos en la Unión Europea. El informe establece un sistema de tasas que no debe superar las tasas establecidas por los Estados miembros y las tasas han de ser proporcionales a la cuantía demandada; asimismo, la modificación del Reglamento elimina excepciones. El informe incluye mejoras técnicas y obligaciones de reconocimiento por parte de los Estados miembros, como la obligación de asistencia práctica gratuita, todo esto mejorando la seguridad jurídica de los consumidores a nivel europeo. Es por todo esto por lo que he decidido votar a favor del presente informe. Andrea Cozzolino (S&D),
per iscritto. – Il procedimento europeo per le controversie di modesta entità ha semplificato i contenziosi transfrontalieri nell'Unione. Tuttavia, alcuni ostacoli persistono ancora ed hanno impedito il pieno sfruttamento delle potenzialità del procedimento europeo, in particolare per le piccole e medie imprese. Ho votato a favore della risoluzione perché mira a eliminare tali ostacoli facilitando ulteriormente l'accesso alla giustizia tanto per i consumatori quanto per le imprese, anche attraverso un migliore utilizzo delle tecnologie, riducendo le spese e accelerando i procedimenti civili nelle controversie rientranti nel suo campo di applicazione. Pál Csáky (PPE),
írásban. – A kis értékű követelések európai eljárásának bevezetéséről és az európai fizetési meghagyásos eljárásról szóló rendeletek az Európai Unión belül a határon átnyúló bírósági eljárásokat hivatottak egyszerűsíteni és olcsóbbá tenni. A jelentést szavazatommal támogattam a rendelkezések tökéletesítése érdekében. E rendelkezések legfőképp a fogyasztóknak és a kis- és középvállalkozásoknak kedveznek, megkönnyítve a követelések bíróság előtti érvényesítését. Az eddigi tapasztalatok alapján a szabályozás kedvező fogadtatásra talált, és alkalmazása átlagosan 40%-kal csökkentette az eljárások időtartamát. Az elmúlt évek gyakorlatának figyelembevételével született jelenlegi módosítás arra törekszik, hogy a rendelet szabályai még inkább megfeleljenek az alkalmazói kör, vagyis az uniós polgárok igényeinek. Könnyítést hoz például az elektronikus kézbesítés szabályainak korszerűsítése és a küszöbérték módosítása. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of the Commission proposal and the legislative resolution on the European Small Claims Procedure which has the ultimate aim of simplifying and speeding up cross-border small claims litigation in civil and commercial matters. What is particularly interesting in this report is the fact that the threshold has increased to EUR 5 000 with a 5 year review clause; the fact that the use of long-distance communication and videoconferencing for hearings are encouraged and a 5 year review clause to assess whether labour claims should be included in the scope of the regulation or not. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Le rapport vise à simplifier et à accélérer le règlement des litiges transfrontaliers de faible importance, ainsi qu'à en réduire leurs coûts. Cette procédure a été conçue spécifiquement pour aider les consommateurs et les petites et moyennes entreprises (PME) à faire valoir leurs droits, leur assurant ainsi un accès à la justice. Jusqu'alors, elle a permis d'abaisser de 40 % les coûts de procédure et de réduire leur durée à 2 ans maximum et 5 mois en moyenne. Toutefois, restant trop peu utilisée dans certains États membres, le rapport prévoit un plafond maximal de 5 000 euros de coût de procédure. Il permet également d'augmenter les possibilités de recours aux moyens de communication à distance. Considérant que ce rapport participe à l'instauration au sein du marché intérieur d'un l'environnement économique plus favorable aux consommateurs et aux entreprises, j'ai voté en faveur. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – J'ai voté en faveur de ce rapport. Cette procédure a été conçue principalement pour aider les consommateurs et les petites et moyennes entreprises européennes à faire valoir leurs droits, dans le cadre du règlement des petits litiges. Le rapport voté étend notamment l'application de la procédure aux litiges allant jusqu'à 5 000 euros, au lieu de 2 000 euros auparavant. Philippe De Backer (ALDE),
schriftelijk
. – Het voorstel waarover hier gestemd werd, vergemakkelijkt de rechtsgang omtrent het neerleggen van een kleine claim. Personen in de hele Europese Unie zullen zonder verdere verplichtingen een claim kunnen neerleggen. Als het niet gewenst is, kan de rechtspraak gebeuren zonder hoorzitting. Mocht deze hoorzitting toch nodig zijn, dan zal deze ook vanop afstand kunnen worden uitgevoerd, bijvoorbeeld met behulp van videoconferentie. Al deze maatregelen zullen de rechtspraak efficiënt en vlot maken, hetgeen op zijn beurt weer bijdraagt aan een transparantere wetgeving. Daarom steun ik dit voorstel. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto. – La proposta della Commissione europea volta a estendere e consolidare il ricorso al procedimento europeo per le controversie di modesta entità prevede un innalzamento del valore limite di queste ultime da 2 000 EUR a 10 000 EUR. È stata evidenziata l'esigenza di modernizzare tale procedimento, consentendo ad esempio di svolgere le audizioni in videoconferenza ed evitando così spostamenti scomodi e costosi per comparire durante un'udienza. Ritengo sia importante estendere la possibilità di ricorrere a tale strumento, accrescendo la percentuale delle controversie che potranno beneficiare di una notevole riduzione dei costi e della durata del contenzioso. Per tali ragioni ho votato a favore di questa relazione. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – Depuis le 1er janvier 2009, tout consommateur en litige avec un professionnel d'un autre pays de l'Union européenne peut recourir à la procédure européenne de règlement des petits litiges si le litige est inférieur à 2 000 euros. Depuis sa mise en place, cette procédure a permis de réduire de 40 % les coûts des procédures judiciaires pour les petites créances transfrontalières et de réduire la durée des procédures de 2 ans à 5 mois. L'extension du montant du litige à 5 000 euros et l'amélioration du recours à distance vont dans le sens d'une meilleure protection des consommateurs européens et des petites PME en leur facilitant l'accès à la justice. Andor Deli (PPE),
írásban. – A kis értékű követelések európai eljárásának bevezetéséről és az európai fizetési meghagyásos eljárásról szóló rendeletek célja, hogy egyszerűsítsék az Európai Unión belül a határon átnyúló bírósági eljárásokat, és csökkentsék az ilyen eljárások anyagi vonzatát. E rendelkezések legfőképp a fogyasztóknak és a KKV-knak kedveznek, hiszen a rendelet olyan szabályokat tartalmaz, melyek a követelések bíróság előtti érvényesítését általánosságban megkönnyítik. A tapasztalat azt mutatja, hogy a szabályozás kedvező fogadtatásra talált, és alkalmazása átlagosan 40%-kal csökkentette az eljárások időtartamát. A jelen módosító javaslat az elmúlt évek gyakorlatának figyelembevételével arra törekszik, hogy a rendelet szabályai még inkább megfeleljenek az alkalmazói köre igényeinek. Jelentős könnyítés például az elektronikus kézbesítés szabályainak korszerűsítése vagy a küszöbérték módosítása. Az eljárással kapcsolatos háromoldalú egyeztetések során alapvetően kedvező kompromisszum született, ezért szavazatommal támogattam a jelentést. Gérard Deprez (ALDE),
par écrit. – La procédure européenne de règlement des petits litiges existe depuis 2009. C'est une procédure simplifiée optionnelle qui se base sur des formulaires standard et qui permet de récupérer des fonds détenus par une tierce partie dans un autre pays de l'UE. Le système fonctionne bien. Il a réduit de 40 % les coûts des procédures judiciaires pour les petites créances transfrontalières et la durée du processus est passée de deux ans à une moyenne de cinq mois. J'ai apporté mon soutien à ce rapport parce qu'il m'est apparu nécessaire d'apporter des modifications à cette procédure afin de permettre à davantage de citoyens et de petites entreprises d'y avoir recours. En particulier, je soutiens le relèvement du plafond des dettes pouvant être recouvrées via la procédure, qui passera de 2 000 à 5 000 euros, la proportionnalité des frais de justice, l'incitation à utiliser les technologies de communication à distance pour d'éventuelles auditions orales et la fourniture d'une aide pratique par les pays de l'UE, pour remplir les formulaires et donner des informations générales sur la procédure et la compétence du tribunal concerné. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Подкрепих доклада на колегата Герингер де Оденберг относно европейската процедура за искове с малък материален интерес. Съгласен съм, че този инструмент трябва да стане по-привлекателен и полезен за европейските граждани, които все по-често влизат във финансови взаимоотношения с трансграничен характер благодарение на функционирането на свободния европейски пазар. Приветствам решението да се увеличи таванът на стойността на исковете от 2 000 на 5 000 евро за граждански и търговски дела с трансграничен характер. Това ще осигури ефективна защита на европейските граждани и на малките и средните предприятия. Подкрепям и останалите предложения, които смятам, че допринасят за подобряването на инструмента и по-голямата му приложимост на практика. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Θετικό, διότι η απλούστευση των δικαστικών διαδικασιών και η αύξηση του χρηματικού ορίου για τις αγωγές, θα βοηθήσει τις μικρομεσαίες επιχειρήσεις. Norbert Erdős (PPE),
írásban. – A kis értékű követelések európai eljárásának bevezetéséről és az európai fizetési meghagyásos eljárásról szóló rendeletek célja, hogy egyszerűsítsék az Európai Unión belül a határon átnyúló bírósági eljárásokat, és csökkentsék az ilyen eljárások anyagi vonzatát. E rendelkezések legfőképp a fogyasztóknak és a KKV-knak kedveznek, hiszen a rendelet olyan szabályokat tartalmaz, melyek a követelések bíróság előtti érvényesítését általánosságban megkönnyítik. A tapasztalat azt mutatja, hogy a szabályozás kedvező fogadtatásra talált, és alkalmazása átlagosan 40%-kal csökkentette az eljárások időtartamát. A jelen módosító javaslat az elmúlt évek gyakorlatának figyelembevételével arra törekszik, hogy a rendelet szabályai még inkább megfeleljenek az alkalmazói köre igényeinek. Jelentős könnyítés például az elektronikus kézbesítés szabályainak korszerűsítése vagy a küszöbérték módosítása. Az eljárással kapcsolatos háromoldalú egyeztetések során alapvetően kedvező kompromisszum született, ezért szavazatommal támogattam a jelentést. Rosa Estaràs Ferragut (PPE),
por escrito. – Este Reglamento no 861/2007 fue diseñado específicamente para ayudar a los consumidores y a las pequeñas y medianas empresas (pymes) en sus demandas, lo que garantizaba el acceso a la justicia. Tras años de aplicación se ha revelado como una herramienta eficiente, pero existe aún margen de mejora. En este sentido, esta reforma del Reglamento por el que se establece un proceso europeo de escasa cuantía es una de las medidas que promueven la eficacia de la justicia en la UE. Teniendo en cuenta además la coyuntura económica de los últimos años en la UE, la mejora de la eficacia de la justicia en la Unión Europea se convierte también en un factor importante de apoyo a la actividad económica, ya que el citado Reglamento se aprobó en respuesta a problemas causados por la ineficiencia de los litigios cuando las demandas se presentan a través de las fronteras de los Estados miembros de la UE. Además, la modernización del Reglamento respalda las prioridades políticas actuales de la UE de fomentar la recuperación económica y el crecimiento sostenible, impulsando unos procesos judiciales más eficientes y simplificados y haciéndolos más accesibles a las pymes. Bill Etheridge (EFDD),
in writing
. – This report concerned a proposal to legislate further on the European Small Claims Procedure by amending existing legislation. The UK Independence Party is in principle opposed to the European Union having the power to legislate for the United Kingdom and would normally vote against any report which advocated legislation or which was itself a legislative proposal. In this instance we are very mindful of the impact of debts up to EUR 10 000 being unpaid to UK small and medium-sized enterprises (SMEs) and the effort and costs of recovering such sums, and UKIP is therefore minded not to oppose this report. UKIP decided to abstain João Ferreira (GUE/NGL),
por escrito. – Este relatório altera os regulamentos (CE) n.o 861/2007 1896/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, que estabelecem um processo europeu para ações de pequeno montante e que cria um procedimento europeu de injunção de pagamento, aplicáveis a pedidos em matéria civil e comercial contestados e não contestados cujo valor não exceda 2 000 euros. Estes regulamentos garantiam que as decisões proferidas no âmbito deste processo eram executáveis sem procedimentos intermédios, em especial sem ser necessária uma declaração de executoriedade no Estado-Membro de execução (abolição do exequatur). Tinham por objetivo geral melhorar o acesso à justiça, reduzindo os custos e acelerando os processos civis relativos aos pedidos abrangidos pelo seu âmbito de aplicação, tanto para os consumidores como para as empresas. Tem sido reconhecido que o processo europeu para ações de pequeno montante facilitou a resolução dos processos transfronteiras respeitantes a esse tipo de ações na UE. Todavia, são assinalados obstáculos à plena aplicação deste processo em benefício dos consumidores e das empresas, em particular das PME, o que se relaciona com o baixo limite previsto no atual regulamento que priva muitos potenciais requerentes da utilização de um processo simplificado em litígios transfronteiras. As alterações aqui propostas prendem-se, desde logo, com este aspeto. Em geral, o relatório merece o nosso acordo. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of the legislative resolution as it provides better protection to the consumer. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – Miera využívania tribunálov pri podaniach s nízkou hodnotou sporu je v niektorých členských štátoch naďalej veľmi nízka a treba urobiť viac, pokiaľ ide o právnu istotu, jazykové bariéry a transparentnosť konania. Vítam preto návrh Európskej komisie, ktorá navrhuje zvýšiť limit na využívanie európskeho konania vo veciach s nízkou hodnotou sporu aj pre cezhraničné pohľadávky s hodnotou od 2000 do 10 000 EUR. Touto zmenou sa zvýši percento sporov, na ktoré sa uplatňuje výrazné zníženie nákladov a skrátenie dĺžky konania. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto a favore di questa relazione, che amplia il valore delle controversie di modesta entità a carattere frontaliero sulle quali il regolamento interverrebbe (passando da 2 000 a 5 000 euro). Si tratta di una misura che va incontro alle esigenze dei cittadini UE, che molto spesso rinunciano a far valere i propri diritti a causa dei differenti costi – economici e burocratici – dei procedimenti in questo tipo di procedure. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Υπερψηφίζω την ευρωπαϊκή διαδικασία μικροδιαφορών και διαδικασία έκδοσης ευρωπαϊκής διαταγής πληρωμής διότι η απλούστευση των δικαστικών διαδικασιών και η αύξηση του χρηματικού ορίου για τις αγωγές , θα βοηθήσει τις μικρομεσαίες επιχειρήσεις. Ashley Fox (ECR),
in writing. – I voted for this report as it attempts to solve issues previously created and will help consumers and SMEs in small claims courts. I am happy to see an attempt to reduce the procedural burden for individuals and small businesses. Access to law should not be made more difficult by red tape and bureaucracy. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – The establishment of the European Small Claims Procedure is an important step forward from the procedures existing under the laws of the Member States. I believe this report will simplify and speed-up cross-border small claims litigation in civil and commercial matters and will cut costs. I welcome the inclusion in the report of the point that ensures that the judgement given by the European Small Claims Procedure will be recognised and enforceable in another Member State without the need for a declaration of enforceability and without any possibility of opposing its recognition. Increasing the threshold to EUR 5 000, with a 5-year review clause in order to see whether a further increase is possible, is one of the better aspects of the report as it will make the ESCP more accessible and therefore more used. Finally I find it very positive that court fees will be proportionate to the claim and that assistance for the use of procedure will be free of charge. Kinga Gál (PPE),
írásban. – A kis értékű követelések európai eljárásának bevezetéséről és az európai fizetési meghagyásos eljárásról szóló rendeletek célja, hogy egyszerűsítsék az Európai Unión belül a határon átnyúló bírósági eljárásokat, és csökkentsék az ilyen eljárások anyagi vonzatát. E rendelkezések legfőképp a fogyasztóknak és a KKV-knek kedveznek, hiszen a rendelet olyan szabályokat tartalmaz, melyek a követelések bíróság előtti érvényesítését általánosságban megkönnyítik. A tapasztalat azt mutatja, hogy a szabályozás kedvező fogadtatásra talált, és alkalmazása átlagosan 40%-kal csökkentette az eljárások időtartamát. A jelen módosító javaslat az elmúlt évek gyakorlatának figyelembevételével arra törekszik, hogy a rendelet szabályai még inkább megfeleljenek az alkalmazói köre igényeinek. Jelentős könnyítés például az elektronikus kézbesítés szabályainak korszerűsítése vagy a küszöbérték módosítása. Az eljárással kapcsolatos háromoldalú egyeztetések során alapvetően kedvező kompromisszum született, ezért szavazatommal támogattam a jelentést. Ildikó Gáll-Pelcz (PPE),
írásban. – Üdvözlöm a kis értékű követelések európai eljárásának használatára vonatkozó küszöbérték megemelését. Azáltal, hogy a 2000 és 10 000 euró közötti értékű, határokon átnyúló követelések esetében is lehetővé válik az egyszerűsített eljárás alkalmazása, nőhet azon ügyek aránya, amelyekben jelentősen csökkenthető a vitarendezés költsége és hossza. Úgy vélem, ez a változtatás tovább növeli majd azoknak az eseteknek a számát, amelyekben a vállalkozások és a fogyasztók költségmegtakarításokat érhetnek el. A kis értékű követelések küszöbértékét a követelések átlagos összegénél alacsonyabb szinten kell tartani, ezzel biztosítva a szükséges eljárási garanciákat a nagyobb értékű követelések esetében. Azt sem szabad elfelejteni, hogy a küszöbérték megemelése esetén gyakrabban veszik majd igénybe az eljárást, aminek révén az a napi rutin részévé fog válni a bíróságokon. Ennek révén az eljárást potenciálisan igénybe vevők, különösen a fogyasztók, könnyebben hozzáférhetnek majd a szükséges tájékoztatáshoz. Ugyanakkor a küszöbértéknek a 10 000 eurós összeg fölé emelése jelenleg nem tűnik megvalósíthatónak, ezért az előadó támogatja a Bizottság által javasolt értéket. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor tras analizar el balance de los últimos cinco años de aplicación, que indica que el proceso europeo de escasa cuantía ha resultado ser una herramienta útil para ayudar a los consumidores y a las pequeñas y medianas empresas (pymes) a exigir el pago de las deudas, garantizando así el acceso a la justicia. El proceso europeo de escasa cuantía ha reducido los costes de los litigios transfronterizos de escasa cuantía hasta en un 40 % y ha permitido que la duración de los litigios pase de dos años y cinco meses a una media de cinco meses, lo que es, sin duda, un claro avance, pero aún debemos seguir trabajando en este campo, por lo que he apoyado el informe. Elisabetta Gardini (PPE),
per iscritto. – Si introduce una procedura semplificata che permette grandi vantaggi sia per i cittadini che per le PMI nell'ambito dei procedimenti per le controversie di modesta entità. Troppo spesso in passato la burocrazia ha scoraggiato imprese e cittadini ad intraprendere questo tipo di procedimenti. Con questo voto ci saranno meno costi e una procedura più rapida e moderna, in grado di garantire pienamente le esigenze di giustizia. Per questi motivi ho votato a favore di questa importante relazione, augurandomi che si proceda ad una maggiore pubblicizzazione di questo procedimento semplificato per aumentarne l'efficacia. Sylvie Guillaume (S&D),
par écrit
. – L'accès à la justice est un enjeu démocratique. Cela est d'autant plus vrai dans le cadre de litiges transfrontaliers qui confrontent les justiciables à de nombreuses difficultés. En 2009, une procédure européenne de règlement des petits litiges frontaliers a été mise en place. Malgré les nombreux avantages qu'elle apporte en termes de réduction des coûts et de la durée des règlements des litiges, cette procédure reste méconnue et sous-utilisée. C'est pourquoi j'ai voté en faveur du rapport de ma collègue polonaise socialiste, Lidia Geringer de Oedenger, qui rend cette procédure plus accessible et plus transparente. Parmi les améliorations proposées: l'élargissement du champ d'application de la procédure, le recours accru à la technologie de communication à distance pour les audiences et l'obtention des preuves et, enfin, l'obligation pour les États membres de garantir que les frais de justice perçus ne sont pas disproportionnés. Je suis tout particulièrement favorable à ces avancées en ce qu'elles rapprochent les citoyens européens de la Justice et renforcent l'État de droit. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report as overall it would further improve the functioning of the small claims procedure. The European small claims procedure can be successful but only if consumers and businesses, courts, and associations providing the advice are aware of it. Consumers and businesses need very concrete information on how to use the procedure in practice and what it would cost. It therefore makes sense for the Member States to provide more in-depth information on court fees and methods of payment for the European small claims procedure. Roger Helmer (EFDD),
in writing. – This report concerned a proposal to legislate further on the European Small Claims Procedure by amending existing legislation. The UK Independence Party is in principle opposed to the European Union having the power to legislate for the United Kingdom and would normally vote against any report which advocated legislation or which was itself a legislative proposal. In this instance we are very mindful of the impact of debts up to EUR 10 000 being unpaid to UK small and medium-sized enterprises (SMEs) and the effort and costs of recovering such sums, and UKIP is therefore minded not to oppose this report. UKIP decided to abstain. Hans-Olaf Henkel (ECR),
schriftlich. – Der Bericht plädiert für die Erweiterung des seit 2007 bestehenden Verfahrens für geringfügige Forderungen sowie des europäischen Mahnwesens und zielt darauf ab, Streitigkeiten in grenzüberschreitenden Rechtssachen mit geringem Streitwert einfacher und schneller beizulegen und die Kosten zu reduzieren. Das Verfahren soll insbesondere Verbrauchern sowie kleinen und mittleren Unternehmen helfen, ihre Forderungen durchzusetzen und den Zugang zur Justiz zu sichern. Das Parlament hatte in seiner Entschließung von 2011 festgestellt, «dass die Inanspruchnahme der Gerichte für geringfügige Forderungen in einigen Mitgliedstaaten gering bleibt und dass mehr in Sachen Rechtssicherheit, Sprachbarrieren und Verfahrenstransparenz getan werden muss.» Es wird unter anderem vorgeschlagen, den Schwellenwert für geringfügige Forderungen, die unter das europäische Verfahren fallen, von derzeit 2000 Euro auf 5000 Euro anzuheben. Man geht davon aus, dass der neue Schwellenwert für KMU eine erhebliche Verbesserung darstellen wird. Durch die im Trilogverfahren von Parlament, Rat und Kommission vorgeschlagene Anhebung des Schwellenwertes, den verbesserten Einsatz der elektronischen Kommunikation sowie die Begrenzung von Gerichtsgebühren können sowohl Unternehmer als auch Verbraucher Einsparungen erzielen und Kosten sparen. In diesem Sinne habe ich diesem Bericht zugestimmt. Im Übrigen bin ich der Meinung, dass der Einheitseuro abgeschafft werden muss. Er führt zu Zwist und Zwietracht in Europa. György Hölvényi (PPE),
írásban. – A kis értékű követelések európai eljárásának bevezetéséről és az európai fizetési meghagyásos eljárásról szóló rendeletek célja, hogy egyszerűsítsék az Európai Unión belül a határon átnyúló bírósági eljárásokat, és csökkentsék az ilyen eljárások anyagi vonzatát. Ez leginkább a fogyasztóknak és a KKV-knek kedveznek, hiszen a rendelet olyan szabályokat tartalmaz, melyek a követelések bíróság előtti érvényesítését általánosságban megkönnyítik. Az előrejelzések szerint az új a szabályozás alkalmazása átlagosan 40%-kal csökkentheti majd az eljárások időtartamát. A jelen módosító javaslat, az elmúlt évek gyakorlatának figyelembevételével, arra törekszik, hogy a rendelet szabályai még inkább megfeleljenek az alkalmazói kör igényeinek. Jelentős könnyítés például az elektronikus kézbesítés szabályainak korszerűsítése vagy a küszöbérték módosítása. Az eljárással kapcsolatos uniós intézményközi egyeztetések során alapvetően kedvező kompromisszum született, ezért szavazatommal támogattam a jelentést. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport qui vise à simplifier la procédure actuelle de règlement des petits litiges et la procédure européenne d'injonction de payer dans le cadre des procédures transfrontalières. Cette simplification concerne l'application de la procédure aux litiges allant jusqu'à 5 000 euros, au lieu de 2 000 euros auparavant, et renforce les obligations procédurales. Cette procédure est largement méconnue des PME et des consommateurs. Pourtant, je ne vois que des avantages à y recourir: les procédures se déroulent en moyenne cinq fois plus vite que les procédures classiques, soit moins de 6 mois, et engendrent 40 % de frais en moins. Une réflexion sur la manière de faire une meilleure publicité de cette procédure mériterait d'être approfondie. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del proceso europeo de escasa cuantía y el proceso monitorio europeo. El informe se hace cargo de la resolución de casos transnacionales. La posición del Grupo GUE/NGL es garantizar el acceso para pasar los umbrales de las entidades jurídicas de tamaño reducido. Con el fin de reducir el precio de los umbrales estamos igualmente a favor de la inversión en tecnologías que garanticen la asistencia telemática para los usuarios menos favorecidos económicamente. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za nacrt zakonodavne rezolucije Europskog parlamenta o prijedlogu uredbe Parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EZ) br. 861/2007 o uvođenju europskog postupka za sporove male vrijednosti i Uredbe (EZ) br. 1896/2006 o uvođenju postupka za europski platni nalog zbog toga što se takvim izmjenama modernizira, pojednostavljuje i ubrzava prekogranični postupak za sporove male vrijednosti, te smanjuju njegovi troškovi. Nastavno tome, podržavam prijedlog da se novčani prag sporova podigne sa 2000 EUR na 10000 EUR, koji će biti od posebne koristi za mala i srednja poduzeća, te da se proširi značenje prekograničnih sporova. Povrh toga, bitno je potaknuti korištenje informacijskih tehnologija i internetske metode plaćanja, isto kao i podignuti javnu svijest o važnosti takvih postupaka. Iako podržavam ovaj prijedlog smatram da je još uvijek nužno unaprijediti pravnu sigurnost, transparentnost postupaka i riješiti poteškoće s jezičnim barijerama. Petr Ježek (ALDE),
in writing. – I voted in favour of the report regarding the regulation establishing a European Small Claims Procedure because it is in my view an indispensable tool for building a Single Market for Small and Medium Enterprises. The measures proposed will result in considerable savings for European businesses and consumers. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de ma collègue Lidia Geringer De Oedenberg sur la procédure européenne de règlement des petits litiges, dans le cas des procédures transfrontalières. Il s'agissait de valider l'accord obtenu avec le Conseil et la Commission sur le sujet, qui étend notamment l'application de cette procédure aux litiges jusqu'à 5 000 euros, contre 2 000 euros avant, et renforce les obligations procédurales. Ce mécanisme est très utile et rapide pour les PME et les consommateurs, mais demeure néanmoins méconnu, et n'est donc pas utilisé à son plein potentiel. Ce rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car il va permettre un règlement plus facile des petits litiges transfrontaliers, réduisant les coûts et accélérant les procédures civiles par la même occasion. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Ich stimme für die Vorschläge in diesem Bericht. Vor allem die Erhöhung der Obergrenze für geringfügige Forderungen von 2.000 auf 5.000 Euro halte ich für angebracht und notwendig. Krišjānis Kariņš (PPE),
rakstiski. – Es balsoju par Eiropas Parlamenta un Padomes regulu, ar ko izveido standartizētu Eiropas procedūru maza apmēra prasībām un Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru. Šāda procedūra ES jau pastāv kopš 2009. gada, bet ar vairākumu atbalstītie grozījumi Eiropas Parlamenta plenārsesijā Strasbūrā vienkāršo mazo pārrobežu parādu atgūšanas procedūru. Tas nozīmē, ka nākotnē vairāk ES iedzīvotāju un mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) varēs izmantot šo procedūru, lai risinātu tieši pārrobežu strīdus, kas radušies par nelielām naudas summām. Pieņemtie grozījumi regulā nozīmē, ka tiesvedības izmaksas varētu tikt samazinātas līdz pat 40 %, jo tās būs jānosaka proporcionālas prasības apmēram un tās nedrīkstēs būt lielākas par nacionālā līmeņa vienkāršoto tiesas procesu izmaksām. Tiesas procesa ilgums arī samazināsies gandrīz uz pusi. Šādi uzlabojumi ir īpaši svarīgi tieši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, tāpēc arī es pievienojos EP vairākumam, balsojot par šo regulu. Béla Kovács (NI),
írásban
. – A határokon átnyúló kereskedelem és szolgáltatások volumene folyamatosan növekszik, így természetes, hogy meg kellett teremteni és naprakésszé kell tenni a határokon átnyúló kis értékű követelések egyszerűsített elbírálásának és behajtásának lehetőségeit, ezért a javaslatot támogattam. Annál is inkább, mert a fogyasztók és vállalkozások, különösen a kkv-k szintén felvetették, hogy tovább kell javítani a rendeletet. Tunne Kelam (PPE),
in writing. – The European small claims procedure should simplify and speed up litigation concerning small claims in cross-border cases, and reduce costs. It was designed specifically to help consumers and small and medium-sized enterprises (SMEs) enforce their claims, thus ensuring access to justice. This procedure has proven to be a useful tool, though it needs to be broadened in order to minimise the bureaucratic burden. The European small claims procedure has reduced the costs of litigating cross-border small claims by as much as 40 % and has cut the duration of litigation from up to two years and five months to an average of five months. Usage of small claims tribunals in some Member States, however, remains significantly low, and consequently more needed to be done in terms of legal certainty, use of modern technology and transparency of proceedings. I call on the Commission to come up with an e-solution to mediate between the different parties, by enabling digital signatures, e-identification and electronic procedure, in order further to reduce litigation time and costs. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I voted in favour of the proposal, as it is important in terms of securing access to justice more efficiently across the EU. Bernd Kölmel (ECR),
schriftlich. – Der Bericht plädiert für die Erweiterung des seit 2007 bestehenden Verfahrens für geringfügige Forderungen sowie des europäischen Mahnwesens und zielt darauf ab, Streitigkeiten in grenzüberschreitenden Rechtssachen mit geringem Streitwert einfacher und schneller beizulegen und die Kosten zu reduzieren. Das Verfahren soll insbesondere Verbrauchern sowie kleinen und mittleren Unternehmen helfen, ihre Forderungen durchzusetzen und den Zugang zur Justiz zu sichern. Das Parlament hatte in seiner Entschließung von 2011 festgestellt, «dass die Inanspruchnahme der Gerichte für geringfügige Forderungen in einigen Mitgliedstaaten gering bleibt und dass mehr in Sachen Rechtssicherheit, Sprachbarrieren und Verfahrenstransparenz getan werden muss.» Es wird unter anderem vorgeschlagen, den Schwellenwert für geringfügige Forderungen, die unter das europäische Verfahren fallen, von derzeit 2000 Euro auf 5000 Euro anzuheben. Man geht davon aus, dass der neue Schwellenwert für KMU eine erhebliche Verbesserung darstellen wird. Durch die im Trilogverfahren von Parlament, Rat und Kommission vorgeschlagene Anhebung des Schwellenwertes, den verbesserten Einsatz der elektronischen Kommunikation sowie die Begrenzung von Gerichtsgebühren können sowohl Unternehmer als auch Verbraucher Einsparungen erzielen und Kosten sparen. In diesem Sinne habe ich diesem Bericht zugestimmt. Kateřina Konečná (GUE/NGL),
písemně. – Dne 7. 10. 2015 jsme ve Štrasburku hlasovali o zprávě o návrhu nařízení, kterým se mění nařízení zavádějící tzv. evropské řízení o drobných nárocích a řízení o evropském platebním rozkazu. Je třeba podotknout, že v případě evropského řízení o drobných nárocích se jedná o čím dál užívanější alternativu k běžnému spornému civilnímu řízení. A bylo zavedeno zejména z toho důvodu, aby napomohlo spotřebitelům při uplatňování jejich práv v přeshraničních sporech. Po pěti letech uplatňování původního nařízení se evropské řízení o drobných nárocích ukázalo jako užitečný a potřebný nástroj. Za tu dobu se však projevily určité problémy této úpravy. Novela má odstranit některé problémy, s nimiž se řízení potýkalo od počátku své existence, tedy stanovit limit pro soudní poplatky, jejichž příliš vysoká výše odrazovala spotřebitele od využití tohoto typu řízení, dále upravit limit 2 000 EUR pro malé a střední podniky, který je velmi omezoval, protože jen malé procento jejich přeshraničních pohledávek se do něj vešlo. Zprávu jsem v hlasování podpořila, protože výsledek trialogu je poměrně vyváženým kompromisem, který snad bude usnadňovat přístup ke spravedlnosti pro spotřebitele i malé a střední podniky. Navíc finální text je daleko kvalitnější než znění, které původně vzešlo z výboru. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – A kis értékű követelések európai eljárásának bevezetéséről és az európai fizetési meghagyásos eljárásról szóló rendeletek célja, hogy egyszerűsítsék az Európai Unión belül a határon átnyúló bírósági eljárásokat, és csökkentsék az ilyen eljárások anyagi vonzatát. E rendelkezések legfőképp a fogyasztóknak és a KKV-knek kedveznek, hiszen a rendelet olyan szabályokat tartalmaz, melyek a követelések bíróság előtti érvényesítését általánosságban megkönnyítik. A tapasztalat azt mutatja, hogy a szabályozás kedvező fogadtatásra talált, és alkalmazása átlagosan 40%-kal csökkentette az eljárások időtartamát. A jelen módosító javaslat az elmúlt évek gyakorlatának figyelembevételével arra törekszik, hogy a rendelet szabályai még inkább megfeleljenek az alkalmazói köre igényeinek. Jelentős könnyítés például az elektronikus kézbesítés szabályainak korszerűsítése vagy a küszöbérték módosítása. Az eljárással kapcsolatos háromoldalú egyeztetések során alapvetően kedvező kompromisszum született, ezért szavazatommal támogattam a jelentést. Stelios Kouloglou (GUE/NGL),
in writing. – This report is on two regulations (No 1896/2006 and No 861/2007), on cross-border cases. The purpose of this report is to find a solution, when there is litigation between several countries, through the mechanism of small claims. GUE/NGL originally had an objection regarding the threshold. To set a small threshold for the small claim procedure, in the final report the amount was fixed at EUR 5 000, and GUE/NGL supported that. Another relevant concern is the possibility for oral hearing and videoconference. I voted in favour of the report, since the small claims procedure was improved. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Ho votato a favore di questa proposta. Il regolamento (CE) n. 861/2007 del Parlamento europeo e del Consiglio che istituisce un procedimento europeo per le controversie di modesta entità intende semplificare e accelerare i procedimenti relativi ai contenziosi transfrontalieri di modesta entità e ridurne le spese. Con questo provvedimento si innalza il tetto per le controversie di modesta entità che possono essere composte mediante il procedimento europeo dagli attuali 2 000 EUR a 10 000 EUR. Ciò permetterebbe di aumentare dal 20% al 50% le controversie coperte dal regolamento e il risultato sarebbe un risparmio netto nelle spese legali in favore delle piccole e medie imprese degli Stati membri. Constance Le Grip (PPE),
par écrit. – En tant que membre de la Commission des Affaires juridiques, j'ai voté en faveur de la révision du règlement sur la procédure européenne simplifiée de règlement des petits litiges transfrontaliers, afin de faciliter le recouvrement de créances transfrontalières, le seuil maximum étant maintenant augmenté de 2 000 à 5 000 euros. Ainsi, ce sont davantage de citoyens européens et de PME qui pourront, dans le cadre de ces petits litiges transfrontaliers, avoir recours à cette procédure judiciaire écrite en bénéficiant à la fois d'une simplification du processus de recouvrement des créances, d'une réduction des frais de justice impliqués de l'ordre de 40 % par rapport à la procédure standard, et d'une réduction importante de la durée de la procédure de deux ans à cinq moins en moyenne. C'est donc pour permettre à nos concitoyens et aux très petites entreprises de recouvrer leurs petites créances transfrontalières de façon moins couteuse, plus simple et plus rapide que j'ai apporté mon soutien à l'adoption de cette procédure simplifiée. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la résolution sur une procédure européenne de règlement des petits litiges vise à simplifier et à accélérer le règlement des litiges de faible montant dans des affaires transfrontalières et à en réduire les coûts. Elle a été conçue spécifiquement pour aider les consommateurs ainsi que les petites et moyennes entreprises (PME) à faire valoir leurs réclamations, leur assurant ainsi l'accès à la justice. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car il permet aux PME et aux particuliers français et européens de résoudre, pour un coût modique, leurs litiges transfrontaliers de moins de 5 000 euros en matière civile et commerciale. Il reste à espérer que ce dispositif sera réellement appliqué, ce qui suppose une coopération loyale des justices nationales concernées. Javi López (S&D),
por escrito. – A través del Reglamento (CE) no 861/2007 se creó un proceso europeo de escasa cuantía a disposición de los litigantes, como alternativa a otros procedimientos existentes de acuerdo con las leyes de los distintos Estados miembros. El proceso europeo de escasa cuantía tiene la finalidad de simplificar y acelerar los litigios de escasa cuantía en materia civil y comercial, así como reducir los costes. La reforma de este Reglamento es especialmente importante para las pymes, que podrán usar el mecanismo para solventar sus problemas en el ámbito transnacional más deprisa y con menores costes, pero también es relevante para los ciudadanos (por ejemplo, en disputas entre consumidores). Consideramos relevante estas novedades en el ámbito socioeconómico europeo, por lo que he votado a favor. Bernd Lucke (ECR),
schriftlich. – Der Bericht plädiert für die Erweiterung des seit 2007 bestehenden Verfahrens für geringfügige Forderungen sowie des europäischen Mahnwesens und zielt darauf ab, Streitigkeiten in grenzüberschreitenden Rechtssachen mit geringem Streitwert einfacher und schneller beizulegen und die Kosten zu reduzieren. Das Verfahren soll insbesondere Verbrauchern sowie kleinen und mittleren Unternehmen helfen, ihre Forderungen durchzusetzen und den Zugang zur Justiz zu sichern. Das Parlament hatte in seiner Entschließung von 2011 festgestellt, «dass die Inanspruchnahme der Gerichte für geringfügige Forderungen in einigen Mitgliedstaaten gering bleibt und dass mehr in Sachen Rechtssicherheit, Sprachbarrieren und Verfahrenstransparenz getan werden muss.» Es wird unter anderem vorgeschlagen, den Schwellenwert für geringfügige Forderungen, die unter das europäische Verfahren fallen, von derzeit 2000 Euro auf 5000 Euro anzuheben. Man geht davon aus, dass der neue Schwellenwert für KMU eine erhebliche Verbesserung darstellen wird. Durch die im Trilogverfahren von Parlament, Rat und Kommission vorgeschlagene Anhebung des Schwellenwertes, den verbesserten Einsatz der elektronischen Kommunikation sowie die Begrenzung von Gerichtsgebühren können sowohl Unternehmer als auch Verbraucher Einsparungen erzielen und Kosten sparen. In diesem Sinne habe ich diesem Bericht zugestimmt. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Podržala sam izvješće zastupnice Geringer de Oedenberg kojim se usvajaju amandmani za Uredbu o uvođenju europskog postupka za sporove male vrijednosti i Uredbu o uvođenju postupka za europski platni nalog. Uredbe su kreirane kako bi pomogle potrošačima te malim i srednjim poduzetnicima da dobiju svoja potraživanja. Povećavanje praga za sporove malih potraživanja sa sadašnjih 2 tisuće EUR na 10 tisuće EUR osigurat će da se veći broj sporova vodi po pojednostavljenim procedurama. Također, proširuje se definicija prekograničnih sporova, ograničavanje maksimalne naknade, smanjenje trajanja postupka te stvaranje platforme za razmjenu dokumenta. Pozdravljam inicijativu poticanja građana na korištenje informacijskih tehnologija u svrhu rješavanja sporova malih vrijednosti kao jedan od načina pojednostavljivanja administrativnih, financijskih i geografskih procedura koje predstavljaju veliki teret malim i srednjim poduzetnicima. Enrico Gasbarra (S&D),
per iscritto
. – Mi congratulo con l'onorevole Geringer per l'approvazione di questo importante dossier legislativo, che costituisce un ulteriore progresso nella certezza del diritto a livello europeo per consumatori, imprese e cittadini. Con questa prima lettura il Parlamento migliora ed estende il campo di applicazione della precedente direttiva 2007 sulla soluzione delle controversie. Mi riferisco in particolare all'aumento della soglia delle controversie fino a 5 000 euro, con una clausola di revisione a 5 anni, per un ulteriore eventuale aumento, all'aver voluto incoraggiare l'uso di comunicazione a distanza e videoconferenza per le audizioni delle parti, per facilitare i tempi di soluzione, alla definizione di spese di giudizio proporzionate al credito, in modo da non far aumentare inutilmente i costi per i consumatori. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute für den Bericht über ein europäisches Verfahren für geringfügige Forderungen und ein Europäisches Mahnverfahren gestimmt, weil ich eine Vereinheitlichung dieser Regeln für enorm wichtig im gemeinsamen – gerade digitalen – Binnenmarkt halte. Das bringt Rechtssicherheit für Kunden und Mittelstand, die sich im grenzübergreifenden Handel betätigen. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich habe für die Umsetzung des Europäischen Verfahrens für geringfügige Forderungen und des Europäischen Mahnverfahrens gestimmt. Die Anhebung der Grenzwerte stellt einen wichtigen Schritt für die grenzüberschreitende Ausdehnung des Schutzes der Verbraucher und Kleinunternehmen in der Europäischen Union dar. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report, given its importance in terms of securing access to justice more efficiently across the EU. It will do this by increasing the threshold of what is considered a «small claim» to EUR 5 000, with a five-year review clause in order to see whether a further increase is possible; encouraging the use of long-distance communication and video-conferencing for hearings; establishing a five-year review clause in order to assess the possibility of including labour claims in the scope of the regulation; making court fees proportionate to the claim; and providing for free of charge assistance for the use of the procedure. It is to be noted that this will not affect the current legal status in the UK, where the threshold for application is higher than the EUR 5 000 set out in the directive. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
par écrit. – Ce rapport a pour objectif de faciliter les procédures judiciaires pour le règlement des petits litiges. Ces nouvelles dispositions viendront faciliter les démarches transfrontalières des citoyens et des petites et moyennes entreprises en réduisant les coûts de ces procédures, pour une justice plus accessible. C'est la raison pour laquelle j'ai supporté ce texte. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del proceso europeo de escasa cuantía y el proceso monitorio europeo. El informe se hace cargo de la resolución de casos transnacionales. La posición del Grupo GUE/NGL es garantizar el acceso para pasar los umbrales de las entidades jurídicas de tamaño reducido. Con el fin de reducir el precio de los umbrales estamos igualmente a favor de la inversión en tecnologías que garanticen la asistencia telemática para los usuarios menos favorecidos económicamente. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrat Group, I voted in favour of this report. I did so because I believe in the aims of the report. It will make access to legal aid easier and reduce the burden for the less advantaged in society. It is great to see agreement between Parliament and the Council on this matter. András Gyürk (PPE),
írásban. – A kis értékű követelések európai eljárásának bevezetéséről és az európai fizetési meghagyásos eljárásról szóló rendeletek célja, hogy egyszerűsítsék az Európai Unión belül a határon átnyúló bírósági eljárásokat, és csökkentsék az ilyen eljárások anyagi vonzatát. E rendelkezések legfőképp a fogyasztóknak és a KKV-knek kedveznek, hiszen a rendelet olyan szabályokat tartalmaz, melyek a követelések bíróság előtti érvényesítését általánosságban megkönnyítik. A tapasztalat azt mutatja, hogy a szabályozás kedvező fogadtatásra talált, és alkalmazása átlagosan 40%-kal csökkentette az eljárások időtartamát. A jelen módosító javaslat az elmúlt évek gyakorlatának figyelembevételével arra törekszik, hogy a rendelet szabályai még inkább megfeleljenek az alkalmazói köre igényeinek. Jelentős könnyítés például az elektronikus kézbesítés szabályainak korszerűsítése vagy a küszöbérték módosítása. Az eljárással kapcsolatos háromoldalú egyeztetések során alapvetően kedvező kompromisszum született, ezért szavazatommal a néppárti magyar delegáció tagjaként támogattam a jelentést. Vladimír Maňka (S&D),
písomne. – Európske zjednodušené konanie pomôže pri vymáhaní pohľadávok predovšetkým spotrebiteľom a malým a stredným podnikateľom. Zvyšuje sa limit na konanie v cezhraničných obchodných a občianskych veciach zo súčasných 2 000 EUR na 10 000 EUR voči právnickej osobe a na 5 000 EUR voči fyzickej osobe. Zrovnoprávňuje sa poštové a elektronické doručovanie. Najneskôr do 3 rokov od účinnosti nariadenia sú členské štáty povinné zaviesť video- a telekonferencie, pričom právo strán na osobné vypočutie ostáva zachované. Znižujú sa tak náklady na konanie a skracuje sa aj čas trvania konania. Minimálna výška súdnych poplatkov bude 35 EUR, maximálna je stanovená stropom 5 % z hodnoty pohľadávky. Každý členský štát je povinný stanoviť hranicu minimálneho príjmu, pri ktorom sa od strán nebude vyžadovať zaplatenie súdnych poplatkov. Členské štáty musia zabezpečiť administratívnu podporu a informovanosť verejnosti o takomto type konania. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με την πρόταση κανονισμού του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου σχετικά με την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 861/2007 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου της 11ης Ιουλίου 2007 για τη θέσπιση ευρωπαϊκής διαδικασίας μικροδιαφορών και του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1896/2006 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου της 12ης Δεκεμβρίου 2006 για τη θέσπιση διαδικασίας ευρωπαϊκής διαταγής πληρωμής, για τους λόγους που ανέφερα αναλυτικά στην ομιλία μου στην Ολομέλεια του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου στις 6/10/2015. Ωστόσο, θα ήθελα να αναφερθώ και στη διαδικασία κατασχέσεων μισθών και συντάξεων, που έχει επιβάλει η τρόικα με το μνημόνιο ΙΙΙ, στην Ελλάδα. Το ακατάσχετο μειώθηκε από τα 1.500 ευρώ στα 1.000 ευρώ, με αποτέλεσμα το κράτος και οι τράπεζες να «βάζουν χέρι» στους τραπεζικούς λογαριασμούς των φτωχοποιημένων Ελλήνων. Επομένως, στην Ελλάδα, η διαδικασία εκτέλεσης διαταγών πληρωμής μπαίνει ουσιαστικά στην υπηρεσία του μνημονιακού κράτους και των τοκογλύφων δανειστών. Έτσι, από το βήμα της Ευρωβουλής, θέλω να επισημάνω, για άλλη μια φορά, πως οι αντιμνημονιακοί πολίτες θα συνεχίσουμε να παλεύουμε για την κατάργηση των μνημονίων στην Ελλάδα, τη διαγραφή του επονείδιστου χρέους και την έξωση της τρόικας απ' την πατρίδα μας. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour ce règlement qui prévoit la mise en place d'une procédure pour régler les petits litiges dans des affaires transfrontalières. Cela permettra de simplifier la procédure et d'en réduire les coûts, et de permettre ainsi aux petites et moyennes entreprises (PME) de faire valoir leurs réclamations. David Martin (S&D),
in writing. – I voted for this Report. The European Small Claims Procedure can be successful only if consumers and businesses, courts, and associations providing advice are aware of it. Evidence quoted by the Commission shows that 86% of citizens and almost half of the courts have never heard of the procedure. It is therefore crucial that the Commission continue its efforts to provide information on the European Small Claims Procedure, in particular via the e-Justice Portal. It is equally important that the Member States complement the Commission's efforts through national awareness-raising campaigns. Furthermore, consumers and businesses need very concrete information on how to use the procedure in practice and what it would cost. It therefore makes sense for the Member States to provide information on court fees and methods of payment for the European Small Claims Procedure. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – La Commissione ha presentato al Parlamento e al Consiglio una proposta volta a modificare il regolamento - UE - Euratom n 966/2012 che definisce le regole applicabili al bilancio dell'Unione Europea. Obiettivo prioritario del regolamento finanziario è la tutela degli interessi finanziari dell'Unione europea. L'Europa intende lottare contro le frodi che ledono le sue spese ed entrate attraverso provvedimenti sanzionatori in tutti i paesi dell'Unione europea. Tutelare gli interessi finanziari costituisce per le istituzioni Europee una priorità assoluta. Jiří Maštálka (GUE/NGL),
písemně. – Řízení o drobných nárocích je upraveno jako alternativa řízení podle občanského soudního řádu, které funguje již od roku 2009. Dnes jsme projednávali jeho pozměnění, které má za cíl především reagovat na potřeby spotřebitelů a malých a středních podniků, které odrazovaly příliš vysoké soudní poplatky a naopak příliš nízký limit, kterým jsou drobné a střední nároky definovány. Tyto změny by měly umožnit především malým a středním podnikům vymáhání více jejich pohledávek prostřednictvím řízení. Předložený text považuji za vyvážený kompromis, výsledek dobře odvedené práce v rámci trialogu, proto jsem hlasoval pro. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – Il regolamento (CE) n. 861/2007 del luglio 2007 istituisce un procedimento europeo semplificato per le controversie di modesta entità, mentre il regolamento (CE) n. 1896/2006 del dicembre 2006 istituisce un procedimento europeo d'ingiunzione di pagamento. Ho votato a favore della proposta del Parlamento europeo e del Consiglio, poiché ritengo che tali sistemi semplificati gioverebbero soprattutto alle piccole e medie imprese le quali, attualmente, sono scoraggiate dall'agire in giudizio a causa dell'elevato costo dei procedimenti nazionali ordinari o semplificati. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa risoluzione legislativa perché permette di aumentare l'efficienza e l'efficacia delle procedure di composizione delle controversie transfrontaliere, sia nel campo del diritto civile che in quello commerciale. Sono a favore di tutte le normative come questa, che semplificano la vita dei cittadini e delle imprese e riducono i costi. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Den Schwellenwert für geringfügige Forderungen, die unter das europäische Verfahren für geringfügige Forderungen fallen, von derzeit 2 000 EUR auf 10 000 EUR zu erhöhen, ist ein guter Vorschlag. Für KMU wird dies eine erhebliche Verbesserung darstellen. Daher ist dieser Bericht zu unterstützen. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I voted to support this report as it helps to make litigation costs proportionate to the size of the claims. This ensures fairness and better access to justice for EU citizens. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – La procédure européenne de règlement des petits litiges a été mise en place en 2007. Elle vise à aider les consommateurs ainsi que les petites et moyennes entreprises (PME) à faire valoir leurs réclamations, leur assurant ainsi l'accès à la justice dans les litiges transfrontaliers. La Commission propose de faire passer le plafond des petits litiges relevant de la procédure européenne de règlement des petits litiges de 2 000 EUR, actuellement, à 10 000 EUR, ce qui permettrait de couvrir 50 % des réclamations en provenance des PME. La proposition étend également le champ d'application du règlement en incluant dans la définition de «litige transfrontalier» les litiges dans lesquels les deux parties sont domiciliées dans le même État membre, mais qui contiennent un autre élément transfrontalier, comme le lieu d'exécution du contrat ou le lieu de survenue du préjudice. Je vote pour. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Apresentei o meu voto favorável à proposta de regulamento do Parlamento Europeu e do Conselho que altera o Regulamento (CE) n.o 861/2007 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 11 de julho de 2007, que estabelece um processo europeu para ações de pequeno montante, e o Regulamento (CE) n.o 1896/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 12 de Dezembro de 2006, que cria um procedimento europeu de injunção de pagamento. Após cinco anos de aplicação, o processo europeu para ações de pequeno montante revelou-se um instrumento extremamente útil, simplificando e acelerando as ações de pequeno montante em casos transfronteiriços e reduzindo as respetivas despesas. No entanto, existia ainda margem para reforçar a aplicação do referido regulamento, no sentido de incentivar a sua aplicação e utilização. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I voted in support of the resolution. The ability for businesses and consumers to efficiently and justly pursue claims judgements across national borders is a vital component of the internal market framework. This resolution would increase the amount of monetary damages covered by the small claims procedure, which is significantly cheaper to utilise than other methods. Additionally it will further lower the costs for wronged parties to seek redress from the small claims framework, particularly the ability of SMEs to retrieve damages across borders more cost-effectively. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – Je suis heureux de voir l'aboutissement de cette initiative prise par mon groupe en 2011. Avec le développement du commerce transfrontalier, il était nécessaire de revoir ce règlement afin d'améliorer l'accès à la justice tant pour les citoyens européens que pour les PME. Le compromis équilibré qui a été voté s'inscrit pleinement dans l'objectif plus large de mieux légiférer. En augmentant le plafond d'un petit litige à 10 000 euros, en réduisant la durée de la procédure à 5 mois, et les coûts de celle-ci par des mesures pragmatiques (ex: paiement par carte de crédit, communication à distance pour les audiences, plafonnement des frais de justice, etc.); nous faisons non seulement des économies estimées à plus de 40 % mais aussi et surtout nous aidons les consommateurs comme les PME à intenter des actions pour faire valoir leurs droits. Cette procédure européenne de règlement des petits litiges devra, pour être couronnée de succès, faire l'objet d'une bonne communication à la fois au niveau européen, via le portail e-justice, et au niveau national par le biais de campagnes de sensibilisation. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Vítam správu Európskeho parlamentu o európskom konaní vo veciach s nízkou hodnotou sporu, ktorej cieľom je zjednodušiť a urýchliť konania v cezhraničných veciach s nízkou hodnotou, najmä pre malé a stredné podniky. Komisia schválila nariadenie zvýšiť limit hodnoty sporu z 2 000 EUR na 10 000 EUR, čo znamená, že sa nariadenie bude týkať viacerých podnikov, zo súčasných 20 % na 50 % všetkých pohľadávok. Verím, že záujem riešiť spory sa zvýši aj nariadením o znížení nákladov na cestovné, súdne poplatky či na preklad dokumentov a tlačív. Domnievam sa, že prípadná modernizácia súdnych pojednávaní môže aj naďalej zlepšiť fungovanie európskeho konania vo veciach s nízkou hodnotou sporu, avšak prioritou ostáva presadenie využívania informačných technológií. Apelujem na Komisiu, aby sa usilovala poskytovať potrebné informácie, a na členské štáty, aby v kampani spolupracovali. Súhlasím so zmenami, ktoré zvýšia počet sporov, a pomocou ktorých sa zvýšia úspory podnikov i spotrebiteľov. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I have voted in favour on the report on the European small claims procedure and European order for payment procedure, which aims to simplify and speed up cross-border small claims litigation in civil and commercial matters, and cut costs. Regulation (EC) No 861/2007 established a European Small Claims Procedure available to litigants as an alternative to the procedures existing under the laws of the Member States. The Commission proposed a revision of the Regulation in 2014, in order to raise the threshold for its applicability, as well as make it more accessible and more used. The most relevant points which are included in the final agreement are: increasing the threshold to EUR 5 000, with a 5-year review clause in order to see whether a further increase is possible; encouraging the use of long-distance communication and videoconferencing for hearings; a 5-year review clause in order to assess the possibility of including labour claims in the scope of the regulation; court fees should be proportionate to the claim, and assistance for the use of the procedure free of charge. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – A határokon átnyúló, kis értékű követelésekkel kapcsolatos jogviták elbírálásának egyszerűsítése, gyorsítása, és ezek költségeinek csökkentése tekintetében kifejezetten hasznosnak bizonyult az erről szóló, 861/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet. A Bizottság e rendelet hatályának jelentős, a tapasztalatok alapján hasznosnak tűnő bővítéséről szóló javaslatát támogattam. Bernard Monot (ENF),
par écrit. – Le règlement institue une procédure européenne de règlement des petits litiges dont l'objectif est d'en simplifier et d'en accélérer le règlement dans des affaires transfrontalières ainsi que d'en réduire les coûts. Cette procédure est supposée aider les consommateurs ainsi que les petites et moyennes entreprises. On peut donc considérer qu'il s'agit d'un texte plutôt positif, aussi il peut être soutenu. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – O Regulamento (EC) N.o 861/2007, de 11 de julho de 2007, estabelece o processo europeu para ações de pequeno montante, com o intuito de simplificar tais ações em casos transfronteiriços, reduzindo assim as despesas dos litígios judiciais. O acesso à justiça é o objetivo principal, tornando-se num procedimento útil para facilitar tal acesso aos consumidores e às pequenas e médias empresas (PME). O limite das ações de pequeno montante deverá ser revisto e as custas judiciais deverão ser proporcionais aos valores das causas, tendo como objetivo incrementar o uso deste processo em alguns Estados-Membros em que as ações de pequeno montante assumem um valor significativamente baixo. Deverão ser proporcionadas condições flexíveis de resolução dos litígios, através de métodos de comunicação à distância, abolição de barreiras linguísticas e transparência dos procedimentos. Assumo posição favorável a esta proposta, indo de encontro à necessidade de ser implementada uma justiça célere e simplificada, proporcionando aos consumidores e empresas soluções justas e imediatas. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce rapport sur la procédure européenne de règlement des petits litiges et procédure européenne d'injonction à payer vise à modifier le règlement (CE) no 861/2007 du Parlement européen et du Conseil du 11 juillet 2007 instituant une procédure européenne de règlement des petits litiges vise à simplifier et à accélérer le règlement des litiges de faible montant dans des affaires transfrontalières et à en réduire les coûts afin d'aider les consommateurs et les PME pour faire valoir leurs réclamations, leur assurant l'accès à la justice. Ce système permettrait par exemple aux Français de résoudre leurs litiges transfrontaliers inférieurs à 5 000 euros. J'ai donc voté en faveur de ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report as it is important in terms of securing access to justice more efficiently across the EU. This will not affect the current legal status in the UK, where the threshold for application is higher than the EUR 5 000 set out in the Directive. Nadine Morano (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport relatif aux procédures de règlement des petits litiges et d'injonction de payer au niveau transfrontalier. Ces procédures sont particulièrement avantageuses pour les PME et les consommateurs car elles sont en moyenne cinq fois plus rapides et permettent une réduction des frais de l'ordre de 40 % par rapport aux procédures classiques. Elles demeurent pourtant peu connues et ne sont pas utilisées à leur plein potentiel dans tous les États membres. Il s'agit de renforcer ce dispositif en étendant son application aux litiges qui atteignent 5 000 euros, contre seulement 2 000 euros auparavant. Une utilisation plus systématique des nouvelles technologies de l'information et de la communication est également encouragée, afin de réduire encore les délais et les frais induits par ces procédures. Alessia Maria Mosca (S&D),
per iscritto. – Accogliamo con favore questa proposta di regolamento che, istituendo un procedimento europeo per le controversie di modesta entità, intende semplificare ed accelerare i procedimenti relativi ai contenziosi transfrontalieri. L'obiettivo è sempre quello di aiutare i consumatori e le piccole e medie imprese a far valere i propri diritti, assicurando in tal modo l'accesso alla giustizia. Occorre però un ulteriore sforzo per migliorare la certezza del diritto, abbattere le barriere linguistiche, favorire la trasparenza dei procedimenti. Siamo convinti della necessità di alzare il tetto per le controversie, che possono essere composte mediante il procedimento europeo, dagli attuali 2 000 euro a 10 000 euro e dell'opportunità di ampliare la definizione di controversia transfrontaliera, con una conseguente estensione del campo di applicazione del regolamento. Concordiamo con il relatore relativamente alla proposta di incoraggiare l'uso delle tecnologie dell'informazione allo scopo di ridurne i costi. Questo procedimento potrà funzionare solo se i consumatori, le imprese, gli organi giurisdizionali e le associazioni che offrono consulenza saranno debitamente informati della sua esistenza. È fondamentale, pertanto, che la Commissione continui a fornire informazioni in merito, in particolare attraverso il portale e-Justice. Altrettanto importante è che gli Stati membri accompagnino gli sforzi profusi dalla Commissione con campagne di sensibilizzazione nazionali. Alessandra Mussolini (PPE),
per iscritto. – Il regolamento (CE) n. 861/2007 del Parlamento europeo e del Consiglio, dell'11 luglio 2007, che istituisce un procedimento europeo per le controversie intende semplificare e accelerare i procedimenti concernenti i contenziosi transfrontalieri di modesta entità e ridurne le spese. Il regolamento era stato pensato in particolare per aiutare i consumatori e le piccole e medie imprese (PMI) a far valere i propri diritti, assicurando in tal modo l'accesso alla giustizia. La Commissione suggerisce innanzitutto di alzare il tetto per le controversie di modesta entità (dagli attuali 2 000 EUR a 10 000 EUR) che possono essere composte mediante il procedimento europeo; propone inoltre di ampliare la definizione di controversia transfrontaliera, con una conseguente estensione del campo di applicazione del regolamento. Alla luce di quanto esposto, ho deciso di votare a favore della relazione poiché ritengo che le modifiche proposte dalla Commissione potenzierebbero ulteriormente il procedimento. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I have voted for this report that will better regulate the European small claims procedure and raise the threshold for small claims which fall under the European Small Claims Procedure. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report which was concerned with raising the thresholds for the value of a claim. Previously, the threshold was set at EUR 2 000. The report provides that this limit would be raised to EUR 5 000 if pursued against a natural person i.e. an individual and EUR 10 000 if pursued against a legal person i.e. a company. By way of background, the European Small Claims Procedure applies to all claims with a cross-border element. This includes cases where the parties are both domiciled in the same Member State and only the place of performance of the contract, the place where the harmful event takes place or the place of enforcement of the judgment is situated in another Member State. This provides an important remedy for cross-border disputes which in many Member States is woefully lacking at present. One final positive point is that Legal Assistance can also be provided to parties free of charge, which did not previously exist. Norica Nicolai (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this text as it is indeed needed to speed up cross-border small claims judicial procedures in the EU. A large part of the Union economy relies on trans-border commerce and interaction and therefore it is understandable that litigation will occur. For the actors, knowing that in cases of litigation it takes a long time to solve the matter and the cost might vary greatly between Member States, this could actually be a deterrent from risking cross-border ventures of various kinds. Also, as this affects mostly SMEs, the backbone of a prosperous economy, finally addressing these issues and creating a regulation across all the EU can be very beneficial. Luděk Niedermayer (PPE),
písemně. – Podpořil jsem dohodu EP a Rady v 1. čtení, která významně zlepšuje současnou právní úpravu platnou od roku 2009. Tato novela podle mého názoru povede k většímu využívání institutu řízení o drobných nárocích, protože spotřebitele již nebudou odrazovat příliš vysoké soudní poplatky, které často přesahují vymáhanou částku, a malé – a díky dohodnutému zvýšení na 5 000 EUR – i střední podniky nebude omezovat stávající limit 2 000 EUR, do něhož se mnoho jejich přeshraničních pohledávek nevejde. Řízení o drobných nárocích považuji za příklad užitečné legislativy EU, která prokazatelně usnadní situaci občanům i firmám, které se ocitnou ve sporu s přeshraničním rozměrem. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – Ce rapport revient sur la procédure européenne de règlement des petits litiges mise en place depuis 2007. Cette procédure vise à garantir l'accès à la justice pour tout consommateur et PME voulant porter réclamation concernant des litiges transfrontaliers. La réforme de la procédure permettrait de faire passer le plafond des petits litiges donnant droit d'accès à celle-ci de 2 000 euros à 10 000 euros, ce qui permettrait à un plus grand nombre de PME d'être couvert par ces garanties. Aussi, la réforme prévoit de revenir sur le terme de litige transfrontalier en incluant la possibilité pour deux parties situées dans le même État membre d'accéder à cette procédure dans le cas où le litige en question a eu lieu dans sur un autre territoire. Je soutiens. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Uued reeglid lihtsustavad ja kiirendavad piiriüleste väiksemate kohtuvaidluste menetlemist ning aitavad vähendada kohtukulusid. Muudatused on kasulikud nii tarbijate kui ka ettevõtete jaoks. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Pritariu pateiktam pranešimui. Manau, kad visoje ES turi būti taikomos vienodos procedūros, kurios padėtų supaprastinti ir paspartinti tarpvalstybinį bylinėjimąsi ES, kartu palengvintų ir vartotojų teisių gynimą. Kiekvienam piliečiui turi būti sudarytos sąlygos pasinaudoti savo teise kreiptis į teismą ir pateikus ieškinį siekti greito žalos atlyginimo nepatiriant didelių išlaidų. Pritariu pateiktam pasiūlymui maksimalią sumą padidinti nuo dabartinės 2 000 EUR iki 10 000 EUR sumos. Be to, tikslinga įtraukti ir bylas, kurių abiejų šalių nuolatinė gyvenamoji ar buveinės vieta yra toje pačioje valstybėje narėje, tačiau kurios apima kitokį tarpvalstybinį elementą. Laikas, pastangos ir išlaidos negali būti gerokai neproporcingi ieškinio dydžiui. Todėl būtina supaprastinti ir paspartinti tokių ginčų sprendimą, taip pat sumažinti išlaidas asmenims ar mažosioms įmonėms ir apriboti procedūros trukmę. Reikia skatinti dažniau naudoti Europos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūrą. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Considerato che la riduzione degli oneri burocratici e la diminuzione dei tempi dei procedimenti giudiziari sono due dei maggiori settori di interesse dell'Unione europea, pur sottolineando l'importanza di un'adeguata informazione delle parti coinvolte al fine di realizzare l'obiettivo proposto dalla modifica di tale regolamento di semplificare e accelerare i procedimenti relativi ai contenziosi transfrontalieri, ho deciso di votare a favore. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Glasoval sem za poročilo o evropskem postopku v sporih majhne vrednosti in evropskem plačilnem nalogu. Poenostavljanje in pospešitev postopkov za manjše čezmejne spore je eden od ukrepov, ki bodo omogočili lažje čezmejno poslovno sodelovanje v Evropski zvezi ter so usmerjeni k bolj enotnemu notranjemu trgu. Ukrep je koristen predvsem za mala in srednje velika podjetja. Marijana Petir (PPE),
napisan. – U trenutku kada se Europska unija suočava s najvećom gospodarskom krizom u svojoj povijesti, poboljšanje učinkovitosti pravosuđa u Europskoj uniji postalo je važan čimbenik u poticanju gospodarskih aktivnosti. Jedna je od mjera za promicanje učinkovitosti pravosuđa u EU-u revizija Uredbe o uvođenju europskog postupka za sporove male vrijednosti. Podržavam donošenje Uredbe jer se uviđa da se problemi neučinkovitih sporova male vrijednosti povećavaju u slučaju tužbenih zahtjeva male vrijednosti koji se podnose preko granica država članica EU-a. U tim situacijama nastaju dodatni problemi, jer stranke nisu upoznate sa stranim zakonima i postupcima na stranim sudovima, postoji veća potreba za usmenim i pismenim prevođenjem te je potrebno putovati u inozemstvo na usmene rasprave. Uslijed povećanja prekogranične trgovine u EU-u posljednjih godina i očekivanog daljnjeg porasta u nadolazećim godinama, javlja se još veća potreba osigurati učinkovite mehanizme pravnih lijekova kojima će se podržati gospodarske aktivnosti. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce rapport sur la procédure européenne de règlement des petits litiges et procédure européenne d'injonction à payer vise à modifier le règlement (CE) no 861/2007 du Parlement européen et du Conseil du 11 juillet 2007 instituant une procédure européenne de règlement des petits litiges vise à simplifier et à accélérer le règlement des litiges de faible montant dans des affaires transfrontalières et à en réduire les coûts afin d'aider les consommateurs et les PME pour faire valoir leurs réclamations, leur assurant l'accès à la justice. Ce système permettrait par exemple aux Français de résoudre leurs litiges transfrontaliers inférieurs à 5 000 euros. J'ai donc voté en faveur de ce texte. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Prijedlozi Komisije za izmjene koje se tiču europskog postupka za sporove male vrijednosti dobro su došli s obzirom na pojedine manjkavosti i neiskorišten potencijal postojeće Uredbe. Komisija ispravno procjenjuje da bi se podizanjem praga za ubrzane postupke na deset tisuća EUR, mogla riješiti čak polovica prekograničnih poslovnih tužbi u EU-u, umjesto sadašnjih dvadeset posto. Lakšim pristupom pravosuđu povećalo bi se povjerenje u prekogranične transakcije i u potpunosti bi se iskoristile mogućnosti koje nudi unutarnje tržište. Podržavam prijedlog izvjestiteljice o roku od tri godine nakon stupanja Uredbe na snagu, tijekom kojega bi države članice imale vremena i prilike osigurati takvu infrastrukturu. Isto podržavam i prijedlog da svaka država članica bude obvezna osigurati samo jedno sredstvo plaćanja na daljinu, prema vlastitom odabiru, kao i da svaka država članica samostalno određuje prag minimalnog dohotka ispod kojeg stranka nije obvezna platiti sudske pristojbe. Smatram da se ovim prijedlozima poboljšava tehnološka i pravna razina provedbe bez zadiranja u postojeće nacionalno zakonodavstvo država članica. Iznimno je bitno i povisiti svijest potrošača i poduzeća o samome postupku, stoga bi bilo važno podržati nacionalne kampanje u državama članicama, a po mogućnosti i osigurati sredstva za pružanje praktične pravne pomoći tužiteljima prilikom procedure. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Uspostavljanje europskog postupka u sporovima manje vrijednosti bi trebao pojednostaviti i ubrzati sudski spor u vezi malih zahtjeva u prekograničnim slučajevima, te smanjiti troškove. Postupak je uspostavljen, te posebno dizajniran za pomoć potrošačima i malim i srednjim poduzećima (SME) kako bi provodili svoja potraživanja, čime se osigurava pristup pravosuđu. Ujedno, dokazano je poslužio kao korisno sredstvo, smanjivši troškove prekograničnih manjih sporova do 40 % i vrijeme trajanja parnice s dvije godine i pet mjeseci na prosječno pet mjeseci. Parlament je naveo u svojoj rezoluciji od 25. listopada 2011. godine da je «uporaba malih potraživanja sudova u nekim državama članicama znatno niža i da se još treba učiniti u smislu pravne sigurnosti, jezične barijere i transparentnosti postupaka». Pojednostavljeni postupak je dostupan i za prekogranične zahtjeve u vrijednosti između 2 000 EUR i 10 000 EUR, te je povećan udio slučajeva koji ispunjavaju uvjete za znatnim smanjenjem troškova i duljinu sudskog spora. Stoga je od iznimne važnosti olakšati potencijalnim korisnicima, posebice potrošačima, pristup potrebnim informacijama. Podržavam izvjestitelja u vezi podizanja praga za korištenje europskog postupka sporova manje vrijednosti. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – Il regolamento (CE) n. 861/2007 del Parlamento europeo e del Consiglio, dell'11 luglio 2007, che istituisce un procedimento europeo per le controversie di modesta entità intende semplificare e accelerare i procedimenti relativi ai contenziosi transfrontalieri di modesta entità e ridurne le spese. La Commissione propone di alzare il tetto per le controversie di modesta entità che possono essere composte mediante il procedimento europeo dagli attuali 2 000 EUR a 10 000 EUR. La Commissione propone, inoltre, di estendere la definizione alle controversie in cui le parti sono domiciliate nello stesso Stato membro ma che hanno un altro elemento transfrontaliero, come il luogo di esecuzione del contratto, il luogo in cui si è verificato l'evento dannoso o l'esecuzione della sentenza in un altro Stato membro. Ritengo che le modifiche proposte dalla Commissione siano un ulteriore passo in avanti per un migliore funzionamento del procedimento per le controversie di modesta entità. Questa relazione è molto favorevole alle modifiche proposte dalla Commissione e per questo motivo ho deciso di votare favorevolmente in merito alla sua approvazione. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Les échanges économiques transfrontaliers sont très importants au sein de l'Union, il est alors primordial de faciliter les procédures judiciaires à caractère transfrontalier. Le Parlement européen a ainsi adopté le rapport approuvant la procédure européenne de règlement des petits litiges et la procédure européenne d'injonction de payer. J'ai voté en faveur de ce rapport car ces procédures procurent de nombreux avantages aux PME et aux consommateurs. Notamment elles vont plus vite et sont moins coûteuses que la procédure transfrontalière classique. Paulo Rangel (PPE),
por escrito. – A proposta de regulamento visa vincular, quanto à forma, aos resultados, mas também quanto aos meios, o processo europeu para ações de pequeno montante e um novo procedimento europeu de injunção de pagamento. Por via deste regulamento, o direito em todo o espaço comunitário, em matéria de resolução de litígios transfronteiriços e também de litígios em que exista um outro elemento transfronteiriço, sai uniformizado, para que os cidadãos da União possam beneficiar de acesso à justiça, mais simplificado e menos dispendioso. No que respeita ao pleno desenvolvimento do mercado único da União Europeia, afigura-se igualmente indispensável que também os consumidores e as pequenas e médias empresas beneficiem de um regime jurídico seguro, transparente e útil, e possam, assim, intentar ações sem recear custas judiciais desproporcionais ao montante da ação, ou processos cuja morosidade dos trâmites refute a confiança na justiça e, consequentemente, no mercado único. De modo a sanar as deficiências na aplicação do regulamento, após cinco anos desde a sua entrada em vigor, são propostas alterações que visam alargar o âmbito do procedimento, limitar as custas judiciais, flexibilizar os métodos de pagamento e modernizar as vias de comunicação. Votei favoravelmente. Robert Rochefort (ALDE),
par écrit. – J'ai voté pour cette résolution législative qui vise à modifier les procédures européennes de règlement des petits litiges et d'injonction de payer. Derrière ce titre obscur, se cache une série de mesures très concrètes qui facilitent la vie des citoyens et des petites entreprises ayant un litige transfrontalier. Auparavant, les citoyens ou les PME pouvaient se trouver démunis ou découragés en cas de tentative de recouvrement de créance transfrontalière, non seulement face à la complexité de la procédure mais aussi face à la durée et aux coûts présumés de celle-ci, d'autant si les fonds à récupérer auprès des tiers situés dans l'autre pays de l'Union étaient inférieurs aux coûts présumés de la procédure.. Grâce à la simplification, au formulaire standardisé, et à la coopération judiciaire mise en place depuis plusieurs années, il est devenu plus facile de recouvrer ces petites créances transfrontalières dans l'UE, cela va nettement plus vite, la procédure coûte beaucoup moins cher. Les chiffres sont là et le montrent. Notre proposition aujourd'hui est d'améliorer encore l'instrument. Et si le Conseil confirme l'accord, les règles vont être davantage simplifiées, modernisées, et vont pouvoir couvrir davantage de cas, notamment pour des montants en cause supérieurs. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – A aprovação deste relatório tem um efeito prático significativo para os cidadãos europeus. Pretender a devolução do montante gasto na compra de um produto que apresenta defeito nem sempre é fácil, envolvendo burocracia, despesas avultadas e até mesmo viagens ao país de origem, caso tal implique uma decisão de tribunal. Muitas vezes, o consumidor lesado desiste, porque o trabalho e os gastos implicados na reclamação não se justificam. Esta decisão visa simplificar e acelerar as ações de pequeno montante em casos transfronteiriços, bem como reduzir as respetivas despesas (tornando-as proporcionais aos valores reclamados). O principal objetivo é ajudar os consumidores e as PME a intentarem as suas ações, garantindo, assim, o acesso à justiça. O recurso aos tribunais para ações de pequeno montante continua a ser baixo e é necessário intensificar os esforços no que respeita à segurança jurídica, às barreiras linguísticas e à transparência dos procedimentos. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – El proceso europeo de escasa cuantía tiene la finalidad de simplificar y acelerar los litigios de escasa cuantía en materia civil y comercial, así como reducir los costes. Se trata de una reforma de especial importancia para las pymes, que podrán usar el mecanismo para solventar sus problemas en el ámbito transnacional más deprisa y con menores costes, pero también es relevante para los ciudadanos, en cuestiones como las disputas entre consumidores. Gracias al liderazgo socialista, pudo cerrarse este acuerdo durante la Presidencia letona, incluyéndose en él aspectos especialmente positivos como, entre otros, el aumento del umbral a 5 000 euros, con una cláusula de revisión a los 5 años, para analizar la posibilidad de un ulterior aumento en el futuro, así como la promoción del uso de las telecomunicaciones y videoconferencias para las audiencias o la asistencia gratuita para el uso del procedimiento. Por todo ello, he votado a favor. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport qui porte sur le règlement (CE) 861/2007 du 11 juillet 2007 instituant une procédure européenne de règlement des petits litiges qui vise à simplifier et à accélérer le règlement des litiges transfrontaliers de faible importance, ainsi qu'à en réduire les coûts. Cette procédure a été conçue spécifiquement pour aider les consommateurs et les petites et moyennes entreprises (PME) à faire valoir leurs droits, leur assurant ainsi l'accès à la justice. Un bilan dressé à l'issue de cinq ans d'application indique que cette procédure a démontré son utilité. Néanmoins, il reste encore beaucoup à faire pour élargir et améliorer le recours à cet instrument. La procédure européenne de règlement des petits litiges a permis une réduction pouvant aller jusqu'à 40 % des coûts des procédures de règlement des petits litiges transfrontaliers et a réduit leur durée, qui est passée d'un maximum de deux ans et cinq mois à une moyenne de cinq mois. Toutefois, dans certains États membres, le recours aux tribunaux connaissant des petits litiges reste rare et il faut, par conséquent, faire plus en termes de sécurité juridique, d'utilisation des technologies modernes et de transparence des procédures. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – Este relatório pretende proceder a uma alteração dos Regulamentos (CE) n.o 861/2007 e n.o 1896/2006, visto ter-se verificado que a aplicação destes instrumentos, decorridos cinco anos após a sua entrada em vigor, se revelou de grande utilidade, pese embora seja possível e desejável alargar e reforçar o seu âmbito de aplicação, já que o recurso aos tribunais para ações de pequeno montante em termos europeus continua a ser significativamente baixo, sendo necessário intensificar os esforços relativamente à segurança jurídica, às barreiras linguísticas e à transparência dos procedimentos. Nessa medida, apoio esta proposta que aumenta o limite das ações de pequeno montante de € 2000 para € 10 000, assim como o alargamento da definição daquilo que constitui um caso transfronteiriço, passando a abranger outros elementos que não somente o domicílio no Estado-Membro, como seja, designadamente, o local de execução do contrato ou o local de ocorrência do facto danoso. Ao nível do procedimento, são igualmente positivas as ideias de equiparar os meios através dos quais se procede às notificações, a utilização da videoconferência para as audiências, a definição de um limite máximo para as custas judiciais e a redução da morosidade dos processos. Por todas essas razões, voto favoravelmente este relatório. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore del provvedimento inerente al procedimento europeo per le controversie di modesta entità e al procedimento europeo di ingiunzione di pagamento perché ritengo che tutelare gli interessi dei cittadini europei costituisca una priorità assoluta. La proposta della Commissione è quella di alzare il tetto per le controversie di modesta entità e di estendere la definizione alle controversie in cui le parti sono domiciliate nello stesso Stato membro ma che hanno un altro elemento transfrontaliero. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del proceso europeo de escasa cuantía y el proceso monitorio europeo. El informe se hace cargo de la resolución de casos transnacionales. La posición del Grupo GUE/NGL es garantizar el acceso para pasar los umbrales de las entidades jurídicas de tamaño reducido. Con el fin de reducir el precio de los umbrales estamos igualmente a favor de la inversión en tecnologías que garanticen la asistencia telemática para los usuarios menos favorecidos económicamente. Christel Schaldemose (S&D),
skriftlig. – Det er vigtigt, at forbrugerne og de små og mellemstore virksomheder har god mulighed for at inddrage gæld på tværs af landegrænser. Derfor vedtog EU i 2009 en småkravsprocedure, der gør det nemmere for virksomheder og forbrugere at inddrive mindre beløb på tværs af grænserne, så de slipper for lange retssager og høje sagsudgifter. Denne ordning vil blandt andet udvide forordningen, så småkravsproceduren kan bruges til beløb helt op til 5 000 euro. Alt i alt er det et forslag, der sparer virksomheder og borgere tid og penge. Derfor støtter vi fuldt ud forordningen. Danmark har en undtagelse på dette område, men forhåbentlig vil de danske vælgere til december vedtager at ændre det danske retsforbehold til en tilvalgsordning. Derved vil Danmark kunne deltage i denne forordning Olga Sehnalová (S&D),
písemně. – Podpořila jsem návrh revize nařízení, kterým se zavádí evropské řízení o drobných nárocích a evropský platební rozkaz, protože jeho opatření míří na zvýšení důvěry spotřebitelů při nákupu výrobků z jiných zemí EU a zároveň má usnadnit malým firmám přeshraničně podnikat. Nová legislativa je navržena tak, aby reagovala na současné nedostatky tím, že více než zdvojnásobí částku, která může být požadována v rámci vznášení nároků, a to až do výše 5 000 EUR. Návrh by měl také výrazně zlevnit a zjednodušit celé řízení o drobných pohledávkách, kdy už nebude v případě řízení nezbytné osobně cestovat do jiného členského státu. Návrh dále mj. požaduje také větší proporcionalitu soudních poplatků. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor del presente informe porque modifica el Reglamento europeo de forma que supone una mejora necesaria al establecer un proceso simplificado para demandas de cuantía inferior a los 10 000 euros. Esta modificación supone un importante paso adelante para mejorar la celeridad en este tipo de procesos en la Unión Europea. El informe establece un sistema de tasas que no debe superar las tasas establecidas por los Estados miembros y las tasas han de ser proporcionales a la cuantía demandada; asimismo, la modificación del Reglamento elimina excepciones. El informe incluye mejoras técnicas y obligaciones de reconocimiento por parte de los Estados miembros, como la obligación de asistencia práctica gratuita, todo esto mejorando la seguridad jurídica de los y las consumidoras a nivel europeo. Es por todo esto por lo que he decidido votar a favor del presente informe. Remo Sernagiotto (ECR),
per iscritto. – Un'indagine della Commissione ha evidenziato che il 45% delle imprese coinvolte in una controversia transfrontaliera non agisce in giudizio perché le spese processuali sarebbero sproporzionate rispetto al valore della domanda, mentre il 27% è scoraggiato dalla lunghezza del procedimento. Ho quindi deciso di dare il mio consenso alla proposta di procedimento europeo per le controversie di modesta entità perché sono favorevole alla riduzione dei costi e della durata di queste procedure. Ritengo inoltre che l'innalzamento del tetto per il ricorso al procedimento europeo per le controversie e l'estensione del procedimento semplificato alle controversie transfrontaliere con un valore tra i 2 000 e 10 000 euro rappresentino un miglioramento importante per le PMI e per i consumatori. Infatti, solo il 20% delle controversie che vedono coinvolte delle imprese ha un valore inferiore a 2 000 euro, mentre circa il 30% ha un valore compreso tra i 2 000 euro e i 10 000 euro. Se il tetto imposto attualmente, quindi, copre solo il 20% delle controversie che interessano le imprese, con la nuova soglia a 10 000 euro tale percentuale passerebbe a circa il 50%. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I abstained on this as I do not believe the EU has a competency in this area. Siôn Simon (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report not only to support my Socialist colleagues, but also because I believe in the aims of the report. It will make access to legal aid easier and reduce the burden for the less advantaged in society. It is great to see agreement between Parliament and the Council on this matter. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Hlasoval som za tento návrh. Podporujem predložený text v podobe v akej bol schválený v trialógu. Zjednodušené dôkazné bremeno a štandardný formulár môžu podstatne uľahčiť vymáhanie tzv. malých pohľadávok. Taktiež oceňujem snahu Komisie zhodnotiť zavedenie návrhu po piatich rokoch, čím sa môžu ukázať prípadné rezervy či nedostatky tohto opatrenia. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Europski postupak za sporove male vrijednosti važan je instrument za građane i poduzeća jer poboljšava pristup pravosuđu pojednostavljivanjem sudskog postupka za prekogranične sporove male vrijednosti u građanskim i trgovačkim sporovima te smanjuje troškove. Uspostavljen je uredbom 861/2007 te se primjenjuje od 1. siječnja 2009. Sporazum se primjenjuje kada je najmanje jedna od stranaka rezident ili uobičajeno boravi u državi članici različitoj od one u kojoj se nalazi sud pred kojim je pokrenut postupak. Na parlamentarnoj sjednici glasovao sam u korist promjene nekoliko elemenata uredbe (EZ) br 861/2007. Glavni elementi su: povećanje praga za sporove male vrijednosti s 2 000 na 5 000 EUR, obveza država članica za osiguravanje razmjerne naplate sudskih pristojbi i da nisu veće od sudskih pristojbi naplaćenih za nacionalne pojednostavljene sudske postupke te povezivanje europskog postupka za sporove male vrijednosti i postupka za europski platni nalog tako što će se tužitelju omogućiti upotreba europskog postupka za sporove male vrijednosti kad je uložen prigovor na europski platni nalog. Monika Smolková (S&D),
písomne. – Európskej únii slúži ku cti, že európske konanie vo veciach s nízkou hodnotou sporu sa za posledných päť rokov osvedčilo ako užitočný nástroj. Som rada, že vo veciach s nízkou hodnotou sporu sa znížili náklady cezhraničného konania vo veciach s nízkou hodnotou sporu až o 40 % a že sa skrátilo jeho trvanie, ktoré mohlo predstavovať až dva roky a päť mesiacov, v priemere na päť mesiacov. Myslím si, že napriek týmto pozitívnym výsledkom máme ešte stále rezervy najmä z hľadiska rozšírenia a posilnenia jeho využívania. Existujúce rezervy potvrdzuje aj Komisia, ktorá na základe prieskumu zistila, že 45 % spoločností, ktoré sú stranami cezhraničného sporu, sa neobráti na súd vzhľadom na neprimeranosť súdnych trov vo vzťahu k hodnote sporu a 27 % spoločností nevyužije súdnu cestu pre príliš dlhé trvanie súdneho konania. Podporila som preto uznesenie, lebo som presvedčená, že zmeny, ktoré navrhuje Komisia, môžu zlepšiť fungovanie európskeho konania vo veciach s nízkou hodnotou sporu. Očakávam, že prijatým nariadením sa ešte viac zjednodušia a urýchlia konania v cezhraničných veciach, čo v konečnom dôsledku pomôže spotrebiteľom a malým a stredným podnikom pri vymáhaní ich pohľadávok. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Namen poenotenega evropskega postopka v sporih majhne vrednosti je pospešitev, poenostavitev in zmanjšanje stroškov sodnih postopkov v sporih majhne vrednosti, ki vsebujejo čezmejni element, ter olajšanje dostopa do sodnega varstva. Prav tako pa se olajša izvršba, saj so se odpravili vmesni postopki priznavanja in izvrševanja v državah članicah, ki niso države, v kateri je bila sodba izdana. Evropski postopek v sporih majhne vrednosti vodi do izdaje evropskega izvršilnega naslova, ki je izvršljiv v državah članicah brez potrebe po razglasitvi izvršljivosti v vsaki posamezni državi izvršbe. Po petih letih uporabe uredbe je Komisija podala predloge za izboljšavo postopka in lažje uresničevanje ciljev uredbe. Komisija tako med drugimi predlaga zvišanje zgornje meje vrednosti zahtevkov majhne vrednosti iz 2.000 EUR na 10.000 EUR, razširitev opredelitve čezmejne zadeve, dodatno zmanjšanje stroškov in trajanja postopka ter določitev najvišjega zneska sodnih taks (10 % vrednosti zahtevka). Menim, da sta evropski postopek v sporih majne vrednosti in postopek za evropski plačilni nalog pomembna instrumenta v evropskem civilnem procesnem pravu, ki olajšujeta in poenostavljata reševanje sporov s čezmejnim elementom ter zagotavljata dostop do sodnega varstva. Spremembe, ki jih je predlagala Komisija, bodo še dodatno izboljšale in posodobile delovanje postopka, zaradi česar sem poročilo podprl. Renato Soru (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della revisione del procedimento europeo per le controversie di modesta entità e del procedimento europeo di ingiunzione di pagamento, che consentirà a cittadini e piccole imprese europee di utilizzare una procedura UE semplificata per il recupero di piccoli crediti da altri paesi UE. Questo procedimento, in vigore dal 2009, offre già un rimedio legale che consente a chi abbia comprato beni o servizi per un valore fino a 2 000 euro in un altro Stato membro di recuperare gli importi dovuti attraverso una procedura su moduli standard che limita le pratiche burocratiche, altrimenti necessarie per risolvere una controversia transfrontaliera. Con la revisione che abbiamo votato oggi, il procedimento per dirimere questo genere di controversie viene ulteriormente ampliato e semplificato, da una parte innalzando il massimale per i reclami coperti dalla procedura a 5 000 euro, dall'altra parte abbassando i costi per i cittadini, prevedendo che gli Stati debbano fornire assistenza gratuita per preparare i documenti necessari e incoraggiando l'utilizzo in tribunale della tecnologia di comunicazione a distanza, se necessario. L'obiettivo finale è quello di aumentare la fiducia dei cittadini negli acquisti e negli affari transfrontalieri facilitando la risoluzione delle controversie che potrebbero derivarne. Joachim Starbatty (ECR),
schriftlich. – Der Bericht plädiert für die Erweiterung des seit 2007 bestehenden Verfahrens für geringfügige Forderungen sowie des europäischen Mahnwesens und zielt darauf ab, Streitigkeiten in grenzüberschreitenden Rechtssachen mit geringem Streitwert einfacher und schneller beizulegen und die Kosten zu reduzieren. Das Verfahren soll insbesondere Verbrauchern sowie kleinen und mittleren Unternehmen helfen, ihre Forderungen durchzusetzen und den Zugang zur Justiz zu sichern. Das Parlament hatte in seiner Entschließung von 2011 festgestellt, «dass die Inanspruchnahme der Gerichte für geringfügige Forderungen in einigen Mitgliedstaaten gering bleibt und dass mehr in Sachen Rechtssicherheit, Sprachbarrieren und Verfahrenstransparenz getan werden muss.» Es wird unter anderem vorgeschlagen, den Schwellenwert für geringfügige Forderungen, die unter das europäische Verfahren fallen, von derzeit 2000 Euro auf 5000 Euro anzuheben. Man geht davon aus, dass der neue Schwellenwert für KMU eine erhebliche Verbesserung darstellen wird. Durch die im Trilogverfahren von Parlament, Rat und Kommission vorgeschlagene Anhebung des Schwellenwertes, den verbesserten Einsatz der elektronischen Kommunikation sowie die Begrenzung von Gerichtsgebühren können sowohl Unternehmer als auch Verbraucher Einsparungen erzielen und Kosten sparen. In diesem Sinne habe ich diesem Bericht zugestimmt. Ivan Štefanec (PPE),
písomne
. – Táto úprava je ďalšou reálnou pomocou malým a stredným podnikateľom. Ľahšie sa dostanú k svojim peniazom a ušetria aj náklady spojené s cestovaním. V tomto prípade sa zároveň aj prakticky využijú výdobytky moderných technológií, čo je ďalší krok k vybudovaniu jednotného digitálneho trhu. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo izvješće zato što bi potrošači trebali biti u mogućnosti u cijelosti koristiti mogućnosti koje nudi jedinstveno tržište te im stoga povjerenje ne bi smjelo biti ograničeno zbog nedostatka učinkovitih pravnih rješenja za sporove s prekograničnim elementom. Poboljšanje europskog postupka za sporove male vrijednosti potrošačima nudi učinkoviti pravni lijek te tako pridonosi ostvarivanju njihovih prava u praksi. Nadalje, povećanje praga do 10 000 EUR posebice može pogodovati malim i srednjim poduzećima koja trenutačno ne žele pokretati sporove jer su sudski postupci dugotrajni ili su pak troškovi spora nerazmjerni vrijednosti spora. Također, lakšim pristupom pravosuđu povećava se povjerenje u prekogranične transakcije te se mogućnosti koje nudi unutarnje tržište mogu u potpunosti iskoristiti. Isto tako, Europskom postupku za sporove male vrijednosti pogodovat će tehnološki razvoj u području pravosuđa kojim se mogu ukloniti geografske udaljenosti i njihove posljedice koje su uzrok visokih troškova i trajanja postupka kao čimbenika koji obeshrabruje pristup pravosuđu. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I supported this report, intended to improve upon and widen the scope of the European Small Claims Procedure as created by Regulation (EC) No 861/2007. This is important in securing access to justice more efficiently across the EU. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Uredbom (EZ) br. 861/2007 od 11. srpnja 2007. godine kojom se uvodi europski postupak za sporove male vrijednosti, namjerava se pojednostaviti i ubrzati proces parničenja u pogledu prekograničnih sporova male vrijednosti te smanjiti troškove. Uredba je osmišljena isključivo kao sredstvo pomoći potrošačima i malim i srednjim poduzećima u provođenju njihovih sporova osiguravajući pristup pravdi. Dok se proces pokazao izuzetno korisnim, prostora za njegovo daljnje širenje i razvijanje je mnogo. Europski postupak za sporove male vrijednosti smanjio je troškove parničenja u prekograničnim sporovima male vrijednosti i do 40 posto, te trajanje parničenja s dvije godine i pet mjeseci na prosječno pet mjeseci. Ipak, valja napomenuti kako je stopa uporabe ovakvih sudova za sporove male vrijednosti u nekim državama članicama i dalje vrlo niska, te se mora napraviti puno više po pitanju pravne sigurnosti, uporabe moderne tehnologije i transparentnosti sudskih procesa. Upravo zbog dosadašnje uspješnosti ovog postupka u prošlosti po pitanju smanjenja troškova kao i trajanja samih parnica, u potpunosti podržavam ovo izvješće. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Návrh som podporil, keďže uľahčuje riešenie sporov s nízkou hodnotou, a rovnako tiež vítam, že návrh rešpektuje princípy subsidiarity a zaoberá sa len cezhraničnými spormi. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o evropskem postopku v sporih majhne vrednosti in evropski plačilni nalog. V Evropski uniji je vedno več čezmejne trgovine, zato je nujno, da imamo hitre in ustrezne mehanizme za reševanje sporov majhne vrednosti. To velja tako za posameznike kakor tudi za mala in srednja podjetja. Pet let je minilo od uveljavitve evropskega postopka v sporih majhne vrednosti, ki smo ga vzpostavili kot alternativo postopkom, ki obstajajo na podlagi zakonov držav članic, zato podpiram izboljšanje postopka. Rešitev gre v smer učinkovitega, hitrega in poceni reševanja sporov. Prag zahtevkov se za posameznike iz 2000 evrov poveča na 5000 evrov, za mala in srednja podjetja pa na 10000 evrov. Povečanje praga bo razširilo skupino ljudi in podjetij, ki se bodo poslužili evropskega postopka v sporih majhne vrednosti, državljani pa bodo lahko hitro in poceni reševali svoje spore. Kay Swinburne (ECR),
in writing. – I was pleased to support this final agreement at the vote today: it will provide support to consumers and SMEs by ensuring they have effective redress in cross-border, small claim situations, and it will simplify the process by reducing burdens in procedures and evidence taking. Νεοκλής Συλικιώτης (GUE/NGL),
γραπτώς. – Από το 2007 έχει θεσπιστεί η ευρωπαϊκή διαδικασία μικροδιαφορών, η οποία σκοπό είχε την απλούστευση και την επιτάχυνση της εκδίκασης μικροδιαφορών σε διασυνοριακές υποθέσεις καθώς και τη μείωση του κόστους. Ωστόσο, υπήρχαν σημεία στα οποία μπορούσε να βελτιωθεί ο κανονισμός, τα οποία τώρα ο νέος κανονισμός της Επιτροπής προσπαθεί να υλοποιήσει. Η έκθεση του ΕΚ αποδέχεται τις νέες προτάσεις που προτείνει η Επιτροπή καθώς κρίνεται πως θα υποβοηθήσουν την όλη διαδικασία. Στόχος είναι να προστατευτούν και να βοηθηθούν οι καταναλωτές και οι μικρομεσαίες επιχειρήσεις, ώστε να έχουν ευκολότερη αλλά και με λιγότερο κόστος πρόσβαση στη δικαιοσύνη. Συγκεκριμένα, με την αύξηση του κατώτατου ορίου αξιώσεων από 2000 ευρώ σε 10000 ευρώ πολλές ΜΜΕ θα έχουν τώρα την δυνατότητα να προσφύγουν σε αυτή τη διαδικασία. Επίσης, η πρόταση για χρήση ηλεκτρονικών μέσων επικοινωνίας αλλά και η υποχρέωση των δικαστηρίων να χρησιμοποιούν βιντεοδιασκέψεις, τηλεδιασκέψεις ή άλλα μέσα επικοινωνίας εξ αποστάσεως, θα υποβοηθήσει τόσο στο να μειωθεί ο χρόνος αποπεράτωσης μιας διαδικασίας αλλά και στο να μειωθεί το κόστος, ιδιαίτερα για τους καταναλωτές αλλά και για τις ΜμΕ. Για τους λόγους αυτούς υπερψηφίσαμε την έκθεση. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Η απλούστευση των δικαστικών διαδικασιών και η αύξηση του χρηματικού ορίου για τις αγωγές , θα βοηθήσει τις μικρομεσαίες επιχειρήσεις . József Szájer (PPE),
írásban. – A kis értékű követelések európai eljárásának bevezetéséről és az európai fizetési meghagyásos eljárásról szóló rendeletek célja, hogy egyszerűsítsék az Európai Unión belül a határon átnyúló bírósági eljárásokat, és csökkentsék az ilyen eljárások anyagi vonzatát. E rendelkezések legfőképp a fogyasztóknak és a KKV-knek kedveznek, hiszen a rendelet olyan szabályokat tartalmaz, melyek a követelések bíróság előtti érvényesítését általánosságban megkönnyítik. A tapasztalat azt mutatja, hogy a szabályozás kedvező fogadtatásra talált, és alkalmazása átlagosan 40%-kal csökkentette az eljárások időtartamát. A jelen módosító javaslat az elmúlt évek gyakorlatának figyelembevételével arra törekszik, hogy a rendelet szabályai még inkább megfeleljenek az alkalmazói köre igényeinek. Jelentős könnyítés például az elektronikus kézbesítés szabályainak korszerűsítése vagy a küszöbérték módosítása. Az eljárással kapcsolatos háromoldalú egyeztetések során alapvetően kedvező kompromisszum született, ezért szavazatommal támogattam a jelentést. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Unul dintre principalele câștiguri ale consolidării Uniunii Europene și a pieței economice unice a fost eliminarea obstacolelor de orice fel în calea comerțului liber european. În acest proces complex pot interveni probleme multiple, ce dau naștere la diferende în justiție privind sume mici. Recuperarea prejudiciilor respective poate ridica probleme suplimentare pentru micii producători sau întreprinderile mici și mijlocii, care nu dispun de resursele necesare unui proces în instanță de tip transnațional. În acest scop, Regulamentul (CE) nr. 861/2007 a stabilit proceduri europene cu privire la cererile cu valoare redusă, iar Regulamentul (CE) nr. 1896/2006 a instituit o procedură europeană a somației de plată. Aceste documente aveau nevoie de o revizuire în vederea eficientizării procedurilor, care este realizată prin intermediul documentului de față. Astfel, a fost stabilită o limită de 5 000 de euro pentru solicitările persoanelor fizice și de 10 000 de euro pentru persoanele juridice, cu posibilitatea revizuirii după o perioadă de 5 ani; este încurajată folosirea mijloacelor de comunicare la distanță și videoconferință pentru audierile judiciare, precum și includerea creanțelor de muncă în cadrul solicitărilor și o ajustare a taxelor judiciare în raport cu valoarea prejudiciului. Toate aceste modificări sunt de natură să contribuie la realizarea unui progres evident în domeniu. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – Ce midi a été votée la nouvelle procédure de litige transfrontalière européenne. La procédure européenne de règlement de petits litiges transfrontaliers instaurée en 2007 a permis une réduction de 40% des coûts de procédures judiciaires et de raccourcir de plus de 80% la durée de ces procédures. À l'analyse de ces derniers chiffres, l'apport pour les consommateurs est donc indéniable. Mais nous tenions à améliorer encore le système afin d'en faire bénéficier le plus grand nombre de citoyens; ce qui n'est pas le cas pour l'instant avec seulement 86 % des citoyens et près de la moitié des juridictions qui disent ne jamais avoir entendu parler de cette procédure Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I voted in favour of amending Regulation (EC) No 861/2007 of the European Parliament and the Council of 11 July 2007 establishing a European Small Claims Procedure and Regulation (EC) No 1896/2006 of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 creating a European order for payment procedure. Importantly, it is to be amended in scope, so that it will apply to civil and commercial matters where the value of a claim is up to EUR 10 000 if pursued against a legal person, or less than EUR 5 000 if pursued against a natural person. Changes will also be made to the procedure, so that [, where the application is dismissed,] the court which ruled on the substance of the claim is to inform the claimant of such dismissal and of the possible means of appealing against the decision taken. Isabelle Thomas (S&D),
par écrit. – Le règlement vise à simplifier la vie des citoyens. Une procédure simplifiée pour régler les litiges transfrontaliers inférieurs à 2 000 euros est mise en œuvre par la Commission européenne depuis 2009. Le rapport Odenberg vise à élargir l'éligibilité du dispositif à des achats allant jusqu'à 5 000 euros et à améliorer celui-ci notamment via l'usage d'outils électroniques. C'est une proposition qui devrait permettre de simplifier la vie des consommateurs. Par exemple, le citoyen d'un État membre qui achète un produit sur Internet dans un autre État membre et qui le reçoit en mauvais état, pourra utiliser cette procédure s'il n'obtient pas d'accord amiable avec le vendeur, pour être indemnisé. J'ai donc soutenu ce rapport, car l'élaboration de telles procédures de simplification qui protègent les consommateurs, est un acte positif en direction de nos concitoyens. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Podržala sam izvješće kojemu je cilj pružiti učinkovite naknade za potrošače i male i srednje poduzetnike u prekograničnim slučajevima, koje se odnose na okolnosti kada se najmanje jedna od stranaka u sporu ne nalazi u državi članici u kojoj je smješten sud, nego u drugoj državi članici. Smatram da se ovim izvješćem postiže smanjenje opterećenja pri uzimanju dokaza, a osobito korisnim za pojednostavljenje postupaka držim prijedlog uporabe standardnog obrasca zahtjeva koji bi trebao biti dostupan na nacionalnim internetskim stranicama te da navedeni zahtjevi budu podneseni kroz pisani postupak. Kao način smanjenja dodatnih troškova osobito podržavam prijedlog da se usmena saslušanja mogu održati i komunikacijom na daljinu, a budući da su građani često nedovoljno upućeni u ovakve i slične postupke, podržavam dužnost država članica da osiguravaju besplatnu i dostupnu praktičnu pomoć u ispunjavanju obrazaca. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 861/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o uvedbi evropskega postopka v sporih majhne vrednosti ter Uredbe (ES) št. 1896/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog sem podprla, saj poenostavlja in pospešuje postopke v zvezi s čezmejnimi spori majhne vrednosti, posledično pa tudi znižuje stroške. S tem bodo potrošniki ter mala in srednja podjetja lažje uveljavljali svoje zahtevke ter imeli zagotovljen dostop do sodnega varstva. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del proceso europeo de escasa cuantía y el proceso monitorio europeo. El informe se hace cargo de la resolución de casos transnacionales. La posición del Grupo GUE/NGL es garantizar el acceso para pasar los umbrales de las entidades jurídicas de tamaño reducido. Con el fin de reducir el precio de los umbrales estamos igualmente a favor de la inversión en tecnologías que garanticen la asistencia telemática para los usuarios menos favorecidos económicamente. Evžen Tošenovský (ECR),
písemně. – Plně podporuji jakékoli zjednodušení podnikání na evropském trhu, obzvláště pokud se jedná o malé a střední podniky. Míra využívání soudů pro drobné nároky, tzv. přeshraniční spory o pohledávky, byla drobnými podniky v minulosti řešena pouze ojediněle nebo vůbec. Důvodem byly vysoké náklady, jazyková bariéra a mimořádně složitý přístup k soudům v jiné členské zemi. Jsem rád, že mnohé z těchto bariér budou do budoucna odstraněny. Ramon Tremosa i Balcells (ALDE),
in writing. – I welcome this step forward in order to ameliorate the functioning of the single market. Ensuring that small cross-border claims can be easily paid is important to enhance cross-border economic movements at small scale. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – Le règlement du Parlement européen et du Conseil du 11 juillet 2007 instituant une procédure européenne de règlement des petits litiges vise à simplifier et à accélérer le règlement des litiges de faible montant dans des affaires transfrontalières et à en réduire les coûts. Elle a été conçue spécifiquement pour aider les consommateurs ainsi que les petites et moyennes entreprises (PME) à faire valoir leurs réclamations, leur assurant ainsi l'accès à la justice. Cependant, peu de personnes connaissent cette procédure, ce qu'il convient de corriger. Ce système est appelé à survivre à l'Union européenne. J'ai voté pour. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del proceso europeo de escasa cuantía y el proceso monitorio europeo. El informe se hace cargo de la resolución de casos transnacionales. La posición del Grupo GUE/NGL es garantizar el acceso para pasar los umbrales de las entidades jurídicas de tamaño reducido. Con el fin de reducir el precio de los umbrales estamos igualmente a favor de la inversión en tecnologías que garanticen la asistencia telemática para los usuarios menos favorecidos económicamente. Viktor Uspaskich (ALDE),
in writing
. – The proposal will have a positive impact on citizens undertaking cross-border businesses and is particularly designed to support SMEs by facilitating the litigation procedure and by reducing costs and administrative burdens, with the objective of boosting cross-border business activities EU-wide. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this report at first reading, agreed with the Council, which aims at boosting Europe's economy by setting an appropriate legal framework that will boost cross-border business activities EU-wide. The idea behind it is to encourage SMEs to undertake cross-border business, as the provisions contained in the text have the objective, among other things, to facilitate the litigation procedure. This procedure would now be available for more cases and the proposal also aims at ensuring that court fees are proportionate. The use of distance communication technology in court cases would be encouraged and practical assistance would be more easily and readily available. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – Si bien el Reglamento europeo de 2007 estableció el proceso europeo de escasa cuantía, tras sus cinco años de aplicación este informe pretende incorporar a dicho proceso elementos de mejora relativos al uso de nuevas tecnologías, así como la transparencia de los procesos. Por ello considero necesario votar a favor de dicho informe. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor del presente informe porque modifica el Reglamento europeo de forma que supone una mejora necesaria al establecer un proceso simplificado para demandas de cuantía inferior a los 10 000 euros. Esta modificación supone un importante paso adelante para mejorar la celeridad en este tipo de procesos en la Unión Europea. El informe establece un sistema de tasas que no debe superar las tasas establecidas por los Estados miembros y las tasas han de ser proporcionales a la cuantía demandada; asimismo, la modificación del Reglamento elimina excepciones. El informe incluye mejoras técnicas y obligaciones de reconocimiento por parte de los Estados miembros, como la obligación de asistencia práctica gratuita, todo esto mejorando la seguridad jurídica de los consumidores a nivel europeo. Es por todo esto por lo que he decidido votar a favor del presente informe. Derek Vaughan (S&D),
in writing. – I was happy to vote in favour of this. The legislation for small claims needed to be updated for the 21st Century by raising the amount that may be considered a small claim towards the higher British threshold and encouraging the use of long distance communication. This legislation takes us towards a more efficient and harmonious transnational system for dealing with small claims. Furthermore a 5-year review clause has been brought forward to look at making the court more accessible, by making charges proportionate to the claim being sought and free-of-charge assistance for the use of the procedure. There will also be a review about bringing labour matters within the purview of the court. These are all positive developments towards greater access to justice across Europe that I fully support. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – Este relatório altera os regulamentos (CE) n.o 861/2007 e (CE) n.o 1896/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho e estabelece um processo europeu para ações de pequeno montante. Cria um procedimento europeu de injunção de pagamento aplicável a pedidos em matéria civil e comercial contestados e não contestados cujo valor não exceda 2 000 euros. Estes regulamentos garantiam também que as decisões proferidas no âmbito deste processo eram executáveis sem procedimentos intermédios, em especial sem ser necessária uma declaração de executoriedade no Estado- Membro de execução. Estes regulamentos tinham por objetivo geral melhorar o acesso à justiça, reduzindo os custos e acelerando os processos civis relativos aos pedidos abrangidos pelo seu âmbito de aplicação, tanto para os consumidores como para as empresas. Temos, no entanto, reservas sobre a possibilidade de poder tratar de assuntos de âmbito do direito do trabalho, uma vez que, em Portugal, temos os Tribunais do Trabalho que julgam estas matérias. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Den Schwellenwert für geringfügige Forderungen, die unter das europäische Verfahren für geringfügige Forderungen fallen, von derzeit 2 000 EUR auf 10 000 EUR zu erhöhen, ist ein guter Vorschlag. Für KMU wird dies eine erhebliche Verbesserung darstellen. Daher ist dieser Bericht zu unterstützen. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Dieser Entschließung stimme ich zu, weil das Ergebnis der Trilogverhandlungen in unserem Sinne ist: weniger Bürokratie und einfachere Prozeduren im EU-Handel. In fünf Jahren wird eine Auswertung erfolgen. Dann werden wir sehen, ob diese Entscheidung zu Mahnverfahren sinnvoll war oder ob sie weiter verbessert werden muss. Jarosław Wałęsa (PPE),
in writing. – I voted in favour of the report on proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council amending Regulation (EC) No 861/2007 of the European Parliament and the Council of 11 July 2007 establishing a European small claims procedure and Regulation (EC) No 1896/2006 of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 creating a European order for payment procedure. According to the research conducted in this field, it seems that the already established European small claims procedure has influenced the Member States positively by reducing the costs of litigation in cross-border cases by as much as 40%, and also reducing the duration of legal disputes from around three years to a five-month period. That is a huge success. However, it seems that not all of the EU Member States use the small claims tribunals, and this has led to situations where more needs to be done when it comes to legal certainty and transparency of proceedings. The amendments to the regulations will hopefully help to stimulate better small claims litigation between the EU Member States and to reduce the costs of it. Jadwiga Wiśniewska (ECR),
na piśmie. – Wniosek ten związany jest z procedurami dotyczącymi drobnych roszczeń do 5000 EUR w sprawach cywilnych i handlowych o charakterze transgranicznym. Jego celem jest zapewnienie skutecznego, szybkiego dochodzenia roszczeń przez konsumentów oraz małe i średnie przedsiębiorstwa w sytuacjach transgranicznych, czyli gdy co najmniej jedna ze stron zamieszkuje w państwie członkowskim innym niż państwo członkowskie, w którym ma swoją siedzibę. Dotychczas dochodzenie roszczeń do 5000 EUR ze względu na zbyt wysokie koszty często było nieopłacalne. Stwarzało to okazje do częstych oszustw pozostających bez kary. Proponowana uproszczona procedura zmniejsza obciążenia w zakresie zbierania dowodów dopuszcza przeprowadzanie wysłuchania stron za pośrednictwem wideokonferencji lub telekonferencji, a także obejmuje metody opłat sądowych, procedury wglądu do orzeczeń sądowych i pomoc dla stron. W głosowaniu poparłam sprawozdanie. Θεόδωρος Ζαγοράκης (PPE),
γραπτώς. – Υπερψήφισα την έκθεση σχετικά με την ευρωπαϊκή διαδικασία μικροδιαφορών και τη διαδικασία έκδοσης ευρωπαϊκής διαταγής πληρωμής. Η νέα πρόταση, ορθώς αποσκοπεί στην απλούστευση και την επιτάχυνση της εκδίκασης μικροδιαφορών σε διασυνοριακές υποθέσεις καθώς και στη μείωση του κόστους. Είναι ενδεικτικό ότι αυτή τη στιγμή το 45% των επιχειρήσεων που έχουν εμπλακεί σε διασυνοριακή διαφορά δεν προσφεύγει σε δικαστήριο, διότι το κόστος της διαδικασίας είναι δυσανάλογο προς την αξία της διαφοράς, ενώ το 27% δεν προσφεύγει σε δικαστήριο διότι η διαδικασία θα ήταν υπερβολικά χρονοβόρα. Inês Cristina Zuber (GUE/NGL),
por escrito. – O objetivo deste relatório é o de alterar os regulamentos (CE) n.o 861/2007 1896/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho que estabelecem um processo europeu para ações de pequeno montante e que criam um procedimento europeu de injunção de pagamento, aplicáveis a pedidos em matéria civil e comercial contestados e não contestados cujo valor não exceda 2 000 euros. Estes regulamentos tinham o objetivo expresso de melhorar o acesso à justiça, reduzindo os custos e acelerando os processos civis relativos aos pedidos abrangidos pelo seu âmbito de aplicação, tanto para os consumidores como para as empresas. As alterações agora introduzidas, entre outros elementos, aumentam o valor máximo em causa para 5000 euros, alargando o âmbito para o conceito de regimes matrimoniais e obrigações de alimentos. Consideramos que estas medidas podem facilitar a exequibilidade deste tipo de processos judiciais transfronteiriços, melhorando o acesso e a celeridade da justiça. 11.4.   Περιορισμός των εκπομπών ορισμένων ρύπων στην ατμόσφαιρα (A8-0160/2015 - Andrzej Grzyb) Ustne wyjaśnienia dotyczące głosowania Monica Macovei (PPE). – Domnule președinte, poluarea atmosferică rămâne factorul principal de mediu cauzator de boli în Uniunea Europeană. Avem instalații medii de ardere care sunt utilizate pentru producerea de energie electrică, termoficare și răcire în sectorul casnic, de furnizare de căldură pentru procesele industriale și sunt o sursă importantă de emisii de dioxid de sulf, oxizi de azot și particule în suspensie. Avem în Uniunea Europeană circa 150 000 de astfel de instalații care nu sunt supuse legislației mediului. Raportul pe care astăzi l-am votat aduce toate aceste proceduri la standardele pe care le-am adoptat în Uniunea Europeană și nu le mai lasă în afară, așa încât să le împiedice să continue să polueze aerul pe care-l respirăm și, practic, să reducă cauza bolilor celor care trăiesc în aceste condiții. De asemenea, până la 31 decembrie 2016, Comisia trebuie să evalueze standardele minime de energie eficientă pentru instalațiile de ardere de mediu, conform tehnicilor disponibile. Peter Jahr (PPE). – Herr Präsident! Ich habe dem Bericht zugestimmt, aber es schlagen zwei Seelen in meiner Brust. Ich würde sagen: «Die Botschaft höre ich wohl, allein mir fehlt der Glaube», aber ich würde auch vorab schon meine Kollegen im zuständigen Fachausschuss bitten, dass sie wirklich die Dinge weiterverfolgen und beobachten, damit die Sachen, die im Bericht stehen, auch wirklich eintreten. Ich habe aufgrund von zwei Tatsachen zugestimmt: Es steht ausdrücklich drin, durch die vorgeschlagene Änderung sollten die Chancen für eine realistische Umsetzung der Richtlinie verbessert werden, sodass sie ein wichtiges Instrument zur Verbesserung der Luftqualität in der Europäischen Union werden kann, ohne dass der Gesellschaft und der Wirtschaft ungerechtfertigte Belastungen auferlegt werden. Und es sollte – das steht auch noch woanders – auch ein Beitrag zur Entbürokratisierung sein. Wenn das so eintritt, ist das in Ordnung, wenn nicht, dann müssen wir nochmal nachbessern. Also noch mal mein Appell an die zuständigen Kollegen im Fachausschuss: Bitte beobachten Sie das weitere Handling mit dieser Geschichte, damit wir das, was im Bericht steht, auch würdigen und realisieren. Andrejs Mamikins (S&D). – Priekšsēdētāja kungs! Mūsdienās cilvēku dzīve ir lielā mērā neiedomājama bez elektroenerģijas, bez apkures, bez citiem labumiem, bez kuriem nevar funkcionēt nedz sabiedrības, nedz arī ekonomiskie modeļi attīstītajās valstīs. Ir tomēr arī pietiekami pašsaprotams, ka paralēli labumu sniegšanai šo procesu gaitā tiek emitēti sera dioksīds, slāpekļa oksīds un putekļu emisijas. Un problēma ir tā, ka līdz šim brīdim Eiropas Savienībā pastāvēja faktiski divas uz šo jautājumu attiecināmas direktīvas: par mazajām sadedzināšanas iekārtam — tā saucamā Ekodizaina direktīva un lielajām sadedzināšanas iekārtām — tā saucamā Rūpniecisko emisiju direktīva. Lai būtu iespējams efektīvāk diferencēt starp dažādām jaudas sadedzināšanas iekārtām un neļaut šīm divām direktīvam legāli pārklāties, es pilnīgi atbalstu ideju par trešās direktīvas izveidošanu, tātad — par vidēja izmēra sadedzināšanas iekārtām, bet paralēli jaunas direktīvas izveidošanai, kolēģi, nedrīkst pieļaut pārmērīgu administratīvo slodzi. Paldies! Neena Gill (S&D). – Mr President, I voted in favour of the Grzyb report, given that it is key to the EU's clean air package and will reduce harmful emissions and improve air quality across the UK and the EU. Recent research shows that the death toll from air pollution in the UK is much higher than the 30 000 deaths previously estimated. In the whole of Europe, 500 000 people die prematurely as a result of air pollution every year. This places a huge burden on our societies. In this context, I also want to say a couple of words about the Volkswagen diesel emission scam, which is simply outrageous, precisely because of the detrimental impact on people's health. To end this situation, in which our citizens are paying with their lives for the criminal behaviour of large corporates that seek profits at any price, we need the Commission to establish an independent EU type-approval authority. Volkswagen has made it clear that the current system in which car makers pay national testing organisations and choose themselves where they have their models tested simply is not working. Tim Aker (EFDD). – Mr President, I voted against this and will vote against every single piece of environmental and energy legislation coming out of the European Union, because it kills jobs. Let us go back to the Large Combustion Plant Directive: hundreds of jobs were lost in Tilbury. And look at the Redcar plant: jobs lost last week. When will you stop this constant stream of legislation that is costing skilled jobs? What do you expect people to do when they lose their jobs in skilled industry – to go and work in Poundland? It is a disgrace. Anyone who voted for this legislation and anyone who votes for other legislation like it should explain to the people who have lost their jobs why they are in this position and why they did it. Instead of posturing and trying to appease your own consciences, look at the fact that you are creating a trail of misery in British communities where there used to be heavy industry and now there is not. So one lesson that I want to leave with you all is that you have created mass unemployment by pushing forward this legislation that kills jobs and kills British industry. Stanislav Polčák (PPE). – Pane předsedající, já se vyjádřím pouze ve stručnosti k tomuto bodu. Já jsem podpořil tento návrh, nicméně byl jsem ve svém postoji poměrně ambivalentní. Myslím si, že by si Evropská unie měla nejprve udělat pořádek právě na úseku ochrany ovzduší, životního prostředí, které se nás dnes velmi dotýká. A to je právě kauza Volkswagen a manipulace s emisemi. Myslím si, že do té další práce bychom se měli pouštět až za situace, kdy budeme vědět, jak jsou skutečně dodržovány normy evropského práva na úseku znečišťování ovzduší již ve stávajících právních předpisech. Pisemne wyjaśnienia dotyczące głosowania William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – Today UKIP voted against the Grzyb report on limitation of emissions of certain pollutants into the air. This vote concerned the drafting of new EU legislation intended to regulate medium combustion plants in Europe. There are approximately 150 000 medium combustion plants in Europe and they are used for a wide variety of applications (including electricity generation, domestic/residential heating and cooling and providing heat/steam for industrial processes). We in UKIP believe in the importance of improving air quality in Europe. We oppose the EU Commission's proposal to draft new EU legislation in this field. Therefore we oppose a new EU directive which, covering all medium combustion plants, would impose unjustified burdens on our industry and economy. We do not believe this is a matter that should be regulated by the unelected EU Commission. We also oppose the establishment of a mandatory EU registration scheme to be applied to all new plants. Nonetheless, today we supported all exceptions to the application of the directive proposed by the rapporteur in order to alleviate the impact of this over-prescriptive regulation. Isabella Adinolfi (EFDD),
per iscritto. – L'inquinamento atmosferico è un grave problema che colpisce ogni Stato dell'UE. Si stima che a causa della scarsa qualità dell'aria in Europa vi siano 400 000 morti premature ogni anno. L'intenzione della Commissione di mettere un limite alle emissioni di agenti inquinanti nell'aria è stata probabilmente vista come una dichiarazione di guerra dalle lobby del settore, poiché le modifiche apportate hanno svuotato di significato il testo originale. Una legislazione di questo genere non può essere un compromesso al ribasso. Così il testo finale non è accettabile per varie ragioni, in particolare: pone sì un tetto alle emissioni ma, essendo molto alto, di fatto quasi autorizza gli impianti ad inquinare; allunga i tempi di attuazione ed esclude dalla lista sostanze molto pericolose come il mercurio, le diossine e il furano; inoltre prevede l'esclusione di alcuni impianti dal campo di applicazione della direttiva. Per questi motivi, sebbene la proposta miri a colmare una lacuna legislativa riguardante gli impianti di combustione medi, il mio voto è stato negativo: la salute dei cittadini è troppo importante. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor del presente informe debido a que elimina las exenciones establecidas por la Comisión Europea en lo relativo a los límites de emisión de sustancias contaminantes en las regiones ultra periféricas de la Unión Europea. Estas exenciones establecidas inicialmente por la comisión europea se tratan de justificar en el relativo aislamiento de las redes energéticas europeas, dando un mayor margen a las centrales eléctricas situadas en estos territorios para poder contaminar más el aire. El informe entiende que estas exenciones solo pueden empeorar la calidad del aire respirado en muchos núcleos urbanos de las citadas regiones tales como el caso de las Islas Canarias en España. Es por esto por lo que he decidido apoyar el presente informe. Νίκος Ανδρουλάκης (S&D),
γραπτώς. – Η έκθεση αυτή η οποία είναι το αποτέλεσμα πολύμηνων διαπραγματεύσεων μεταξύ Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου, Ευρωπαϊκής Επιτροπής και Συμβουλίου στοχεύει στην μείωση εκπομπών ορισμένων ρύπων από τις μεσαίου μεγέθους μονάδες καύσης. Η καινούργια νομοθεσία θα βοηθήσει σημαντικά στην βελτίωση της ποιότητας του αέρα, ιδιαίτερα σε επιβαρυμένες περιβαλλοντικά περιοχές. Συγχρόνως, πετύχαμε να υπάρξει μία παράταση στην περίοδο προσαρμογής για τα ηλεκτροπαραγωγικά εργοστάσια που βρίσκονται στα μικρά νησιά και δεν βρίσκονται συνδεδεμένα με το ηπειρωτικό δίκτυο καθώς μία άμεση και πλήρης εφαρμογή της Οδηγίας θα έθετε σε κίνδυνο την παραγωγή ηλεκτρισμού στην πλειοψηφία των νησιών μας. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Ayant une puissance thermique nominale comprise entre 1 et 50 MW, les installations de combustions moyennes sont utilisées dans un large éventail d'application et se situent entre les petites installations relevant de la directive Écoconception (2009/125/CE) et les grandes installations de combustion régies par la directive Émissions industrielles (2010/75/UE). Le rapport vise à apporter une contribution à la réduction de la pollution en oxyde d'azote, en dioxyde de souffre et en poussières. Bien entendu, ces modifications règlementaires sont à la charge des États membres et pèse considérablement sur l'industrie. Par exemple, les États sont contraints d'appliquer une limite d'émissions plus strictes dans les zones qui ne se conforment pas au standard européen de la qualité de l'air. Ils doivent aussi tenir un registre public sur la date d'enregistrement des installations de combustions ainsi qu'enregistrer ou accorder un permis à une installation existante, un an au moins avant la date de mise en conformité. Ce texte s'inscrit dans la lignée de ces normes hostiles à l'industrie sous couvert d'un bénéfice écologique et de santé public hasardeux. Avec mes collègues du Front National, nous considérons que c'est en contradiction avec les intérêts nationaux et européens. J'ai donc voté contre ce rapport. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I recognise the importance of improvements in air quality. However, I take issue specifically with the proposed mandatory EU registration scheme which puts power in the hands of the European Union – power which could and should be exercised by nation-states. Equally, the block vote on Amendments 1 to 86 is a matter of some concern to me; block votes on matters impacting on legislation are inappropriate in my view. I therefore voted against. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette délibération car elle fixe des limites pour les émissions de dioxyde de soufre et d'oxydes d'azote des installations de combustion moyennes, comme les générateurs d'électricité ou les systèmes de chauffage à usage domestique ou industriel. Guillaume Balas (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport Gryzb car il permet d'obtenir une limitation des émissions de certains polluants dans l'atmosphère. Le champ d'application a été élargi avec l'ajout du monoxyde de carbone, et des limites plus strictes ont été instituées dans les zones où la qualité de l'air ne respecte pas les critères européens. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį pasiūlymą dėl tam tikrų teršalų, išmetamų į orą, kiekio apribojimo. Pasiūlyme pateikiamos nuostatos, skirtos vidutinio dydžio kurą deginantiems įrenginiams. Juo siekiama prisidėti prie NOx, SO2 ir dulkių taršos mažinimo nustatant ribines vertes naujiems ir esamiems įrenginiams, taip pat įdiegiant paprastą registracijos sistemą, kad būtų lengviau įgyvendinti didelę dalį valstybių narių išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo įpareigojimų. Gerard Batten (EFDD),
in writing. – Today UKIP voted against the Grzyb report on limitation of emissions of certain pollutants into the air. This vote concerned the drafting of new EU legislation intended to regulate medium combustion plants in Europe. There are approximately 150 000 medium combustion plants in Europe and they are used for a wide variety of applications (including electricity generation, domestic/residential heating and cooling and providing heat/steam for industrial processes). We in UKIP believe in the importance of improving air quality in Europe. We oppose the EU Commission's proposal to draft new EU legislation in this field. Therefore we oppose a new EU directive which, covering all medium combustion plants, would impose unjustified burdens on our industry and economy. We do not believe this is a matter that should be regulated by the unelected EU Commission. We also oppose the establishment of a mandatory EU registration scheme to be applied to all new plants. Nonetheless, today we supported all exceptions to the application of the directive proposed by the rapporteur in order to alleviate the impact of this over-prescriptive regulation. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce rapport qui porte sur un projet de directive visant à limiter les émissions de certains polluants dans l'atmosphère: cette directive risque d'abord et avant tout de nuire gravement à nos industries, lesquelles sont déjà fortement pénalisée par la concurrence déloyale encouragée par les eurocrates ultra-libéraux de Bruxelles. Voilà encore de ces bonnes intentions qui pavent l'enfer bruxellois.. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – Il y a environ 150 000 installations de combustion moyenne dans l'Union qui sont une importante source d'émissions de dioxyde de souffre, d'oxydes d'azote et de poussières. Si les grandes installations de combustion sont régies par une directive ad hoc, les émissions de polluants atmosphériques provenant d'installations de combustion moyenne ne le sont pas. Une proposition de directive vise à réglementer les émissions de ces installations moyennes avec pour objectif la réduction de la pollution pour les installations nouvelles et existantes et l'efficacité dans l'application effective des normes via un système d'enregistrement. Le rapport, que j'ai approuvé, appuie la proposition de la commission mais apporte des précisions sur l'application de la nouvelle directive par rapport à l'acquis existant notamment en matière d'émissions industrielles. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de este informe y del acuerdo en primera lectura relativo a la Directiva sobre la limitación de las emisiones a la atmósfera de determinados agentes contaminantes. Quiero agradecer el esfuerzo realizado por el equipo negociador del Parlamento para conseguir que se incorpore en el texto la exclusión de las zonas ultraperiféricas, incluidas las Islas Canarias. Esto no significa que estas regiones no vayan a aplicar dicha Directiva, sino que lo harán a su debido tiempo y con el acuerdo de las autoridades regionales, teniendo en cuenta la dificultad a que hacen frente por estar situadas en lugares alejados. Dominique Bilde (ENF),
par écrit. – Ce rapport sur la limitation des émissions de certains polluants dans l'atmosphère doit occuper un certain vide législatif concernant les installations de combustibles moyennes utilisées par exemple dans la production d'électricité, le chauffage, la production de chaleur à des fins industrielles... Il doit aussi apporter une contribution à la réduction de la pollution en oxyde d'azote (NOx), en dioxyde de souffre (SO2) et en poussières. Néanmoins, on constate que ces modifications demandées sont à la charge des États membres et pèsent sur l'industrie. Ainsi obligation est faite d'appliquer une limite d'émissions plus strictes dans les zones qui ne se conforment pas au standard européen de la qualité de l'air, de tenir un registre publiquement disponible avec les informations sur la date d'enregistrement des installations de combustions moyennes ou la date à laquelle sera accordé le permis ou encore d'enregistrer ou d'accorder un permis à une installation existante au moins un an avant la date de mise en conformité. Ce texte, par ces demandes contraignantes et dont les effets écologiques ou en termes de santé semblent hasardeux, est en contradiction avec l'intérêt général européen et l'intérêt national et coûtera à l'industrie. J'ai donc voté contre. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – La relazione definisce le norme per il controllo delle emissioni nell'aria di biossido di zolfo, ossidi di azoto e polveri da impianti di combustione medi, oltre al monitoraggio delle emissioni di monossido di carbonio. Il testo è condivisibile e non presenta criticità, ho quindi votato a suo favore. José Blanco López (S&D),
por escrito. – Las aproximadamente 150.000 instalaciones de combustión media en la UE constituyen una importante fuente de emisión de dióxido de sulfuro, óxido de nitrógeno y partículas en suspensión, con graves consecuencias para la salud humana y el medio ambiente. La presente Directiva tiene como objetivo el control y la reducción de las emisiones de sulfuro, nitrógeno y partículas en suspensión. El acuerdo alcanzado con el Consejo establece un límite máximo de emisiones de dióxido de sulfuro, óxido de nitrógeno y partículas en suspensión de las actuales instalaciones de combustión con una producción térmica por encima de los 5 MW, que entrará en vigor a partir de 2025. Las instalaciones más pequeñas, con una producción térmica de 1 a 5 MW, mayoritariamente utilizadas por las PYMES, tendrán que cumplir con los límites de emisión a partir de 2030. La legislación no impide que los Estados Miembros endurezcan los estándares exigidos por la Directiva. El acuerdo alcanzado con el Consejo es bueno de cara a seguir mejorando la calidad del aire que respiramos en Europa y es por ello que lo he apoyado favorablemente con mi voto. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriame nagrinėjamas Komisijos pasiūlymas dėl direktyvos dėl tam tikrų teršalų, išmetamų į orą iš vidutinio dydžio kurą deginančių įrenginių, kiekio apribojimo. Šis pasiūlymas yra Europos Sąjungos oro kokybės srities veiksmų programos, nustatytos persvarstytoje ES teminėje oro taršos strategijoje, dalis, jis atitinka strategijos «Europa 2020» pažangaus, integracinio bei tvaraus augimo tikslus ir juo šie tikslai remiami. Juo siekiama apginti mažųjų ir vidutinių įmonių interesus laikantis principo «visų pirma galvokime apie mažuosius». Siekiant išvengti didelio poveikio mažosioms ir vidutinėms įmonėms, kurios eksploatuoja daugumą vidutinio dydžio kurą deginančių įrenginių, apsvarstytos švelnesnės priemonės, kaip antai nuostata, kad veiklos vykdytojams nereikėtų leidimo, bet jie turėtų pranešti kompetentingoms institucijoms apie įrenginio eksploatavimą, taip užtikrindami registraciją. Be to, siekiant pažangos įgyvendinant ilgalaikį (po 2020 m.) ES tikslą dar labiau sumažinti oro taršos poveikį sveikatai ir aplinkai, įvertintos įvairios politikos galimybės ieškant ekonomiškai efektyvių priemonių rinkinio. Išnagrinėtos atrinktos papildomos ES taršos šaltinių kontrolės priemonės, kurių viena buvo skirta vidutinio dydžio kurią deginančių įrenginių išmetamiems teršalams. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Področje nadzora emisij iz srednje velikih kurilih naprav je bilo do sedaj prepuščeno zakonodajalcem v državah članicah. Slovenija je ustrezno in dokaj strogo regulativo za to področje že sprejela. Zdi se mi ustrezno, da podobna pravila za vse države članice sprejmemo tudi z uvedbo evropske direktive. Poleg regulacije področja emisij bi lahko več truda vložili tudi v razvoj in subvencioniranje sistemov za daljinsko ogrevanje, ki temeljijo na kurilnih napravah srednjih moči. Tovrstni sistemi, kot so naprimer kotli na biomaso, lahko bistveno pripomorejo k čistejšemu zraku, saj so ravno zaradi omejenih emisij v primerjavi s privatnimi in malimi kurilnimi napravami neprimerno bolj čisti in zdravju prijazni. Poglaviten razlog za sprejem predlagane direktive pa je seveda težnja po čistejšemu okolju in s tem zdravju ter dobrobiti vseh evropskih državljanov. Zato podpiram predlagano poročilo. Simona Bonafè (S&D),
per iscritto. – Fino ad oggi in Europa circa 150 000 impianti di combustione medi (tra 1 e 50 Mega Watt), tra cui rientrano quelli dedicati alla produzione di energia elettrica, al riscaldamento e raffreddamento domestico e alla produzione di vapori per i processi industriali, non possedevano una cornice giuridica chiara. Con il testo di accordo raggiunto col Consiglio, l'UE si è impegnata a mettere in atto una regolamentazione capace di ridurre in maniera significativa le emissioni nocive nell'atmosfera, in particolare di anidride solforosa (SO2), ossido di azoto (NOx) e altre polveri. La nuova direttiva introduce un sistema di monitoraggio per il monossido di carbonio (CO) in grado di individuarne i valori limite ed un sistema di registrazione che assicuri l'adempimento degli obblighi previsti. L'inquinamento atmosferico rappresenta una questione fondamentale per la tutela della salute dei cittadini europei ed il voto di oggi mostra un impegno concreto della UE per farvi fronte. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa relazione perché ritengo che sia importante che l'Unione regoli le emissioni di NOx, SO2 e polveri. È fondamentale, nel quadro della lotta ai cambiamenti climatici che abbiamo intrapreso, che il legislatore europeo si occupi di limitare le emissioni di questi inquinanti evitando, però, doppie regolamentazioni e oneri amministrativi eccessivi, per coniugare la difesa dell'ambiente e le necessità delle imprese e dei cittadini. Renata Briano (S&D),
per iscritto. – Dal contrasto all'inquinamento atmosferico dipendono la qualità della nostra salute e il contenimento del cambiamento climatico. Nell'UE ci sono all'incirca 150 000 impianti di combustione di media dimensione (potenza termica compresa tra 1 e 50 MW) che sono impiegati per il riscaldamento, per la produzione di energia elettrica o per fini industriali: essi costituiscono una rilevante fonte di emissioni di anidride solforosa, polveri e ossido d'azoto. La regolamentazione UE sulle emissioni inquinanti degli impianti di combustione vede normati gli impianti superiori a 50 MW e i piccoli impianti domestici (inferiori a 1 MW), manca tuttavia una normativa che spinga i produttori alla progettazione ecocompatibile degli impianti di media potenza. È necessario colmare il vuoto normativo ed evitare violazioni degli obblighi di riduzione delle emissioni inquinanti atmosferiche da parte degli Stati membri, razionalizzando e armonizzando la disciplina di settore con l'istituzione di sistema di registrazione degli impianti e fissando dei valori-limite delle emissioni uguali in tutta Europa in modo da tutelare la salute dei cittadini ed evitare oneri ingiustificati alle società produttrici del settore impiantistico e termico. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – L'objectif de ce texte est de combler le vide juridique qui existe autour des émissions de certains polluants dans l'atmosphère en provenance des installations de combustion moyenne. Elles sont utilisées dans la production d'électricité, le chauffage, la production de chaleur ou de vapeurs à des fins industrielles et elles ont une puissance thermique nominale comprise entre 1 et 50 MW. Afin de réduire les émissions en oxyde d'azote et en dioxyde de souffre, le rapport oblige les États membres de fixer une limite d'émission plus stricte. Il les oblige également de tenir un registre que les citoyens pourront consulter et dans lequel on trouvera notamment les dates d'enregistrement des installations de combustion moyenne. La Commission vante souvent les mérites d'une croissance verte c'est à dire d'une augmentation de la production qui permettrait de préserver l'environnement. Si l'objectif est louable, nous regrettons que leur politique se limite à une fiscalité verte qui renforcera la concurrence déloyale dont nous sommes victimes. Qu'ils commencent par lutter contre la mondialisation sauvage qui a provoqué une nette hausse des émissions de CO2, avant d'imposer de nouvelles réglementations inutiles. J'ai donc voté contre ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Conform studiului de impact al Comisiei, poluarea atmosferică conduce la peste 400 000 de decese premature pe an și la costuri medicale de până la 940 de miliarde de euro. Aceasta contribuie, de asemenea, la degradarea semnificativă a mediului, 62% din zona UE fiind expusă la eutrofizare și prejudicii economice, cum ar fi 15 miliarde de euro de zile de muncă pierdute, 4 miliarde de euro costuri medicale, 3 miliarde de euro pierderi de recolte și un miliard de euro pagube provocate clădirilor. Această propunere de directivă este binevenită în contextul în care reducerea emisiilor care provin de la instalațiile medii de ardere ar putea să contribuie la îndeplinirea obiectivelor UE în domenii precum clima și energia, ar reduce emisiile cu efect de seră, în timp ce s-ar îmbunătăți eficiența energetică și s-ar promova energiile regenerabile. Am votat în favoarea propunerii de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind limitarea emisiilor în atmosferă a anumitor poluanți provenind de la instalații medii de ardere deoarece consider că, prin a acționa acum și a acoperi actuala lacună legislativă, se pot trage semnale bine definite în ceea ce privește investițiile și stimularea domeniului cercetării și inovării în tehnologiile revoluționare. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto positivo. Normativa utile e sensata. Cristian-Silviu Bușoi (PPE),
în scris. – Poluarea atmosferică rămâne o reală problemă transfrontalieră, în condițiile în care numeroase state membre importă o parte considerabilă a poluării lor atmosferice din țările vecine. În prezent nu există nicio reglementare la nivelul UE a nivelului emisiilor de poluanți atmosferici provenite de la instalațiile medii de ardere (instalații cu o putere termică nominală între 1 și 50 MW). Susțin adoptarea de măsuri la nivelul UE pentru stabilirea unui cadru coerent și ambițios de reglementare și abordarea eficientă a emisiilor de poluanți. Alain Cadec (PPE),
par écrit. – Nous devons mettre tout en œuvre pour améliorer considérablement la qualité de l'air. Cela passe par la mise en place de limitations de certains polluants pour atteindre les objectifs définis en matière écologique. Il est primordial que ces limitations soient ambitieuses et tout aussi important qu'elles correspondent aux objectifs de compétitivité et de relance économique de l'Union. Pour cela, les PME doivent bénéficier d'un certain temps d'adaptation pour ne pas mettre en péril le déroulement de leurs activités. Cette législation permet de règlementer les émissions de polluants provenant d'installations de combustion moyennes. J'ai voté pour ce rapport qui allie protection écologique et réalisme économique. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Dopo attenta discussione e dibattito in Aula ho votato a favore della relazione sulla proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa alla limitazione delle emissioni nell'atmosfera di taluni inquinanti originati da impianti di combustione medi, in quanto ritengo che questa proposta di direttiva miri a colmare innanzitutto una importante lacuna nell'attuale legislazione dell'Unione, posto che, com'è noto, non esistono regolamentazioni specifiche a livello di UE per quanto riguarda le emissioni di inquinanti atmosferici originati da impianti di combustione medi. Mi rammarico del tempo perso finora, se penso al numero di impianti presenti (150 000) e se si considera che essi vengono utilizzati per fondamentali applicazioni (energia elettrica e per uso domestico/residenziale). Concordo con le considerazioni secondo cui «la qualità dell'aria in molte zone dell'Unione continua a non rispettare i limiti fissati dall'Unione stessa e gli obiettivi indicati dall'Organizzazione mondiale della sanità» e «la Commissione dovrebbe valutare, entro un ragionevole lasso di tempo, la necessità di modificare i valori limite di emissione di cui all'allegato II sulla base delle tecnologie più avanzate». Mi associo alla necessità di fissare valori limite di emissione, ma resto dell'avviso che essi devono comunque essere improntati a criteri di proporzionalità e praticabilità. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – The aim of this legislation is to fill the regulatory gap which exists between small combustion plants (covered by the ecodesign directive) and large combustion plants (covered by the large combustion plant directive). Therefore, the aim is to cover the emissions of air pollutants from medium combustion plants that are not regulated at EU level, while small combustion plants can be covered by ecodesign directive, and large combustion plants by the industrial emissions directive (IED). It was for these reasons that I voted in favour of this proposed directive. James Carver (EFDD),
in writing. – Today UKIP voted against the Grzyb report on limitation of emissions of certain pollutants into the air. This vote concerned the drafting of new EU legislation intended to regulate medium combustion plants in Europe. There are approximately 150 000 medium combustion plants in Europe and they are used for a wide variety of applications (including electricity generation, domestic/residential heating and cooling and providing heat/steam for industrial processes). We in UKIP believe in the importance of improving air quality in Europe: we oppose the Commission's proposal to draft new EU legislation in this field. Therefore we oppose a new EU directive which, covering all medium combustion plants, would impose unjustified burdens on our industry and economy. We do not believe this is a matter that should be regulated by the unelected EU Commission. We also oppose the establishment of a mandatory EU registration scheme to be applied to all new plants. Nonetheless, today we supported all exceptions to the application of the directive proposed by the rapporteur in order to alleviate the impact of this over-prescriptive regulation. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report as air pollution continues to be a significant problem in most of the Member States despite numerous European and international agreements. The proposed amendments seek, among other things, to better classify combustion plants, avoid double regulation and modify emission limits in order to lower air pollution levels. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Secondo la valutazione d'impatto della Commissione europea, si stima che l'inquinamento atmosferico provochi oltre 400 000 morti premature ogni anno e comporti costi sanitari fino a 940 miliardi di euro. Esso contribuisce altresì a un grave degrado ambientale, con il 62% del territorio dell'UE esposto all'acidificazione. Inoltre, ridurre le emissioni originate dagli impianti di combustione medi contribuisce alla riduzione dei gas a effetto serra, al miglioramento dell'efficienza energetica e alla promozione delle energie rinnovabili. L'Organizzazione mondiale della sanità e l'OCSE hanno stimato congiuntamente che il costo economico annuo dell'impatto sulla salute dell'inquinamento atmosferico ammonta ad oltre 1,4 trilioni di euro per tutta l'Europa. La nostra delegazione M5S Europa non può sostenere la proposta della Commissione europea a causa della poca ambizione dimostrata nel ridurre i valori limite di emissione e per il fatto di non aver incluso inquinanti altamente tossici come il mercurio e diossine e furani nel calcolo delle emissioni proposto da noi. Alla luce di quanto esposto abbiamo votato contro. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – Le but de ce texte est d'occuper un certain vide législatif, et d'apporter une contribution à la réduction de la pollution en oxyde d'azote, en dioxyde de souffre et en poussières. Les modifications règlementaires sont à charge des États membres et pèsent sur l'industrie, car il s'agit d'une obligation pour les États membres d'appliquer une limite d'émissions plus strictes dans les zones qui ne se conforment pas au standard européen de la qualité de l'air, d'établir des dispositions renforcées sur le niveau d'émissions atteignables pour les nouvelles technologies, d'enregistrer ou d'accorder un permis à une installation existante au moins un an avant la date de mise en conformité. Par des normes communautaires instaurées par la Commission, par des dispositions hostiles à l'industrie pour un bénéfice écologique, ce texte est en contradiction avec l'intérêt national et l'intérêt général européen. J'ai donc voté contre ce texte. Nessa Childers (S&D),
in writing. – I am pleased that my colleagues joined me in voting in favour of imposing emission limits of sulphur dioxide (SO2) and nitrogen oxide (NOx) from medium-sized combustion plants. This vote will bring the closing of a legal gap by setting standards for medium-sized combustion plants operating with a thermal input between 1 and 50 MW. Once officially approved by the EU Council of Member State ministers, the limits will be effective within three years for new plants, with gradual adaptation deadlines for existing ones. This is a very important step to improve air quality for the sake of human health and the environment. Although many of us would like to see stronger provisions in place, the directive allows Member States to enforce stricter emissions values, which countries will have to consider for areas where EU air quality standards are not met. The review clause contained in the directive should lead to increased reductions in emissions in the near future. Nitrogen oxide emissions, which are at the heart of the current Volkswagen emissions scandal, cause serious respiratory complications and are responsible for premature death. Innovation and sustainability go hand-in-hand with proper regulation. Energy efficiency stands to win from this move. Caterina Chinnici (S&D),
per iscritto. – La qualità dell'aria è certamente una questione centrale nella politica climatica dell'UE. Ogni anno purtroppo oltre 400 000 decessi sono causati dall'inquinamento ambientale. Nonostante la nutrita legislazione europea sulle emissioni di inquinanti atmosferici, esiste ancora una lacuna legislativa sugli impianti di combustione medi, cioè quelli con una potenza termica nominale compresa tra 1 e 50 Megawatt, che sono i più numerosi perché utilizzati per un'ampia gamma di scopi (produzione di energia elettrica, riscaldamento e raffreddamento delle nostre abitazioni solo per citare alcuni esempi) e purtroppo rappresentano anche la principale fonte di emissioni di biossido di zolfo, ossidi di azoto e di polveri sottili che gravemente nuocciono alla salute umana. Dopo un lungo lavoro della commissione parlamentare ambiente si è finalmente giunti ad un accordo ambizioso con il Consiglio che prevede tra gli altri l'introduzione di stringenti valori limite di emissione che dovranno essere rispettati dagli operatori e l'obbligo per gli Stati membri di tenere un registro a disposizione del pubblico con le informazioni sugli impianti e sulle modifiche apportate. Mi ritengo soddisfatta dei contenuti della direttiva perché, insieme al complesso corpus legislativo, contribuisce a rendere ancora più credibile la politica climatica dell'UE. Per questi motivi ho votato a favore. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Πρόκειται για το σχέδιο νομοθετικού ψηφίσματος του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου σχετικά με την πρόταση οδηγίας του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για τον περιορισμό των εκπομπών ορισμένων ρύπων στην ατμόσφαιρα από μεσαίου μεγέθους μονάδες καύσης. Αναγνωρίζεται το γεγονός ότι τα τελευταία χρόνια οι εκπομπές ρύπων στην ατμόσφαιρα μειώθηκαν σε σημαντικό βαθμό, αλλά ότι ταυτόχρονα τα επίπεδα ατμοσφαιρικής ρύπανσης παραμένουν προβληματικά σε πολλά σημεία της Ευρώπης και οι πολίτες εξακολουθούν να εκτίθενται σε ατμοσφαιρικές ρυπάνσεις που ενδέχεται να θέσουν σε κίνδυνο την υγεία και την ευημερία τους. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore del provvedimento in esame concernente la limitazione delle emissioni nell'atmosfera di taluni inquinanti. Nell'UE ci sono circa 150 000 impianti di combustione medi (potenza termica tra 1 e 50 MW), utilizzati per un'ampia gamma di applicazioni (tra cui la produzione di energia elettrica o il riscaldamento/raffreddamento domestico), che producono emissioni di inquinanti quali l'anidride solforosa, ossidi di azoto e polveri. Gli impianti medi sono gli unici a non essere stati ancora regolamentati a livello europeo. La proposta della Commissione mira a ridurre in modo significativo l'inquinamento da NOx, SO2 e polveri, fissando valori limite e istituendo un sistema di registrazione, per contribuire in modo consistente al rispetto degli obblighi di riduzione delle emissioni degli Stati membri. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione poiché le emissioni d'inquinanti atmosferici da impianti di combustione in genere non sono regolamentate a livello europeo. La proposta della Commissione pone pertanto disposizioni a termine per questi impianti. Inoltre la relazione, con i diversi emendamenti, è stata progettata per ridurre l'inquinamento in modo indicativo fissando valori limite per gli impianti nuovi ed esistenti, insieme con un sistema di registrazione semplice, al fine di contribuire a fornire una parte rilevante degli obblighi di riduzione delle emissioni e di evitare possibili compromessi tra la qualità dell'aria e l'aumento della biomassa. Infine i valori limite di emissione sono stati modificati in base alle leggi vigenti e sarà introdotto il principio di efficienza dei costi, con una nuova distinzione tra categorie d'impianti in base alla loro potenza termica nominale. Uno degli obiettivi principali dell'Unione europea è di salvaguardare la vita e la salute dei propri cittadini, iniziando dalla tutela della qualità dell'aria. David Coburn (EFDD),
in writing. – Today UKIP voted against the Grzyb report on limitation of emissions of certain pollutants into the air. This vote concerned the drafting of new EU legislation intended to regulate medium combustion plants in Europe. There are approximately 150 000 medium combustion plants in Europe and they are used for a wide variety of applications (including electricity generation, domestic/residential heating and cooling and providing heat/steam for industrial processes). We in UKIP believe in the importance of improving air quality in Europe. We oppose the EU Commission's proposal to draft new EU legislation in this field. Therefore we oppose a new EU directive which, covering all medium combustion plants, would impose unjustified burdens on our industry and economy. We do not believe this is a matter that should be regulated by the unelected EU Commission. We also oppose the establishment of a mandatory EU registration scheme to be applied to all new plants. Nonetheless, today we supported all exceptions to the application of the directive proposed by the rapporteur in order to alleviate the impact of this over-prescriptive regulation. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Approvo la proposta di direttiva avanzata dalla Commissione europea e dal Consiglio in merito alla limitazione degli agenti inquinanti nell'atmosfera da parte di impianti di combustione medi. Sebbene la legislazione europea regolamenti le emissioni degli impianti piccoli e grandi, è assente una disciplina per gli stabilimenti medi. L'obiettivo della proposta di tale direttiva è quello di ridurre l'inquinamento e le polveri, fissando valori massimi per gli impianti medi già esistenti e quelli nuovi. Inoltre è prevista l'istituzione di un sistema di registrazione degli impianti da applicare all'interno degli Stati membri che non comporti oneri amministrativi eccessivi per le imprese, evitando ad esempio una doppia regolamentazione sulle emissioni e creando invece un contesto normativo semplice e coerente. Ho votato a favore della relazione perché tale direttiva rappresenterebbe uno strumento importante per il miglioramento delle condizioni ambientali, della qualità di vita, dei costi sanitari e dello sviluppo europeo nell'ambito delle sfide climatiche ed energetiche. Deve esserci però un equilibrio tra i costi a carico delle imprese per il monitoraggio delle emissioni e i benefici per l'ambiente e la salute. Solo adottando parametri proporzionati e praticabili è possibile affrontare il problema transfrontaliero dell'inquinamento atmosferico in modo efficace. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – L'inquinamento atmosferico ha provocato e continua a provocare danni irreversibili alla salute ambientale e umana in tutta Europa. L'OMS ne ha stimato un costo di 1,4 trilioni, cifra equivalente a un decimo del PIL dell'UE nell'anno 2013. In particolare gli impianti di combustione media (ICM) contribuiscono in modo significativo alla scarsa qualità dell'aria in quanto fonti di emissioni di biossido di zolfo, ossidi di azoto e particolato. Poiché tali impianti non sono stati regolamentati a livello UE, la Commissione ha proposto di adottare misure contro l'emissione di inquinanti atmosferici da impianti di combustione con potenza termica nominale compresa tra 1 e 50 MW. Definire il valore limite di emissione (VLE) significa non solo cercare di risolvere il problema alla radice, ma contribuire alla creazione di nuovi posti di lavoro grazie ad una possibile competitività da parte delle imprese interessate. Voto negativamente al riguardo in quanto il progetto risulta essere poco ambizioso in considerazione delle innovazioni tecnologiche già esistenti che potrebbero affrontare il problema alla radice in modo più efficace. Inoltre non ritengo giusta l'esclusione di alcuni impianti dal campo di applicazione della direttiva, come ad esempio dispositivi di conversione del solfuro di idrogeno in zolfo. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor del presente informe debido a que elimina las exenciones establecidas por la Comisión Europea en lo relativo a los límites de emisión de sustancias contaminantes en las regiones ultra periféricas de la Unión Europea. Estas exenciones establecidas inicialmente por la comisión europea se tratan de justificar en el relativo aislamiento de las redes energéticas europeas, dando un mayor margen a las centrales eléctricas situadas en estos territorios para poder contaminar más el aire. El informe entiende que estas exenciones solo pueden empeorar la calidad del aire respirado en muchos núcleos urbanos de las citadas regiones tales como el caso de las Islas Canarias en España. Es por esto por lo que he decidido apoyar el presente informe. Andrea Cozzolino (S&D),
per iscritto. – Sebbene le emissioni di inquinanti originate dalla combustione negli impianti medi contribuiscano in misura sempre maggiore all'inquinamento, tali emissioni non erano regolate in maniera comprensiva dalla legislazione europea. Pertanto, ho votato a favore della relazione perché serve a colmare un grave vuoto legislativo. Inoltre, la direttiva favorirà il miglioramento della qualità dell'aria, promuoverà l'efficienza energetica e l'ammodernamento degli impianti industriali, riducendo in questo modo l'impatto negativo sulla salute umana e migliorando la qualità dell'ambiente. Pál Csáky (PPE),
írásban. – A levegőszennyezés nincs tekintettel a határokra, ezért is fontos a kibocsátások uniós jogi keretek közötti tudatos korlátozása. Az új irányelvjavaslat egy uniós jogi hézagot kíván kitölteni, mivel a közepes tüzelőberendezések kibocsátásaira jelenleg nem léteznek specifikus rendelkezések. Az ilyen tüzelőberendezések szennyezőanyag-kibocsátásai jelentős negatív hatással vannak az egészségre és a környezetet is károsítják, nem utolsó sorban gazdasági károkat is okoznak. A parlamenti jelentés kitér arra, hogy az új szabályozás ne rójon túlzott adminisztratív terheket a kis- és középvállalkozásokra. Tudva lévő, hogy a közepes tüzelőberendezések döntő részét KKV-k üzemeltetik. Mindezeket figyelembe véve indokolt a jogi szabályozási keret tökéletesítése, ezért is támogattam szavazatommal a parlamenti jelentést, amely a témában készült irányelvre irányuló javaslatról szól. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of the Commission proposal and in favour of the legislative resolution. I am glad that the negotiations between Parliament, the Commission and the Council managed to reach a compromise on emission limit values for existing and new installations while maintaining the compliance dates as stipulated in the COM proposal. It includes also an extension of the scope to cover the monitoring of carbon monoxide emissions and an obligation for Member States to assess the need to apply stricter emission limit values in areas not complying with EU air quality standards. Rosa D'Amato (EFDD),
per iscritto. – Impostare dei valori limite di emissione (VLE) sarebbe un modo efficace per risolvere i problemi di inquinamento atmosferico europei affrontando il problema alla fonte rendendo l'ambiente più pulito, i cittadini meno esposti e prevenendo enormi costi socioeconomici per l'Europa. I VLE potrebbero anche creare competitività per le imprese interessate e incrementare l'ecoinnovazione, contribuendo in tal modo alla creazione di posti di lavoro in Europa. Come Movimento 5 Stelle non sosteniamo la proposta a causa della poca ambizione dimostrata nel ridurre i valori limite di emissione VLE e per il fatto di non aver incluso inquinanti altamente tossici come il mercurio, diossine e furani dal calcolo delle emissioni da noi proposti. Siamo preoccupati per le modifiche che hanno indebolito la proposta della Commissione, per i tempi più lunghi richiesti per il rispetto dei VLE e per l'esclusione di alcuni impianti dal campo di applicazione della direttiva. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Sunt de acord cu poziția raportorului, și anume că modificările propuse îmbunătățesc posibilitatea punerii în aplicare realiste a acestei directive, astfel încât aceasta să poată deveni un instrument important de îmbunătățire a calității aerului în Uniunea Europeană, fără a se impune sarcini nejustificate asupra societății și a economiei. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport vise à introduire une valeur limite de pollution autorisée pour les installations de combustible de taille moyenne en Europe, alimentant les générateurs électriques, les réseaux domestiques et les industries. Tandis que le droit européen prévoit de telles limites pour les petites et grandes installations, les installations de taille moyenne (entre 1 et 50 mégawatts) sont actuellement en dehors du champ d'application du droit européen. Tout en révisant la liste des polluants ciblés et en introduisant de nouvelles valeurs limites de pollution, ce rapport prévoit également de réduire la charge administrative pour ces installations. Suite mon action en commission parlementaire, ce rapport introduit également une liste des installations exemptées, notamment les installations utilisées à des fins de recherche ou installées dans les territoires d'outre-mer, compte tenu de leurs spécificités. Considérant que ce rapport apporte un équilibre entre réduction des émissions polluantes, santé des citoyens européens et poids administratifs sur les entreprises concernées, j'ai voté en faveur. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – J'ai soutenu le texte sur la limitation des émissions de certains polluants dans l'atmosphère en provenance des installations de combustion moyennes. Les polluants tels que le dioxyde de soufre et d'oxydes d'azotes ne sont pas encore règlementés au niveau Européen. Il est donc souhaitable de limiter ces polluants via cette directive. De manière plus globale, et en vue de la COP21, il est souhaitable que l'Union européenne pousse davantage les États membres à se mobiliser contre le réchauffement climatique. Philippe De Backer (ALDE),
schriftelijk
. – De richtlijn waarover hier gestemd werd, omvat striktere limieten voor de uitstoot van schadelijke stoffen in middelgrote stookinstallaties (1-50 MW input), een categorie die tot nog toe niet gereguleerd werd. Verder maakt de richtlijn het mogelijk een meer efficiënte controle uit te voeren op dergelijke installaties. Het kan de luchtkwaliteit alleen maar ten goede komen en is tegelijkertijd een aanmoediging om te investeren in betere en schonere installaties. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto. – Secondo le stime della Commissione europea, l'inquinamento atmosferico provoca oltre 400 000 morti premature ogni anno e comporta costi sanitari fino a 940 miliardi di EUR. Esso contribuisce inoltre a un grave degrado ambientale e provoca danni economici per un valore di 3 miliardi di EUR per la perdita di raccolti e 1 miliardo di EUR per i danni causati agli edifici. La proposta della Commissione, che mira a colmare una lacuna importante nell'attuale legislazione dell'Unione riducendo le emissioni di inquinanti atmosferici originati da impianti di combustione medi, contribuisce al conseguimento degli obiettivi dell'Unione in materia di clima e di riduzione dei gas a effetto serra. Ho votato a favore di questa relazione poiché l'inquinamento atmosferico rappresenta una seria minaccia per l'ambiente e ritengo sia essenziale promuovere una politica del clima credibile a livello di UE basata sul rispetto delle norme in materia di qualità dell'aria e dei valori limite in materia di emissioni. Marielle de Sarnez (ALDE),
par écrit. – En établissant des limitations d'émission de certains polluants dans l'atmosphère en provenance des installations de combustion moyennes, cette directive va combler un vide juridique. Jusqu'alors 143 000 installations de combustion de moins de 1 mégawatt (MW) n'étaient pas couvertes par le directive «écoconception». Les installations de combustion moyennes sont utilisées à des fins diverses, telles que la production d'électricité, le chauffage et le refroidissement domestiques/résidentiels et la production de chaleur ou de vapeur à des fins industrielles. Elles sont une importante source d'émissions de dioxyde de soufre, d'oxydes d'azote et de particules (particules fines). L'adoption de cet accord constitue une avancée qui va dans le sens de la stratégie de l'Union européenne en matière d'amélioration de la qualité de l'air. Angélique Delahaye (PPE),
par écrit. – Le rapport GRYZB porte sur la limitation des émissions de certains polluants dans l'atmosphère, il réglemente ainsi les émissions des installations de combustion de taille moyenne (1 à 50 MW), ce que la proposition initiale de la Commission ne réglementait pas. C'est pourquoi j'ai voté pour cette résolution. Cet accord va également permettre aux États membres d'étudier la possibilité d'appliquer des limites plus strictes aux installations dans les zones qui ne respectent pas les normes de qualité de l'air. Enfin, le monoxyde de carbone devra faire l'objet d'une surveillance par la Commission qui devra prendre en compte les résultats de son étude sur ce polluant. Je me félicite de cette avancée importante dans l'encadrement des émissions de polluants dans l'atmosphère. Gérard Deprez (ALDE),
par écrit. – On compte en Europe environ 143 000 installations de combustion «moyennes» (c'est-à-dire ayant une puissance thermique comprise entre 1 et 50 MW). Ces installations sont utilisées pour la production d'électricité, le chauffage et le refroidissement domestiques ou résidentiels, et la production de chaleur ou de vapeur à des fins industrielles. Elles représentent une importante source d'émissions de dioxyde de soufre, d'oxydes d'azote et de poussières. Il y a déjà une réglementation européenne pour les petites et pour les grandes installations de combustion mais, jusqu'à présent, les émissions de polluants atmosphériques provenant d'installations de combustion moyennes n'étaient pas réglementées au niveau de l'UE. C'est la raison pour laquelle j'ai apporté mon soutien à cette directive, d'autant que le texte fixe les plafonds d'émission à un niveau ambitieux permettant d'améliorer progressivement la qualité de l'air, tout en préservant le fonctionnement des installations existantes, en particulier les plus petites, opérées par des PME ou des collectivités, et qui sont importantes, par exemple pour le chauffage des écoles, des hôpitaux ou des universités. Bien sûr, la directive n'empêche pas les États membres de faire appliquer des normes plus strictes que celles qu'elle édicte. Mireille D'Ornano (ENF),
par écrit. – Le rapport de notre collègue Grzyb proposait la limitation des émissions de certains polluants dans l'atmosphère en provenance des installations de combustion moyennes. La mise en place d'éventuels dispositifs régulant ce secteur s'avère très complexe et relève d'une précipitation de la part de la Commission européenne. Cette proposition poursuit la logique de frénésie réglementaire de l'Union. En perturbant encore davantage l'industrie et les emplois associés, pour un intérêt écologique limité, cette proposition laisse apparaître un déséquilibre notoire dans les conséquences de cette future réglementation, à la défaveur des activités économiques. Si la politique environnementale est au cœur de mon engagement au Parlement européen, je ne peux accepter une charge disproportionnée pour l'industrie française déjà affaiblie. C'est pourquoi j'ai voté contre ce rapport. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Гласувах в подкрепа, защото силно подкрепям преминаването към подобряване на качеството на въздуха в Европа. Разбира се, горивните инсталации и т.н. са важен фактор за икономиката, но технологичните постижения са ни дали нови инструменти за ограничаване на последиците от такива замърсители на въздуха. Моята страна е особено засегната от този проблем и е важно да определим задължителни ограничения. Досега не е имало правилно регулиране на този въпрос в България и поради това ние сега се нареждаме като една от най-засегнатите страни от гледна точка на качеството на въздуха. Трябва да гарантираме мерки за здравето и безопасността на всички нива и за всички граждани чрез избягване на злоупотребата с нашето красиво природно наследство. Създаването на задължителни ограничения за замърсителите на въздуха ще помогне за постигането на тази цел. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Υπερψηφίζουμε, αν και η έκθεση θα μπορούσε να βελτιωθεί ακόμα περισσότερο, είναι όμως ένα θετικό βήμα προς την κατεύθυνση της προστασίας του περιβάλλοντος και της υγείας των Ευρωπαίων Πολιτών. Bill Etheridge (EFDD),
in writing
. – Today UKIP voted against the Grzyb report on limitation of emissions of certain pollutants into the air. This vote concerned the drafting of new EU legislation intended to regulate medium combustion plants in Europe. There are approximately 150,000 medium combustion plants in Europe and they are used for a wide variety of applications (including electricity generation, domestic/residential heating and cooling and providing heat/steam for industrial processes). We in UKIP believe in the importance of improving air quality in Europe. We oppose the Commission's proposal to draft new EU legislation in this field. Therefore we oppose a new EU directive which, covering all medium combustion plants, would impose unjustified burdens on our industry and economy. We do not believe this is a matter that should be regulated by the unelected Commission. We also oppose the establishment of a mandatory EU registration scheme to be applied to all new plants. Nonetheless, today we supported all exceptions to the application of the directive proposed by the rapporteur in order to alleviate the impact of this over-prescriptive regulation. Fredrick Federley (ALDE),
skriftlig. – Jag välkomnar överenskommelsen mellan parlamentet och rådet. Den är välbalanserad då den bibehåller ambitionsnivån i kommissionens förslag genom att endast tillåta välmotiverade undantag från lagstiftningen. Jag är särskilt glad att fjärrvärme och biomassa tillhörde dessa undantag – det är något jag drev som föredragande i ITRE-utskottet. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre cette délibération parce que le prétendu bénéfice écologique obtenu demeure faible eu égard aux normes contraignantes pour l'industrie. João Ferreira (GUE/NGL),
por escrito. – As médias instalações de combustão são uma fonte importante de emissões de dióxido de enxofre, de óxidos de azoto e de partículas (poeiras finas) e são utilizadas para fins muito diversos, como a geração de energia elétrica, o aquecimento e a refrigeração domésticos/residenciais e a produção de calor e/ou vapor para os processos industriais. As emissões de poluentes atmosféricos provenientes de médias instalações de combustão (ao contrário do que já sucede com as pequenas e as grandes instalações) não são, regra geral, regulamentadas a nível da UE. Esta proposta destina-se a suprir esta lacuna. Na UE, existem cerca de 150 000 médias instalações de combustão, ou seja instalações com uma potência térmica situada entre 1 e 50 MW. A proposta estabelece limites de emissões para o dióxido de enxofre, os óxidos de azoto e as partículas. São introduzidas várias alterações à proposta inicial da Comissão, que em geral merecem o nosso acordo. Apoiámos as exceções propostas para os arquipélagos da Madeira e dos Açores, que nos parecem inteiramente justificadas, tendo em conta a sua natureza e situação específica, devendo existir um outro enquadramento. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour because I believe it has the potential to improve the health of the population. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – Návrh Európskej komisie pre stredne veľké spaľovacie zariadenia môže výrazne prispieť k zníženiu znečistenia SO2, NOX či prachom a to tým spôsobom, že stanovuje limity tak pre existujúce, ako aj pre nové zariadenia. Ide o jednoduchý systém registrácie, ktorý pomôže členským štátom splniť záväzky v oblasti znižovania emisií a zabráni doterajším debatám o kompromisoch medzi kvalitou a zvýšeným používaním biomasy. Malé spaľovacie zariadenia a veľké spaľovacie zariadenia sú už upravené legislatívne v smerniciach, a preto je dôležité upraviť aj emisie látok znečisťujúcich ovzdušie zo stredne veľkých spaľovacích zariadení, ktoré doteraz na úrovni Európskej únie nie sú upravené. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto a favore di questa relazione, che armonizza la normativa sulle emissioni. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Υπερψηφίζω την έκθεση σχετικά με τον περιορισμό των εκπομπών ορισμένων ρύπων στην ατμόσφαιρα από μεσαίου μεγέθους μονάδες καύσης, αν και η έκθεση θα μπορούσε να βελτιωθεί ακόμα περισσότερο, διότι είναι ένα θετικό βήμα προς την κατεύθυνση της προστασίας του περιβάλλοντος και της υγείας των Ευρωπαίων Πολιτών. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – I believe that measures to tackle air pollution at the source are indispensable and therefore I strongly support the adoption and strict implementation of the Directive on Medium Combustion Plants. Medium combustion plants are one of the most important sources of emissions and a very serious threat to health and the environment. I congratulate my colleagues for being very ambitious in setting these targets, for granting a limited number of derogations and for deciding short compliance timelines for existing plants. Hopefully Member States will be as proactive on the matter and make efforts towards cooperation with the Commission by providing correct and punctual data from medium combustion plants, and will assess the need for stricter emission values in areas that still do not comply with EU air quality standards. Ildikó Gáll-Pelcz (PPE),
írásban. – Szavazatommal támogattam a közepes tüzelőberendezésekből származó szennyező anyagok kibocsátására vonatkozó jelentést. Általánosságban elmondható, hogy uniós szinten nincsenek ezek szabályozva, amit orvosolni kell. Üdvözlöm, hogy az ipari kibocsátásokról szóló 2010/75/EU irányelv alkalmazásának egyértelművé tétele érdekében, továbbá az ipari kibocsátásokról szóló irányelvvel való szabályozási összhang megőrzése érdekében a szövegbe további pontosítások kerültek. Az előadó által javasolt változtatások javítják annak az esélyeit, hogy az irányelv reálisan végrehajtható legyen, és fontos eszközzé váljon az Európai Unió levegőminőségének javításában anélkül, hogy indokolatlan terheket róna a társadalomra és a gazdaságra, és ennek fényében szavazatommal támogattam a jelentést. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor del informe para contribuir a reducir las emisiones contaminantes que representan un problema transfronterizo de gran calado. Es necesario actuar a nivel de la Unión con el objetivo de establecer un marco coherente y ambicioso que permita abordar el problema de las emisiones procedentes de las instalaciones de combustión medianas. Elisabetta Gardini (PPE),
per iscritto. – Il voto di oggi colma una lacuna presente da tempo nell'ordinamento e va a regolare gli impianti di combustione medi, stabilendo dei valori limite per impianti vecchi e nuovi. Si tratta di un buon compromesso che permette di tutelare maggiormente la salute dei cittadini europei, senza allo stesso tempo incidere in modo eccessivo sulla competitività del settore industriale. Per questi motivi, ho votato convintamente a favore della relazione. Enrico Gasbarra (S&D),
per iscritto
. – È molto importante il voto che abbiamo appena espresso sulla relazione presentata dalla commissione ENVI: con le modifiche proposte alla proposta della Commissione, il Parlamento europeo migliora le possibilità di attuare realisticamente la direttiva sulle emissioni degli impianti di combustione medi in modo da renderla uno strumento importante per il miglioramento della qualità atmosferica nell'Unione europea senza imporre oneri ingiustificati alla società e all'economia. Era un settore in cui il vuoto normativo rischiava di causare incertezza e danni all'ambiente, mi rallegro per questa importante acquisizione. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione sulla proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa alla limitazione delle emissioni nell'atmosfera di taluni inquinanti originati da impianti di combustione medi, poiché essi sono molto diffusi e hanno una grande varietà d'impiego, trovandosi nei generatori elettrici, negli impianti di riscaldamento domestico e in quelli industriali a calore o vapore: costituiscono però una fonte d'emissione di elementi inquinanti come il biossido di zolfo e gli ossidi di azoto. Ritengo pertanto di fondamentale importanza l'impegno del Parlamento in materia di difesa della qualità dell'aria e dell'ambiente e di lotta al cambiamento climatico e, di conseguenza, appoggio una proposta normativa che regola per la prima volta le emissioni di tali impianti. Plaudo anche all'approccio negoziale nei confronti del Consiglio, volto a mantenere le proposte normative della Commissione senza alcun arretramento o indebolimento della normativa: la qualità dell'aria e dell'ambiente è un bene pubblico fondamentale per i nostri cittadini e come tale deve ricevere la massima attenzione delle istituzioni. L'approccio normativo, coniugando la tutela dell'ambiente e la proporzionalità degli oneri imposti, distinguendo tra vecchi e nuovi impianti e concentrandosi sulle PMI, permette una decisione importante che avvantaggerà la nostra società e anche le nostre imprese. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute für den Bericht über die Begrenzung der Emissionen bestimmter Schadstoffe in die Luft gestimmt. Grundsätzlich gilt für mich als Europaabgeordneter der Familien-Partei der Grundsatz: Wir haben die Welt von unseren Kindern nur geliehen. Entsprechend unterstütze ich alle Maßnahmen, die in einer anwendbaren Art und Weise helfen, unsere Wirtschaft nachhaltiger zu machen. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich habe dem Bericht zur Begrenzung der Emissionen bestimmter Schadstoffe in die Luft zugestimmt. Luftverschmutzung ist ein grenzüberschreitendes Problem, das ein Tätigwerden auf Unionsebene erfordert. Durch die vorgeschlagenen Änderungen des ursprünglichen Legislativvorschlags wird ein Beitrag zur Entbürokratisierung geleistet. Hierdurch ließe sich die Luftqualität in der gesamten EU verbessern, ohne dass der Wirtschaft und der Gesellschaft ungerechtfertigte Belastungen auferlegt werden. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
por escrito. – Aunque las emisiones contaminantes se han reducido considerablemente en las últimas décadas, los niveles de contaminación atmosférica siguen siendo problemáticos en muchas partes de Europa, y los ciudadanos de la Unión continúan estando expuestos a contaminantes atmosféricos que pueden poner en peligro su salud y bienestar. En concreto, las emisiones de contaminantes procedentes de las instalaciones de combustión medianas no están reguladas a nivel de la Unión, a pesar de que contribuyen cada vez más a la contaminación del aire. Por ello, voto a favor de una Directiva cuyo propósito es precisamente establecer límites a las emisiones contaminantes de estas plantas. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la limitación de las emisiones de agentes contaminantes (tales como el monóxido de carbono, dióxido de sulfuro y óxidos de nitrógeno) en plantas de combustión media, como medida orientada a reducir la cantidad de gases de efecto invernadero que se emiten a la atmósfera desde el territorio de la Unión Europea en el marco de la lucha contra el cambio climático. Asimismo, nos posicionamos EN CONTRA del párrafo del informe que pretendía excluir de la Directiva algunos territorios de la UE, tales como las Islas Canarias, al entender que todos los ciudadanos de la UE deben tener garantizados los mismos estándares de calidad en el aire, independientemente del territorio en el que vivan. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report as it forms a key element of the EU's Clean Air Package and will reduce harmful emissions and improve air quality across the UK and the EU. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report. While emissions of air pollutants from small and large combustion plants are regulated at EU level, there is no specific regulation for medium-sized combustion plants. Air pollution is estimated to lead to more than 400 000 premature deaths per year and causing health costs of up to EUR 940 billion. Reducing emissions from medium combustion plants can help contribute to achieving EU climate and energy targets through reducing greenhouse gases and improving energy efficiency. This instrument is very important in order to improve air quality in the EU without imposing unjustified burdens on society and the economy. Roger Helmer (EFDD),
in writing. – Today UKIP voted against the Grzyb report on limitation of emissions of certain pollutants into the air. This vote concerned the drafting of new EU legislation intended to regulate medium combustion plants in Europe. There are approximately 150,000 medium combustion plants in Europe and they are used for a wide variety of applications (including electricity generation, domestic/residential heating and cooling and providing heat/steam for industrial processes). We in UKIP believe in the importance of improving air quality in Europe. We oppose the Commission's proposal to draft new EU legislation in this field. Therefore we oppose a new EU directive which, covering all medium combustion plants, would impose unjustified burdens on our industry and economy. We do not believe this is a matter that should be regulated by the unelected Commission. We also oppose the establishment of a mandatory EU registration scheme to be applied to all new plants. Nonetheless, today we supported all exceptions to the application of the directive proposed by the rapporteur in order to alleviate the impact of this over-prescriptive regulation. Hans-Olaf Henkel (ECR),
schriftlich. – In diesem Bericht geht es um die Begrenzung der Emissionen bestimmter Schadstoffe aus mittelgroßen Feuerungsanlagen. Im Rahmen des Luftqualitätspakets hat die EU-Kommission im Dezember 2013 den Richtlinienvorschlag zur Verringerung der Verschmutzung durch mittelgroße Feuerungsanlagen vorgestellt. Die Richtlinie soll für Feuerungsanlagen mit einer Wärmeleistung bis zu 50 Megawatt gelten; das betrifft vor allem große Gebäude sowie kleine Industrieanlagen. Es wird vorgeschlagen, eine Registrierungspflicht für mittelgroße Feuerungsanlagen einzuführen und Emissionsgrenzwerte für die durch Feuerungsanlagen entstehenden Schadstoffe wie Schwefeldioxid, Stickstoff und Feinstaub festzusetzen. Während kleine und große Feuerungsanlagen geregelt werden, werden Emissionen von mittelgroßen Feuerungsanlagen nicht reguliert. Es gibt derzeit keine Grenzwertvorschläge. Die Kommission arbeitet jedoch daran. Unser Ausschuss, ITRE, unterstützt diesen Bericht, und zwar im Wesentlichen aus diesen Gründen: Luftverschmutzung ist ein grenzüberschreitendes Problem – deshalb ist eine Regelung auf EU-Ebene notwendig. Es soll eine bedeutende Lücke im EU-Recht dadurch geschlossen werden. Laut einer Folgenabschätzung der Kommission betragen europaweit die durch die Luftverschmutzung verursachten Gesundheitskosten um die 940 Millionen Euro pro Jahr. In diesem Sinne habe ich für diesen Bericht gestimmt. Im Übrigen bin ich der Meinung, dass der Einheitseuro abgeschafft werden muss. Er führt zu Zwist und Zwietracht in Europa. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – À la veille de Conférence mondiale sur le climat qui se déroulera à Paris au mois de décembre 2015, l'UE a proposé une directive visant à limiter l'émission de certains polluants afin de contribuer à l'amélioration de la qualité de l'air. La Commission européenne est toutefois consciente que la réglementation des émissions des installations industrielles doit être progressive afin de tenir compte des contraintes techniques et économiques qui s'imposent aux opérateurs et adaptée à la taille de ces installations. Il en va de l'avenir de l'industrie européenne qui est déjà en net déclin par rapport à nos principaux partenaires internationaux. Par ailleurs, certaines installations bénéficieront d'une exemption jusqu'en 2030 telles que les systèmes de chauffage urbain, les installations liées à la biomasse, les installations liées à des systèmes isolés, notamment dans les territoires d'outre-mer, et enfin les installations spécifiques liées à un réseau de transport de gaz naturel national. Je pense que cette approche est proportionnée dans la mesure où elle maintient l'équilibre entre la nécessité de préserver nos industries tout en les encourageant à favoriser des techniques moins polluantes et la volonté collective de lutter contre la pollution de l'air. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la limitación de las emisiones de agentes contaminantes (tales como el monóxido de carbono, dióxido de sulfuro y óxidos de nitrógeno) en plantas de combustión media, como medida orientada a reducir la cantidad de gases de efecto invernadero que se emiten a la atmósfera desde el territorio de la Unión Europea en el marco de la lucha contra el cambio climático. Asimismo, nos posicionamos EN CONTRA del párrafo del informe que pretendía excluir de la Directiva algunos territorios de la UE, tales como las Islas Canarias, al entender que todos los ciudadanos de la UE deben tener garantizados los mismos estándares de calidad en el aire, independientemente del territorio en el que vivan. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report. The Action Programme which will run up to 2020 sets the framework for a review of EU air quality. It aims to lower the potential risks to human health and the environment by laying down rules to control and reduce emissions of sulphur dioxide, nitrogen oxides and particulate matter into the air. Anneli Jäätteenmäki (ALDE),
kirjallinen
. – Pienten ja keskisuurten polttolaitosten päästöjen sääntelyllä katetaan tähän mennessä puuttunut teholuokka. Tässä mielessä sääntelyaukon tukkiminen on hyvä asia ja selkeyttää tilannetta. On myös hyvä, että parlamenttikäsittelyn aikana komission esitykseen saatiin muutoksia, joilla huomioidaan paremmin EU:n uusiutuvan energian käyttöön kannustavat tavoitteet erityisesti alueilla, joilla ilmanlaatu on jo nyt hyvä ja täyttää WHO:n suositukset. Ilmanlaatua on tarkasteltava yksittäisten pistemäisten päästölähteiden lisäksi kokonaisuutena. Emme voi jatkossa ohittaa esimerkiksi liikenteen nykyistä paremmin valvottua ja tiukempaa sääntelyä. Nykymaailmassa puhdas ilma ei ole itsestäänselvyys. Ilmanlaadun sääntelyssä on varottava suoraviivaista ja liiallisen yksinkertaistettua analyysiä, jossa huonon ilmanlaadun kaikkia kustannuksia ei ole sisällytetty laskelmiin. Meillä on vielä hyvin paljon tehtävää saastuttaja maksaa -periaatteen paremmassa soveltamisessa ja negatiivisten ulkoisvaikutusten huomioimisessa. Kaikilla EU:n jäsenvaltioiden hallituksilla on lakisääteinen velvollisuus huolehtia siitä, että ympäristön tila paranee ja että kansalaisten terveyttä edistetään. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za nacrt zakonodavne rezolucije Europskog parlamenta o prijedlogu direktive Parlamenta i Vijeća o ograničenju emisija određenih onečišćivača u zrak iz srednje velikih postrojenja za izgaranje jer se tim prijedlogom unaprjeđuje kvaliteta zraka, a ustanovljena je velika štetnost onečišćenog zraka, odnosno njezin doprinos stopi prerane smrti. Podržavam činjenicu da će se tako smanjiti zagađenje koje je prouzrokovano emisijama dušikovih i sumporovih oksida, te prašine na način da će se uspostaviti granične vrijednosti za nova i postojeća postrojenja. Smatram također da je svrha ovog prijedloga izbjeći prekomjerno administrativno opterećenje i dvostruke propise. Držim da je ključno osigurati, zajedničkim naporima i sinergijama kao na europskoj tako i na svjetskoj razini, najveću razinu zaštite okoliša i djelovati u skladu s klimatskim promjenama. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Les installations de combustions moyennes sont utilisées dans un large éventail d'application et ont une puissance thermique nominale comprise entre 1 et 50 MW. Ces installations se situent donc entre les petites installations qui relèvent de la directive «écoconception» (2009/125/CE), et les grandes installations de combustion qui elles sont régies par la directive «émissions industrielles» (2010/75/UE). Le but de ce texte est donc de combler un certain vide législatif, et d'apporter une contribution à la réduction de la pollution en oxyde d'azote, en dioxyde de souffre et en poussières. Bien entendu, ces modifications règlementaires sont à la charge des États membres et pèsent considérablement sur l'industrie. Par exemple, les États doivent appliquer une limite d'émissions plus stricte dans les zones qui ne se conforment pas au standard européen de la qualité de l'air; doivent aussi tenir un registre public sur la date d'enregistrement des installations de combustions; mais également enregistrer ou accorder un permis à une installation existante au moins un an avant la date de mise en conformité. Ce texte d'inscrit dans la lignée de ces normes hostiles à l'industrie sous couvert d'un bénéfice écologique et de santé public hasardeux. J'ai voté contre. Diane James (EFDD),
in writing. – EU legislation in this area has directly impacted on the UK manufacturing sector leading to widespread business closures and unemployment. I am completely unable to support any further legislation which will continue this trend. Redcar might still be open and its workers employed but for EU interference such as this. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de mon collègue Andrzej Grzyb sur la limitation des émissions de certains polluants dans l'atmosphère. Il s'agissait de valider l'accord obtenu avec la Commission européenne et le Conseil, qui aménage notamment les dates d'application des normes, en fonction de la taille des installations et de certaines spécificités. Par ailleurs, pour les zones où les normes de qualité de l'air ne sont pas respectées, les États membres sont libres d'appliquer des normes plus strictes aux installations pour contribuer à un retour à la norme. Ce rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car la qualité de l'air en Europe est particulièrement détériorée par l'utilisation de petites installations de combustion. Ce texte vient poser des limites d'émission de certains polluants pour ces installations. Jarosław Kalinowski (PPE),
na piśmie. – Do średniej wielkości obiektów energetycznego spalania zaliczyć można np. osiedlowe jednostki ocieplające bądź chłodzące mieszkania wytwarzające energię elektryczną, czy też mające zastosowanie przemysłowe, a według Komisji Europejskiej istnieje ich w Europie blisko 150 tys. Dyrektywy Parlamentu Europejskiego i Rady z lat 2009 i 2010 uregulowały dopuszczalne limity emisji niektórych zanieczyszczeń do atmosfery przez obiekty małe (o nominalnej mocy do 1 MW) oraz duże (powyżej 50MW). Dokument, który przyjęliśmy dziś, uzupełnia przepisy, regulując emisje zanieczyszczeń przez jednostki średniej wielkości (od 1 do 50 MW). W celu poprawy jakości powietrza, ustalone limity ograniczają zanieczyszczenia tlenkami azotu, dwutlenkiem siarki i pyłem i jest to regulacja o zasięgu wspólnotowym, bo tylko taka forma unifikacji przepisów ma szansę powodzenia. Wszak wiele zanieczyszczeń powietrza emitowanych na pewnym obszarze UE może docierać do innego kraju czy regionu. Dlatego uzupełnienie legislacji obecnymi zapisami było niezbędne. Odłożenie w czasie wprowadzenia ograniczeń dla obiektów nowopowstałych pozwoli jednocześnie zmniejszyć koszty zarówno po stronie producentów, jak i odbiorców końcowych. Ograniczajmy zanieczyszczenia i dbajmy o środowisko, ale uwzględniając wpływ takich działań na naszą gospodarkę, zwłaszcza w krajach, gdzie produkcja energii wciąż w dużej mierze oparta jest na węglu. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Ich enthalte mich bei diesem Gesetzesvorschlag meiner Stimme. Die vorgebrachten Beweggründe, dass mittelgroße Feuerungsanlagen noch nicht reguliert sind, große und kleine aber schon, sind durchaus nachvollziehbar und unterstützenswert. Da aber auf die Betreiber von Feuerungsanlagen dieser Größe, die oft für sehr spezifische Zwecke installiert worden sind und eigenen Standards gehorchen, hohe Kosten zukommen könnten, enthalte ich mich. Krišjānis Kariņš (PPE),
rakstiski. – Es Eiropas Parlamenta plenārsesijā Strasbūrā balsoju par priekšlikumu direktīvai par ierobežojumiem attiecībā uz dažu piesārņojošu vielu emisiju gaisā no vidējas jaudas sadedzināšanas iekārtām. Likumdošana jau regulē lielos CO2 emitētājus, tomēr arī šajā direktīvā iekļautās iekārtas rada nozīmīgu daļu piesārņojuma, tādēļ ir tikai pamatoti, ka tiek radīti vienlīdzīgāki spēles noteikumi visiem. Tomēr nedrīkst aizmirst par pastāvošajām atšķirībām klimata regulējuma ziņā ES un citās pasaules valstīs. ES turpina regulēt un izvirzīt stingrākas prasības savai industrijai, bet citas valstis to nevēlas darīt. Rezultātā pastāv risks, ka Eiropas industrija pārcels ražošanu uz jurisdikcijām, kur klimata prasības un līdz ar to arī izmaksas ir zemākas. Izvērtējot panākto vienošanos ar Padomi, uzskatu, ka direktīvas gala teksts ir sabalansēts, un balsojumā to atbalstīju. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I supported the report, as it is a key element of the EU's Clean Air Package and will reduce harmful emissions and improve air quality across the UK and the EU. Bernd Kölmel (ECR),
schriftlich. – In diesem Bericht geht es um die Begrenzung der Emissionen bestimmter Schadstoffe aus mittelgroßen Feuerungsanlagen. Im Rahmen des Luftqualitätspakets hat die EU-Kommission im Dezember 2013 den Richtlinienvorschlag zur Verringerung der Verschmutzung durch mittelgroße Feuerungsanlagen vorgestellt. Die Richtlinie soll für Feuerungsanlagen mit einer Wärmeleistung bis zu 50 Megawatt gelten; das betrifft vor allem große Gebäude sowie kleine Industrieanlagen. Es wird vorgeschlagen, eine Registrierungspflicht für mittelgroße Feuerungsanlagen einzuführen und Emissionsgrenzwerte für die durch Feuerungsanlagen entstehenden Schadstoffe wie Schwefeldioxid, Stickstoff und Feinstaub festzusetzen. Während kleine und große Feuerungsanlagen geregelt werden, werden Emissionen von mittelgroßen Feuerungsanlagen nicht reguliert. Es gibt derzeit keine Grenzwertvorschläge. Die Kommission arbeitet jedoch daran. Der parlamentarische Ausschuss ITRE unterstützt diesen Bericht, und zwar im Wesentlichen aus diesen Gründen: Luftverschmutzung ist ein grenzüberschreitendes Problem – deshalb ist eine Regelung auf EU-Ebene notwendig. Es soll eine bedeutende Lücke im EU-Recht dadurch geschlossen werden. Laut einer Folgenabschätzung der Kommission betragen europaweit die durch die Luftverschmutzung verursachten Gesundheitskosten um die 940 Millionen Euro pro Jahr. In diesem Sinne habe ich für diesen Bericht gestimmt. Béla Kovács (NI),
írásban
. – Kétségtelen tény, hogy a levegőszennyezés határokon átnyúló probléma, és számos tagállam levegőszennyezését a szomszédos országoktól kapja, ezért uniós szintű fellépés szükséges, így a jelentést támogattam. Annál is inkább, mert a légszennyezés az egyik vezető veszélyeztető kockázati tényező, mely rendkívüli mértékben hat az emberek közérzetére, egészségére, várható élettartamára. Az irányelv reálisan végrehajthatónak látszik, fontos eszköz lehet abban, hogy az Európai Unió levegőminősége jelentősen javuljon anélkül, hogy indokolatlan terheket róna a társadalomra és a gazdaságra. Gabrielius Landsbergis (PPE),
in writing
. – I voted in favour of this report. The importance of this report first and foremost stems from the fact that the proposal closes an important legislative loophole due to which emissions of air pollutants from medium combustion plants were left largely unregulated at the EU level. The EU must ensure that high quality of air is maintained and that the industry develops at no cost to the health of citizens. The clause on benchmarking progress and carrying out a review by the Commission every 10 years takes into account the possible progress of cleaning technology and thus contributes to the practicality of this report. However, proper implementation of this report is very much necessary as about 75% of medium combustion plants are run by small and medium-sized enterprises, which have to be safeguarded from excessive amount of red-tape and double regulation. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – La presente proposta concernente gli impianti di combustione medi, con una potenza termica nominale compresa fra 1 e 50 MW, è concepita per contribuire in modo significativo alla riduzione dell'inquinamento, fissando valori limite per gli impianti esistenti e nuovi ed istituendo anche un sistema di registrazione che possa consentire il rispetto degli obblighi di riduzione delle emissioni negli Stati membri. Tra i punti più rilevanti, ricordo l'obbligo per gli Stati membri di valutare la necessità di applicare valori limite di emissione più severi nelle zone non conformi alle norme di qualità dell'aria dell'Unione e l'inserimento di una clausola di revisione che consenta di verificare nel 2020 i progressi in termini di efficienza energetica degli impianti di combustione. Questi sforzi rientrano nella cornice più ampia di preparazione per la COP21 di Parigi. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre le rapport sur «la limitation des émissions de certains polluants dans l'atmosphère». Les installations de combustions moyennes sont utilisées dans un large éventail d'application (dont la production d'électricité, le chauffage et le refroidissement domestiques ou résidentiels, la production de chaleur ou de vapeurs à des fins industrielles). Par des normes communautaires sorties du chapeau de la Commission, par des dispositions hostiles à l'industrie pour un bénéfice écologique et de santé public très hasardeux, ce texte est en contradiction avec l'intérêt national et l'intérêt général européen. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce texte car il vise certes à réduire la pollution en oxyde d'azote et en dioxyde de souffre, mais semble défavorable aux industries françaises et européennes pour un bénéfice écologique très hasardeux. Il leur crée en effet un nouveau handicap par rapport aux industries des pays extra-européens. Il symbolise en somme l'art de se tirer une balle dans le pied. Antonio López-Istúriz White (PPE),
por escrito. – El informe Grzyb cubre un vacío en la legislación europea al abordar las emisiones a la atmósfera de instalaciones de combustión medianas que en general no se regulan a nivel de la UE. El documento tiene como objetivo contribuir a la reducción de gases contaminantes por parte de los Estados miembros y evitar posibles soluciones transaccionales entre la calidad del aire y el creciente uso de la biomasa que, de lo contrario podrían generar una mayor contaminación atmosférica. Se trata, por lo tanto de una importante herramienta para mejorar la calidad del aire en la Unión Europea sin imponer cargas injustificadas a la economía y a la sociedad. Por ello, he votado a favor de este informe. Bernd Lucke (ECR),
schriftlich. – In diesem Bericht geht es um die Begrenzung der Emissionen bestimmter Schadstoffe aus mittelgroßen Feuerungsanlagen. Im Rahmen des Luftqualitätspakets hat die EU-Kommission im Dezember 2013 den Richtlinienvorschlag zur Verringerung der Verschmutzung durch mittelgroße Feuerungsanlagen vorgestellt. Die Richtlinie soll für Feuerungsanlagen mit einer Wärmeleistung bis zu 50 Megawatt gelten; das betrifft vor allem große Gebäude sowie kleine Industrieanlagen. Es wird vorgeschlagen, eine Registrierungspflicht für mittelgroße Feuerungsanlagen einzuführen und Emissionsgrenzwerte für die durch Feuerungsanlagen entstehenden Schadstoffe wie Schwefeldioxid, Stickstoff und Feinstaub festzusetzen. Während kleine und große Feuerungsanlagen geregelt werden, werden Emissionen von mittelgroßen Feuerungsanlagen nicht reguliert. Es gibt derzeit keine Grenzwertvorschläge. Die Kommission arbeitet jedoch daran. Unser Ausschuss, ITRE, unterstützt diesen Bericht, und zwar im Wesentlichen aus diesen Gründen: Luftverschmutzung ist ein grenzüberschreitendes Problem – deshalb ist eine Regelung auf EU-Ebene notwendig. Es soll eine bedeutende Lücke im EU-Recht dadurch geschlossen werden. Laut einer Folgenabschätzung der Kommission betragen europaweit die durch die Luftverschmutzung verursachten Gesundheitskosten um die 940 Millionen Euro pro Jahr. In diesem Sinne habe ich für diesen Bericht gestimmt. Petr Mach (EFDD),
písemně. – Věřím, že zlepšování kvality ovzduší v Evropě je důležité. Avšak nesouhlasím s tím, aby Evropská komise v této oblasti přicházela s novou legislativou, což bude mít za následek další zatížení našich podnikatelů. Taktéž jsem proti tomu, aby se na všechny nové továrny vztahoval povinný evropský registrační systém. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Trenutačno je u EU-u oko 150 tisuća srednje velikih postrojenja za izgaranje koje su bitan izvor emisija sumpornog dioksida, dušikovog oksida i čestica. Dok djelovanje malih postrojenja za izgaranje uređuje Direktiva 2009/125/EC, a velikih Direktiva 2010/75/EU, emisije zagađivača zraka iz srednje velikih postrojenja za izgaranje nisu regulirane na razini EU-a. Prijedlog Komisije iznosi odredbe za srednje velika postrojenja za izgaranje. Određivanjem granične vrijednosti za nova postrojenja s jednostavnom shemom evidentiranja značajno će se smanjiti zagađenje te pomoći u reduciranju emisija u državama članicama. Podržala sam izvješće zastupnika Gryzba budući da je ova akcija Unije bitna radi uspostavljanja koherentnog i ambicioznog okvira kako bi se pitanje emisija riješilo. Smatram da je obveza država članica primjena strožih pravila za ograničavanje emisija u zonama koje nisu u skladu sa standardom kvalitete zraka EU-a. Светослав Христов Малинов (PPE),
в писмена форма. – Европейският парламент, осъзнавайки сериозността на проблематиката, свързана с високите нива на замърсяване на околната среда, прие законодателна резолюция относно предложението за директива за ограничаване на вредните емисии във въздуха. Въпреки значителното намаляване на вредните емисии през последните десетилетия, нивата на замърсяване в някои части на Европа все още са обезпокоително високи. Това налага необходимостта от незабавни мерки с оглед окончателното преустановяване на подобни практики. Конкретният фокус на директивата е върху средните горивни инсталации, защото единствено те не попадат под обхвата на европейска регулация и поради нарастващото им влияние като фактор, отговорен за замърсяването. Средните горивни инсталации следва да се разработват и експлоатират по начин, който да стимулира енергийната ефективност, а тяхната дейност следва да бъде обект на контрол от страна на държавата членка. Всяка средна горивна инсталация следва да е в експлоатация, само ако за нея има разрешително или е регистрирана от компетентния орган. Убеден съм, че настоящата директива е правилната стъпка към общата цел, а именно безопасността и благополучието на европейските граждани и внимателния баланс между здравето на потребителите, опазването на околната среда и икономическата дейност в Европа. Vladimír Maňka (S&D),
písomne. – Znečisťovanie ovzdušia je cezhraničný problém, ktorý je v záujme zachovania zdravia a zdravého životného prostredia nevyhnutné regulovať. Ak nebudeme problém riešiť, budú rásť náklady na zdravotnú starostlivosť a ochranu životného prostredia a zaťažia ekonomiky všetkých štátov. Smernica stanovuje opatrenia v podobe limitov emisií znečisťujúcich látok do ovzdušia pre stredne veľké spaľovacie zariadenia (s tepelným príkonom od 1 do 50 MW), pre ktoré doteraz nebol vytvorený právny rámec regulácie. Vzťahuje sa na nové, ako aj na existujúce zariadenia. Cieľom je predovšetkým znižovanie emisií, pričom regulácia by nemala pre členské krajiny EÚ predstavovať zvýšenie administratívnej náročnosti a neprimeranú záťaž pre hospodárstvo krajín. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της Έκθεσης σχετικά με την πρόταση οδηγίας του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για τον περιορισμό των εκπομπών ορισμένων ρύπων στην ατμόσφαιρα από μεσαίου μεγέθους μονάδες καύσης, για τους λόγους που ανέφερα αναλυτικά στην ομιλία μου στην Ολομέλεια του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου στις 6/10/2015. Επιπλέον, επισημαίνω το τεράστιο πρόβλημα που αντιμετωπίζει τους τελευταίους δύο χειμώνες η πατρίδα μου, η Ελλάδα, λόγω της αιθαλομίχλης που έχει εμφανιστεί στις ελληνικές πόλεις και ειδικά στην Αθήνα και τη Θεσσαλονίκη. Η εμφάνιση της αιθαλομίχλης οφείλεται αποκλειστικά στο μνημόνιο που επέβαλε την αύξηση των φόρων του πετρελαίου θέρμανσης, αλλά και του ηλεκτρικού ρεύματος και οδήγησε έτσι χιλιάδες συμπολίτες μου στην αναζήτηση μεθόδων θέρμανσης του προ-προηγούμενου αιώνα, όπως αυτοσχέδια μαγκάλια και καύση κάθε είδους ακατάλληλης καύσιμης ύλης. Οι μέθοδοι αυτές είναι άκρως επικίνδυνες, για τους ίδιους τους πολίτες και για τη δημόσια υγεία. Για τους λόγους αυτούς, καλώ την ελληνική κυβέρνηση να αποφασίσει, άμεσα, την επιβολή μηδενικού ΦΠΑ και να μειώσει στο ελάχιστο τον φόρο κατανάλωσης στο ηλεκτρικό ρεύμα και στο πετρέλαιο θέρμανσης, διαφορετικά, ο ελληνικός λαός θα παγώσει και αυτό το χειμώνα και θα βρεθούμε και φέτος αντιμέτωποι με την υγειονομική βόμβα της αιθαλομίχλης, με ευθύνη αποκλειστικά της τρόικας και της συγκυβέρνησης ΣΥΡΙΖΑ-ΑΝΕΛ. David Martin (S&D),
in writing. – This proposal is important for several reasons. Firstly, according to the Commission impact assessment, air pollution is estimated to lead to more than 400,000 premature deaths per year and health costs of up to €940 billion. It also contributes to significant environmental degradation, with 62% of the EU area exposed to eutrophication and economic damage such as €15 billion from lost workdays, €4bn in healthcare costs, €3bn in crop yield loss and €1bn in damage to buildings. Secondly, reducing emissions from medium combustion plants can contribute to achieving the EU climate and energy targets, in reducing greenhouse gases, improving energy efficiency and promoting renewables. By acting now and filling the current regulatory gap, we can provide clear signals for investments and provide further incentives for research and innovation in breakthrough technologies. This will create conditions for European businesses to lead in green innovation, with enormous potential in export markets. For example, air pollution alone costs China 12-13% of GDP every year. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Ho sostenuto la proposta di direttiva intesa a limitare le emissioni nell'atmosfera originate da impianti di combustione medi. La relazione introduce per la prima volta limiti alle emissioni prodotte da impianti di combustione per talune sostanze inquinanti, che saranno applicati agli impianti di combustione medi tra 1 e 50 MW, sia nuovi che esistenti. A differenza degli impianti piccoli e grandi che sono già coperti dalle rispettive direttive dell'UE, le emissioni prodotte dagli impianti di combustione medi non sono ancora disciplinati a livello dell'UE. Le nuove norme mirano, infatti, a colmare le lacune nel quadro normativo. È prioritario un miglioramento della qualità dell'aria e contrastare l'inquinamento atmosferico nell'UE. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – Esprimo voto favorevole alla proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa alla limitazione delle emissioni nell'atmosfera di taluni agenti inquinanti originati da impianti di combustione medi in considerazione dei critici livelli di inquinamento atmosferico che, da un lato, superano i limiti fissati dall'Unione europea e dall'Organizzazione mondiale della sanità e, dall'altro, costituiscono un pericolo per la salute e per il benessere dei cittadini europei e delle future generazioni. Marisa Matias (GUE/NGL),
por escrito. – Votei favoravelmente o presente relatório, nomeadamente no que se refere aos Açores e à Madeira, por entender que as regiões mais pobres não podem estar sujeitas a níveis de poluição superiores apenas porque não dispõem de meios. Compreendo, obviamente, o argumento da escassez de meios, mas acho que a derrogação dos limites é um contrassenso nos seus resultados e implicaria na verdade uma dupla penalização destas regiões, que continuam a ser mais pobres e mediante essa derrogação seriam mais poluídas. A solução para esta equação passa necessariamente pelas respostas a criar pela UE, de modo a auxiliar e a dotar as regiões com meios que lhes permitam cumprir os limites. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa relazione perché vengono armonizzate in modo efficace le normative sulle emissioni. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – An sich ist eine einheitliche Regulierung der Emissionsgrenzen von mittelgroßen Feuerungsanlagen (wie es sie schon bei kleinen und großen Feuerungsanlagen gibt) sinnvoll und vom Gesichtspunkt des Umweltschutzes wünschenswert. Da dies jedoch vor allem KMU (es gibt rund 150.000 mittelgroße Feuerungsanlagen [Feuerungswärmeleistung zwischen 1-50 Megawatt] in den Bereichen Stromerzeugung, Beheizung/Kühlung von Haushalten, Erzeugung von Wärme/Dampf für Industrie) in puncto des administrativen und finanziellen Aufwands belasten wird, werde ich mich bei diesem Bericht meiner Stimme enthalten. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I supported this report. The report seeks to avoid excessive administrative burden while incorporating medium combustion plants under EU emission legislation. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Il s'agit d'une proposition de directive visant à limiter les émissions d'une certaine catégorie d'installations de combustion de la catégorie «moyenne» (puissance thermique nominale comprise entre 1 et 50 MW). Ces installations de combustion sont utilisées pour un large éventail de cas dont la production d'électricité, le chauffage et le refroidissement domestiques/résidentiels et la production de chaleur ou de vapeur à des fins industrielles. Dans l'UE, 143 000 installations sont concernées. Elles constituent une importante source d'émissions de dioxyde de soufre, d'oxydes d'azote et de particules, sans être pour l'instant réglementé au niveau de l'Union (alors que les petites et les grandes installations le sont). La proposition vise à limiter l'émission de polluant par ces installations. Certes les seuils fixé par la Commission sont encore trop haut et la droite tente d'exclure les régions périphérique de l'UE du champ d'application mais il va dans le sens d'une réduction des émissions des polluant, je vote donc pour. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Les installations de combustions moyennes sont utilisées dans un large éventail d'application et ont une puissance thermique nominale comprise entre 1 et 50 MW. Ces installations se situent donc entre les petites installations qui relèvent de la directive «écoconception» (2009/125/CE), et les grandes installations de combustion qui elles sont régies par la directive «émissions industrielles» (2010/75/UE). Le but de ce texte est donc de combler un certain vide législatif, et d'apporter une contribution à la réduction de la pollution en oxyde d'azote, en dioxyde de souffre et en poussières. Bien entendu, ces modifications règlementaires sont à la charge des États membres et pèse considérablement sur l'industrie. Par exemple, les États doivent appliquer une limite d'émissions plus strictes dans les zones qui ne se conforment pas au standard européen de la qualité de l'air; doivent aussi tenir un registre public sur la date d'enregistrement des installations de combustions; mais également enregistrer ou accorder un permis à une installation existante au moins un an avant la date de mise en conformité. Ce texte d'inscrit donc dans la lignée de ces normes hostiles à l'industrie sous couvert d'un bénéfice écologique et de santé public hasardeux. Ce texte est en contradiction avec les intérêts nationaux et européens. J'ai donc voté contre. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – O relatório sobre a proposta de diretiva apresenta-se como um instrumento importante para melhoria da qualidade do ar, pelo que apresentei o meu voto positivo à limitação das emissões para a atmosfera de certos poluentes, questão central em discussão. Trata-se de estabelecer um quadro regulamentar mais coerente e ambicioso no quadro da União, colmatando importantes lacunas até agora verificadas, sem impor encargos injustificados. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – This resolution works to limit the air pollutants expelled by a relatively unregulated classification of combustion plant while also ensuring that unnecessary burdens are not imposed. Therefore I voted in favour of the measures it proposes. Louis Michel (ALDE),
schriftelijk
. – Europa heeft de voorbije jaren serieuze inspanningen geleverd voor een schonere lucht. Ondanks een meetbare verbetering laat de luchtkwaliteit in Europa echter nog op veel plaatsen te wensen over. De luchtkwaliteit voldoet er nog niet aan de normen die de EU had vooropgesteld en ook niet aan de doelstellingen van de Wereldgezondheidsorganisatie. Na het bepalen van de uitstootnormen voor grote stookinstallaties zijn nu ook de emissiegrenswaarden voor kleine en middelgrote stookinstallaties vastgelegd. Vandaag staan er in Europa zo'n 143.000 kleine en middelgrote stookinstallaties die vallen onder deze nieuwe richtlijn. Het zijn veelal lokale stookinstallaties die energie of warmte leveren aan kleine dorpsgemeenschappen of grote gebouwen of bijvoorbeeld stoom of heet water leveren aan openbare netten voor stadsverwarming. In de richtlijn die door het Parlement is aangescherpt worden de maximale emissiegrenswaarden voor stikstofoxide, zwaveldioxide en fijn stof nu vastgelegd. Om te kunnen voldoen aan de richtlijn en om tegelijk ook de energiebevoorrading te garanderen krijgen de uitbaters van deze stookinstallaties ruim de tijd om zich aan te passen aan de strengere uitstootnormen. Met de goedkeuring van de richtlijn door het Parlement zet Europa een flinke stap voorwaarts in zijn ambitie om zuivere en gezonde lucht te realiseren. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia zo stredne veľkých spaľovacích zariadení je súčasťou nového akčného rámca v oblasti kvality ovzdušia v EÚ stanoveného v revidovanej tematickej stratégii EÚ v oblasti znečistenia ovzdušia a je konzistentný s cieľmi stratégie Európa 2020 pre inteligentný, inkluzívny a udržateľný rast. V EÚ je totiž v prevádzke približne 150 000 stredne veľkých spaľovacích zariadení, ktoré majú širokú škálu využitia, vrátane výroby elektriny, vykurovania a chladenia domácností, ako aj poskytovania tepla a pary na priemyselné procesy. Oceňujem, že návrh je pripravený tak, aby výrazne prispel k zníženiu znečistenia NOx, SO2 a prachom tým, že stanovuje limity pre nové a existujúce zariadenia, ako aj jednoduchý systém registrácie s cieľom pomôcť členským štátom splniť značnú časť záväzkov v oblasti znižovania emisií a zabrániť možným kompromisom medzi kvalitou a zvýšeným používaním biomasy, čo by inak mohlo viesť k zvýšeniu znečisťovania ovzdušia. Administratívna záťaž sa pritom udržiava na najnižšej možnej úrovni, čo dáva reálnu nádej na uplatňovanie smernice bez toho, aby predstavovala bezdôvodnú záťaž pre spoločnosť a hospodárstvo. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report since I believe that poor air quality is a serious threat to health and the environment and it is essential to promote compliance with existing air quality rules and push for maintaining tough emission limit values in line with the role of helping to shape a credible EU climate policy. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – A tüzelőberendezések a kén-dioxid-, a nitrogén-oxid- és a porkibocsátás jelentős forrásai. A Bizottság javaslatának célja a tüzelőberendezések jelenlegi uniós szabályozásában tapasztalható hézag kitöltése. A kis méretű berendezésekkel kapcsolatos kérdéseket ugyanis a környezetbarát tervezésről szóló 2009/125/EK irányelv, a nagy méretűekre vonatkozóakat pedig az ipari kibocsátásokról szóló 2010/75/EU irányelv szabályozza, a közepes (1 és 50 MW közötti névleges bemenő hőteljesítményű) tüzelőberendezésekből származó levegőszennyező anyagok kibocsátására vonatkozóan viszont nem létezik uniós szintű szabályozás. A javaslat céljával egyetértek, ezért azt támogattam. Bernard Monot (ENF),
par écrit. – Le texte vise à encadre les émissions polluantes des installations de combustions moyennes, celles qui se situent entre les petites installations relavant de la directive 2009/125/CE (dite «écoconception»), et les grandes installations de combustion qui elles sont régies par la directive 2010/75/UE (directive «émissions industrielles»). Le but de ce texte est donc d'occuper un certain vide législatif et d'apporter une contribution à la réduction de la pollution en oxyde d'azote, en dioxyde de souffre et en poussières. Les modifications règlementaires sont à la charge des États membres et pèsent sur l'industrie. Malgré un objectif apparemment louable, il impose des normes sorties du chapeau de la Commission pour un bénéfice écologique et de santé public très hasardeux. Ce texte est en contradiction avec l'intérêt national et l'intérêt général européen et ne saurait être soutenu. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – O controlo de emissões de substâncias poluentes para a atmosfera, provenientes de instalações de combustão com média potência térmica, não está regulamentado a nível da UE. Como tal, urge a necessidade de colmatar essa lacuna, pois estamos perante uma questão no domínio da proteção da saúde humana e do ambiente. Pretende-se, assim, a fixação de requisitos mínimos para novas instalações e para as já existentes através da definição de valores-limite de emissão de poluentes, a introdução de regras de agregação para novas instalações de combustão, bem como a obrigação de os Estados-Membros aplicarem valores-limite em zonas fora dos padrões de qualidade do ar da UE. Esta proposta vai de encontro aos objetivos da estratégia Europa 2020 e também do novo quadro de ação no domínio da qualidade do ar definido na Estratégia Temática da UE sobre a poluição atmosférica. É necessário proteger o meio ambiente e os cidadãos da UE, adotando medidas que contribuam para tal, daí que vote favoravelmente a presente proposta de diretiva. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce rapport sur la limitation des émissions de certains polluants dans l'atmosphère vise à occuper un certain vide législatif et d'apporter une contribution à la réduction de la pollution en oxyde d'azote. En effet, les installations de combustions moyennes sont utilisées dans un large éventail d'application. Elles se situent entre les petites installations thermiques et les grandes. Ce texte impose de nouvelles contraintes aux États membres, sur l'application d'une limite d'émissions plus stricte dans les zones qui ne se conforment pas aux standards européens de la qualité de l'air etc. La plupart de ces mesures sorties des cerveaux les plus technocratiques de la Commission auront un impact assurément négatif sur l'industrie alors que le bénéfice écologique paraît bien mince... J'ai donc décidé de voter contre ce texte parfaitement nuisible et qui polluerait l'environnement juridique des industries nationales. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report as it forms a key element of the EU's Clean Air Package and will reduce harmful emissions and improve air quality across the UK and the EU. Nadine Morano (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport relatif à la réglementation des émissions des installations de combustion d'une puissance comprise entre 1 et 50 MW. Il introduit davantage de flexibilité par rapport à la proposition initiale de la Commission européenne, en demandant des régimes et des délais d'application différents selon la taille des unités industrielles. Ce rapport recommande que les limites d'émission s'appliquent à partir de 2025 pour les installations existantes entre 5 et 50 MW, à partir de 2030 pour celles entre 1 et 5 MW. Il propose qu'une exemption bénéficie jusqu'en 2030 à certaines installations, notamment aux systèmes de chauffage urbain, aux unités utilisant la biomasse, celles qui sont installées en milieu isolé comme dans les territoires d'outre-mer, ainsi que les installations spécifiques liées à un réseau de transport de gaz naturel national. Ce texte propose également que dans les zones qui ne respectent pas les normes de qualité de l'air, les États membres étudient la possibilité d'appliquer des limites plus strictes aux installations. Il s'agit de mieux harmoniser les conditions d'exploitation dans l'UE et de lutter pour la protection de l'environnement tout en conservant la souplesse nécessaire pour ne pas mettre en péril les entreprises du secteur de l'énergie. Alessia Maria Mosca (S&D),
per iscritto. – Nell'UE ci sono circa 150 000 impianti di combustione medi, ovvero impianti di combustione con una potenza termica nominale compresa fra 1 e 50 MW, utilizzati per un'ampia gamma di applicazioni (produzione di energia elettrica, riscaldamento e raffreddamento domestico/residenziale, produzione di calore/vapore per i processi industriali, ecc.), che costituiscono un'importante fonte di emissioni di anidride solforosa, ossidi di azoto e polveri. Con l'approvazione di questa proposta, intendiamo contribuire in modo significativo alla riduzione dell'inquinamento da NOx, SO2 e polveri, fissando valori limite per gli impianti esistenti e nuovi ed istituendo anche un semplice sistema di registrazione, per contribuire in modo consistente al rispetto degli obblighi di riduzione delle emissioni degli Stati membri, evitando altresì possibili compromessi tra la qualità dell'aria e l'aumento dell'utilizzo delle biomasse, che a sua volta potrebbe comportare un aumento dell'inquinamento atmosferico. Lo scopo che intendiamo perseguire è, infatti, quello di evitare una doppia regolamentazione ed oneri amministrativi eccessivi, pur lasciando intatti gli obiettivi della proposta legislativa iniziale. In accordo con il relatore, riteniamo che le modifiche proposte migliorino le possibilità di attuare realisticamente la direttiva in modo da renderla uno strumento importante per il miglioramento della qualità atmosferica nell'UE senza imporre oneri ingiustificati alla società e all'economia. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I voted for this report that will establish an emission limit value for medium combustion plants, engines and gas turbines. Norica Nicolai (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this resolution as I believe clean and healthy breathable air is crucial for the health of our citizens and there is nothing we should prioritise more. The emissions from combustion plants are obviously a main source of pollution and this text does an important job in calling for tighter regulation, with more control over the permits and functioning of these plants, but also envisaging a reduction in emissions in the next period. And this I believe is the key – not to preserve the current status quo when it comes to air pollution and emissions, but to strive for a reduction in the future, for a better air quality and for greener alternatives for energy production. Luděk Niedermayer (PPE),
písemně. – Podpořil jsem zprávu o směrnici o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší, která vyplňuje mezeru v právu EU a zavádí regulaci emisí i pro středně velká spalovací zařízení, jako jsou kotle v bytových domech a ve veřejných budovách. I když splnění cílů nebude snadné a některé státy to bude stát nemalé úsilí, jsem přesvědčen, že se jedná o správnou cestu a současně i příležitost k zajištění zdravějšího životního prostředí, ke zvýšení ochrany zdraví pro evropskou populaci a k investování do moderních a čistých technologií. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Nachdem kleine und große Feuerungsanlagen in ihren Emissionswerten bereits reguliert worden sind, sind nun die mittelgroßen Feuerungsanlagen dran. Innerhalb der Europäischen Union gibt es ungefähr 150.000 davon. Die Regulierung würde eine weitere Hürde für Besitzer bedeuten. Mitgliedstaaten können immer noch striktere Standards erlassen. Eine Begrenzung der Emissionen bestimmter Schadstoffe ist ein guter Gedanke, jedoch darf es keine Doppelregulierung geben, und der bürokratische Aufwand sollte sich in Grenzen halten. Aus diesem Grund habe ich mich meiner Stimme enthalten. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – J'ai voté en faveur de cette proposition de directive qui vise à améliorer la qualité de l'air en Europe. En fixant des limites maximales d'émission pour les polluants les plus nocifs pour la santé et pour l'environnement (dioxyde de souffre, dioxyde d'azote et CO2), en provenance des installations de combustion de taille moyenne, cette directive vise en effet à renforcer les normes de santé et de sécurité pour des installations qui dépendaient jusqu'à présent des seules normes nationales. Par cette harmonisation, c'est donc une réelle avancée sanitaire qui est mise en œuvre en Europe. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Muudatuse eesmärk on reguleerida seni üldiselt reguleerimata keskmise võimsusega põletusseadmest pärit õhusaasteainete heide. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – ES lygmeniu reikia sukurti nuoseklią plataus užmojo sistemą teršalų išmetimo problemai spręsti. Visų pirma, būtina pašalinti teisinio reguliavimo spragas ir pasiekti pusiausvyrą tarp verslo įmonių sąnaudų ir naudos aplinkai ir žmonių sveikatai. Oro tarša turi būti kontroliuojama. Todėl reikia nustatyti ribines vertes naujiems ir esamiems įrenginiams, taip pat įdiegiant paprastą registracijos sistemą. Tačiau naujas reguliavimas neturi sukurti nepagrįstos ir neproporcingai didelės administracinės naštos. Pažymėtina, kad teršalų, išmetamų į orą iš vidutinio dydžio kurą deginančių įrenginių, kiekio sumažinimas prisidėtų prie ES energetikos ir klimato tikslų, taip pat padėtų mažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, didinti energijos vartojimo efektyvumą ir skatintų atsinaujinančiųjų šaltinių energiją. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Apprezzo il lavoro svolto dal relatore per quanto riguarda gli emendamenti apportati alla direttiva il cui fine, complessivamente, rispecchia la volontà di impegnarsi a ridurre le emissioni. Per questo motivo, ho deciso di dare il mio voto positivo. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Podprl sem poročilo glede omejevanja emisij onesnaževal iz srednje velikih kurilnih naprav v zrak, ker s tem urejamo še neurejeno področje emisij. Onesnaževanje zraka je vir mnogih bolezni dihal, zato sem mnenja, da je potrebno emisije omejiti. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Onečišćenje zraka znatno utječe na okoliš i zdravlje. Prema podacima koje nam je prezentirao program «Čisti zrak za Europu» iz 2013. godine, godišnja prerana smrtnost u 2010. godini dosegla je brojku od 400 000. Ukupni vanjski troškovi utjecaja na zdravlje variraju od 330 do 940 milijardi EUR. Izravna gospodarska šteta uključuje 15 milijardi EUR od izgubljenih radnih dana, 4 milijarde EUR troškova na zdravstvenu skrb, 3 milijarde EUR gubitka od prinosa usjeva i 1 milijardu EUR štete na zgradama. Upravo zbog toga sam podržala ovu zakonodavnu rezoluciju i postignuti kompromis. Popunjavanje zakonodavne praznine ovom Direktivom, koja se nastavlja na Direktivu o ekodizjanu i nadzoru malih uređaja za loženje, istovremeno koristeći prokušane mehanizme iz Direktive o industrijskim emisijama koja pak pokriva segment velikih uređaja za loženje, omogućuje postizanje ciljeva daljnjeg poboljšanja kvalitete zraka u EU-u. Neki možda smatraju da su predložena prijelazna razdoblja koja su nužna za prenošenje Direktive te njezinu punu primjenu predugačka. Naprotiv, smatram kako propisi poput ovoga, a koji se odnose na postojeće uređaje kojima je radni vijek duži od desetljeća moraju uzeti u obzir tehnološke cikluse, ne narušavajući pri tome gospodarske uvjete poslovanja malih i srednjih poduzeća te ostavljajući dovoljno vremena za potrebna tehnička poboljšanja. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce rapport sur la limitation des émissions de certains polluants dans l'atmosphère vise à occuper un certain vide législatif et à apporter une contribution à la réduction de la pollution par l'oxyde d'azote. En effet, les installations de combustion de taille moyenne sont utilisées dans un large éventail d'applications. Elles se situent entre les petites installations thermiques et les grandes. Ce texte impose de nouvelles contraintes aux États membres, sur l'application d'une limite d'émission plus stricte dans les zones qui ne se conforment pas aux normes européennes en matière de qualité de l'air, etc. La plupart de ces mesures sorties des cerveaux les plus technocratiques de la Commission auront un impact assurément négatif sur l'industrie alors que le bénéfice écologique paraît bien mince... J'ai donc décidé de voter contre ce texte parfaitement nuisible et qui polluerait l'environnement juridique des industries nationales. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Emisija određenih tvari iz postrojenja za izgaranje te posljedično onečišćenje kakvoće zraka, veliki je zdravstveni i ekološki problem diljem Europe, pa i u Hrvatskoj, unatoč postojećim propisima i zakonima koji se trude svesti tu emisiju na minimalne količine. Pohvalno je, stoga, da su Europski parlament i Vijeće odlučili predložiti direktivu koja se odnosi na ograničenje emisije određenih onečišćivača iz srednje velikih postrojenja za izgaranje, budući da su velika i mala postrojenja već obuhvaćena zakonodavstvom EU-a. Dogovoreni tekst prijedloga sadrži i pravila za praćenje emisija ugljičnog dioksida, te za poboljšanje energetske učinkovitosti srednje velikih postrojenja. Pritom, prema prijedlozima nijedno postrojenje za izgaranje ne bi trebalo podlijegati dvostrukoj regulaciji, pogotovo stoga što oko 75 % dotičnih postrojenja vode mala i srednja poduzeća koja su ionako već dovoljno financijski i administrativno opterećena. Komisija predlaže uvođenje novih graničnih vrijednosti emisija, te jednostavniji postupak registracije i ishodovanja dozvole za postrojenja. Za Hrvatsku je posebice značajan prijedlog da se produljenje rokova za ispunjavanje uvjeta odobri sustavima područnog grijanja, te postrojenjima koja su dio malih izoliranih sustava (na primjer, na otocima). Smatram da dotični prijedlog direktive omogućava učinkovitu redukciju emisija iz srednje velikih postrojenja, otvarajući put zelenoj ekonomiji i obnovljivim sredstvima energije te smanjenju stakleničkih plinova. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Onečišćenje zraka je veliki prekogranični problem i mnoge države članice žele uvesti ograničenje emisija određenih onečišćivača u zrak iz susjednih zemalja. Stoga treba poduzeti akcije na razini Unije kako bi se uspostavio koherentan i ambiciozni okvir za rješavanje emisija. Prijedlog Komisije nastoji ispuniti važnu prazninu u trenutačnom zakonodavstvu EU-a. Postoje već regulirane odredbe o provedbi Direktive Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavi okvira za postavljanje zahtjeva za ekološki dizajnirane energetske proizvode. Važnost prijedloga je višestruka. Prvo, prema procjeni utjecaja Komisije, zagađenje zraka dovest će do više od 400.000 preranih smrti godišnje, te zdravstvenih troškova do 940 milijarda eura. Zagađenje zraka također doprinosi značajnoj degradaciji okoliša i ekonomskoj šteti. Nadalje, smanjenje emisija iz srednjih uređaja za loženje može doprinijeti ostvarivanju klimatskih i energetskih ciljeva EU-a, te smanjenju emisija stakleničkih plinova, promoviranju poboljšanja energetske učinkovitosti i obnovljivim izvorima energije. Ako djelujemo sada, možemo pružiti jasne signale za potrebe ulaganja i time pružiti dodatne poticaje za istraživanje i inovacije. To će stvoriti povoljne uvjete za europske tvrtke u zelenim inovacijama, s ogromnim izvoznim potencijalom. Zbog svega navedenog podržavam izvješće kolege Andrzeja Grzyba. Miroslav Poche (S&D),
písemně. – Vítám, že Evropský parlament dnes schválil legislativu ve prospěch dalšího snižování emisí. Dosud existují 2 směrnice nastavující limity pro malá a velká spalovací zařízení, dnes byly tyto směrnice doplněny o emisní limity pro středněvelká zařízení (propojení tvořená dvěma či více spalovacími zařízeními s celkovým jmenovitým tepelným příkonem 1 MW nebo vyšším a nižším než 50 MW). Zlepšování kvality ovzduší patří mezi dlouhodobé priority sociálních demokratů a další snižování emisí je toho zásadním předpokladem. I já dlouhodobě podporuji legislativu ve prospěch přísných emisních limitů, ovšem efektivní může být pouze, pokud se bude týkat všech producentů, a ne jen některých z nich. Mezeru mezi malými a velkými producenty proto bylo potřeba vyplnit a jsem rád, že se tak dnes konečně stalo. Dnešní rozhodnutí zároveň považuji za významný signál o jasných prioritách EU v oblasti ochrany ovzduší před nadcházejícím summitem o klimatu v Paříži. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – La relazione ha come obiettivo la riduzione delle emissioni nell'aria di alcuni agenti inquinanti prodotti dagli impianti di combustione media. Gli impianti di questo genere sono molto diffusi in Europa e vengono impiegati in diversi ambiti: generazione di elettricità, riscaldamento domestico, generazione di calore per i processi industriali, ecc. Si stima che l'inquinamento atmosferico provochi oltre 400 000 morti premature ogni anno e comporti costi sanitari quantificabili fino a 940 miliardi di EUR oltre ad avere un notevole effetto negativo sull'ambiente. Nell'UE i piccoli impianti di combustione sono regolamentati dalla direttiva 2009/125/CE e i grandi impianti dalla direttiva 2010/75/CE, mentre gli impianti di combustione medi non sono regolamentati a livello di UE. Ritengo quindi che istituire un sistema di regolamentazione e di registrazione di questi impianti a livello europeo sia uno strumento importante per il miglioramento della qualità delle emissioni atmosferiche nell'Unione europea, per il conseguimento degli obiettivi dell'Unione in materia di clima ed energia e per la riduzione dei gas a effetto serra. Per questi motivi ho deciso di sostenere questa relazione attraverso il mio voto favorevole. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Afin de réaliser les objectifs climatiques pour 2030, l'Union essaie de réduire la pollution de l'air en limitant les émissions produites par certains polluants. Le Parlement européen a adopté une résolution réglementant les émissions des installations de combustion de taille moyenne (allant de 1 à 50 MW). Je me suis exprimé en faveur de ce texte et je souligne la flexibilité offerte par cet accord. En effet, le texte propose des régimes différenciés selon la taille des installations industrielles. Ce texte inclut également des exemptions jusqu'en 2030 pour certains types d'installations tels que les systèmes de chauffage urbain ou les installations liées à la biomasse. Paulo Rangel (PPE),
por escrito. – Uma vez que a possibilidade da aplicação plena das diretivas está limitada pelo grau de detalhe constante da diretiva e uma vez que a diretiva do Parlamento Europeu e do Conselho relativa à limitação de emissões de certos poluentes apresenta, por um lado, incoerências regulamentares com outras diretivas e, por outro, formulações suscetíveis de interpretação diversa, o relator, de acordo com o princípio de melhoria da regulamentação, propõe alterações ao texto legislativo a fim de clarificar a diretiva e de permitir uma transposição mais uniforme em todo o espaço comunitário. Cumpre registar que, regra geral, as emissões de poluentes atmosféricos provenientes de instalações de combustão médias, não estão regulamentadas a nível da União Europeia e só pela presente proposta será possível fixar valores-limite para as instalações existentes e futuras, em linha com as obrigações comunitárias previstas em matéria de redução de emissões. Por considerar que, nos termos definidos pela proposta, é justa a solução de compromisso encontrada entre os encargos da sociedade e da economia e a qualidade do ar, votei favoravelmente as alterações propostas. Frédérique Ries (ALDE),
par écrit. – En plein scandale Volkswagen sur la fraude aux tests anti-pollution visant 11 millions de véhicules diesel à travers le monde, les députés européens ont adopté ce midi une législation importante sur la qualité de l'air. Sont concernées par cette nouvelle législation environ 143.000 installations de combustion de taille moyenne dans l'UE. Ces équipements, d'une puissance thermique comprise entre 1 et 50 MW, sont utilisés pour diverses applications (électricité, chauffage domestique et industriel et de refroidissement etc...). Contrairement aux petites et grandes installations de combustion, elles ne sont pas actuellement couvertes par la législation de l'UE, bien qu'elles soient à l'origine d'une aggravation des émissions de particules (PM). J'ai soutenu cet accord de première lecture conclu avec le Conseil, comme je l'avais fait le 15 juillet en commission environnement. Un compromis qui offre la possibilité aux autorités nationales d'introduire des valeurs limites plus strictes que celles fixées par la directive. Les efforts devront continuer à tous les niveaux de pouvoir car comme le précise l'Agence Européenne pour l'Environnement, la pollution de l'air présente des risques directs pour l'homme et l'environnement: les concentrations de matières particulaires sont responsables de plus de 400.000 décès prématurés chaque année dans l'UE. Un chiffre inacceptable! Michèle Rivasi (Verts/ALE),
par écrit. – Même si ce texte est moins ambitieux que ce que les écologistes préconisent, il mettra un terme au vide juridique européen dans ce domaine. En effet, si les émissions des plus grandes installations étaient déjà réglementées, ce n'était pas encore le cas des installations de combustion moyennes telles que celles servant à produire de l'électricité, de la chaleur ou de la vapeur à des fins industrielles. Les États membres avaient fait des propositions très laxistes pour limiter les émissions, mais les écologistes se sont battus pour améliorer ce texte. Nous avons obtenu que des mesures soient prises pour accroître l'efficacité énergétique de ces installations. Robert Rochefort (ALDE),
par écrit. – Actuellement, les émissions de polluants atmosphériques provenant des installations de combustion moyennes – c'est-à-dire des générateurs d'électricité ou encore des systèmes de chauffage à usage domestique ou industriel – ne sont pas réglementées au niveau de l'Union européenne, contrairement aux petites et grandes installations. Or ces installations sont à l'origine d'importantes émissions de dioxyde de soufre, d'oxydes d'azote et de poussières. Au total, quelque 143 000 installations sont concernées dans l'Union européenne. C'est pourquoi j'ai voté en faveur de la résolution visant à limiter les émissions en provenance des installations de combustion moyennes. Sachant qu'on attribue plus de 400 000 décès par an dus à la pollution atmosphérique, que celle-ci a un impact considérable sur l'environnement et cause des dommages économiques importants, il est urgent d'agir pour garantir une meilleure qualité de l'air pour les citoyens européens. Et si les plafonds fixés sont ambitieux, nous appelons les États membres à introduire des limites plus strictes dans les domaines qui ne respectent pas les normes européennes de qualité de l'air. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – Todos estamos de acordo quanto aos malefícios da poluição atmosférica para a saúde pública e para o ambiente. Se queremos resultados efetivos temos de ir à fonte da poluição. Esta diretiva apresenta disposições relativas a médias instalações de combustão (150 mil na UE), fixando valores-limite para instalações novas e já existentes, juntamente com um sistema de registo simples, visando o cumprimento por parte dos Estados-Membros em matéria de redução das emissões poluentes. Uma política climática da UE só será credível a nível global se combinada com uma estratégia industrial competitiva mas com uma forte ênfase na sustentabilidade e na inovação. Como é evidente, votei favoravelmente este relatório, excetuando dois pontos de uma alteração (87) introduzida pela Comissão ENVI e que prevê a exceção da diretiva para as Canárias, Madeira, Açores e ilhas francesas. A argumentação apresentada para a exceção assenta exclusivamente no aumento dos encargos financeiros e nas dificuldades logísticas inerentes a uma ilha que, sendo verdade, não poderá prevalecer sobre a qualidade de vida das populações. A qualidade do ar deve ser garantida em todas as regiões europeias, sejam elas ou não regiões ultraperiféricas. Não há cidadãos de primeira e de segunda. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – Las aproximadamente 150.000 instalaciones de combustión media en la UE constituyen una importante fuente de emisión de dióxido de sulfuro, óxido de nitrógeno y partículas en suspensión, con graves consecuencias para la salud humana y el medio ambiente. La presente Directiva tiene como objetivo el control y la reducción de las emisiones de sulfuro, nitrógeno y partículas en suspensión. El acuerdo alcanzado con el Consejo establece un límite máximo de emisiones de dióxido de sulfuro, óxido de nitrógeno y partículas en suspensión de las actuales instalaciones de combustión con una producción térmica por encima de los 5 MW, que entrará en vigor a partir de 2025. Las instalaciones más pequeñas, con una producción térmica de 1 a 5 MW, mayoritariamente utilizadas por las PYMES, tendrán que cumplir con los límites de emisión a partir de 2030. La legislación no impide que los Estados Miembros endurezcan los estándares exigidos por la Directiva. El acuerdo alcanzado con el Consejo es bueno de cara a seguir mejorando la calidad del aire que respiramos en Europa y es por ello que lo he apoyado favorablemente con mi voto. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette directive européenne qui limitera les émissions de certains polluants atmosphériques des installations de combustion de taille moyenne, comme les générateurs d'électricité et les systèmes de chauffage ou de refroidissement à usage domestique ou industriel. Ce vote vient confirmer l'accord en première lecture trouvé le 23 juin par les négociateurs du Parlement, de la Commission européenne et du Conseil de l'UE sur cette législation qui, pour la première fois, réglementera la pollution des 143 000 installations d'une puissance thermique de 1 à 50 MégaWatt. Les valeurs limites d'émission pour le dioxyde de soufre, les oxydes d'azote et les particules des installations de combustion existantes de plus de 5 MW entreront en vigueur en 2025 comme l'avait proposé la Commission européenne. Mais les installations plus petites, d'une puissance thermique comprise entre 1 et 5 MW, généralement utilisées par les PME, ne devront respecter les valeurs limites qu'à compter de 2030. Dans les zones qui enfreignent les normes de qualité de l'air de l'UE, les États membres seront tenus d'évaluer s'il convient de fixer des valeurs limites plus rigoureuses. Le texte introduit des règles de surveillance du monoxyde de carbone. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – O combate às emissões para a atmosfera de certos poluentes provenientes de médias instalações de combustão está no cerne desta proposta de directiva. Na verdade, existe uma lacuna neste âmbito, que decorre da ausência de qualquer regulamentação específica a nível europeu que se aplique às emissões de poluentes atmosféricos provenientes de médias instalações de combustão, que merece ser colmatada não só para conferir maior coerência legislativa como também para reduzir os impactos nocivos no ambiente e não menos importante, combater os efeitos nefastos que estas emissões produzem na saúde humana. Importa ainda sublinhar outro aspeto importante que uma regulamentação nesta matéria contemplará e que diz respeito ao contributo assinalável que a redução das emissões provenientes de médias instalações de combustão terá na consecução dos objetivos da UE em matéria de clima e de energia, ao reduzir os gases com efeito de estufa, melhorar a eficiência energética e promover as energias renováveis. Com a adoção destas medidas, será dado um sinal claro a favor de novos investimentos, criando mais incentivos para a investigação e a inovação em tecnologias de ponta, permitindo que as empresas europeias assumam uma posição de liderança na inovação ecológica. Pelas razões acima aduzidas, votei favoravelmente. Tokia Saïfi (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport qui fixe des limites d'émissions de deux polluants pour les installations de combustion de taille moyenne (1 à 50 MW): le dioxyde de soufre et l'oxyde d'azote. Ce texte permet notamment de pallier le vide juridique européen au niveau des installations de combustion moyenne, étant donné que la proposition initiale de la Commission ne les règlementait pas. Notons également que la Commission devra prendre en compte les résultats de son étude sur le monoxyde de carbone qui fait l'objet d'une surveillance. Ce rapport permet ainsi des avancées en matière de contrôle de certains polluants dans l'atmosphère. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore dell'accordo raggiunto tra il Parlamento europeo e il Consiglio sulla limitazione delle emissioni nell'atmosfera di taluni inquinanti prodotti dagli impianti di combustione media (potenza termica da 1 a 50 MW). Nell'Unione europea ci sono circa 150 000 impianti di questo genere che vengono impiegati in diversi ambiti: generazione di elettricità, riscaldamento domestico, generazione di calore per i processi industriali. Si è ritenuto essenziale controllare e limitare le loro emissioni nell'ottica della politica europea di riduzione dell'inquinamento, con attenzione a non aumentare la complessità amministrativa e a non inibire investimenti futuri. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la limitación de las emisiones de agentes contaminantes (tales como el monóxido de carbono, dióxido de sulfuro y óxidos de nitrógeno) en plantas de combustión media, como medida orientada a reducir la cantidad de gases de efecto invernadero que se emiten a la atmósfera desde el territorio de la Unión Europea en el marco de la lucha contra el cambio climático. Asimismo, nos posicionamos EN CONTRA del párrafo del informe que pretendía excluir de la Directiva algunos territorios de la UE, tales como las Islas Canarias, al entender que todos los ciudadanos de la UE deben tener garantizados los mismos estándares de calidad en el aire, independientemente del territorio en el que vivan. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor del presente informe debido a que elimina las exenciones establecidas por la Comisión Europea en lo relativo a los límites de emisión de sustancias contaminantes en las regiones ultra periféricas de la Unión Europea. Estas exenciones establecidas inicialmente por la comisión europea se tratan de justificar en el relativo aislamiento de las redes energéticas europeas, dando un mayor margen a las centrales eléctricas situadas en estos territorios para poder contaminar más el aire. El informe entiende que estas exenciones solo pueden empeorar la calidad del aire respirado en muchos núcleos urbanos de las citadas regiones tales como el caso de las Islas Canarias en España. Es por esto por lo que he decidido apoyar el presente informe. Remo Sernagiotto (ECR),
per iscritto. – Nell'Unione europea ci sono all'incirca 150 000 impianti di combustione medi utilizzati per un'ampia gamma di applicazioni (produzione di energia elettrica, riscaldamento e raffreddamento domestico/residenziale, produzione di calore/vapore per i processi industriali, ecc.). Essi costituiscono un'importante fonte di emissioni di anidride solforosa, ossidi di azoto e particolati. Al contrario dei piccoli e grandi impianti di combustione, che sono disciplinati dalle direttive 2009/125/CE e 2010/75/UE, gli impianti a combustione media fino ad oggi non erano regolamentanti a livello europeo. Pertanto, ho deciso di votare a favore di questa relazione. Ricardo Serrão Santos (S&D),
por escrito. – Esta legislação é bem-vinda e ilustra positivamente o esforço em identificar e desenvolver sinergias entre a qualidade do ar, o impacto de substâncias poluentes sobre a vida humana e o ambiente e a necessidade de mitigar as alterações climáticas globais. As propostas votadas obrigam a adequar a tecnologia existente aos limites de emissões propostos pela Comissão e utilizando metas realistas. É fundamental a exceção que se concede às regiões ultraperiféricas nesta matéria. Por esta via reconhece-se o impacto da insularidade no que diz respeito a aspetos logísticos e técnicos da resposta energética nestas regiões, que se caracterizam por uma ocupação populacional dispersa e relativamente reduzida. Os Açores, a região de onde provenho, são exemplo de um saldo amplamente positivo em termos de preservação do ambiente graças a um compromisso contínuo na defesa do seu património natural, paisagístico e cultural. Este é um percurso que continuaremos a percorrer com realismo. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I voted against this because I do not wish for the EU to create more legislation in this field. I also oppose the proposed mandatory EU registration scheme to be applied to all new plants. I do however recognise the importance of improving air quality. Siôn Simon (S&D),
in writing. – The report addresses very well the problem of poor air quality. I voted for this report because poor air quality is a serious threat to health and to the environment. We need to move towards a credible EU climate policy. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – V súlade s názorom frakcie ECR som bol za toto uznesenie. Chrániť životné prostredie je otázkou prežitia budúcich generácií. Aj preto musíme k tejto otázke pristupovať zodpovedne a zaviazať aj stredne veľké spaľovacie zariadenia k obmedzeniu vypúšťaných emisií. Honba za ziskom nemôže byť nikdy dôležitejšia ako zachovanie kvality ovzdušia. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Tijekom prošlog desetljeća, emisije onečišćivača u zraku znatno su smanjene, ali istovremeno su razine onečišćenja zraka i dalje problematične u mnogim dijelovima Europe. Građani Unije i dalje su izloženi tvarima koje onečišćuju zrak i potencijalno štete njihovom zdravlju i dobrobiti. Postoji oko 150 000 uređaja srednje jačine za loženje u EU-u, odnosno izgaranje biomase s nominalnom toplinom između 1 i 50 MW. Oni se koriste za razne namjene (uključujući električne energije, domaće/stambeno grijanje i hlađenje i pružanje topline/pare za industrijske procese, itd.) te su važan izvor emisija sumpornog dioksida, dušikovih oksida i prašine. Na plenarnoj sjednici glasovao sam za promjenu direktive koja sadrži odredbe za spalionice srednje veličine. One su osmišljene kako bi dale značajan doprinos da se smanji zagađenje dušikovog oksida, sumporovog dioksida i prašine gdje su postavljane granične vrijednosti za nova i postojeća postrojenja, zajedno s jednostavnom registracijskom shemom, kako bi omogućilo značajno smanjenje emisije štetnih plinova u zraku. Monika Smolková (S&D),
písomne. – Aj keď sa emisie znečisťujúcich látok do ovzdušia v posledných desaťročiach významne znížili, ešte stále sme svedkami toho, že kvalita ovzdušia v mnohých oblastiach EÚ je naďalej problematická a občania sú vystavení látkam, ktoré potenciálne ohrozujú ich zdravie a pohodu. Myslím si preto, že je našou morálnou povinnosťou hľadať nové možnosti, na základe ktorých sa podarí Únii klesnúť pod úroveň limitov, ktoré si sama stanovila. Keďže v EÚ je v súčasnosti v prevádzke približne 150 000 stredne veľkých spaľovacích zariadení, ktoré sú významným zdrojom emisií oxidu siričitého, oxidov dusíka a prachu, je nevyhnutné prijať také opatrenia, ktoré pomôžu členským štátom znížiť emisie určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia. Podporila som uznesenie, lebo som presvedčená, že regulácia stredne veľkých spaľovacích zariadení s menovitým tepelným príkonom od 1 do 50 MW je jednou z možností, ktoré môžu vytvoriť súdržnejšie regulačné prostredie, a tak odstrániť veľkú medzeru v súčasných právnych predpisoch EÚ. Zároveň očakávam, že zmeny, s ktorými správa prichádza, sa stanú dôležitým nástrojom na zvýšenie kvality ovzdušia v EÚ bez toho, aby to predstavovalo bezdôvodnú záťaž pre spoločnosť a hospodárstvo. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Emisije onesnaževal zraka iz srednje velikih kurilnih naprav, ki jih je v EU približno 150.000, trenutno niso urejene s predpisi na ravni EU (urejene so majhne kurilne naprave z Direktivo 2009/125/ES ter velike kurilne naprave z Direktivo 2010/75/EU). Take kurilne naprave se uporabljajo na več področjih (proizvodnja električne energije, ogrevanje in hlajenje gospodinjstev, proizvodnja toplote/pare za industrijske procese) in predstavljajo pomemben vir emisij žveplovega dioksida, dušikovih oksidov in prahu. Komisija je zato podala predlog določitve mejnih vrednosti za nove in obstoječe naprave, ki naj bi znatno prispevale k zmanjšanju onesnaževanja z žveplovim dioksidom, dušikovimi oksidi in prahom. Prav tako je pripravila preprost postopek registracije, s čimer bi znatno prispevali k izpolnjevanju obveznosti držav članic glede zmanjšanja emisij ter preprečili morebitne kompromise med kakovostjo zraka in večjo rabo biomase, ki bi sicer povzročila večje onesnaževanje zraka. Ker se strinjam, da bi predlagane spremembe izboljšale možnosti za realistično izvajanje direktive in tako prispevale k izboljšanju kakovosti zraka v EU brez neupravičene obremenitve družbe in gospodarstva, sem glasoval poročilu v prid. Renato Soru (S&D),
per iscritto. – Ho espresso oggi voto favorevole sulla nuova direttiva che limita le emissioni nell'atmosfera di certi elementi inquinanti originati da impianti di combustione di media dimensione. Si tratta di circa 143 000 impianti usati per lo più per la generazione di elettricità, riscaldamento domestico e fornitura di calore o vapore per processi industriali. Si colma così la lacuna esistente nella legislazione europea sulla qualità dell'aria nel settore della combustione, che prevede ad oggi due direttive per gli impianti piccoli e grandi. Notando che in molte regioni i livelli di inquinamento dell'aria rimangono ancora al di sopra dei limiti fissati dall'Unione e gli standard di qualità dell'aria non rispettano nemmeno gli obiettivi individuati dall'Organizzazione mondiale della sanità, la direttiva introduce limiti alle emissioni di inquinanti create dalla combustione di combustibile negli impianti medi – non ancora disciplinati a livello dell'Unione – poiché questi contribuiscono in misura sempre maggiore all'inquinamento atmosferico, in particolare a causa di un più ampio ricorso alla biomassa, indotto dalla politica climatica ed energetica. Questo provvedimento è dunque utile per ridurre l'inquinamento atmosferico e di conseguenza i gravi rischi per la salute e l'ambiente derivanti dalla cattiva qualità dell'aria. Joachim Starbatty (ECR),
schriftlich. – In diesem Bericht geht es um die Begrenzung der Emissionen bestimmter Schadstoffe aus mittelgroßen Feuerungsanlagen. Im Rahmen des Luftqualitätspakets hat die EU-Kommission im Dezember 2013 den Richtlinienvorschlag zur Verringerung der Verschmutzung durch mittelgroße Feuerungsanlagen vorgestellt. Die Richtlinie soll für Feuerungsanlagen mit einer Wärmeleistung bis zu 50 Megawatt gelten; das betrifft vor allem große Gebäude sowie kleine Industrieanlagen. Es wird vorgeschlagen, eine Registrierungspflicht für mittelgroße Feuerungsanlagen einzuführen und Emissionsgrenzwerte für die durch Feuerungsanlagen entstehenden Schadstoffe wie Schwefeldioxid, Stickstoff und Feinstaub festzusetzen. Während kleine und große Feuerungsanlagen geregelt werden, werden Emissionen von mittelgroßen Feuerungsanlagen nicht reguliert. Es gibt derzeit keine Grenzwertvorschläge. Die Kommission arbeitet jedoch daran. Unser Ausschuss, ITRE, unterstützt diesen Bericht, und zwar im Wesentlichen aus diesen Gründen: Luftverschmutzung ist ein grenzüberschreitendes Problem – deshalb ist eine Regelung auf EU-Ebene notwendig. Es soll eine bedeutende Lücke im EU-Recht dadurch geschlossen werden. Laut einer Folgenabschätzung der Kommission betragen europaweit die durch die Luftverschmutzung verursachten Gesundheitskosten um die 940 Millionen Euro pro Jahr. In diesem Sinne habe ich für diesen Bericht gestimmt. Ivan Štefanec (PPE),
písomne
. – Spaľovacie zariadenia výrazne znečisťujú životné prostredie. Ich prevádzka by mala byť efektívna a zároveň ekologicky šetrná. Stanovovanie konkrétnych limitov však musí ostať v rukách jednotlivých členských štátov. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće zato što se odlukom Europskog parlamenta i Vijeća potvrđuje da su emisije onečišćivača u zrak znatno smanjene, ali isto tako su razine onečišćivača i dalje problematične u mnogim dijelovima Europe, te su građani Unije i dalje izloženi tvarima koje onečišćuju zrak. Stoga, radi osiguranja zdravog okoliša za sve, Akcijskim programom poziva se na dopunu mjera na lokalnoj i nacionalnoj razini te razini Unije. Međutim, međunarodne obveze Unije u vezi s onečišćenjem zraka radi suzbijanja zakiseljavanja, eutrofikacije i prizemnog ozona dogovorene su Protokolom iz Göteborga uz Konvenciju o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka te kako bi se ojačale postojeće obveze u pogledu smanjivanja sumporova dioksida, dušikovih oksida, amonijaka i hlapljivih organskih spojeva. Stoga, smatram da bi države članice trebale osigurati da operator srednje velikog postrojenja za izgaranje i nadležna tijela poduzmu potrebne mjere u slučaju odstupanja od odredaba. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report as it forms a key element of the EU's Clean Air Package and will reduce harmful emissions and improve air quality across the UK and the EU. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – U Europskoj uniji postoji oko 150 tisuća srednje velikih postrojenja za izgaranje, te ih većina ima ulaznu toplinsku snagu između 1 i 50 MW. Koriste se u brojne svrhe, uključujući stvaranje električne struje, stambeno grijanje i hlađenje ili za osiguravanje vrućine/pare za industrijska postrojenja. Također su veliki izvori emisija sumpornog dioksida, dušikovog oksida i čestica. I dok su mala postrojenja za izgaranje regulirana Direktivom 2010/75/EU, emisije zagađivača zraka iz srednje velikih postrojenja gotovo da i nisu regulirana na EU-ovoj razini. Prijedlog Komisije obuhvatio bi reguliranje i takvih postrojenja postavljajući granice za nove i postojeće instalacije, kao i uspostavljanje jednostavnog sustava registracije čime bi se obvezalo države članice na smanjenje emisija zagađivača zraka. Iako je zrak u mojoj zemlji, Hrvatskoj, relativno čist, neka područja poput Slavonskog Broda u 2015. godini bilježila su povećano zagađenje zraka što bi mogao biti znak za zabrinutost. Unatoč manjim neslaganjima unutar grupe, ovaj prijedlog ipak podržavam kako bi kvaliteta zraka kako u Hrvatskoj, tako i u ostalim državama članicama EU-a, bila što bolja, a količina štetnih emisija smanjila na najmanju moguću razinu. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Hlasovania o návrhu som sa zdržal. Dôležitejšie ako zdaňovať menšie elektrárne je totiž bojovať za ukončenie dotácií na uhlie a za zníženie celkových emisných limitov. Aktuálne nastavené emisné limity sú nezmyselne prísne, keďže v dôsledku vysokých cien elektrickej energie mnohé firmy odchádzajú napríklad do Číny alebo Indie, kde sú environmentálne štandardy na oveľa nižšej úrovni, a teda celkové množstvo emisií v konečnom dôsledku stúpa. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal iz srednje velikih kurilnih naprav v zrak. V Evropi imamo 150.000 srednje velikih obstoječih kurilnih naprav, po novi direktivi je za nove naprave predvidena registracija in nadzor nad upoštevanjem in spoštovanjem omejitev. S tem bomo ohranili in izboljšali kakovost zraka, državljane pa zaščitili pred nadaljnjim onesnaževanjem zraka. S tem dosegamo boljšo kakovost zraka, brez da bi pretirano obremenili udeležene akterje. V tej direktivi gre za dobro kombinacijo varstva okolja, gospodarskih potreb ter socialnih zahtev, ki se lahko izvaja brez pretirane dodatne obremenitve upraviteljev in končnih uporabnikov. Νεοκλής Συλικιώτης (GUE/NGL),
γραπτώς. – Βασικός στόχος της παρούσας πρότασης είναι ο καθορισμός οριακών τιμών εκπομπών για τον έλεγχο των εκπομπών διοξειδίου του θείου, οξειδίων του αζώτου και αιωρούμενων σωματιδίων στην ατμόσφαιρα από μεσαίου μεγέθους μονάδες καύσης, ως ελάχιστων προτύπων προστασίας του περιβάλλοντος και των πολιτών της ΕΕ. Στόχος είναι να βελτιωθεί η δυνατότητα ρεαλιστικής εφαρμογής της οδηγίας, έτσι ώστε να μπορεί να αποτελέσει σημαντικό μέσο για τη βελτίωση της ποιότητας του αέρα στην Ευρωπαϊκή Ένωση χωρίς την επιβολή αδικαιολόγητων επιβαρύνσεων για την κοινωνία και την οικονομία. Ως ΑΚΕΛ υπερψηφίσαμε την πρόταση καθώς θεωρήσαμε πως συμβάλλει στην μείωση των εκπομπών ρύπων και κατ' επέκταση στην προστασία του περιβάλλοντος. Παρόλα ταύτα θεωρούμε ότι οι μικρομεσαίες επιχειρήσεις δεν έχουν τη διοικητική ικανότητα των μεγαλύτερων εταιρειών να προσαρμόζονται και να εκτελούν όλες αυτές τις απαραίτητες διαδικασίες . Άλλωστε, για το μεγαλύτερο μερίδιο των ρύπων στην ατμόσφαιρα, ευθύνη δεν έχουν μόνο οι μεγάλες βιομηχανικές εγκαταστάσεις, αλλά κυρίως οι μεγαλύτερες οικονομίες του κόσμου (ΗΠΑ, ΚΙΝΑ κτλ) και αυτοί είναι που πρέπει να επιβαρυνθούν με μειώσεις. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Αν και η έκθεση θα μπορούσε να βελτιωθεί ακόμα περισσότερο, είναι όμως ένα θετικό βήμα προς την κατεύθυνση της προστασίας του περιβάλλοντος και της υγείας των Ευρωπαίων Πολιτών. Tibor Szanyi (S&D),
írásban. – Szavazatommal támogattam a jelentést, mivel úgy vélem, hogy szükség van a legnagyobb légszennyezést produkáló szerkezetek, mint például jelen esetben a közepes méretű (1–50 MW teljesítményű) tüzelőberendezések szabályozására. Egyetértek azzal is, hogy szükség van megbízható tagállami levegőszennyezettség-mérésre és ambiciózus célszámokra. Sajnos a levegő minősége az Unió számos zónájában továbbra sem felel meg a meghatározott határértékeknek, sem pedig az Egészségügyi Világszervezet által kitűzött céloknak. Úgy gondolom, hogy egy határozott üzenetet sikerült kialakítani, mely szerint az Európai Parlament elkötelezett a tisztább levegő megteremtése érdekében. De természetesen tovább kell mennünk, mivel sajnos a folyamatos, apró szabályzás időigényes. Úgy vélem, hogy a kibocsátáscsökkentés mellett támogatnunk kell az alternatív energiaforrásokat. Dario Tamburrano (EFDD),
per iscritto. – Ho votato contro questa relazione, che indebolisce ulteriormente la già debole proposta della Commissione europea per imporre valori limite alle emissioni degli impianti medi di combustione. Regolamentare e contenere le emissioni provenienti dagli impianti medi è di fondamentale importanza per difendere l'ambiente e la salute umana, nonché per abbassare i costi sociali ed economici dell'inquinamento atmosferico: per questo nelle commissioni parlamentari abbiamo chiesto due cose. Prima cosa, rendere più severi i limiti delle emissioni, adeguandoli a quanto è possibile ottenere attraverso le innovazioni delle tecnologie esistenti. Seconda cosa, includere diossine, furani e mercurio fra le sostanze inquinanti soggette a un tetto di emissione. I nostri sforzi, purtroppo, sono stati vani. Non solo: la relazione arrivata al voto del Parlamento europeo prevede tempi ancor più lunghi di quelli tratteggiati dalla Commissione europea per l'entrata in vigore dei limiti di emissione ed aumenta il numero degli impianti esentati dall'applicazione della direttiva. Abbiamo presentato all'assemblea plenaria un emendamento per includere almeno le piattaforme offshore fra gli impianti assoggettati alla direttiva: non è stato approvato. Alla luce di tutto questo, non potevo che dire no a questa relazione. E l'ho detto con rammarico: abbiamo sprecato un'occasione. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Poluarea aerului este una dintre problemele de mediu esențiale cu care societățile noastre se confruntă în prezent. Lipsa unei calități corespunzătoare a aerului respirat ne poate crea multe probleme de sănătate pe termen lung, atât nouă, cât și copiilor noștri. Din această perspectivă se impune adoptarea unui punct de vedere unitar al Uniunii Europene în vederea reducerii emisiilor de dioxid de carbon la nivel general. Documentul de față reprezintă un progres important în direcția limitării acestor emisii poluante (dioxid de sulf, oxizi de azot și pulberi în suspensie), prin stabilirea unor norme clare în privința poluării rezultate din activitățile instalațiilor medii de ardere. Reglementările vin în completarea legislației europene deja existente care privește instalațiile cu combustie internă ale întreprinderilor mari și ale micilor uzine. La nivel general, aceste măsuri contribuie la realizarea politicilor privind schimbările climatice pe care Uniunea și le-a asumat. Bineînțeles, aplicarea acestor măsuri va necesita o perioadă de tranziție pentru ca instalațiile respective să fie adaptate la noile norme de mediu. Perioada de tranziție poate varia în funcție de dimensiunile și profilul instalațiilor, de impactul asupra populației. În cele din urmă, însă, aceste măsuri vor contribui la îmbunătățirea condițiilor de viață pentru toți cetățenii Uniunii. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – Les changements proposés améliorent les perspectives d'une mise en œuvre réaliste de la directive, afin qu'elle puisse devenir un instrument important pour l'amélioration de la qualité de l'air dans l'Union européenne, sans imposer de charge injustifiée à la société et à l'économie me semblent réalistes. Nous avons hélas du faire des compromis mais j'ai finalement voté pour le texte. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I supported this report with the view to fill a legislation gap in which emissions of air pollutants from medium combustion plants are generally not yet regulated at the EU level. The directive proposal is designed to reduce pollution by NOx, SO2 and dust by setting limit values for new and existing installations, together with a simple registration scheme, in order to help deliver a significant part of Member States' emission reduction obligations and avoid possible trade-offs between air quality and increased biomass use, which may result in higher air pollution. The directive should apply to combinations formed by two or more combustion plants having a total rated thermal input equal to or greater than 1 MW and less than 50 MW, unless the combination is a combustion plant covered by Chapter III of Directive 2010/75/EU on industrial emissions. Isabelle Thomas (S&D),
par écrit. – Alors que les émissions polluantes des appareils de petite et grande combustion sont encadrées par la législation européenne, il existe un vide juridique sur les appareils de combustion moyenne. Ces appareils, ayant une puissance comprise en 1 et 50 MW, sont nombreux dans notre quotidien puisqu'il s'agit par exemple des générateurs électriques ou des chauffages domestiques et résidentiels. Le rapporteur PPE voulait abaisser les ambitions de la Commission européenne, mais les socialistes se sont battus et ce sont 150 000 appareils qui devront répondre à de nouvelles exigences écologiques. À la veille de la COP 21 à Paris, j'ai donc voté en faveur de ce rapport, pour permettre à la Commission européenne de proposer rapidement une législation contraignante, à même de poursuivre la réalisation de nos objectifs en matière de réduction des émissions de gaz à effet de serre. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Podržala sam direktivu o ograničenju emisija određenih onečišćivača u zrak iz srednje velikih prostora za izgaranje, koje nije do sada regulirano zakonima Europske unije. Smatram da će za okoliš i zdravlje građana Europske unije od iznimne važnosti biti ograničenje emisija sumporovog dioksida, dušikovih oksida i prašine iz tih postrojenja, a izrazito podržavam mogućnost da države članice zadrže ili uvedu i strože zaštitne mjere, ukoliko je to u skladu sa standardima kvalitete okoliša. Budući da se u direktivi zbog tehničkih i logističkih problema povezanih s određenim lokacijama prepoznaje potreba za fleksibilnošću u vezi postrojenja koja se koriste samo u iznimnim okolnostima, držim da je osobito korisna odredba kojom države članice u slučaju tih postrojenja trebaju same odrediti granične vrijednosti kako bi se smanjile njihove emisije u zrak i potencijalni rizici za ljudsko zdravlje. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal iz srednje velikih kurilnih naprav v zrak sem podprla, saj si prizadeva za omejitve žveplovega dioksida in dušikovega oksida v EU za emisije srednje velikih kurilnih naprav. Mednje spadajo električni generatorji in ogrevalni sistemi za domače, stanovanjske ali industrijske objekte. Na območjih, kjer emisije teh naprav kršijo standarde kakovosti zraka v EU, je prav, da države članice EU pozovemo, da same presodijo, ali je potrebno uvesti strožje omejitve. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la limitación de las emisiones de agentes contaminantes (tales como el monóxido de carbono, dióxido de sulfuro y óxidos de nitrógeno) en plantas de combustión media, como medida orientada a reducir la cantidad de gases de efecto invernadero que se emiten a la atmósfera desde el territorio de la Unión Europea en el marco de la lucha contra el cambio climático. Asimismo, nos posicionamos EN CONTRA del párrafo del informe que pretendía excluir de la Directiva algunos territorios de la UE, tales como las Islas Canarias, al entender que todos los ciudadanos de la UE deben tener garantizados los mismos estándares de calidad en el aire, independientemente del territorio en el que vivan. Evžen Tošenovský (ECR),
písemně. – Tuto zprávu jsem podpořil. Jak ukazují jednotlivá měření v příhraničních územích členských států, některé oblasti trpí značným znečištěním ovzduší. Znečištění z jedné země tak dopadá na území druhého státu, přičemž v jednotlivých zemích mnohdy platí různé výjimky. Snaha o vyřešení tohoto problému způsobovaného menšími zdroji je určitě důležitá. Je samozřejmě komplikované racionálně ovlivnit právě malé zdroje. Omezení emisí z velkého počtu těchto zdrojů na velké ploše je ale zároveň skutečný problém. Abychom dosáhli skutečného výsledku v omezení znečišťování ovzduší, je potřeba přistupovat k této problematice komplexně, aby se nejednalo pouze o administrativně vyžadovanou regulaci, ale aby jednotlivé kroky provázely i motivační nástroje včetně nezbytné osvěty. Je zapotřebí také stimulovat zájem o modernizaci těchto zdrojů, a to ať se jedná o podporu inovací nebo např. výzkumu moderních energetických zdrojů splňujících požadované zpřísněné limity. Ramon Tremosa i Balcells (ALDE),
in writing. – The Action Programme recognises that emissions of pollutants to air have been reduced significantly over the past decades, but at the same time air pollution levels are still problematic in many parts of Europe and citizens of the Union continue to be exposed to air polluting substances, potentially compromising their health and wellbeing. According to the Action Programme, ecosystems continue to suffer from excess nitrogen and sulphur deposition associated with emissions from transport, unsustainable agricultural practices and power generation. In many areas of the Union, air quality levels are still above the limits that the Union itself has set, and are still failing to meet the targets set by the World Health Organisation. I share these concerns and this is why I support this report. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – Le but de ce texte est d'occuper un certain vide législatif et d'apporter une contribution à la réduction de la pollution en oxyde d'azote, en dioxyde de souffre et en poussières. Les modifications règlementaires sont à charge des États membres et pèsent sur l'industrie. Par des normes communautaires sorties du chapeau de la Commission, par des dispositions hostiles à l'industrie, pour un bénéfice écologique et de santé publique hasardeux, ce texte est en contradiction avec l'intérêt national et l'intérêt général européen. J'ai voté contre ce texte. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la limitación de las emisiones de agentes contaminantes (tales como el monóxido de carbono, dióxido de sulfuro y óxidos de nitrógeno) en plantas de combustión media, como medida orientada a reducir la cantidad de gases de efecto invernadero que se emiten a la atmósfera desde el territorio de la Unión Europea en el marco de la lucha contra el cambio climático. Asimismo, nos posicionamos EN CONTRA del párrafo del informe que pretendía excluir de la Directiva algunos territorios de la UE, tales como las Islas Canarias, al entender que todos los ciudadanos de la UE deben tener garantizados los mismos estándares de calidad en el aire, independientemente del territorio en el que vivan. Владимир Уручев (PPE),
в писмена форма. – Уважаеми колеги, гласувах за приемането на законодателство за ограничаване на емисиите от средноголеми горивни инсталации (от 1 до 50 МВт), за които нямаше екологични ограничения до момента. В Европейския съюз действат над 143 000 такива инсталации и имат съществен принос за замърсяването на въздуха с азотни и серни оксиди и прах. Най-важното в това законодателство е адекватното отчитане на неголемите възможности за адаптиране към новите изисквания на малките и средни предприятия, които оперират такива топлинни инсталации за отопление на училища, болници и обществени и жилищни сгради. Ограниченията за нови инсталации ще влязат в сила до три години. За вече съществуващите инсталации с топлинен капацитет до 5 МВт максималните емисии на серен диоксид, азотен диоксид и прах ще влязат в сила от 2025 г. Най-малките инсталации, тези с капацитет от 1 до 5 МВт, повечето от които принадлежат на малки предприятия, ще трябва да започнат да спазват ограниченията от 2030 г. Това предоставя достатъчно време за планиране и намиране на средства за модернизиране на инсталациите. Отчитайки статистическите данни за замърсяване на въздуха в редица градове на страната ни, въвеждането на тези ограничения безусловно ще допринесе за подобряване на качеството на въздуха, за по-здравословни условия за живот на гражданите и най-вече на децата. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this report on the limitation of emissions of certain pollutants into the air, in order to achieve the improvement of air quality, with proper safeguards for the operation of existing plants. The envisaged legislation does not prevent Member States from enforcing tougher standards than are required by the directive, and in some areas national authorities would be required to assess whether to introduce stricter limits. This legislation fills a legislative gap and also addresses the «medium» combustion plants in the EU, i.e. those with a thermal input rated between 1 and 50 MW. They are used for a wide variety of applications, such as electricity generation, domestic or residential heating and cooling and providing heat or vapour for industrial processes. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – Hablamos de un tema que ha requerido varias negociaciones para lograr un compromiso equilibrado entre los grupos políticos. Gracias a ello pudo ser aprobado por una amplia mayoría en la comisión de medio ambiente. Por esta razón considero necesario votar a favor de dicho informe. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor del presente informe debido a que elimina las exenciones establecidas por la Comisión Europea en lo relativo a los límites de emisión de sustancias contaminantes en las regiones ultra periféricas de la Unión Europea. Estas exenciones establecidas inicialmente por la comisión europea se tratan de justificar en el relativo aislamiento de las redes energéticas europeas, dando un mayor margen a las centrales eléctricas situadas en estos territorios para poder contaminar más el aire. El informe entiende que estas exenciones solo pueden empeorar la calidad del aire respirado en muchos núcleos urbanos de las citadas regiones tales como el caso de las Islas Canarias en España. Es por esto por lo que he decidido apoyar el presente informe. Derek Vaughan (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report as it forms a key element of the EU's Clean Air Package and will reduce harmful emissions and improve air quality across the UK and the EU. The report will improve environmental standards and although it will increase costs in certain areas the benefits far outweigh these. Furthermore, jobs in sectors where costs were deemed disproportionate (e.g. offshore oil and gas in Scotland) have been protected by specific exemptions and derogations. Therefore this legislation balances economic well-being with the overwhelming need to act now to save our planet. Marie-Christine Vergiat (GUE/NGL),
par écrit. – Ce rapport propose de limiter les émissions de gaz à effet de serre des installations de combustion dites moyennes, c'est-à-dire qui ont une puissance thermique comprise entre 1 et 50 MW. Cette catégorie n'était jusque-là pas encadrée par des normes européennes alors qu'elle est une source importante d'émissions de gaz et qu'elle concerne près de 150 000 installations dans l'Union européenne utilisées à des fins domestiques ou industrielles. Je regrette que le texte n'ait pu imposer des seuils d'émission plus réduits comme nous le souhaitions, mais il est important de continuer de fixer des limites pour des installations nouvelles comme celles-ci. Je déplore également certaines parties de la directive concernant l'exclusion des régions ultrapériphériques, en particulier les départements d'outremer français. Le recul de la droite française et espagnole, se justifiant par des soi-disant problèmes techniques d'installation de ces normes, est tout à fait condamnable. C'est exclure toute une partie des citoyens européens ainsi que les territoires sur lesquels ils vivent de la protection de la nature et d'écosystèmes fragiles. Je vote pour cette directive malgré tout car son but est de réduire les émissions de gaz polluants et elle permet au Parlement européen de lancer un nouveau signal à quelques semaines de la COP 21. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – A proposta de diretiva estabelece limites de emissões para o dióxido de enxofre, os óxidos de azoto e as partículas provenientes de médias instalações de combustão. Em 23 de junho de 2015, o Parlamento Europeu e o Conselho chegaram a um acordo provisório sobre a proposta. Cerca de 75 % das médias instalações de combustão são geridas por PME. Há que ter o cuidado de não impor uma carga administrativa excessiva. Por outro lado, importa ver o contexto onde funcionam, seja em virtude do clima, seja em função da localização geográfica, com particular destaque para os territórios insulares dos países da UE. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – An sich ist eine einheitliche Regulierung der Emissionsgrenzen von mittelgroßen Feuerungsanlagen (wie es sie schon bei kleinen und großen Feuerungsanlagen gibt) sinnvoll und vom Gesichtspunkt des Umweltschutzes wünschenswert. Da dies jedoch vor allem KMU (es gibt rund 150.000 mittelgroße Feuerungsanlagen [Feuerungswärmeleistung zwischen 1-50 Megawatt] in den Bereichen Stromerzeugung, Beheizung/Kühlung von Haushalten, Erzeugung von Wärme/Dampf für Industrie) in puncto des administrativen und finanziellen Aufwands belasten wird, werde ich mich bei diesem Bericht meiner Stimme enthalten. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Der Regulierung der Emissionen von Feuerungsanlagen mit einer Leistung zwischen 1 und 50 MW stimme ich nicht zu. Der Hauptgrund ist, dass dieser Bereich bisher ohne Regulierung durch die EU ausgekommen ist. Aber auch zwei weitere Gründe sind entscheidend. Erstens hat man sich darauf geeinigt, Feuerungsanlagen im Offshorebereich und in bestimmten Gebieten, wie zum Beispiel Französisch-Übersee, auszunehmen. Wenn die Regulierung so gut ist, dann sollte sie allgemein und für alle gleich gelten. Wenn die Regulierung Ausnahmen vom Anwendungsbereich benötigt, dann ist sie schlecht. Es macht keinen Unterschied, wo Luftverschmutzung verursacht wird. Die entsprechenden Änderungsanträge habe ich unterstützt. Zweitens wird der Kommission die Kompetenz eingeräumt, die Grenzwerte festzulegen. Ich halte dies für eine Aufgabe, die dem Gesetzgeber zustehen sollte. Da es keine ausreichenden Möglichkeiten der Kontrolle der Kommission durch das EU-Parlament und erst recht keine Verantwortlichkeit gibt, lehne ich die so bewirkte weitere Aushöhlung des auf europäischer Ebene ohnehin schwach ausgeprägten demokratischen Prinzips ab. Julie Ward (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report as it forms a key element of the EU's Clean Air Package and will reduce harmful emissions and improve air quality across the UK and the EU. Iuliu Winkler (PPE),
în scris. – Am votat raportul referitor la propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind limitarea emisiilor în atmosferă a anumitor poluanți provenind de la instalații medii de ardere. În conformitate cu evaluarea impactului, efectuată de Comisie, se estimează că poluarea atmosferică conduce la peste 400 000 de decese premature pe an și la costuri medicale de până la 940 de miliarde de euro; de asemenea, contribuie la degradarea semnificativă a mediului. În raport se arată că reducerea emisiilor provenite de la instalațiile medii de ardere poate contribui la îndeplinirea obiectivelor Uniunii privind clima și energia. Salut abordarea raportorului care, în propunerea sa, a ținut cont de situația specială a sectorului IMM. Având în vedere faptul că 75 % din instalațiile medii de ardere sunt exploatate de IMM-uri, se arată în raport, trebuie procedat cu multă atenție, pentru a nu le impune acestora o sarcină administrativă excesivă. Jadwiga Wiśniewska (ECR),
na piśmie. – Sprawozdanie dotyczy obiektów energetycznego spalania o mocy od 1 do 50 MW, które dotychczas nie były obejmowane regulacjami dotyczącymi emisji w prawodawstwie unijnym. Z uwagi na to, że obiekty te są źródłem emisji dwutlenku siarki, tlenków azotu i cząstek stałych, Komisja Europejska wystąpiła z wnioskiem w sprawie dyrektywy dotyczącej średnich obiektów energetycznego spalania w ramach zaproponowanego przez siebie pakietu w sprawie polityki czystego powietrza. Limity początkowo proponowane przez Komisję Europejską były zbyt restrykcyjne, a ich wprowadzenie poskutkowałoby zbyt dużymi kosztami dla średnich obiektów energetycznego spalania, których w Polsce jest około 3600, a w całej UE ponad 140 tysięcy. Dzięki negocjacjom trójstronnym udało się stworzyć zrównoważony tekst, którego regulacje i normy emisyjne będą możliwe do realizacji bez ponoszenia kosztów niewspółmiernych do korzyści. W głosowaniu poparłam tekst sprawozdania. Θεόδωρος Ζαγοράκης (PPE),
γραπτώς. – Έδωσα την θετική μου ψήφο στην παρούσα έκθεση, η οποία βελτιώνει τη κοινοτική νομοθεσία και ενισχύει την εφαρμογή των κανόνων για την μείωση της ρύπανσης στην ΕΕ. Οι μεσαίου μεγέθους μονάδες καύσης αφορούν τομείς όπως η οικιακή θέρμανση και η παραγωγή ηλεκτρικής ενέργειας. Jana Žitňanská (ECR),
písomne. – Stredne veľké spaľovacie zariadenia na rozdiel od spaľovacích zariadení malých a veľkých nemali spoločnú európsku úpravu, a to aj napriek tomu, že ich je v Európskej únii v prevádzke približne 150 000 a ako zariadenia využívané na výrobu tepla, chladu, či pary sú významnými producentmi látok znečisťujúcich ovzdušie a zaťažujúcich ľudský organizmus. Správa navrhovala emisné limity pre tieto spaľovacie zariadenia, ktoré síce budú v prechodnom období po účinnosti smernice znamenať zvýšené náklady vynaložené na kúpu nových kotlov prípadne iných potrebných technických prostriedkov, odmenou nám však bude čistejšie a hlavne udržateľnejšie životné prostredie. Správu som sa preto rozhodla podporiť po zvážení pozitívnych aj negatívnych účinkov, ktoré nové emisné limity budú mať nepochybne aj na Slovensko, ktoré má v prevádzke tisíce takýchto stredne veľkých spaľovacích zariadení. Carlos Zorrinho (S&D),
por escrito. – Votei favoravelmente o relatório sobre a limitação das emissões para a atmosfera de certos poluentes provenientes de médias instalações de combustão por considerar que a poluição do ar constitui um problema verdadeiramente transnacional e que muitos Estados-Membros importam uma parte significativa da sua poluição atmosférica de países vizinhos. Nesse sentido, torna-se imperativo a tomada de medidas a nível da União Europeia, a fim de se estabelecer um quadro regulamentar mais coerente e ambicioso para combater as emissões poluentes para a atmosfera. Embora estas tenham vindo a ser reduzidas significativamente no decorrer das últimas décadas, os níveis de poluição atmosférica ainda são problemáticos em muitas partes da Europa e os cidadãos da União continuam a estar expostos a substâncias poluentes, que comprometem potencialmente a sua saúde e bem-estar. O presente relatório surge, assim, como um instrumento importante em prol da melhoria da qualidade do ar na União Europeia, constituindo-se como uma excelente oportunidade de melhoria da regulamentação relativa à emissão de certos poluentes, sem impor encargos injustificados à sociedade e à economia. Inês Cristina Zuber (GUE/NGL),
por escrito. – As médias instalações de combustão são uma fonte importante de emissões de dióxido de enxofre, de óxidos de azoto e de partículas (poeiras finas) e são utilizadas para fins muito diversos, como a geração de energia elétrica, o aquecimento e a refrigeração domésticos/residenciais e a produção de calor e/ou vapor para os processos industriais. As emissões de poluentes atmosféricos provenientes de médias instalações de combustão (ao contrário do que já sucede com as pequenas e as grandes instalações) não são, regra geral, regulamentadas a nível da UE. Esta proposta destina-se a suprir esta lacuna. A proposta estabelece limites de emissões para o dióxido de enxofre, os óxidos de azoto e as partículas. Apoiámos as exceções propostas para os arquipélagos da Madeira e dos Açores, que nos parecem inteiramente justificadas, tendo em conta a sua natureza e situação específica, devendo existir um outro enquadramento. 11.5.   Καζεΐνες και καζεϊνικά άλατα που προορίζονται για ανθρώπινη κατανάλωση (A8-0042/2015 - Giovanni La Via) Ustne wyjaśnienia dotyczące głosowania Andrejs Mamikins (S&D). – Priekšsēdētāja kungs! Kazeīns ir fosfoproteīna grupā, kas zīdītāju pienā veido līdz pat četrām piektdaļām no kopējā olbaltumvielu daudzuma. Cilvēka pienā šis apmērs ir no 20–45 %. Citiem vārdiem sakot, kazeīns ir pilnīgi dabiska ķīmiska substance, kas veidojas tajā skaitā arī cilvēku organismā. Vairāk par to kazeīns satur visas neaizstājamās aminoskābes un tāpēc tā ir svarīga pārtikas olbaltumviela. Neskatoties uz augstāk minēto un kazeīna vispārējo dabiskumu, pastāv starptautiskie standarti, ar kuriem ir nepieciešams izkorelēt tādus Eiropā, lai garantētu starp citām lietām Eiropas kazeīnu saturošo pārtikas produktu pieejamību starptautiskajā tirgū. Vēl viens ļoti svarīgs, uz precēm attiecināms faktors ir tas, ka standartizācija šajā jautājumā palīdzētu patērētājiem efektīvāk orientēties viņiem pieejamās pārtikas precēs jebkurā Eiropas savienības dalībvalstī. Nobalsoju par. Paldies! Jiří Pospíšil (PPE). – Pane předsedající, já jsem podpořil tento návrh nařízení. Na první pohled se může zdát, že jde o složité administrativní nařízení, které bude komplikovat život občanům a firmám. Ale opak je pravdou. Já jsem přesvědčen, že sjednocení standardů pro kaseiny, stanovení jasných podmínek jejich vlhkosti a složení naopak povede k tomu, že pro potravinářský průmysl zde budou jednotná pravidla platná pro celé území Evropské unie. Tady se jedná o standardy, které připravily a uznávají mezinárodní specializované organizace. Myslím si, že to pomůže průmyslu, pomůže to také jednotlivým spotřebitelům, protože budou mít jistotu, že kaseiny a kaseináty splňují kvalitu, kterou na ně kladou, řekněme, právě tyto technické normy. Celkově je to další způsob, jak odbouráváme vnitřní bariéry na vnitřním trhu Evropské unie. Pisemne wyjaśnienia dotyczące głosowania William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – Today UKIP voted against the La Via report on the proposal for a directive on the approximation of the laws of the Member States relating to caseins and caseinates intended for human consumption. We believe in preserving the health and well-being of citizens by guaranteeing transparency when it comes to the ingredients of the food they consume. We also support food business operators and understand their need to have all the necessary information at their disposal when labelling the final products, especially when it comes to allergens. However, the reasoning behind this vote concerned the alignment of the powers conferred upon the Commission by the Treaty on the Functioning of the European Union, which we are not prepared to support. We do not believe that these issues should be defined at an EU level. We oppose the drafting of further EU legislation and we believe that each Member State should have the autonomy to decide whether and how to legislate on these issues. We believe in the right of sovereign nations to establish their own policies. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de este informe sobre la Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre caseínas y caseinatos destinados al consumo humano. Creo que introduce más regulación sobre estas sustancias y avances positivos sobre la propuesta original en cuanto a que los y las consumidoras dispongan de la información debida. Los productos objeto de la propuesta (caseínas y caseinatos) no están orientados a la venta al consumidor final, sino únicamente entre empresas para la elaboración de productos alimentarios, pero es importante que los y las ciudadanas dispongan de toda la información que necesiten en el etiquetado de los productos finales. Por ello, la propuesta incluye disposiciones sobre el etiquetado de las caseínas y los caseinatos destinados al consumo humano. En el caso de que la información obligatoria establecida no figure en los envases, recipientes o etiquetas, estos productos no podrán comercializarse como caseínas o caseinatos alimentarios ni emplearse para la elaboración de alimentos. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Dans ce rapport, il est préconisé de modifier la teneur maximale en matières grasses laitières de la caséine acide alimentaire (de 2,25 % à 2 %) et le niveau d'humidité maximal de la caséine alimentaire (de 10 % à 12 %). Ces changements s'imposeront aux producteurs et acteurs du secteur agroalimentaire. Selon les termes de la Commission, ces modifications permettront d'améliorer la compétitivité des producteurs européens qui seraient alors replacés dans des «conditions équitables sur le marché mondial». En outre, le rapport confirme la volonté de déléguer à la Commission le pouvoir d'adopter des actes qui permettent l'adaptation rapide de cette réglementation aux «normes internationales et aux progrès techniques futurs (sic !)». Dans le contexte des négociations obscures du PTCI, il est recommandé de s'opposer aux tentatives d'alignement sur des normes internationales fortement soumises aux desseins commerciaux des institutions mondialistes. Je me suis donc opposée à ce rapport Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I believe in transparency in food labelling. Therefore, it follows that I also believe that food business operators must have the information they need in order to be able to provide the relevant information for the final product. As a nut allergy sufferer myself, I recognise the issues specifically surrounding allergens. My only concern is that this should be coming not from the European Union but from Member States. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette délibération comme le préconisait la commission au fond. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą, kuriuo siekiama panaikinti Direktyvą 83/417/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su tam tikrais žmonėms vartoti skirtais kazeinais ir kazeinatais, suderinimo. Šią direktyvą siekiama pakeisti nauja norint pritaikyti galiojančias nuostatas atsižvelgiant į tolesnį teisės aktų, ypač susijusių su maisto teise, tobulinimą. Be to, valgomųjų kazeinų sudėties reikalavimus būtina priderinti prie tarptautinio standarto – Maisto kodekso. Toks suderinimas maisto tvarkymo subjektams užtikrins vienodas sąlygas pasaulio rinkoje. Pritariu kazeino ir kazeinato ženklinimo reikalavimams, kurie suteiks vartotojams, visų pirma tiems, kurie yra alergiški tam tikram maistui arba jo netoleruoja, galimybę rinktis jiems saugius maisto produktus turint pakankamai informacijos. Gerard Batten (EFDD),
in writing. – Today UKIP voted against the La Via report on the proposal for a directive on the approximation of the laws of the Member States relating to caseins and caseinates intended for human consumption. We believe in preserving the health and well-being of citizens by guaranteeing transparency when it comes to the ingredients of the food they consume. We also support food business operators and understand their need to have all the necessary information at their disposal when labelling the final products, especially when it comes to allergens. However, the reasoning behind this vote concerned the alignment of the powers conferred upon the Commission by the Treaty on the Functioning of the European Union, which we are not prepared to support. We do not believe that these issues should be defined at an EU level. We oppose the drafting of further EU legislation and we believe that each Member State should have the autonomy to decide whether and how to legislate on these issues. We believe in the right of sovereign nations to establish their own policies. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – Ce rapport entend soutenir la Commission dans son entreprise d'«harmonisation» à l'échelle mondiale: eu égard aux politiques commerciales de l'Union, ladite harmonisation risque de rabaisser nos normes de sécurité alimentaire. D'une manière générale, dans le contexte des négociations du PTCI/TTIP, je m'oppose aux tentatives d'alignement sur des normes internationales fortement soumises aux intérêts nord-américains. Voilà pourquoi j'ai voté contre ce texte. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – En mars 2014, la Commission a publié une proposition de directive du Parlement et du Conseil relative au rapprochement de la législation des États membres concernant les caséines et caséinates destinés à l'alimentation humaine. Elle y abroge l'ancienne directive sur le sujet et aligne la législation communautaire sur les normes internationales en ce qui concerne les caséines et les caséinates. La proposition doit être replacée dans le contexte de la législation alimentaire générale qui vise à la libre circulation de denrées alimentaires sûres et saines. À cet égard, les nouvelles exigences en matière d'étiquetage permettront aux consommateurs, notamment ceux souffrants d'allergies, de faire leurs choix en étant correctement informés. J'ai approuvé ce rapport. Dominique Bilde (ENF),
par écrit. – Ce rapport sur les caséines et caséinates destinés à l'alimentation humaine doit permettre une harmonisation et une mise à jour de la réglementation relative à certaines lactoprotéines utilisées dans la production de denrées alimentaires destinées à la consommation humaine. Le rapport propose deux changements principaux sur le niveau d'humidité maximal de la caséine alimentaire (passant de 10% à 12%) et sur la teneur maximale en matières grasses laitières de la caséine acide alimentaire (passant de 2,25% à 2%). Néanmoins, cette évolution doit permettre un alignement sur les normes internationales décrites notamment dans le Codex Alimentarius dont les dispositions ne devraient cependant pas être des freins au commerce mondial. La Commission mentionne aussi le gain de compétitivité de cette directive pour les producteurs et le rapport confirme enfin la volonté de déléguer à la Commission le pouvoir d'adopter des actes. On soutient donc ici une harmonisation de dimension mondiale sachant d'autant plus que les politiques commerciales de l'UE sur lesquelles on s'appuie font généralement revoir les normes de sécurité alimentaire à la baisse (surtout avec l'avenir incertain des négociations du PTCI). J'ai donc voté contre ce texte. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – La relazione La Via analizza la nuova normativa sulle caseine e caseinati destinati all'alimentazione umana, che sostituisce la precedente direttiva 83/417/CEE; tale atto si è reso necessario per allineare le disposizioni vigenti all'evoluzione normativa nel settore alimentare e alle modifiche introdotte dal trattato di Lisbona, per questi motivi ho votato a favore. José Blanco López (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Resolución legislativa mediante la cual se deroga la Directiva del Consejo 83/417/CEE y se aprueba una nueva Directiva relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre caseínas y caseinatos destinados al consumo humano. El trabajo del Parlamento ha permitido mejorar el texto de la Comisión, apostando por proporcionar suficiente información alimentaria para el consumidor final en las relaciones de negocio a negocio; actualizar la definición de «caseína» a través de una actualización técnica; introducir una etiqueta específica para los caseinatos que excedan los requisitos de composición mínimos de proteínas lactosas previstos en el anexo de la Directiva; proponer que el poder para adoptar actos delegados para adaptar los anexos a los estándares internacionales no sea conferido a la Comisión para un periodo de tiempo ilimitado, sino de hasta cinco años o proponer una fecha ambiciosa, si bien realista, para la implementación de esta Directiva en los Estados miembros (12 meses después de la entrada en vigor de esta Directiva). Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriame nagrinėjamas Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su žmonėms vartoti skirtais kazeinais ir kazeinatais, derinimo. Šiame 2014 m. kovo mėn. Komisijos pasiūlyme siūloma panaikinti buvusią direktyvą dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su tam tikrais žmonėms vartoti skirtais laktoproteinais (kazeinais ir kazeinatais), suderinimo ir ją pakeisti nauja direktyva, kadangi reikia patobulinti galiojančias nuostatas ir valgomųjų kazeinų sudėties reikalavimus priderinti prie tarptautinio standarto (Maisto kodeksas). Europos Parlamentas pritaria kazeino ir kazeinato ženklinimo reikalavimams, kurie suteiks vartotojams, visų pirma tiems, kurie yra alergiški tam tikram maistui arba jo netoleruoja, galimybę rinktis jiems saugius maisto produktus turint pakankamai informacijos. Pasiūlymą reikėtų vertinti bendrame maisto teisės kontekste, kuriuo siekiama užtikrinti laisvą saugių ir sveikų maisto produktų judėjimą, ir tokiu būdu reikšmingai prisidėti prie piliečių sveikatos ir gerovės. Taigi taip pat reikėtų užtikrinti, kad vartotojai būtų tinkamai informuojami apie maistą, kurį vartoja. Simona Bonafè (S&D),
per iscritto. – Nei primi mesi del 2014 la Commissione ha pubblicato la proposta di direttiva volta alla concertazione delle differenti legislazioni degli Stati membri relative alle caseine e ai caseinati destinati all'alimentazione umana. Il testo finale propone la modifica di alcuni parametri al fine di adeguarli alle normative internazionali. Il documento prevede un tenore massimo di umidità della caseina alimentare al 12% (rispetto al parametro del 10% previsto in precedenza) e un livello massimo di grassi del latte della caseina acida alimentare al 2% (rispetto al 2,25%), nonché l'obbligo di etichettatura sul prodotto finito delle percentuali. Si tratta dunque di un fascicolo che sostengo, che assicura ai consumatori europei migliori livelli di controllo e standard di sicurezza alimentare. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam ovo izvješće jer se zapravo radi o usklađenju stare direktive 83/417 s napretkom drugih EU-ovih zakona koji reguliraju hranu i informacije o hrani. Kazeini i kazeinati se široko koriste u ljudskoj prehrani u svim vrstama mliječnih proizvoda i zato je bitno da budu kvalitetno regulirani. Predložene izmjene određenih definicija i tehničkih pojmova su u skladu s trenutačnim stanjem na tržištu. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa relazione perché ritengo molto positivo l'allineamento dei requisiti di composizione riguardanti le caseine alimentari al Codex Alimentarius, che garantirà agli operatori del settore alimentare parità di trattamento sul mercato mondiale. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Ce rapport préconise d'harmoniser la réglementation concernant l'utilisation de certaines lactoprotéines dans l'industrie agroalimentaire. Le rapporteur propose de passer le niveau d'humidité maximal de la caséine alimentaire de 10 % à 12 % et d'abaisser la teneur maximale en matières grasses laitières de la caséine acide alimentaire de 2,25 % à 2 %. Ces mesures s'inscrivent dans une volonté de la Commission européenne de s'aligner sur les normes internationales qui ont vocation à protéger le consommateur mais qui ne doivent en aucun cas freiner les échanges commerciaux. L'objectif des instances européennes est d'accroitre la compétitivité des acteurs de l'agroalimentaire avant la ratification du Partenariat transatlantique de commerce et d'investissement, qui va exacerber la concurrence avec les firmes américaines. Nous nous opposons donc à ce texte dont l'adoption entraînera un affaissement des normes alimentaires au détriment du consommateur. C'est la raison pour laquelle j'ai voté contre ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Raportul referitor la cazeinele și cazeinații destinați consumului uman propune apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la cazeinele și cazeinații destinați consumului uman, necesitatea sa derivând din exigențele adaptării cerințelor de compoziție a cazeinelor comestibile la standardul internațional. Astfel, standardele internaționale impun stabilirea parametrilor legați de nivelul maxim de umiditate al cazeinei comestibile la 12 % (în loc de 10 %, cât era anterior) și de conținutul maxim de grăsimi din lapte al cazeinei acide comestibile la 2 % (în loc de 2,25 %). Importanța acestor standarde rezultă prin prisma contextului legislației generale în domeniul alimentelor, care prevede asigurarea liberei circulații a unor produse alimentare prielnice sănătății care să aducă o contribuție considerabilă calității vieții cetățenilor. În acest sens, se va asigura informarea consumatorilor cu privire la alimentele pe care le consumă, propunerea incluzând dispoziții privind etichetarea cazeinei și cazeinaților destinați consumului uman. M-am exprimat în favoarea acestui raport deoarece consider că sănătății și siguranței alimentare trebuie să li se acorde importanța cuvenită, astfel încât cetățenii Uniunii să beneficieze de un trai sănătos, favorabil unei dezvoltări armonioase și în acord cu standardele internaționale. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto favorevole. La direttiva avvicina le legislazioni nazionali relative alla regolamentazione di alcune lattoproteine destinate all'alimentazione umana. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della relazione sulla proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alle caseine e ai caseinati destinati all'alimentazione umana e che abroga la direttiva 83/417/CEE del Consiglio. Ritengo che gli sforzi della Commissione verso un rafforzamento della sicurezza alimentare siano da considerare positivi. Sono quindi favorevole a proposte legislative come quella votata, che ha l'obiettivo di integrare la legislazione dell'UE nel quadro più ampio della normativa alimentare internazionale. Questo provvedimento avrà anche ricadute sulle informazioni in etichetta che i consumatori finali potranno ricavare. Requisiti di etichettatura relativi alle caseine e ai caseinati consentiranno infatti ai consumatori di effettuare scelte informate e consapevoli, in particolare in presenza di allergie o intolleranze alimentari. Con il voto di oggi il Parlamento ha dato quindi un impulso importante nella direzione della valorizzazione del prodotto del latte sul mercato, soprattutto se destinato alla trasformazione in formaggio. L'Unione europea deve supportare la qualità dei prodotti europei, elemento in grado di assicurare gli standard di sicurezza e di garantire nuovi sbocchi, prospettive e competitività ad una filiera di rilievo fondamentale per l'agricoltura europea. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report. It is a simple alignment procedure to the Lisbon Treaty on edible milk proteins. The European Parliament managed to limit an indefinite period of delegated acts for the Commission to five years with a review procedure but apart from that it mainly concerned technical issues. James Carver (EFDD),
in writing. – Today UKIP voted against the La Via report on the proposal for a directive on the approximation of the laws of the Member States relating to caseins and caseinates intended for human consumption. We believe in preserving the health and well-being of citizens by guaranteeing transparency when it comes to the ingredients of the food they consume. We also support food business operators and understand their need to have all the necessary information at their disposal when labelling the final products, especially when it comes to allergens. However, the reasoning behind this vote concerned the alignment of the powers conferred upon the Commission by the Treaty on the Functioning of the European Union, which we are not prepared to support. We do not believe that these issues should be defined at an EU level. We oppose the drafting of further EU legislation and we believe that each Member State should have the autonomy to decide whether and how to legislate on these issues. We believe in the right of sovereign nations to establish their own policies. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report because the proposed amendments to the directive allow for harmonisation of composition and labelling requirements to international standards as set out in the Codex Alimentarius, which will allow for better regulation, which, in turn, will benefit consumers. The proposal aims to improve the flow of information between the producers whose products contain caseins and caseinates which will lead to better understanding and better labelling of the final products that will reach consumers. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – La relazione indica la posizione del Parlamento nei confronti della proposta di direttiva presentata dalla Commissione relativamente al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri circa le caseine e i caseinati destinati all'alimentazione umana. L'intervento del Parlamento apporta miglioramenti al testo della proposta, che riguardano tanto la salute quanto la sicurezza alimentare tramite l'etichettatura ed un'informazione precisa rivolta al consumatore. Ho quindi espresso voto favorevole. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – Le rapporteur suggère de suivre la Commission dans une entreprise d'harmonisation et de mise à jour de la réglementation relative à certaines lactoprotéines utilisées dans la production de denrées alimentaires destinées à la consommation humaine. Il s'agit ainsi de soutenir la Commission dans une harmonisation de dimension mondiale et appuyée sur les politiques commerciales de l'Union qui ont généralement pour conséquences de revoir à la baisse les normes de sécurité alimentaire. Je me suis donc opposé à ce texte. Caterina Chinnici (S&D),
per iscritto. – I prodotti alimentari per uso umano sono regolati da una rigida normativa, soprattutto per quanto riguarda l'etichettatura che permette ai consumatori di ricevere le maggiori informazioni possibili per operare scelte consapevoli. Va ricordato che l'armonizzazione dell'etichettatura tra i paesi dell'Unione europea ha favorito la libera circolazione dei prodotti alimentari all'interno del mercato unico ed ha facilitato anche una maggiore commercializzazione degli stessi nei mercati internazionali. Sebbene le caseine e i caseinati siano destinati alla vendita tra imprese e non al consumatore è stato importante prevedere nella proposta di direttiva, l'obbligo per gli operatori del settore di apporre sull'etichetta del prodotto finito le percentuali usate, soprattutto perché ci si trova di fronte a sostanze che sono spesso causa di allergie ed intolleranze. Valuto quindi positivamente la proposta della Commissione anche perché allinea i requisiti di composizione delle caseine e dei caseinati alle pertinenti norme del Codex Alimentarius e questo garantirà agli operatori del settore parità di trattamento sul mercato mondiale. Al di là però delle questioni prettamente tecniche previste nella proposta di direttiva, ho votato a favore perché gli obblighi di pubblicità degli ingredienti in essa previsti vanno nella giusta direzione: tutelare e informare i consumatori europei. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Πρόκειται για την πρόταση οδηγίας του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου που αφορά στην προσέγγιση των νομοθεσιών των κρατών/μελών σχετικά με τις καζεϊνες και τα καζεϊνικά άλατα που προορίζονται για ανθρώπινη χρήση και κατανάλωση και την κατάργηση της οδηγίας 83/417/ΕΟΚ . Η πρόταση εντάσσεται στο πλαίσιο της γενικής νομοθεσίας για τα τρόφιμα που αποσκοπεί στην ελεύθερη κυκλοφορία ασφαλών και υγιεινών τροφίμων, συμβάλλοντας με τον τρόπο αυτό σημαντικά στην υγεία και την ευημερία των πολιτών. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore del provvedimento in esame concernente le caseine e i caseinati destinati all'alimentazione umana. La proposta della Commissione mira ad aggiornare la direttiva 83/417/CEE al fine di adeguare i requisiti di composizione delle caseine alimentari alla norma internazionale (Codex Alimentarius), allineare i poteri conferiti alla Commissione alla distinzione tra atti delegati e atti di esecuzione introdotta dal trattato di Lisbona e adattare le disposizioni vigenti all'evoluzione della normativa nel settore alimentare. Per quanto concerne l'adeguamento alle norme internazionali, la Commissione propone in particolare di fissare il tenore massimo di umidità della caseina alimentare al 12% (rispetto al parametro del 10% previsto in precedenza) e il tenore massimo di grassi del latte della caseina acida alimentare al 2% (rispetto al 2,25%). La proposta va considerata nel contesto della legislazione alimentare generale che mira a garantire la libera circolazione di alimenti sicuri e sani contribuendo così in maniera significativa alla salute e al benessere dei cittadini. Infine, la proposta in esame include disposizioni relative all'etichettatura delle caseine e dei caseinati destinati all'alimentazione umana. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta poiché ritengo che vada considerata nel contesto della legislazione alimentare generale, e soprattutto poiché mira a garantire la libera circolazione di alimenti sicuri e sani contribuendo così in maniera significativa alla salute e al benessere dei cittadini. Inoltre ritengo sia opportuno assicurare che i consumatori siano adeguatamente informati in merito ai prodotti alimentari da essi consumati. Sebbene i prodotti disciplinati dalla proposta (caseine e caseinati) non siano destinati alla vendita al consumatore finale, ma solo alla vendita tra imprese per la preparazione degli alimenti, è importante che gli operatori del settore alimentare abbiano i dati necessari per l'etichettatura dei prodotti finiti, in particolare per quanto riguarda gli allergeni. Infine concordo con il relatore, in particolare riguardo alla valutazione positiva dell'allineamento dei requisiti di composizione riguardanti le caseine alimentari al Codex Alimentarius, che garantirà agli operatori del settore alimentare parità di trattamento sul mercato mondiale. David Coburn (EFDD),
in writing. – Today UKIP voted against the La Via report on the proposal for a directive on the approximation of the laws of the Member States relating to caseins and caseinates intended for human consumption. We believe in preserving the health and well-being of citizens by guaranteeing transparency when it comes to the ingredients of the food they consume. We also support food business operators and understand their need to have all the necessary information at their disposal when labelling the final products, especially when it comes to allergens. However, the reasoning behind this vote concerned the alignment of the powers conferred upon the Commission by the Treaty on the Functioning of the European Union, which we are not prepared to support. We do not believe that these issues should be defined at an EU level. We oppose the drafting of further EU legislation and we believe that each Member State should have the autonomy to decide whether and how to legislate on these issues. We believe in the right of sovereign nations to establish their own policies. Birgit Collin-Langen (PPE),
schriftlich. – Ich habe für den Bericht gestimmt, weil für mich Maßnahmen für einen sicheren und gesunden Umgang mit Lebensmitteln hohe Priorität haben. Verbraucher sollen angemessen über die Lebensmittel informiert werden, die sie zu sich nehmen. Auch wenn die unter den Vorschlag fallenden Erzeugnisse – Kaseine und Kaseinate – nicht zum Verkauf an den Endverbraucher bestimmt sind, sondern nur für den Handel zwischen Unternehmen zur Herstellung von Lebensmitteln notwendig sind, müssen die Lebensmittelunternehmen über die Informationen verfügen, die sie für die Kennzeichnung des Enderzeugnisses benötigen. Dies gilt insbesondere für Allergene. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa relazione legislativa. È un obiettivo molto importante garantire la libera circolazione di alimenti sicuri e sani, migliorando la salute dei cittadini europei. Oltre agli aspetti di allineamento di requisiti di composizione riguardanti le caseine alimentari, ho sostenuto questo testo perché si introducono requisiti di etichettatura per le caseine e i caseinati che miglioreranno l'informazione e di conseguenza la consapevolezza dei cittadini nella scelta dei prodotti da acquistare e consumare. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – A seguito della proposta della Commissione europea relativa al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alle caseine e ai caseinati destinati all'alimentazione umana nel marzo 2014, la commissione ENVI ha proposto dei miglioramenti degli emendamenti ai quali sono pienamente favorevole. Tra questi: l'abrogazione della direttiva 83/417/CEE relativa al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative ad alcune proteine del latte destinate all'alimentazione; fissare il tenore massimo di umidità della caseina alimentare al 12 per cento e quello dei grassi nel latte della caseina acida alimentare al 2 per cento, modifiche che porteranno ad una più equa concorrenza ed un allineamento della legislazione europea a quella internazionale. Inoltre è prevista una nuova direttiva nel settore alimentare finalizzata ad adeguare i requisiti di composizione delle caseine alimentari alla norma internazionale (Codex Alimentarius) FAO. Infine, gli emendamenti prevedono una trasmissione di informazioni più accurata tra operatori e consumatori finali e la possibilità per i produttori di utilizzare una percentuale di proteine maggiore rispetto a quelle previste dalla direttiva purché ne venga indicato chiaramente il livello sulle etichette. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de este informe sobre la Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre caseínas y caseinatos destinados al consumo humano. Creo que introduce más regulación sobre estas sustancias y avances positivos sobre la propuesta original en cuanto a que los y las consumidoras dispongan de la información debida. Los productos objeto de la propuesta (caseínas y caseinatos) no están orientados a la venta al consumidor final, sino únicamente entre empresas para la elaboración de productos alimentarios, pero es importante que los y las ciudadanas dispongan de toda la información que necesiten en el etiquetado de los productos finales. Por ello, la propuesta incluye disposiciones sobre el etiquetado de las caseínas y los caseinatos destinados al consumo humano. En el caso de que la información obligatoria establecida no figure en los envases, recipientes o etiquetas, estos productos no podrán comercializarse como caseínas o caseinatos alimentarios ni emplearse para la elaboración de alimentos. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of the Commission proposal and legislative resolution, for since several changes have taken place since the entry into force of the directive that provides for the approximation of the laws of the Member States relating to caseins and caseinates, and these need to be taken into account. Among the most positive points is the fact that the amendments to the Commission proposal provide that the power to adopt delegated acts, in order to adapt the annexes to the directive to international standards and technical progress, should not be conferred on the Commission for an unlimited period of time, but rather for five years. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Susțin poziția raportorului, în special pentru alinierea cerințelor privind compoziția cazeinelor comestibile la cele impuse de Codex Alimentarius, în acest fel asigurându-se condiții de concurență echitabile pentru toți operatorii economici din sectorul alimentar pe piața mondială. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose une révision du cadre législatif européen au sujet des lactoprotéines (caséine et caséinates) destinées à la consommation humaine. En particulier, il s'attache à adapter les normes existantes aux évolutions de la législation en matière de droit alimentaire et à aligner les pouvoirs règlementaires conférés à la Commission européenne sur les nouvelles dispositions du traité de Lisbonne. Ce pouvoir conféré à la Commission européenne sera révisé tous les 5 ans à partir de la mise en œuvre de ces nouvelles règles. Considérant que ce rapport est équilibré, je me suis prononcé pour. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – J'ai voté en faveur de ce rapport, qui ne posait aucun problème. Il est important que tous les États membres aient une même législation sur le sujet des caséines et caséinates. La sécurité alimentaire est une des priorités du Parlement européen. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione sulla proposta di direttiva relativa al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri sulle caseine e sui caseinati destinati all'alimentazione umana. Con l'allineamento dei requisiti di composizione riguardanti le caseine alimentari al Codex Alimentarius sarà garantita agli operatori del settore alimentare parità di trattamento sul mercato mondiale. Inoltre i requisiti di etichettatura relativi alle caseine e ai caseinati consentiranno ai consumatori di effettuare scelte informate in particolare in presenza di allergie o intolleranze alimentari. Mireille D'Ornano (ENF),
par écrit. – Ce rapport s'attache à aligner la législation des États membres sur les caséines et caséinates destinés à l'alimentation humaine sur des normes internationales plus dépendantes des dogmes de libre-échange et du mondialisme. Si l'on observe, en l'occurrence, des critères plus stricts, cela est néanmoins fait au détriment de la souveraineté nationale. L'alignement des critères européens de sécurité sanitaire et alimentaire sur les normes internationales est très souvent synonyme d'une intégration plus poussée au marché mondial. Si la défense de la santé des consommateurs est une priorité de mon action, je ne peux cautionner un transfert de maîtrise de notre dispositif réglementaire vers un système mondial mal défini. C'est la raison pour laquelle j'ai voté contre ce projet. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Υπερψηφίζουμε, διότι η έκθεση εισάγει σημαντικές αλλαγές στην συγκεκριμένη οδηγία, οι οποίες προστατεύουν την δημόσια υγεία και ταυτόχρονα περιορίζουν την ανεξέλεγκτη δράση της Επιτροπής. Bill Etheridge (EFDD),
in writing
. – Today UKIP voted against the La Via report on the proposal for a directive on the approximation of the laws of the Member States relating to caseins and caseinates intended for human consumption. We believe in preserving the health and well-being of citizens by guaranteeing transparency when it comes to the ingredients of the food they consume. We also support food business operators and understand their need to have all the necessary information at their disposal when labelling the final products, especially when it comes to allergens. However, the reasoning behind this vote concerned the alignment of the powers conferred upon the Commission by the Treaty on the Functioning of the European Union, which we are not prepared to support. We do not believe that these issues should be defined at an EU level. We oppose the drafting of further EU legislation and we believe that each Member State should have the autonomy to decide whether and how to legislate on these issues. We believe in the right of sovereign nations to establish their own policies. Eleonora Evi (EFDD),
per iscritto
. – Sono favorevole alla direttiva relativa al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri in merito alle caseine e ai caseinati destinati all'alimentazione umana, perché essa propone di fissare il tenore massimo di umidità della caseina alimentare al 12% (rispetto al parametro del 10% previsto in precedenza) e il tenore massimo di grassi del latte della caseina acida alimentare al 2% (rispetto al 2,25%). La Direttiva va considerata nel contesto della legislazione alimentare generale (regolamento (CE) n. 178/2002), che mira a garantire la libera circolazione di alimenti sicuri e sani contribuendo così alla salute e al benessere dei cittadini. In quest'ottica è altresì opportuno assicurare che i consumatori siano adeguatamente informati in merito ai prodotti alimentari da essi consumati. Sebbene i prodotti disciplinati dalla direttiva non siano destinati alla vendita al consumatore finale ma solo alla vendita tra imprese per la preparazione degli alimenti, è importante che gli operatori del settore alimentare dispongano dei dati necessari per l'etichettatura dei prodotti finiti. Di conseguenza, la direttiva include disposizioni relative all'etichettatura delle caseine e dei caseinati destinati all'alimentazione umana. Se le informazioni obbligatorie non figurano sugli imballaggi, recipienti o etichette, i prodotti interessati non possono essere commercializzati in quanto caseine o caseinati alimentari né utilizzati per la preparazione di prodotti alimentari. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre cette délibération parce qu'elle s'attache à une harmonisation à l'égard de critères mondiaux particulièrement contestables. João Ferreira (GUE/NGL),
por escrito. – Propõe-se aproximar as legislações dos Estados-Membros respeitantes a determinadas caseínas e caseinatos destinados à alimentação humana, tendo em conta outra legislação, entretanto adotada, nomeadamente no sector alimentar, e harmonizando os requisitos de composição das caseínas alimentares com a norma internacional pertinente (Codex Alimentarius). Os produtos abrangidos pela proposta não se destinam a ser vendidos ao consumidor final, servem para preparação de produtos alimentares, sendo por isso comercializados entre empresas do sector. É importante que os operadores do sector alimentar disponham das informações necessárias à rotulagem dos produtos finais, em especial quando se trata de alergénios. Por este motivo, a proposta prevê disposições sobre a rotulagem das caseínas e dos caseinatos destinados à alimentação humana. Caso a informação obrigatória aí prevista não conste das embalagens, dos recipientes ou dos rótulos, esses produtos não podem ser colocados no mercado enquanto caseínas e caseinatos alimentares nem utilizados para a preparação de géneros alimentícios. O alinhamento dos requisitos em matéria de composição da caseína alimentar com o Codex Alimentarius garantirá condições de concorrência equitativas para os operadores das empresas do sector alimentar. O relator limita temporalmente o poder da Comissão de adotar atos delegados e sugere algumas alterações de ordem técnica, a fim de assegurar a consonância com o Codex Alimentarius. Votámos favoravelmente. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted favour as I believe the proposal provides for more transparency. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – Potravinársky priemysel treba vnímať v kontexte všeobecného potravinového práva, ktorého cieľom je zaručiť voľný pohyb bezpečných a zdravých potravín a tým prispieť k zdraviu a kvalitnému spôsobu života občanov členských štátov Európskej únie. Je preto dôležité zabezpečiť, aby boli spotrebitelia dostatočne informovaní o potravinách, ktoré konzumujú. Návrh Európskej komisie sa vzťahuje na zložky kazeíny a kazeináty, ktoré síce nie sú určené na predaj konečnému spotrebiteľovi, ale v rámci ich využitia na účely prípravy potravinových produktov. Preto považujem za dôležité, aby prevádzkovatelia potravinárskych podnikov mali k dispozícií dostatočné informácie potrebné na označenie konečných výrobkov, najmä čo sa týka alergénov. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto a favore della relazione che mira ad inserire i principi alla base delle recenti direttive «appalti pubblici» e «concessioni» tra quelli destinati a regolare il funzionamento delle istituzioni europee. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Υπερψηφίζω την έκθεση που αφορά την προσέγγιση των νομοθεσιών των κρατών μελών σχετικά με τις καζεΐνες και τα καζεϊνικά άλατα που προορίζονται για ανθρώπινη κατανάλωση, καθώς η έκθεση εισάγει σημαντικές αλλαγές στην συγκεκριμένη οδηγία, οι οποίες προστατεύουν τη δημόσια υγεία και ταυτόχρονα περιορίζουν την ανεξέλεγκτη δράση της Επιτροπής. Ashley Fox (ECR),
in writing. – I voted in favour of this report as it finally brings EU regulation into line with WHO standards. I support the Commission's objective of bringing the EU to international world standards so that Member States are not at a disadvantage. This will also help clarify the existing rules on food safety for both consumers and businesses. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – I strongly support the introduction, in the Commission proposal, of the provision of sufficient information in business to business relations in order to ensure the presence and accuracy of food information for the final consumer; the updating of the definition of «casein», in line with the International Food Standards as defined by the FAO and WHO; the introduction of a specific label for caseinates exceeding the minimum compositional requirements of milk protein. Moreover, I welcome the proposal that the power to adopt delegated acts should not be conferred on the Commission for an unlimited period of time, but rather for five years, thus increasing the monitoring capability of the co-legislators of the adoption of delegated acts by the Commission. Finally, I approve of the proposal to set an ambitious yet realistic date for the implementation of this directive in the Member States (12 months after the entry into force of this directive). Ildikó Gáll-Pelcz (PPE),
írásban. – A Bizottságra ruházott hatáskörök összehangolása, valamint az étkezési kazeinek összetevőire vonatkozó előírások hozzáigazítása a nemzetközi szabványhoz kiemelten fontosak. Szorgalmazom, hogy ezeket a jövőben mielőbb hozzáigazítsák a nemzetközi szabványokhoz és a műszaki fejlődéshez, e célból a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadását is javasolja. A jelentéssel összhangban kiemelem, hogy prioritás biztosítani a biztonságos és egészséges élelmiszerek szabad mozgását, amely jelentősen hozzájárul az állampolgárok egészségéhez és jólétéhez. E tekintetben azt is biztosítani kell, hogy a fogyasztók megfelelő tájékoztatáshoz jussanak az általuk fogyasztott élelmiszerekkel kapcsolatosan. A fentiek értelmében támogatom a javaslatot. Üdvözlöm az étkezési kazeinek összetételére vonatkozó követelmények hozzáigazítását a Codex Alimentariushoz, mivel ez biztosítani fogja, hogy az élelmiszer-ipari vállalkozások a világpiacon egyenlő versenyfeltételek mellett végezhessék tevékenységüket. Támogatom továbbá a kazeinek és kazeinátok címkézésére vonatkozó követelményeket, amelyek lehetővé teszik majd a – különösen az élelmiszer-allergiában vagy -intoleranciában szenvedő – fogyasztók számára, hogy tájékozott döntést hozhassanak. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor del informe sobre la propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo para adaptar las disposiciones existentes al desarrollo futuro de la legislación en el ámbito de la legislación alimentaria y ajustar los requisitos de composición de las caseínas alimentarias a la norma internacional, con el objetivo de disponer de alimentos seguros y saludables. Elisabetta Gardini (PPE),
per iscritto. – Si tratta di un voto che, seppur dovuto ad una serie di motivazioni tecniche, incide notevolmente sulla salute dei consumatori nel settore delle caseine e dei caseinati. Accolgo con particolare favore le disposizioni sull'etichettatura, che consentiranno finalmente una scelta più informata e soprattutto una maggior tutela dei cittadini affetti da allergie e intolleranze. Accanto a ciò, questa relazione porterà diversi vantaggi anche per la competitività di un settore, quello caseario, particolarmente in difficoltà. Per questi motivi, ho votato a favore. Enrico Gasbarra (S&D),
per iscritto
. – In campo alimentare, la sicurezza dei consumatori e la massima trasparenza delle etichettature rappresentano priorità imprescindibili per la commercializzazione dei prodotti. Sostengo pertanto con favore la relazione, già approvata dalla commissione ENVI, sull'aggiornamento delle norme UE in merito alle caseine alimentari. L'allineamento dei requisiti di composizione di tali prodotti al Codex Alimentarius e la comunicazione ai produttori di indicazioni dettagliate potranno assicurare al consumatore finale informazioni chiare e precise rispetto ad eventuali disturbi ed allergie, promuovendo la circolazione di alimenti più sicuri e maggiormente controllati. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute für den Bericht über Kaseine und Kaseinate für die menschliche Ernährung gestimmt, da ich die Lebensmittelsicherheit für ein Kernthema des europäischen Binnenmarktes halte. Wir brauchen hier klare Regelungen – und müssen diese immer wieder der aktuellen Entwicklung anpassen, zum Wohl der Verbraucher. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich habe diesem Antrag zugestimmt. Durch diesen Antrag werden Produktionsstandards angeglichen, und somit wird nicht nur im Interesse des Endverbrauchers gehandelt, sondern es werden auch für die verarbeitende Industrie einheitliche Richtlinien geschaffen. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of this proposal, which is a technical report designed to update the existing legislation in the field of caseins and caseinates intended for human consumption. The proposal will have little impact on business as it is not introducing new legislation, only consolidating existing legislation into the directive to clarify and simplify existing rules. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this report that aims to update the original directive on certain lactoproteins (caseins and caseinates) intended for human consumption to ensure that it is better aligned with the international food standards, namely the Codex Alimentarius. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Nos hemos posicionado a favor de la propuesta de la Comisión Europea para derogar la Directiva de 1983 que regula la presencia de caseínas y caseinatos en los alimentos, y reemplazarla por una nueva Directiva con el fin de crear una lista de las enzimas autorizadas en la fabricación de caseínas, armonizar su etiquetado y alinear los niveles de caseínas presentes en los alimentos que se producen y consumen en la Unión Europea con los estándares internacionales actuales. Beata Gosiewska (ECR),
na piśmie. – Głosowałam za dyrektywą dotyczącą kazein i kazeinianów przeznaczonych do spożycia przez ludzi, ponieważ jest to kwestia niezwykle ważna dla zdrowia publicznego. Poparłam propozycję przedstawioną przez Komisję Europejską, gdyż uważam za konieczne dostosowanie wymogów odnoszących się do kazein i kazeinianów do międzynarodowych norm Kodeksu Żywnościowego, a także wprowadzenie stałego nakazu właściwego oznakowania artykułów spożywczych wytwarzanych z użyciem produktów mlecznych. Jest to działanie niezwykle istotne z punktu widzenia osób obciążonych alergią lub nietolerancją na białka mleka krowiego, dla których ich spożywanie jest przyczyną poważnych i często nieuleczalnych chorób. Większość obywateli z mojego kraju nie chce na swoich stołach żywności niewiadomego pochodzenia. Dlatego jako posłanka z Polski zagłosowałam za tą dyrektywą, która w mojej ocenie proponuje poprawną procedurę wprowadzania do obrotu produktów mlecznych. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – I voted in favour of this proposal, which is a technical report designed to update the existing legislation in the field of caseins and caseinates intended for human consumption. The proposal will have little impact on business as it is not introducing new legislation, only consolidating existing legislation into the directive to clarify and simplify existing rules. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report as its overall aim is to grant the free movement of safe and wholesome food, thereby significantly contributing to the health and well-being of our citizens. Although the products covered by the proposal are not meant to be sold to the final consumer, but only from business to business for the preparation of food products, it is important for food business operators to have at their disposal the information they need for the labelling of the final products, especially when it comes to allergens. Roger Helmer (EFDD),
in writing. – Today UKIP voted against the La Via report on the proposal for a directive on the approximation of the laws of the Member States relating to caseins and caseinates intended for human consumption. We believe in preserving the health and well-being of citizens by guaranteeing transparency when it comes to the ingredients of the food they consume. We also support food business operators and understand their need to have all the necessary information at their disposal when labelling the final products, especially when it comes to allergens. However, the reasoning behind this vote concerned the alignment of the powers conferred upon the Commission by the Treaty on the Functioning of the European Union, which we are not prepared to support. We do not believe that these issues should be defined at an EU level. We oppose the drafting of further EU legislation and we believe that each Member State should have the autonomy to decide whether and how to legislate on these issues. We believe in the right of sovereign nations to establish their own policies. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Nos hemos posicionado a favor de la propuesta de la Comisión Europea para derogar la Directiva de 1983 que regula la presencia de caseínas y caseinatos en los alimentos, y reemplazarla por una nueva Directiva con el fin de crear una lista de las enzimas autorizadas en la fabricación de caseínas, armonizar su etiquetado y alinear los niveles de caseínas presentes en los alimentos que se producen y consumen en la Unión Europea con los estándares internacionales actuales. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za nacrt zakonodavne rezolucije Europskog parlamenta o prijedlogu direktive Parlamenta i Vijeća o usklađivanju zakonodavstva država članica koje se odnosi na kazeine i kazeinate namijenjene prehrani ljudi te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 83/417/EEZ jer se prijedlog tako usklađuje s višim međunarodnim standardima i povećava se informiranost potrošača. Ovim se putem također omogućuje slobodno i sigurno cirkuliranje zdrave i kontrolirane hrane koja doprinosi dobrobiti svih građana. S druge strane, time se unaprjeđuje mehanizam etiketiranja proizvoda, odnosno labelling, koji je od iznimne važnosti za potrošače, ali i za sektor prehrambene poslovne djelatnosti, pogotovo kada je riječ o alergenima. Stoga, podržavam ovaj prijedlog koji potiče države članice na sveobuhvatnu implementaciju tih procesa i standarda, te ograničuje punovažnost delegiranih akata na pet godina. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Le rapport préconise la modification du niveau d'humidité maximal de la caséine alimentaire (passant de 10 % à 12 %) et de la teneur maximale en matières grasses laitières de la caséine acide alimentaire (passant de 2,25 % à 2 %). Ces changements s'imposent tout d'abord aux producteurs et acteurs du secteur agroalimentaire. Or, l'harmonisation internationale de la protection du consommateur et de sa santé ne devrait cependant pas être des freins au commerce mondial. Ensuite, selon les termes de la Commission, ces modifications participeraient à l'élan de compétitivité dont la directive ferait bénéficier les producteurs européens qui seraient alors replacés dans des «conditions équitables sur le marché mondial». Enfin, le rapport confirme la volonté de déléguer à la Commission le pouvoir d'adopter des actes qui permettent l'adaptation rapide de cette mise au diapason des normes mondiales avec toujours en vue le même oasis du progrès. Dans le contexte des négociations obscures du PTCI, il est recommandé de s'opposer aux tentatives d'alignement sur des normes internationales fortement soumises aux desseins commerciaux des institutions mondialistes, aux dépens des normes de sécurité alimentaire. Voilà pourquoi j'ai voté contre. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de mon collègue Giovanni La Via sur les caséines et caséinates dans le cadre de l'alimentation humaine. Ce texte vise à remplacer une directive déjà en vigueur, en rapprochant davantage les législations des États membres et en s'alignant sur les normes internationales en vigueur. Les exigences en matière d'étiquetage ont également été renforcées, afin de permettre aux consommateurs souffrant d'allergies de faire leurs choix en toute connaissance de cause. Ce rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce texte qui va permettre qu'une seule directive européenne couvre plusieurs types de produits, dont les caséines et caséinates, destinés à l'alimentation humaine. L'objectif est que les États membres adoptent la même position vis-à-vis de ces produits. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Der eingebrachte Vorschlag ist unterstützenswert, da hierdurch die bereits bestehende Richtlinie über bestimmte Milcherzeugnisse (Kaseine und Kaseinate) aufgehoben und eine neue geschaffen wird, die unter anderem auch an die jetzigen Befugnisse der Kommission, an neu bestehende Bestimmungen im Lebensmittelbereich (z. B. Allergen-VO) und an die internationale Norm (Codex Alimentarius) angepasst wird. Ich stimme deshalb für diesen Bericht. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I voted in favour the report, as the proposal brings compositional and quality standards for caseins into line with the international standard to enable food business operators to operate on a level playing field internationally. Kateřina Konečná (GUE/NGL),
písemně. – Jak jsem již uvedla několik týdnů zpátky v debatě ke značení původu potravin, plně podporuji myšlenku zavádění obecných celoevropských požadavků na transparentní značení potravin. Tato opatření představují jeden z klíčových faktorů ochrany zdraví naší populace. Cílem předkládaného návrhu je především zajistit to, aby byli spotřebitelé řádně informováni o potravinách, které konzumují. Ačkoli se nepočítá s tím, že by se kaseiny a kaseináty prodávaly konečnému spotřebiteli, ale pouze mezi podniky k výrobě potravinářských výrobků, je i tak důležité, aby měly potravinářské subjekty k dispozici informace, které potřebují k označování konečných výrobků, zejména pokud jde o alergeny. Pokud se nebudou ve směrnici uvedené povinné informace uvádět na obalech, nelze tyto produkty vůbec uvádět na trh. Řádné označování kaseinů a kaseinátů spotřebitelům a zejména pak těm, kteří trpí potravinovou alergií nebo intolerancí, umožní činit informovaná rozhodnutí. Vzhledem k tomu, že jsme v posledních letech měli v ČR řadu závažných skandálů okolo kvality, složení a původu tam prodávaných potravin, a domnívám se, že v celoevropském kontextu nejsme jediní, proto hodlám plně podporovat tento návrh i jakékoliv další snahy, které za pomoci zlepšení informací spotřebitelů povedou v konečném důsledku také ke zlepšení kvality toho, co jíme. Béla Kovács (NI),
írásban
. – Rengeteg egészségügyi problémát okoznak, gyakran áttételesen a különféle agyon-feldolgozott tejtermékek, így ezt a javaslatot nem tudtam támogatni. Korábban kérdéseket is intéztem a Bizottsághoz, melyekre nem kaptam megnyugtató válaszokat. Valójában jelenleg nem megoldott a potenciálisan allergén összetevők megfelelő feltüntetése a végtermékeken, így a vásárlók gyakran abban a hitben vannak, hogy egészséges termékhez jutottak, valójában pedig nem. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Nel marzo del 2014 la Commissione europea ha presentato la proposta di direttiva concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alle caseine e ai caseinati destinati all'alimentazione umana e che abroga la direttiva 83/471/CEE del Parlamento europeo e del Consiglio. Si tratta di un dossier tecnico, che però ha conseguenze indirette sui cittadini e sui consumatori. Per questo ho lavorato su questa proposta con grande attenzione, insieme ai relatori ombra, che ringrazio per l'ottima collaborazione, che ci ha consentito di giungere all'accordo finale con il Consiglio in tempi brevi. Il testo finale prevede la fissazione del tenore massimo di umidità della caseina alimentare al 12% (rispetto al parametro del 10% previsto in precedenza) e il tenore massimo di grassi del latte della caseina acida alimentare al 2% (rispetto al 2,25%). Con il voto di oggi, quindi, l'Europa mostra una grande attenzione ai temi alimentari, con un'attenzione particolare sulla sicurezza alimentare, sempre al centro della nostra agenda politica. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – Le rapporteur suggère de suivre la Commission dans une entreprise d'harmonisation mondiale et de mise à jour de la réglementation relative à certaines lactoprotéines utilisées dans la production de denrées alimentaires destinées à la consommation humaine. Il s'agirait donc de soutenir la Commission dans une harmonisation de dimension mondiale et appuyée sur les politiques commerciales de l'Union, qui ont généralement pour conséquences de revoir à la baisse les normes de sécurité alimentaire. Nous nous opposons à cet alignement systématique sur des normes internationales qui ne vont pas dans le sens des consommateurs. Gilles Lebreton (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce texte car il entreprend d'harmoniser les réglementations nationales relatives à certaines lactoprotéines utilisées pour l'alimentation humaine, en vue de favoriser l'adoption du traité transatlantique TAFTA. C'est très nettement un premier pas vers l'abaissement, voulu par les Américains, des normes de sécurité alimentaire. Javi López (S&D),
por escrito. – La Directiva del Consejo 83/417/CEE aboga por la aproximación de las legislaciones de los Estados Miembros con respecto a ciertas lactoproteínas (caseínas y caseinatos) destinadas a consumo humano. Desde la entrada en vigor de la Directiva, varios cambios han tenido lugar, en particular el desarrollo de un marco jurídico integral en el ámbito de la legislación alimentaria y la adopción de un estándar internacional por el Código Alimentario para caseínas comestibles. Debido a la necesidad de alcanzar una mayor claridad, la Directiva 83/417/CEE debe ser derogada y reemplazada por una nueva Directiva. La propuesta persigue el empoderamiento de la Comisión en el nuevo contexto jurídico creado por el Tratado de Lisboa. También tiene en cuenta el desarrollo de la legislación en los últimos años. He votado a favor de la propuesta. Antonio López-Istúriz White (PPE),
por escrito. – Entre otros objetivos, el presente informe busca ajustar los requisitos de composición de las caseínas alimentarias a la normativa internacional. Se trata de algo muy importante teniendo en cuenta que ello asegurará la igualdad de condiciones de los agentes económicos de las empresas alimentarias en el mercado mundial. Por otro lado, los alimentos estarán correctamente etiquetados indicando el contenido de caseínas y caseinatos de forma que los consumidores y en concreto aquellos que padezcan intolerancias alimentarias o alergias, podrán tomar decisiones informadas. Considero, por lo tanto, que se trata de una propuesta positiva y he votado en consecuencia. Petr Mach (EFDD),
písemně. – Souhlasím s tím, že pro zdraví a blahobyt spotřebitelů je důležité, aby věděli, co konzumují. Avšak nesouhlasím s tímto návrhem, protože s touto záležitostí si velmi dobře mohou poradit samotné členské státy. Neexistuje žádný důvod, proč by se tím měla zabývat Evropská unie. Jsem proti nové evropské legislativě. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Podržala sam Izvješće zastupnika La Vije jer zahtjeva označavanje kazeina i kazeinata na proizvodima, a time se omogućuje potrošačima donošenje odluka o zdravoj prehrani i načinu života na temelju dostupnih informacija. Ovim zahtjevom osobito se pomaže onima koji pate od alergija na hranu ili intolerancije. Europska komisija objavila je prijedlog Direktive usklađivanja zakonodavstava država članica koji se odnose na kazeine i kazeinate namijenjenih prehrani ljudi te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 83/417/EEZ u ožujku 2014. Ovaj prijedlog Komisije temelji se između ostalog na potrebi za adaptacijom postojećih odredbi u svrhu daljnjeg razvoja u području prava hrane i prilagodbe sastojaka jestivih kazeina. Također je potrebno osmisliti ambiciozan, ali i realističan plan za implementaciju nove Direktive u državama članicama te se u tu svrhu predlaže i nekoliko tehničkih amandmana kako bi se osigurala ujednačenost Direktive s međunarodnim standardima. Vladimír Maňka (S&D),
písomne. – Smernica zohľadňuje právomoci Komisie vyplývajúce zo Zmluvy o fungovaní EÚ, medzinárodné zmluvy a súčasný vývoj v oblasti potravinárskych výrobkov. Stanovujú sa limity kazeínov a kazeinátov v potravinárskej výrobe medzi výrobcami a povinnosť vyznačovať na obaloch tieto informácie. Cieľom je zaručiť voľný pohyb bezpečných a zdravých potravín a ochrana zdravia obyvateľov. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Απέχω από τη ψηφοφορία της έκθεσης σχετικά με την πρόταση οδηγίας του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου που αφορά την προσέγγιση των νομοθεσιών των κρατών μελών σχετικά με τις καζεΐνες και τα καζεϊνικά άλατα που προορίζονται για ανθρώπινη κατανάλωση και την κατάργηση της οδηγίας 83/417/EΟΚ, διότι όπως αποδείχθηκε από τη συζήτηση που έλαβε χώρα στην Ολομέλεια η έκθεση, παρότι είναι προς την σωστή κατεύθυνση, εντούτοις δεν είναι πλήρης και τεκμηριωμένη. David Martin (S&D),
in writing. – The proposal is to be seen in the context of the general food law (Regulation (EC) No 178/2002) which aims at granting the free movement of safe and wholesome food, thereby significantly contributing to the health and well-being of citizens. In this respect, it should also be ensured that consumers are appropriately informed as regards the food they consume. Although the products covered by the proposal (caseins and caseinates) are not meant to be sold to the final consumer, but only from business to business for the preparation of food products, it is important for the food business operators to dispose of the information they need for the labelling of the final products, especially when it comes to allergens. For this reason, the proposal includes provisions on the labelling of caseins and caseinates intended for human consumption (Article 5). In case the mandatory information laid out therein does not appear on the packages, containers or labels, such products may not be placed on the market as edible caseins or caseinates or used for the preparation of foodstuffs. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Sono favorevole alla proposta di direttiva del Parlamento e del Consiglio relativa al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri attinenti alle caseine e ai caseinati destinati all'alimentazione umana. Scopo della relazione è di adeguare la direttiva 83/417/CEE sull'uso delle particolari lattoproteine destinate all'alimentazione umana al fine di ottenere un adeguamento agli standard internazionali. I prodotti disciplinati sono destinati esclusivamente alla vendita tra imprese per la preparazione degli alimenti in quanto è importante che gli operanti del settore alimentare siano a conoscenza dei dati fondamentali relativi all'etichettatura dei prodotti, in maniera particolare per gli allergeni. Barbara Matera (PPE),
per iscritto. – La Commissione europea, nel marzo 2014, ha pubblicato una proposta di direttiva finalizzata a stimolare un avvicinamento tra le legislazioni degli Stati membri in materia di caseine e caseinati destinati all'alimentazione umana. Il mio consenso nei confronti della proposta di direttiva deriva dalla convinzione che risulti fondamentale garantire la circolazione di alimenti sicuri e sani, in funzione di una totale tutela del benessere dei cittadini europei. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione dell'onorevole La Via perché allinea positivamente i requisiti regolamentari di alcune lattoproteine e caseine alimentari all'evoluzione normativa nel settore alimentare; la direttiva avvicina altresì le legislazioni nazionali, garantendo una maggiore parità di trattamento degli operatori nel mercato globale. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – An und für sich ist der Vorschlag für eine Richtlinie unterstützenswert, da hierdurch die bereits bestehende Richtlinie über bestimmte Milcherzeugnisse (Kaseine und Kaseinate) aufgehoben und eine neue geschaffen wird, die unter anderem auch an die jetzigen Befugnisse der Kommission, neu bestehende Bestimmungen im Lebensmittelbereich (z. B. Allergen-Verordnung) und an die internationale Norm (Codex Alimentarius) angepasst wird. Daher stimme ich dem Bericht zu. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I voted for this report as it improves the standards of edible casein and caseinates, bringing them in line with international norms. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Les caséines et caséinates sont des protéines issues du lait couramment utilisées dans l'agro-alimentaire (fabrication de fromage, collage des vins, etc.). La proposition vise à harmoniser les législations sur ces produits au niveau de l'Union. La teneur maximale en humidité des caséines alimentaires et la teneur maximale en matières grasses laitières pour de la caséine acide alimentaire sont désormais fixées à 12 % et à 2 % (au lieu de 10 % et de 2,25 % actuellement). Le texte inclut également des dispositions sur l'étiquetage des caséines et des caséinates destinés à l'alimentation humaine afin de garantir la présence et l'exactitude des informations sur les denrées alimentaires destinées au consommateur final. Je vote pour. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Le rapport préconise la modification du niveau d'humidité maximal de la caséine alimentaire (passant de 10 % à 12 %) et la teneur maximale en matières grasses laitières de la caséine acide alimentaire (passant de 2,25 % à 2 %). Ces changements s'imposent tout d'abord aux producteurs et acteurs du secteur agroalimentaire. Or, l'harmonisation internationale de la protection du consommateur et de sa santé ne devrait cependant pas être des freins au commerce mondial. Ensuite, selon les termes de la Commission, ces modifications participeraient à l'élan de compétitivité dont la directive ferait bénéficier les producteurs européens qui seraient alors replacés dans des «conditions équitables sur le marché mondial». Enfin, le rapport confirme la volonté de déléguer à la Commission le pouvoir d'adopter des actes qui permettent l'adaptation rapide de cette mise au diapason des «normes internationales et aux progrès techniques futurs (sic)». Dans le contexte des négociations obscures du PTCI, il est recommandé de s'opposer aux tentatives d'alignement sur des normes internationales fortement soumises aux desseins commerciaux des institutions mondialistes, aux dépens des normes de sécurité alimentaire. Pour ces raisons, j'ai voté contre. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Apresentei o meu voto favorável ao projeto de resolução legislativa do Parlamento Europeu sobre a proposta de diretiva do Parlamento Europeu e do Conselho relativa à aproximação das legislações dos Estados-Membros no que respeita a determinadas caseínas e caseinatos destinados à alimentação humana. Trata-se de assegurar que a informação que circula entre empresas com vista à preparação de produtos alimentares seja a apropriada à rotulagem dos produtos finais, nomeadamente no que respeita a alergénios. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I voted in support of the resolution. This proposal overhauls certain aspects of the rules regarding caseins and caseinates to bring them in line with the international standards, along with furthering labelling standards. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – Les caséines et les caséinates sont des substances obtenues par des procédés technologiques à partir du lait qui se retrouvent dans de nombreux autres produits que ceux du secteur laitier. La directive proposée harmonise les normes européennes avec les normes internationales. C'est une démarche importante car elle place l'industrie laitière européenne sur un pied d'égalité au plan mondial. En agissant de la sorte, on renforce le marché intérieur et on met à jour les normes qui permettront d'informer le consommateur de la présence de ces substances dans les produits concernés. En effet, les caséines et les caséinates sont des allergènes. Ce rapport rappelle un des principes fondamentaux de l'UE, qui, pour assurer la protection du consommateur, veille à établir des règlementations strictes et transparentes. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – V súvislosti s návrhom smernice Európskeho parlamentu a Rady o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa kazeínov a kazeinátov určených na ľudskú spotrebu vítam snahu zabezpečiť, aby boli spotrebitelia náležite informovaní o potravinách, ktoré konzumujú. Hoci produkty, na ktoré sa návrh vzťahuje (kazeíny a kazeináty), nie sú určené na predaj konečnému spotrebiteľovi, ale len na medzipodnikový predaj na účely prípravy potravinových produktov, je dôležité, aby prevádzkovatelia potravinárskych podnikov disponovali informáciami, ktoré potrebujú na označovanie konečných výrobkov, najmä čo sa týka alergénov. Oceňujem, že vďaka novým pravidlám bude spotrebiteľ na prvom mieste, keďže mu budú poskytnuté presnejšie informácie spôsobom, ktorý je zároveň prijateľný aj pre výrobcov. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – A Bizottság javaslatot tett az emberi fogyasztásra szánt egyes vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 83/417/EGK irányelv hatályon kívül helyezésére és új irányelv hatályba léptetésére. A javaslatot, melynek célja a hatályos rendelkezések hozzáigazítása az élelmiszerjog területéhez kapcsolódó más jogszabályokhoz, továbbá az étkezési kazeinek összetevőire vonatkozó előírások hozzáigazítása a nemzetközi szabványhoz, támogattam. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – No âmbito de determinadas lactoproteínas (caseínas e caseinatos), pretende-se uma aproximação das legislações dos Estados-Membros, com vista a consolidar a legislação europeia relativamente ao setor alimentar, através da revogação da Diretiva 83/417/CEE. O objetivo prende-se com a distinção dos poderes da Comissão e com a harmonização dos requisitos de composição das caseínas alimentares com as normas internacionais, nomeadamente a norma emitida pelo Codex Alimentarius. A revogação da Diretiva 83/417/CEE torna-se necessária na medida da atual legislação atinente a géneros alimentícios. Além disso, com o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, há a necessidade de estabelecer uma distinção entre os poderes da Comissão para adotar atos não legislativos e para adotar atos de execução. Com esta proposta, instituem-se as exigências de composição e qualidade dos produtos de caseínas referidos na norma do Codex Alimentarius. Sou favorável à aprovação desta nova diretiva, criando assim condições de mercado equitativas para as empresas do setor alimentar e igualmente para os consumidores. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce rapport propose de suivre la Commission européenne, qui envisage d'harmoniser et de mettre à jour la réglementation sur certaines lactoprotéines utilisées dans la production de denrées alimentaires destinées à la consommation humaine. Cependant, cette proposition vise en réalité à aligner les normes européennes sur les normes internationales afin de permettre aux producteurs de l'UE de réaliser des «gains de compétitivité». Ce rapport confirme la volonté de transférer à la Commission les pleins pouvoirs en matière d'adoption des actes qui permettraient l'adaptation rapide de cette réglementation «aux normes internationales». Il s'agit donc de soutenir la politique menée par la Commission en matière de commerce agricole, dont on connaît le résultat en matière d'abaissement des normes de sécurité alimentaire. J'ai décidé de voter contre ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report which will enable food business operators to operate on a level playing field internationally. The proposal brings compositional and quality standards for caseins into line with the international standard. Nadine Morano (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport relatif aux caséines et caséinates. Il autorise la Commission à modifier la directive qui s'applique actuellement à ces protéines du lait. Il s'agit d'ajuster les critères de composition de ces produits à la norme internationale du Codex Alimentarius et d'harmoniser les législations des États membres. Ces mesures permettront d'assurer aux entreprises européennes du secteur du lait et des produits laitiers de meilleures conditions de concurrence sur le marché mondial. Cela est primordial pour que l'UE lutte à armes égales avec les nouveaux pays émergents comme la Chine et surtout l'Inde, qui s'est hissée au début des années 2000 au rang de première nation productrice de lait. Ce texte vise également à garantir la protection des consommateurs, notamment ceux qui souffrent d'allergies alimentaires, en renforçant les exigences en matière d'étiquetage. Ils pourront ainsi choisir leurs produits en toute connaissance de cause. Alessia Maria Mosca (S&D),
per iscritto. – Accogliamo con favore l'approvazione di questa proposta di direttiva sul ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri quanto alle caseine e ai caseinati destinati all'alimentazione umana, considerando indispensabile l'allineamento ai requisiti del Codex Alimentarius. Ciò garantirà agli operatori del settore alimentare parità di trattamento sul mercato mondiale. La proposta va considerata nel contesto della legislazione alimentare generale che mira a garantire la libera circolazione di alimenti sicuri e sani contribuendo così in maniera significativa alla salute e al benessere dei cittadini. In quest'ottica è altresì opportuno assicurare che i consumatori siano adeguatamente informati in merito ai prodotti alimentari consumati. Sebbene i prodotti disciplinati dalla proposta non siano destinati alla vendita al consumatore, ma solo alla vendita tra imprese per la preparazione degli alimenti, è importante che gli operatori dispongano dei dati necessari per l'etichettatura dei prodotti finiti, in particolare per quanto riguarda gli allergeni. Siamo pertanto favorevoli ai requisiti di etichettatura previsti, che consentiranno ai consumatori di effettuare scelte informate e di prevenire eventuali allergie o intolleranze alimentari. Quanto agli aspetti procedurali, il potere di adottare atti delegati al fine di modificare gli allegati non dovrebbe essere conferito alla Commissione per un periodo indeterminato, bensì per un massimo di cinque anni. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I have voted for this report that will instate provisions on the labelling of caseins and caseinates intended for human consumption. In case the mandatory information laid out therein does not appear on the packages, containers or labels, such products may not be placed on the market as edible caseins or caseinates or used for the preparation of foodstuffs. James Nicholson (ECR),
in writing. – The new directive replacing Directive 83/417/EEC is intended to level up EU legislation concerning certain lactoproteins (caseins and caseinates) creating a more level playing field regarding food laws. By repealing existing laws this allows for the implementation of more recent legislation on food law. This proposal is part of the Commission's REFIT programme designed to align existing law with the delegated and implementing powers conferred on the Commission by the Lisbon Treaty. The idea of providing the Commission with the ability to repeal existing laws would have negative implications for the UK. This proposal would align Europe with international legislation and WHO standards. I have always advocated cutting back on red tape proposed by the Commission. In this case, the agreement allows for current EU requirements for edible caseins to become more flexible at an international level. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Ich unterstütze diesen Bericht, da die bereits bestehende Richtlinie über bestimmte Milcherzeugnisse (Kaseine und Kaseinate) aufgehoben und eine neue geschaffen wird. Diese ist unter anderem auch die einzige, welche die neuen, bestehenden Bestimmungen im Lebensmittelbereich, beispielsweise der Allergene-Verordnung, an die internationale Norm anpasst. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – Cette résolution propose une harmonisation des législations concernant les caséines et les caséinates, deux protéines issues du lait utilisé de façon courante dans l'industrie agro-alimentaire. Ainsi, les nouvelles réglementations fixeraient la teneur maximale en humidité des caséines alimentaires à 12 % et la teneur maximale en matières grasses laitières de la caséine acide alimentaire à 2 %. Aussi, il est proposé qu'un étiquetage de ces deux protéines sur les produits alimentaires de consommation soit systématiquement effectué, renforçant ainsi la sécurité alimentaire pour le consommateur. Je soutiens cette résolution. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Muudatusega viiakse söödavate kaseiinide koostisele esitatavad nõuded vastavusse rahvusvaheliste standarditega. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – In un'ottica di ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri e considerata la grande importanza di assicurare al produttore, e poi anche al consumatore finale, la perfetta informazione sui prodotti da essi acquistati e consumati, ho deciso di dare il mio voto favorevole. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Podprl sem poročilo o kazeinih in kazeinatih za prehrano ljudi, saj menim, da je nadzor nad hrano ključna naloga, ker neposredno vpliva na varnost prehrane in s tem na zdravje ljudi. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Podržala sam zakonodavnu rezoluciju Europskog parlamenta kojom se predlažu dorade zakonodavnog akta u smislu prijedloga parlamentarnog Odbora za okoliš, zdravlje i sigurnost hrane. Pozdravljam usklađivanje europskog zakonodavstva s preporukama i standardima Codex Alimentariusa, te pozdravljam nastojanje da Direktiva stupi na snagu što je prije moguće, a zbog očekivane koristi i pomoći krizom ionako pogođenom sektoru mlijeka. Prednost je i ovako izmijenjene Dirketive koja propisuje odredbe za prilagodbu označavanja sastava proizvoda koji u tehnološkom procesu proizvodnje koriste kazeine i kazeinate povećanje sigurnosti krajnjih korisnika tih proizvoda - potrošača. Slažem se s potrebom da se mogućnost tehničkih dorada i izmjena ovoga propisa ili priloga provodi delegiranim aktima, ali samo u traženom razdoblju od 5 godina. To je potrebno omogućiti zbog dodatnih poboljšanja koja neće imati utjecaj na sadržaj akta, a koji će pak biti nužni za usklađivanje ovoga akta s međunarodnim standardima i tehničkim napretkom. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce rapport propose de suivre la Commission européenne, qui envisage d'harmoniser et de mettre à jour la réglementation sur certaines lactoprotéines utilisées dans la production de denrées alimentaires destinées à la consommation humaine. Cependant, cette proposition vise en réalité à aligner les normes européennes sur les normes internationales afin d'obtenir des «gains de compétitivité» pour les producteurs de l'UE. Il confirme la volonté de transférer à la Commission les pleins pouvoirs en matière d'adoption des actes qui permettraient l'adaptation rapide de cette règlementation «aux normes internationales». Il s'agit donc de soutenir la politique menée par la Commission en matière de commerce agricole, dont on connaît le résultat en matière d'abaissement des normes de sécurité alimentaire. J'ai décidé de voter contre ce texte. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Dotični prijedlog Komisije važan je u kontekstu općeg zakona o prehrani koji teži poboljšati i održati zdravlje i dobrobit svojih građana i građanki osiguravajući slobodan protok sigurne hrane i namirnica. Premda se prijedlog dotiče kazeina i kazeinata koji nisu namijenjeni krajnjemu korisniku nego trgovanju između poduzeća u svrhu pripreme hrane, potrebno je i nužno osigurati relevantne informacije djelatnicima koji rade i posluju s istima. Mogućnost djelatnika da jasno razluče kako upotrebljavati informacije koje su im potrebne za označavanje gotovih proizvoda, primjerice alergena, ili da izbjegnu zamjene proizvoda nekim sličnima koji nisu prikladni za prehranu ljudi, može biti od životne važnosti za krajnjega potrošača. Isto tako, usklađivanje standarda kakvoće za jestive kazeine prema Codexu Alimentariusu važno je kako bi se omogućila ravnopravnost svih svjetskih proizvođača hrane. Na podršku amandmanima koji teže uvođenju ovih odredbi potaknut sam primjerom iz same Hrvatske. Naime, u Hrvatskoj je člankom 12. Pravilnika o jestivim kazeinima i kazeinatima iz 2007. propisan popis podataka koje treba sadržavati svaka ambalaža, kontejner ili deklaracija proizvoda od jestivih kazeina i kazeinata koji se stavljaju na tržište, a nisu namijenjeni krajnjemu korisniku. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Komisija je predložila da se ukinu Direktive o usklađivanju zakona država članica u vezi mliječnih proteina (kazeina i kazeinata) namijenjenih ljudskoj potrošnji, te da se zamijene novom Direktivom. Prijedlozi usklađivanja s međunarodnim standardima, odnose se na parametre u odnosu na maksimalni sadržaj vlage u kazeinima na 12 % (umjesto ranije 10 %) te u odnosu na maksimalni sadržaj mliječne masti u kazeinu pri 2 % (umjesto 2,25 %). Slažem se s prijedlogom općeg zakona o hrani čiji je cilj slobodno kretanje sigurne i zdrave hrane, čime se značajno doprinosi zdravlju i dobrobiti građana. Naime, to bi trebalo osigurati potrebnu informiranost potrošača po pitanju hrane koju konzumiraju. Slijedom navedenog, podržavam izvješće kolege zastupnika Giovannija La Vije. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – La presente proposta intende adeguare i requisiti di composizione delle caseine e dei caseinati alimentari a quelli della norma del Codex alimentarius, allineandosi così alla normativa internazionale e realizzando un aggiornamento alla luce delle nuove disposizioni introdotte dal trattato di Lisbona. In particolare si introducono novità per quello che riguarda il livello massimo di umidità della caseina alimentare, che passa dal 10 al 12%, e il livello massimo di grassi del latte della caseina acida alimentare che si riduce dal 2,25 al 2%. Valuto positivamente la proposta del relatore, la quale è volta a garantire la circolazione nel mercato UE di alimenti sicuri e sani, contribuendo in questo modo in maniera significativa alla salvaguardia della salute e al benessere dei cittadini europei. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Le Parlement européen a adopté un texte remplaçant la directive actuelle relative aux caséines et caséinates destinés à l'alimentation humaine. Je me suis exprimé en faveur de ce texte car il vise à mieux harmoniser les normes alimentaires au sein de l'Union. Frédérique Ries (ALDE),
par écrit. – J'ai soutenu le rapport du président La Via sur les caséines et caséinates destinés à l'alimentation humaine. Il s'agit en l'espèce d'une adaptation technique qui vise à abroger une directive de 1983 et à la remplacer par la présente législation afin de mettre en conformité les dispositions communautaires avec les normes internationales. Derrière ce jargon technique, il s'agit de mettre à jour le cadre légal pour les caséines, soit la matière protéique contenue dans le lait. Les caséinates sont des produits obtenus par séchage de caséines traitées. Un point essentiel de cette législation concerne l'information aux consommateurs puisque certains citoyens sont allergiques à la caséine comme ils le sont au lactose. D'où l'importance de signaler leur présence dans l'étiquetage des produits alimentaires. Cette adaptation de la législation européenne aux standards internationaux ne clôturera pas le débat sur les bons et mauvais côtés de la caséine. Pour le côté positif, la caséine est d'une grande utilité dans toutes les situations où la prise de protéine est limitée sur une longue période de temps. Pour le volet négatif, certaines protéines animales, telle la caséine, provoqueraient le cancer du sein et d'autres formes de carcinomes. Une belle manière de réhabiliter le petit lait. Robert Rochefort (ALDE),
par écrit. – J'ai voté pour la mise à jour de la Directive 83/417/CEE, qui prévoit un rapprochement des lois des États membres concernant certaines protéines du lait (caséines et caséinates) destinées à la consommation humaine. En effet, plusieurs changements ont eu lieu depuis l'entrée en vigueur de la directive, comme le développement d'un cadre légal complet dans le domaine de la règlementation alimentaire, l'adoption d'une norme internationale (Codex Alimentarius) pour la caséine ainsi que l'entrée en vigueur du traité de Lisbonne. La nouvelle directive prévoit notamment un calcul plus précis de la teneur en protéine de lait sur la base du poids absolu du produit (au lieu de la méthode actuelle sur base de l'extrait séché), un meilleur étiquetage, une mise à jour de la définition de «caséine» selon le standard du Codex Alimentarius et une limitation des actes délégués à 5 ans. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – Este relatório sobre uma proposta do Conselho e do Parlamento visa apenas introduzir algumas especificações que permitam harmonizar as legislações e garantir a transparência dos Estados—Membros no que respeita a determinadas lactoproteínas (caseínas e caseinatos) destinadas à alimentação humana. Entre outras medidas, o relator sugere a definição de teores máximos e, embora os produtos abrangidos não se destinem ao consumidor final mas apenas a empresas produtoras, a rotulagem obrigatória para que os consumidores tomem decisões informadas. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta resolución legislativa mediante la cual se deroga la Directiva del Consejo 83/417/ECC y se aprueba una nueva Directiva relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre caseínas y caseinatos destinados al consumo humano. El trabajo del Parlamento ha permitido mejorar el texto de la Comisión, apostando por proporcionar suficiente información alimentaria para el consumidor final en las relaciones de negocio a negocio; actualizar la definición de «caseína» a través de una actualización técnica; introducir una etiqueta específica para los caseinatos que excedan los requisitos de composición mínimos de proteínas lactosas previstos en el Anexo de la Directiva; proponer que el poder para adoptar actos delegados para adaptar los Anexos a los estándares internacionales no sean conferidos a la Comisión para un periodo de tiempo ilimitado, sino de hasta cinco años o proponer una fecha ambiciosa, si bien realista, para la implementación de esta Directiva en los Estados Miembros (12 meses después de la entrada en vigor de esta Directiva). Claude Rolin (PPE),
par écrit. – En mars 2014, la Commission a publié sa proposition de directive du Parlement européen et du Conseil relative au rapprochement des législations des États membres concernant les caséines et caséinates destinés à l'alimentation humaine et abrogeant la directive 83/417/CEE du Conseil. Dans sa proposition, la Commission suggère de remplacer ladite directive par une nouvelle, principalement pour les raisons suivantes: la nécessité d'adapter les dispositions existantes à l'évolution de la législation dans le domaine des denrées alimentaires et d'ajuster les exigences en matière de composition des caséines alimentaires à la norme internationale correspondante. Ces nouvelles dispositions que j'ai votées viendront permettre aux exploitants du secteur alimentaire de bénéficier de conditions de concurrence équitables sur le marché mondial. Le texte adopté soutient également les exigences en matière d'étiquetage des caséines et des caséinates, qui permettront aux consommateurs, notamment à ceux souffrant d'allergies ou d'intolérances alimentaires, de faire leurs choix en toute connaissance de cause. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – Votei favoravelmente esta proposta de diretiva referente à aproximação das legislações dos Estados—Membros respeitantes a determinadas caseínas e caseinatos destinados a alimentação humana, por considerar ser prudente uma harmonização nesta matéria com as normas internacionais, em matéria de legislação alimentar geral, que permita a livre circulação de géneros alimentícios seguros, sãos e que contribuam para a saúde e o bem-estar dos cidadãos europeus. Saliento as disposições sobre a rotulagem das caseínas e caseinatos destinados à alimentação humana como informação obrigatória a constar das embalagens, dos recipientes e dos rótulos, permitindo aos consumidores tomar decisões informadas no que respeita a alergias e intolerâncias alimentares. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della relazione riguardante caseine e caseinati destinati all'alimentazione umana, perché sostengo il ruolo assunto dall'Unione europea di garantire la sicurezza alimentare e ritengo che tutti i tipi di «proteine del latte» debbano essere chiaramente indicati sulle etichette dei prodotti alimentari per evitare che si possano scatenare allergie e intolleranze. La relazione propone un allineamento agli standard internazionali (Codex alimentarius) e un aggiornamento in riferimento alle nuove disposizioni introdotte dal trattato di Lisbona. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Nos hemos posicionado a favor de la propuesta de la Comisión Europea para derogar la Directiva de 1983 que regula la presencia de caseínas y caseinatos en los alimentos, y reemplazarla por una nueva Directiva con el fin de crear una lista de las enzimas autorizadas en la fabricación de caseínas, armonizar su etiquetado y alinear los niveles de caseínas presentes en los alimentos que se producen y consumen en la Unión Europea con los estándares internacionales actuales. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de este informe sobre la Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre caseínas y caseinatos destinados al consumo humano. Creo que introduce más regulación sobre estas sustancias y avances positivos sobre la propuesta original en cuanto a que los y las consumidoras dispongan de la información debida. Los productos objeto de la propuesta (caseínas y caseinatos) no están orientados a la venta al consumidor final, sino únicamente entre empresas para la elaboración de productos alimentarios, pero es importante que los y las ciudadanas dispongan de toda la información que necesiten en el etiquetado de los productos finales. Por ello, la propuesta incluye disposiciones sobre el etiquetado de las caseínas y los caseinatos destinados al consumo humano. En el caso de que la información obligatoria establecida no figure en los envases, recipientes o etiquetas, estos productos no podrán comercializarse como caseínas o caseinatos alimentarios ni emplearse para la elaboración de alimentos. Remo Sernagiotto (ECR),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta di direttiva relativa alle caseine e ai caseinati destinati all'alimentazione umana che adegua gli attuali requisiti dell'Unione europea di composizione di queste lattoproteine alle norme internazionali dell'Organizzazione mondiale della sanità stabilite dal Codex alimentarius. Le caseine sono lattoproteine mentre i caseinati sono ricavati delle prime e possono essere utilizzati anche nella vinificazione per ridurre il livello di amaro e chiarificare i vini bianchi e rosati. Essendo due prodotti derivati del latte potrebbero anche provocare intolleranze o allergie e proprio per tale motivo la loro presenza deve essere indicata sulle etichette dei prodotti alimentari. Ricardo Serrão Santos (S&D),
por escrito. – Para além do carácter técnico deste texto que votámos, um dos aspetos de particular relevância tem a ver com a melhor informação possível ao consumidor. É imprescindível dispor de um sistema que permita a clara identificação de substâncias potencialmente alergénicas, o que passa pela obrigatoriedade da sua etiquetagem. Votei, por isso, positivamente esta proposta. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I voted against this resolution because I do not believe that these issues should be defined at EU level. I oppose the creation of any new EU legislation. I do, however, believe in transparency when it comes to the ingredients in our food. Siôn Simon (S&D),
in writing. – Following the successful vote on this report in the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety, it is with great pleasure that I can follow up the work of Giovanni La Via with another vote of approval in the plenary. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Podporil som toto uznesenie, nakoľko som za to, aby sa označovali niektoré laktoproteíny (kaziíny a kazeináty), čím by sa umožnilo spotrebiteľom, a hlavne tým, ktorí trpia potravinovou alergiou alebo neznášanlivosťou, rozhodovať sa na základe tohto označenia. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Monika Smolková (S&D),
písomne. – Keďže potraviny patria k jedným z najdôležitejších položiek svetového obchodu, za kľúčové považujem najmä to, aby výrobcovia dodávali na trh len bezpečné a zdraviu neškodné výrobky, a tým bola zabezpečená aj vysoká úroveň ochrany ľudského života a zdravia. Aj keď potravinová politika EÚ v poslednom období prešla významnými zmenami a doteraz bol prijatý celý rad opatrení na ochranu spotrebiteľa, považujem za mimoriadne dôležité, aby sme v záujme vytvorenia jednotného postupu pokračovali v zjednocovaní koncepcie a predpisov týkajúcich sa potravinovej výroby. Napriek tomu, že produkty, o ktorých dnes rokujeme (kazeíny a kazeináty), nie sú určené na predaj konečnému spotrebiteľovi, ale len na medzipodnikový predaj na účely prípravy potravinových produktov, považujem za rozumné, aby sme zosúladili medzinárodné normy, ktoré sa týkajú maximálneho obsahu vlhkosti v potravinárskych kazeínoch na 12 % a maximálneho obsahu mliečneho tuku v kyslých potravinárskych kazeínoch na 2 %. Som zároveň presvedčená, že je to správna cesta, a verím, že na trhu sa budú nachádzať len výrobky a služby, ktoré neohrozujú zdravie, život a celkovú bezpečnosť spotrebiteľa. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Kazein predstavlja glavno beljakovino v mleku prežvekovalcev (npr. v kravjem mleku) in daje trdno konsistenco skuti, sirom in drugim mlečnim izdelkom. Kazeinati pa so derivati kazeinov in se uporabljajo predvsem pri pridelavi sira, v beljakovinskih dopolnilih in smetani za kavo v prahu. Mlečni izdelki lahko povzročajo alergije ali so vzrok za preobčutljivost, zato morajo biti kazeini in kazeinati na živalih označeni kot «mlečne beljakovine». Komisija v svojem predlogu iz leta 2014 poziva k uskladitvi pooblastil, prenesenih na Komisijo, prilagoditvi veljavnih določb, nadaljnjemu razvoju živilske zakonodaje in spremembi zahtev glede sestave užitnih kazeinov v skladu z mednarodnim standardom. Predvsem pa predlaga, da se določijo parametri glede največje vsebnosti vlage za užitne kazeine pri 12 % (namesto 10 %) in glede največje vsebnosti mlečne maščobe za užitne kisle kazeine pri 2 % (namesto 2,5 %). Strinjam se, da je treba predlog obravnavati v okviru splošne živilske zakonodaje, ki je namenjena zagotavljanju prostega pretoka varnih in zdravstveno ustreznih živil, s čimer se pomembno prispeva k zdravju in dobremu počutju državljanov. Zagotoviti je treba, da so potrošniki, zlasti tisti z alergijo ali preobčutljivostjo na hrano, obveščeni o živilih, ki jih uživajo in da imajo možnost, da se odločijo na podlagi informacij. Zaradi navedenega sem poročilo o predlogu podprl. Bart Staes (Verts/ALE),
schriftelijk. – Caseïne en caseïnaten zijn melkeiwitten die als neutraliserende factor in voedingsproducten gebruikt worden. Deze eiwitten zijn vaak de oorzaak van diverse allergieën. Daarom dus de vraag naar strengere normen waarbij het verplicht wordt deze caseïne te vermelden op de etiketten van de producten waarin ze gebruikt worden. Hierdoor blijven consumenten niet langer onwetend over de aanwezige voedingstoffen en toegevoegde waarden in hun eten en drinken die allergieën kunnen veroorzaken. De Europese Commissie stelt voor de Europese richtlijn 83/417/EEG in te trekken en te vervangen door een nieuwe richtlijn. Hierdoor wordt de regelgeving betreffende voeding verder ontwikkeld en zullen de uitvoeringsbevoegdheden van de Commissie uitgelijnd worden zoals het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie (VWEU) vermeldt. Daarnaast wordt het maximum toegelaten procent caseïnen aangepast aan internationale normen. Het voorstel van de Commissie verplicht producenten om toegevoegde voedingstoffen die zouden kunnen zorgen voor allergische reacties, te vermelden op etiketten, iets wat volop wordt gesteund door de Groenen. Het Europees Parlement wil wel dat de macht van de Europese Commissie zoals hierboven vermeld, in de tijd wordt ingeperkt en gelimiteerd is. Ik steun dit voorstel, aangezien het de rechten van consumenten beschermt en vrijwaart. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće zato što se Direktivom 83/417/EEZ Vijeća predlaže usklađivanje zakonodavstva članica koja se odnose na određene mliječne bjelančevine koje su namijenjene prehrani ljudi. Direktivom se Komisiji daju ovlasti koje služe provedbi nekih njezinih odredbi. Uredbom (EZ) br. 1333/2008 Europskog parlamenta i Vijeća predviđa se definicjja pomoćnih sredstava u preradi koje se u Direktivi navode kao katalizatori. Također smatram da bi države članice trebale imati granicu da donesu nacionalne mjere u pitanjima koja nisu usklađena ovom Direktivom te kako bi se prilagodile nacionalnom, pravnom i administrativnom okruženju. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I supported this proposal, intended to update the current legislation on caseins and caseinates and ensure compositional and quality standards conform to the international standard. This will enable food business operators to operate on a level playing field internationally. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Cilj ovog prijedloga Parlamenta i Vijeća je usklađivanje zakonodavstava država članica koja se odnose na određene mliječne bjelančevine (kazeine i kazeinate) namijenjene prehrani ljudi te stavljanje izvan snage Direktive Vijeća 83/417/EEZ. Također, cilj je usklađivanje ovlasti dodijeljenih Komisiji s novom razlikom između delegiranih/provedbenih aktova, koja je uvedena Ugovorom o funkcioniranju Europske unije (UFEU), zatim prilagodba postojećih provedbi daljnjem razvoju zakonodavstva u području zakona o hrani, te prilagodba postojećih propisa o sastavu jestivih kazeina međunarodnim standardima Codexa Aliemantariusa. Po pitanju prilagodbe međunarodnim standardima, predlaže se povećanje maksimalnog udjela vlage u jestivim kazeinima s 10 % na 12 %, te smanjenje maksimalnog udjela mliječne masti jestivog kiselog kazeina s 2 % na 2,25 %. Ovaj prijedlog podržavam jer smatram da su nadogradnja postojećih zakona, kao i prilagodba međunarodnim standardima, sigurni pokazatelji daljnjeg uspješnog razvitka EU-a koji želi osigurati najkvalitetnije standarde za svoje građane. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Návrh som podporil, keďže ide najmä o zmeny technického charakteru s cieľom aktualizovať a zjednotiť legislatívu EÚ. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o približevanju zakonov držav članic v zvezi s kazeini in kazeinati za prehrano ljudi. Namen poročila je uskladitev zahtev Evropske komisije z različnimi drugimi določbami, ki urejajo kazeine in kazeinate za prehrano ljudi. Pri tem pa upošteva zakonodajo, ki je bila sprejeta v vmesnem času. Poročilo sem podprla zaradi tega, ker bomo s tem zaščitili evropskega potrošnika in njegovo zdravje. Namreč na embalaži bodo morali biti ustrezno označeni kezeini in kazeinati za prehrano ljudi, sicer ti proizvodi ne bodo smeli biti dani na trg niti se ne bodo smeli uporabljati za pripravo živil. To pa pomeni, da se bo končni uporabnik lahko odločal o tem, kaj bo užival, na podlagi jasnih informacij. Kay Swinburne (ECR),
in writing. – I voted in favour of this final agreement, which provides for the Commission to repeal existing laws relating to certain lactoproteins (caseins and caseinates) and to replace them with a new directive. I broadly support the REFIT programme and I support measures such as this, which will level up current EU practice in food law to international World Health Organisation standards. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Η έκθεση εισάγει σημαντικές αλλαγές στην συγκεκριμένη οδηγία, οι οποίες προστατεύουν τη δημόσια υγεία και ταυτόχρονα περιορίζουν την ανεξέλεγκτη δράση της Επιτροπής. Tibor Szanyi (S&D),
írásban. – Az irányelv hatálya alá tartozó termékek nem a végső fogyasztónak történő értékesítésre szánt termékek, hanem olyanok, melyeket kizárólag vállalkozások értékesítenek vállalkozásoknak élelmiszerek előállítása céljából. Helyénvaló tehát fenntartani és kiigazítani a meglévő jogszabályi kereteket, és egyszerűsíteni a szabályokat. Éppen ezért szavazatommal támogattam a jelentést, mivel egyetértek azzal, hogy a vállalkozások közötti kapcsolatokban elégséges információt kell szolgáltatni annak érdekében, hogy a végső fogyasztók pontos tájékoztatást kaphassanak az élelmiszerekről. Kazeinek és kazeinátok tejfehérjék, az első kategória képezi a többek közt a tehéntejfehérje 80%-át. Mivel jól tudjuk, hogy nemcsak a tejcukor (laktóz), hanem a tejfehérje is okozhat intoleranciát, illetve allergiát, fontos az összetevők jelzése a vég-, illetve a köztes termékeken is. A javaslat nemcsak szabályozási egyszerűsítést és fejlődést jelent az élelmiszertörvények tekintetében, hanem nemzetközi egységek, standardok használatát is jelenti (Codex Alimentarius). Dario Tamburrano (EFDD),
per iscritto. – Nulla da eccepire a questa ridefinizione delle caratteristiche di caseina e caseinati uscita dal lavoro della commissione ENVI, ho votato a favore, ma non voglio che questo mio sì venga strumentalizzato dal governo italiano nell'ambito della querelle fra Italia ed UE a proposito delle norme italiane che – giustamente – vietano l'impiego di latte in polvere, latte concentrato e latte ricostruito nella fabbricazione dei formaggi. Nell'ambito della difesa di queste norme, il ministro dell'Agricoltura ha recentemente dichiarato che l'Italia chiederà alla Commissione europea un approfondimento sull'etichettatura dei prodotti derivati dal latte affinché i consumatori possano avere a disposizione un maggior numero di informazioni. Anche la ridefinizione delle caratteristiche della caseina che abbiamo approvato qui al Parlamento europeo prevede un'etichettatura più trasparente e completa della caseina e dei caseinati, in vista dell'apposizione di un'etichetta più dettagliata sui prodotti finiti ottenuti a partire da questi semilavorati. Mi preme però sottolineare che la migliore etichettatura di caseina e caseinati non discende dalle richieste italiane e non c'entra niente con le richieste italiane. È infatti importante impedire al governo italiano di apporre furbescamente la sua etichetta sul lavoro che tutti noi abbiamo fatto qui al Parlamento europeo. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Siguranța alimentară a cetățenilor europeni este unul dintre principiile care stau la baza competențelor acordate Parlamentului European de către Tratatul de la Lisabona în domeniul alimentației. Conform acestui principiu, noi, parlamentarii europeni, suntem responsabili pentru reglementarea normelor de procesare a alimentelor care urmează a fi consumate de cetățenii statelor membre. Cazeinele și cazeinații sunt componente obținute în urma procesării laptelui, reprezentând principalul aport de proteine al produselor lactate. Procesul respectiv reprezintă valorificarea unui produs agricol foarte important pentru agricultorii din țările noastre. În același timp, însă, trebuie să avem în vedere respectarea normelor alimentare, pentru a nu pune în pericol starea de sănătate a populației. Acest lucru implică o aducere la zi a Directivei 83/417/EEC, pentru a lua în considerare Standardul Codex N290 în domeniu și normele Organizației Mondiale a Sănătății, ce presupune o cantitate minimă obligatorie mai mare a proteinei respective în cadrul produselor lactate comercializate pe piața europeană. În acest context, adoptarea documentului actual este un câștig pentru asigurarea unei calități mai bune a produselor lactate pentru consumatorii europeni, de aceea susțin adoptarea sa. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur du texte. En effet, en ce qui concerne l'ajustement aux normes internationales, il est notamment proposé de porter les paramètres relatifs à la teneur maximale en humidité des caséines alimentaires et à la teneur maximale en matières grasses laitières pour de la caséine acide alimentaire respectivement à 12 % et à 2 % (au lieu de 10 % et de 2,25 % actuellement). Afin de permettre l'adaptation rapide des annexes I à III (normes applicables à la caséine acide alimentaire, à la caséine présure alimentaire et aux caséinates alimentaires en ce qui concerne leur composition, leurs contaminants, les auxiliaires technologiques employés, etc.) aux normes internationales et aux progrès techniques futurs, la Commission suggère également l'adoption d'actes délégués. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – Caseins and caseinates are lactoproteins that are sold from businesses to businesses for the preparation of food products. The proposal for a directive seeks alignment of the compositional requirements for edible caseins to the Codex Alimentarius, which would help ensure a level playing field for food businesses on the world market. It also sets out labelling requirements for caseins and caseinates which will enable consumers, and particularly those suffering from a food allergy or intolerance, to make informed choices. I therefore supported this report. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Podržala sam prijedlog o povlačenju postojećih zakona o kazeinima i kazeinatima te njihovu zamjenu novom Uredbom, budući da smatram kako se na taj način zakonodavstvo usklađuje i prilagođava međunarodnim standardima Svjetske zdravstvene organizacije, propisanima u Codexu Alimentariusu, knjizi zakona o hrani. Nadalje, s obzirom da je ovo usklađivanje dio REFIT programa Komisije, kojim se želi osigurati prikladnost i učinkovitost propisa kroz manje opsežno, jednostavnije i ekonomičnije zakonodavstvo Europske unije, smatram da će time osigurati transparentnost prehrambenih proizvoda i krajnjim potrošačima što će u konačnici biti izrazito korisno osobama koje su alergične, netolerantne ili osjetljive na određenu vrstu hrane. Rok od šest mjeseci, koji je dan državama članicama da provedu ovu Uredbu u svoje zakonodavstvo, također smatram potpuno primjerenim. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o približevanju zakonov držav članic v zvezi s kazeini in kazeinati za prehrano ljudi ter razveljavitvi Direktive Sveta 83/417/EGS sem podprla, ker menim, da so spremembe, ki jih uvaja predlog direktive pozitivne, saj se bomo z njimi približali mednarodnim standardom. Kljub temu pa bo v prihodnosti potrebno še dodatno prilagoditi obstoječe določbe za nadaljnji razvoj zakonodaje na področju živilske zakonodaje. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Nos hemos posicionado a favor de la propuesta de la Comisión Europea para derogar la Directiva de 1983 que regula la presencia de caseínas y caseinatos en los alimentos, y reemplazarla por una nueva Directiva con el fin de crear una lista de las enzimas autorizadas en la fabricación de caseínas, armonizar su etiquetado y alinear los niveles de caseínas presentes en los alimentos que se producen y consumen en la Unión Europea con los estándares internacionales actuales. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – Il s'agirait de soutenir la Commission dans une harmonisation de dimension mondiale et appuyée sur les politiques commerciales de l'Union qui ont généralement pour conséquences de revoir à la baisse les normes de sécurité alimentaire. Dans le contexte des négociations obscures du PTCI (TTIP et TAFTA), il est recommandé de s'opposer aux tentatives d'alignement sur des normes internationales fortement soumises aux desseins commerciaux des institutions mondialistes. J'ai voté contre. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Nos hemos posicionado a favor de la propuesta de la Comisión Europea para derogar la Directiva de 1983 que regula la presencia de caseínas y caseinatos en los alimentos, y reemplazarla por una nueva Directiva con el fin de crear una lista de las enzimas autorizadas en la fabricación de caseínas, armonizar su etiquetado y alinear los niveles de caseínas presentes en los alimentos que se producen y consumen en la Unión Europea con los estándares internacionales actuales. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this report on the proposal for a directive concerning caseins and caseinates intended for human consumption. The aim of the directive would be to achieve greater safety and regulation when it comes to food safety. I believe that specific rules should ensure that clear information is provided for such products in order, on the one hand, to make available to food business operators all the information they need for the labelling of the final products, for example when it comes to allergens, and, on the other hand, to avoid that these products are confused with similar products not meant or not suitable for human consumption. The directive would also ensure that terminology is in line with the Codex standard for edible casein products. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – Hablamos de un tema técnico pero importante ya que con la propuesta de la Comisión se pretende adaptar la legislación comunitaria en el ámbito alimentario y ajustar los requisitos de composición de las caseínas comestibles a los estándares internacionales (Codex Alimentarius). Por ello considero necesario votar a favor de dicho informe. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de este informe sobre la Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre caseínas y caseinatos destinados al consumo humano. Creo que introduce más regulación sobre estas sustancias y avances positivos sobre la propuesta original en cuanto a que los y las consumidoras dispongan de la información debida. Los productos objeto de la propuesta (caseínas y caseinatos) no están orientados a la venta al consumidor final, sino únicamente entre empresas para la elaboración de productos alimentarios, pero es importante que los y las ciudadanas dispongan de toda la información que necesiten en el etiquetado de los productos finales. Por ello, la propuesta incluye disposiciones sobre el etiquetado de las caseínas y los caseinatos destinados al consumo humano. En el caso de que la información obligatoria establecida no figure en los envases, recipientes o etiquetas, estos productos no podrán comercializarse como caseínas o caseinatos alimentarios ni emplearse para la elaboración de alimentos. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – No que se refere à harmonização com as normas internacionais (Codex Alimentarius), propõe-se fixar, em especial, os parâmetros relativos ao teor máximo de humidade da caseína alimentar em 12 % (em vez dos 10% anteriormente previstos) e o teor máximo de matérias gordas lácteas da caseína ácida alimentar em 2 % (em vez dos 2,25 %). Para permitir a rápida adaptação dos anexos I a III (normas de caseína ácida alimentar, caseína alimentar obtida por coalho e caseinatos alimentares em relação à sua composição, contaminação, auxiliares tecnológicos utilizados, etc.) às normas internacionais e ao futuro progresso técnico, a Comissão sugere igualmente a adoção de atos delegados. Sugere-se que o poder de adotar atos delegados para adaptar os anexos não deve ser conferido à Comissão por um período de tempo ilimitado, mas apenas durante 5 anos, e propõe-se que seja fixada uma data para a aplicação da presente diretiva nos Estados-Membros. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – An und für sich ist der Vorschlag für eine Richtlinie unterstützenswert, da hierdurch die bereits bestehende Richtlinie über bestimmte Milcherzeugnisse (Kaseine und Kaseinate) aufgehoben und eine neue geschaffen wird, die unter anderem auch an die jetzigen Befugnisse der Kommission, neu bestehende Bestimmungen im Lebensmittelbereich (z. B. Allergen-Verordnung) und an die internationale Norm (Codex Alimentarius) angepasst wird. Daher stimme ich dem Bericht zu. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Der Regulierung von Kaseinen und Kaseinaten stimme ich nicht zu. Im Wesentlichen geht es um eine Anpassung der Regeln an neue Vorgaben der Weltgesundheitsorganisation. Das ist unproblematisch. Allerdings nutzt man die Gelegenheit, um der Kommission die Kompetenz einzuräumen, die Grenzwerte selbst festzulegen. Ich halte dies für eine Aufgabe, die dem Gesetzgeber zustehen sollte. Da es keine ausreichenden Möglichkeiten der Kontrolle der Kommission durch das EU-Parlament und erst recht keine Verantwortlichkeit gibt, lehne ich die so bewirkte weitere Aushöhlung des auf europäischer Ebene ohnehin schwach ausgeprägten demokratischen Prinzips ab. Jadwiga Wiśniewska (ECR),
na piśmie. – Porozumienie końcowe zawarte w tej kwestii przewiduje uchylenie przez Komisję obowiązujących przepisów odnoszących się do niektórych białek mleka (kazein i kazeinianów) oraz zastąpienie ich nową dyrektywą. Celem tegoż wniosku było dostosowanie obowiązującego prawa – w ramach programu REFIT Komisji – do przekazanych uprawnień i uprawnień wykonawczych przyznanych Komisji na mocy Traktatu z Lizbony. Porozumienie to umożliwia także zaktualizowanie ustawodawstwa związanego z kazeinami i kazeinianami w zgodzie z przepisami unijnymi z 2002 roku w dziedzinie prawa żywnościowego, a także dostosowuje obecnie obowiązujące przepisy UE dotyczące składu jadalnych kazein do międzynarodowych norm Światowej Organizacji Zdrowia zawartych w Kodeksie Żywnościowym. Popieram program REFIT i inicjatywy, które dostosowują obecną praktykę w ramach prawa żywnościowego UE do norm Światowej Organizacji Zdrowia. Θεόδωρος Ζαγοράκης (PPE),
γραπτώς. – Υποστήριξα την συγκεκριμένη έκθεση. Η πρωτοβουλία αυτή, θέτει τις απαραίτητες προϋποθέσεις για την διασφάλιση της ελεύθερης και ασφαλούς κυκλοφορίας των τροφίμων, αλλά και την προστασία των καταναλωτών και της δημόσιας υγείας. Jana Žitňanská (ECR),
písomne. – Správu týkajúcu sa kazeínov a kazeinátov určených na ľudskú spotrebu som podporila, a to nielen so zreteľom na to, že ide o súčasť programu Komisie REFIT, ale aj z toho dôvodu, že zosúlaďuje zákonné požiadavky práva Európskej únie na charakteristiky týchto látok s medzinárodnou normou Codex Alimentarius. Podľa môjho názoru je prospešné, aby požiadavky na látky určené na ľudskú spotrebu boli jednotné a tiež bola zabezpečená dostatočná informovanosť o možných alergénoch, ktoré môžu obsahovať a ktoré v súčasnosti spôsobujú obyvateľom Európskej únie nemalé problémy. Carlos Zorrinho (S&D),
por escrito. – Votei favoravelmente o relatório sobre caseínas e caseinatos destinados à alimentação humana por considerar importante a aproximação das legislações dos Estados-Membros respeitantes a determinadas lactoproteínas (caseínas e caseinatos) destinadas à alimentação humana, através da revogação da atual Diretiva 83/417/CEE do Conselho Europeu. A proposta da Comissão Europeia de substituição da atual Diretiva em vigor deve ser considerada no contexto da legislação alimentar geral, que visa permitir a livre circulação de géneros alimentícios seguros e sãos, contribuindo, assim, de modo significativo para a saúde e o bem-estar dos cidadãos. Neste sentido, embora os produtos abrangidos pela proposta (caseínas e caseinatos) não se destinem a ser vendidos ao consumidor final, mas apenas entre empresas com vista à preparação de produtos alimentares, esta proposta torna-se importante no sentido em que implementa a necessidade de os operadores de empresas do sector alimentar passarem a dispor das informações necessárias na rotulagem dos produtos finais e que haja uma harmonização dos requisitos de composição das caseínas alimentares com as normas internacionais. Inês Cristina Zuber (GUE/NGL),
por escrito. – Propõe-se aproximar as legislações dos Estados-Membros respeitantes a determinadas caseínas e caseinatos destinados à alimentação humana, tendo em conta outra legislação entretanto adotada, nomeadamente no sector alimentar, e harmoniza os requisitos de composição das caseínas alimentares com a norma internacional pertinente (Codex Alimentarius). Os produtos abrangidos pela proposta não se destinam a ser vendidos ao consumidor final, servem para preparação de produtos alimentares, sendo por isso comercializados entre empresas do sector. É importante que os operadores do sector alimentar disponham das informações necessárias à rotulagem dos produtos finais, em especial quando se trata de alergénios. Por este motivo, a proposta prevê disposições sobre a rotulagem das caseínas e dos caseinatos destinados à alimentação humana. Caso a informação obrigatória aí prevista não conste das embalagens, dos recipientes ou dos rótulos, esses produtos não podem ser colocados no mercado enquanto caseínas e caseinatos alimentares nem utilizados para a preparação de géneros alimentícios. Votámos favoravelmente 11.6.   Δημοσιονομικοί κανόνες που εφαρμόζονται στον γενικό προϋπολογισμό της Ένωσης (A8-0049/2015 - Ingeborg Gräßle) Pisemne wyjaśnienia dotyczące głosowania William (The Earl of) Dartmouth (EFDD),
in writing. – We support amendments that relate to tackling fraud and meeting the criteria of transparency. Amendments relating to terrorism, human trafficking and child labour; we fully support these amendments that protect nations and individuals from danger. We do not agree with social and labour laws that are being imposed. We have to agree with the tightening of procedures that combat fraud, tax evasion and embezzlement of union funds. There are a number of amendments that require contractors to adhere to EU policies relating to labour laws and environmental laws, and require the Commission to have more empowerment to enforce certain articles. There is concern relating to amendments dealing with procurement issues. The Committee on Foreign Affairs has stated that procurement rules recognise the aims and objectives of the Common Security and Defence Policy (CSDP) so that EU Military and Civilian Operations have the resources to fulfil the objectives of the CSDP. The protection of whistleblowers and their fundamental rights is something that we can support due to the fact that we can highlight the failings of the EU in certain matters relating to the management of the budget. UKIP voted to abstain. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – No he podido votar a favor del presente informe, pese a que incluye aspectos positivos sobre el control del presupuesto de la UE, debido a que refiere positivamente a la implementación de consorcios público-privados con los presupuesto de la Unión. Este informe propone una mejora relativa del sistema de control del presupuesto de la Unión Europea, esta mejoras se plasman en la exigencia de certificados que demuestren la sostenibilidad del dinero gastado por la Unión Europea, obligaciones de notificación sobre fraude, especificar el valor añadido de cada uno de los gastos, etc. Sin embargo, el informe ve positivamente el desarrollo de los consorcios público-privados desarrollados con el presupuesto de la UE lo que lleva a una potencial privatización de muchas de las inversiones realizadas por la UE. Es por esto por lo que no he podido votar a favor de este informe. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report as this report aimed to make access to EU funds simpler, more accountable and efficient whilst also addressing misappropriation and white-collar crime through the introduction of exclusion criteria and a panel to investigate claims. It also aligns the financial regulation with the new directives on public procurement and on the awarding of concession contracts by the EU institutions. Contracting authorities shall be required to take steps to ensure that, when executing contracts, operators comply with the environmental, social and labour law obligations established by the EU or national legislation, collective agreements or the international environmental, social and labour conventions. Regarding exclusion criteria, these were added to counter tax fraud, tax evasion – including tax evasion via untaxed offshore structures – the misuse of corporate assets and the embezzlement of public funds to exclude from participation in the procurement procedures of EU institutions. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre la proposition de la Commission qui souhaitait appliquer les nouvelles directives sur les marchés 2014 aux passations des organismes de l'Union européenne. Les dispositions du texte n'apportaient pas de modifications majeures, mais elles étaient contestables. Ainsi, «l'attribution sur la base de l'offre économiquement la plus avantageuse» ne peut être retenue en l'état puisqu'elle met de côté la qualité. En revanche, j'ai voté en faveur de la proposition de résolution, car elle améliore sensiblement le texte de la Commission. Notamment, elle contraint les pouvoirs adjudicateurs à justifier la décision de non-recours à l'allotissement d'un marché. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I abstained on this resolution as a «best fit». I support the principle of tightening up on financial rules to limit waste, mismanagement and fraud, and I commend the changes in that respect. Nevertheless, I cannot support much of the remaining text which supports current EU activities. I note in particular the positivity shown in the report towards the Common Security and Defence Policy. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport car il est une application logique et nécessaire de la directive marché public à l'UE elle—même. Je salue l'amélioration des procédures et la diminution des délais. Le système reste néanmoins perfectible. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą dėl ES bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių. Įtraukiamos naujos nuostatos: dėl rinkos konsultacijų, naujos inovacijų partnerystės procedūros, aplinkosaugos, socialinės ir darbo teisės laikymosi kaip vieno svarbiausių reikalavimų, kriterijų vertinimo ne konkrečia tvarka, sutarčių sudarymo metodikos, grindžiamos ekonomiškai naudingiausiu pasiūlymu. Taip pat pirmą kartą į Finansinį reglamentą įtraukiamos darbų bei paslaugų koncesijos ir joms taikomos tokios pačios procedūrų rūšys, kaip ir viešųjų sutarčių atveju. Gerard Batten (EFDD),
in writing. – We support amendments that relate to tackling fraud and meeting the criteria of transparency. Amendments relating to terrorism, human trafficking and child labour; we fully support these amendments that protect nations and individuals from danger. We do not agree with social and labour laws that are being imposed. We have to agree with the tightening of procedures that combat fraud, tax evasion and the embezzlement of union funds. There are a number of amendments that require contractors to adhere to EU policies relating to labour laws and environmental laws and require the Commission to have more empowerment to enforce certain articles. There is concern relating to amendments dealing with procurement issues. The Committee on Foreign Affairs has stated that procurement rules recognise the aims and objectives of the Common Security and Defence Policy so that EU Military and Civilian Operations have the resources to fulfil the objectives of the CSDP. The protection of whistle-blowers and their fundamental rights is something that we can support due to the fact that we can highlight the failings of the EU in certain matters relating to the management of the budget. UKIP voted to abstain. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – Opposé à la proposition de la Commission, j'ai voté en faveur du rapport qui apporte une amélioration en obligeant notamment le pouvoir adjudicateur à justifier la décision de non-recours à l'allotissement d'un marché. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – La présente résolution, que j'ai approuvée, soutient la proposition de règlement de la Commission visant à mettre le règlement financier applicable au budget de l'Union en conformité avec les dispositions des nouvelles directives sur les marchés publics et sur l'attribution de contrats de concession. Elle y apporte néanmoins plusieurs modifications. Les députés ont ainsi précisé que la valeur estimée d'un marché ne peut être établie dans l'intention de contourner les règles en vigueur. Aucun marché ne pourrait être scindé aux mêmes fins. Lorsqu'il décide de ne pas diviser un marché en lots, le pouvoir adjudicateur devrait justifier sa décision. De même, conformément au principe de durabilité, les députés ont demandé que les pouvoirs adjudicateurs veillent à ce que, dans l'exécution des contrats, les opérateurs économiques se conforment aux obligations applicables dans les domaines du droit environnemental, social et du travail établies par le droit de l'Union, le droit national, les conventions collectives ou les conventions internationales en matière environnementale, sociale et de travail énumérées à l'annexe X de la directive 2014/24/UE. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor del informe ya que la Comisión presenta al Parlamento y al Consejo una propuesta con miras a adaptar el Reglamento Financiero a las disposiciones de las nuevas Directivas sobre contratación pública y sobre adjudicación de contratos de concesión. Por coherencia con lo votado en anteriores ocasiones, he votado también esta vez a favor. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Ce texte vise à appliquer les nouvelles règles sur les marchés publics adoptées par l'UE en 2014 (et qui sont en train d'être transposées par les États membres) aux passations des institutions et organes de l'UE. Ce texte initial ne modifie pas grand-chose par rapport aux directives précédentes (même s'il est un petit plus pour les PME), mais les amendements du Parlement vont dans le bon sens, comme l'obligation pour le pouvoir adjudicateur de justifier la décision de non-recours à l'allotissement d'un marché ou le fait que la fraude fiscale constitue un motif d'exclusion d'un candidat. Malheureusement aussi, le critère de «l'offre économiquement la plus avantageuse» peut sembler certes attrayant voire nécessaire du point de vue des finances publiques, mais on handicape ainsi la production locale et met à mal les critères environnementaux. J'ai toutefois voté pour. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione Gräßle che trovo equilibrata e condivisibile. Ritengo giusto che i principi alla base delle recenti direttive appalti pubblici e concessioni che dovranno essere applicate dagli Stati membri vengano applicate anche agli appalti di Consiglio, Commissione europea e Parlamento. José Blanco López (S&D),
por escrito. – Este informe propone adaptar el Reglamento Financiero a las disposiciones de las nuevas Directivas sobre contratación pública y sobre adjudicación de contratos de concesión. Se introducen una serie de modificaciones como el procedimiento de la nueva asociación para la innovación, la introducción del cumplimiento de la legislación laboral, social y medioambiental como requisito fundamental y la metodología de adjudicación basada en la oferta económicamente más ventajosa. Es importante señalar que se añaden a este Reglamento Financiero las concesiones de obras y servicios, que quedan sujetas a los mismos tipos de procedimientos que los contratos públicos. Se han modificado también los artículos sobre la exclusión. Los motivos de exclusión se clarifican y se armonizan con la Directiva, así como la posibilidad de que el operador económico de que se trate tome medidas correctivas. Para evitar confusiones, la exclusión se separa claramente de la desestimación de un procedimiento determinado. Además se han introducido una serie de disposiciones que responden a las aclaraciones en el texto y las simplificaciones. Las disposiciones sobre contratación pública han sido revisadas con el fin de garantizar la coherencia en la terminología utilizada en el título y aclarar ciertas normas. Apoyo, por tanto, el presente informe del PE Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu. – Balsavau dėl šio pranešimo, kuriame nagrinėjamas Komisijos pasiūlymas, kuriuo siekiama suderinti finansinį reglamentą su naujų direktyvų dėl viešųjų pirkimų ir dėl koncesijų sutarčių suteikimo nuostatomis. Iš tiesų, pareiga taikyti bendrąsias ES viešųjų pirkimų taisykles krizės valdymo priemonėms pagal bendrą užsienio ir saugumo politiką ir visų pirma civilinėms misijoms pagal bendrą saugumo ir gynybos politiką (BSGP) yra priežastis, dėl kurios vėluojama nupirkti pagrindinę įrangą ir paslaugas, o tai daro didžiulį neigiamą poveikį misijų darbui. Kaip įprasta, BSGP misijos turi dirbti krizės sąlygomis ir ribotą laiką. Jos pradedamos vieningu Tarybos sprendimu, kuriuo pripažįstama, kad reikalinga neatidėliotina reakcija į krizę. Kyla grėsmė ES patikimumui tarptautiniu mastu tokiais atvejais, kai Sąjunga prisiima svarbius įsipareigojimus dėl taikos ir saugumo. Be to, dažnai itin svarbus yra misijų darbuotojų saugumas, o jie neturi būtinos įrangos, kaip antai šarvuotų automobilių. Todėl Europos Parlamentas mano, kad reikia nustatyti specialias taisykles BSGP misijoms, kurios iš esmės dirba krizės sąlygomis ar po krizės. Tai atitinka 2013 m. gruodžio mėn. Europos Vadovų Tarybos išvadas. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – Az Európai Parlament plenáris ülése elfogadta Ingeborg Grässle jelentését az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról. A javaslat célja a pénzügyi rendelet és az új közbeszerzésekre vonatkozó szabályok összehangolása volt. Tekintettel arra, hogy a jelentés célja az uniós közbeszerzési szabályok és az uniós költségvetés elköltésének szabályait meghatározó pénzügyi rendelet összhangjának megteremtése volt, a magyar néppárti delegáció tagjaként az Európai Néppárttal összhangban támogattam a javaslat elfogadását. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Evropski parlament je na tem mestu precej posegel v osnovni tekst Evropske komisije, ki je predstavila predlog za uskladitev finančne uredbe z določbami novih direktiv o javnih naročilih in o podeljevanju koncesijskih pogodb. Tukaj ne gre za poseg v generalna pravila o javnem naročanju in koncesijah, temveč uvedbo izjeme na področju civilnih misij skupne varnostne in obrambne politike, kjer si zamud preprosto ne moremo privoščiti. Te misije potekajo velikokrat na kriznih področjih in v kriznih razmerah, kjer izvedba klasičnega javnega naročila lahko traja tudi do šest mesecev do prevzema blaga, kar je v tem primeru nesmiselno. Vsekakor pa je potrebno precej previdnosti, saj posegamo v občutljivo materijo, zato tudi moja podpora opozorilom Evropskega parlamenta glede te točke. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report as this report aimed to make access to EU funds simpler, more accountable and efficient whilst also addressing misappropriation and white-collar crime through the introduction of exclusion criteria and a panel to investigate claims. It also aligns the financial regulation with the new directives on public procurement and on the awarding of concession contracts by the EU institutions. Contracting authorities shall be required to take steps to ensure that, when executing contracts, operators comply with the environmental, social and labour law obligations established by the EU or national legislation, collective agreements or the international environmental, social and labour conventions. Regarding exclusion criteria, these were added to counter tax fraud, tax evasion – including tax evasion via untaxed offshore structures – the misuse of corporate assets and the embezzlement of public funds to exclude from participation in the procurement procedures of EU institutions. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa risoluzione perché ritengo sia importante che le legislazione comunitaria riguardante il bilancio generale dell'Unione sia coerente e lineare. È importante, pertanto, che nella normativa in materia si tenga conto delle due direttive sugli appalti pubblici e sull'aggiudicazione dei contratti di concessione. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – La Commission a proposé au Parlement un texte visant à mettre en conformité le règlement financier avec les nouvelles directives sur les marchés publics pour les actions extérieures. L'application des règles concernant l'attribution des marchés publics rallonge les délais et ne permet donc pas aux pays membres d'intervenir rapidement et efficacement. Leur proposition n'apporte rien sur le fond, si ce n'est d'ajouter des critères peu judicieux notamment celui qui oblige à attribuer le marché sur la base de l'offre économiquement la plus avantageuse. En revanche, la résolution législative améliore le texte de la Commission. Il oblige notamment le pouvoir adjudicateur à justifier la décision de non-recours à l'allotissement d'un marché. C'est la raison pour laquelle j'ai voté pour cette proposition législative. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Raportul referitor la propunerea de regulament privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii aduce noi reglementări din sfera achizițiilor publice și încheierea contractelor de concesiune cu instituțiile europene. Există trei direcții principale urmărite în acest raport la care mă raliez: alinierea cu directivele conform cărora vor fi introduse clarificări privind modul în care autoritățile contractante pot contribui la protecția mediului și la promovarea dezvoltării durabile, obținerea unei oferte avantajoase din punct de vedere economic și impunerea anumitor etichete și/sau utilizarea unor metode de atribuire adecvate. De asemenea, raportul vizează normele privind excluderea operatorilor economici pentru a proteja interesele financiare ale Uniunii. Astfel, va fi creată o bază de date care va centraliza cazurile de excludere pentru a asigura detectarea și prevenirea potențialilor factori de risc, ulterior făcându-se publice informațiile privind operatorii excluși. În ceea ce privește achizițiile publice desfășurate de Uniune, se urmărește ca achizițiile electronice să contribuie la utilizarea mai eficientă a fondurilor publice și la îmbunătățirea accesului la contracte publice pentru toți operatorii economici. M-am exprimat în favoarea raportului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii Europene deoarece asigură utilizarea eficace, transparentă și adecvată a fondurilor reprezentând una din preocupările principale ale Uniunii. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto positivo, i principi inseriti dovranno valere anche per gli appalti pubblici di Consiglio, Commissione e Parlamento. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Dopo attenta riflessione e discussione in Aula ho votato a favore della relazione sulla proposta di regolamento del Parlamento europeo e del Consiglio che modifica il regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 che stabilisce le regole finanziarie applicabili al bilancio generale dell'Unione. Concordo in particolare con l'importanza di chiarire in che modo le amministrazioni aggiudicatrici possono contribuire alla tutela dell'ambiente e alla promozione dello sviluppo sostenibile, garantendo loro nel contempo la possibilità di ottenere per i loro appalti il migliore rapporto qualità/prezzo, in particolare attraverso l'esigenza di etichette specifiche e/o il ricorso a metodi di aggiudicazione appropriati. È peraltro fondamentale l'utilizzo negli appalti pubblici dell'Unione di principi di efficienza, trasparenza ed adeguatezza, e di gestione chiara di eventuali conflitti di interesse al fine di contribuire a un migliore impiego dei fondi pubblici. Rispetto in ogni caso l'opinione espressa dalla commissione per gli affari esteri secondo cui vanno sostenuti tutti gli sforzi volti a migliorare l'efficienza in base alle norme in vigore, ma solo norme specifiche e procedure più flessibili, che si distanzino dall'attuale approccio caso per caso, possano assicurare uno spiegamento rapido conforme alle esigenze logistiche e di sicurezza. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report as this report aimed to make access to EU funds simpler, more accountable and efficient whilst also addressing misappropriation and white-collar crime through the introduction of exclusion criteria and a panel to investigate claims. It also aligns the financial regulation with the new directives on public procurement and on the awarding of concession contracts by the EU institutions. Contracting authorities shall be required to take steps to ensure that, when executing contracts, operators comply with the environmental, social and labour law obligations established by the EU or national legislation, collective agreements or the international environmental, social and labour conventions. Regarding exclusion criteria, these were added to counter tax fraud, tax evasion – including tax evasion via untaxed offshore structures – the misuse of corporate assets and the embezzlement of public funds to exclude from participation in the procurement procedures of EU institutions. James Carver (EFDD),
in writing. – I support amendments that relate to tackling fraud and meeting the criteria of transparency. Amendments relating to terrorism, human trafficking and child labour; I fully support these amendments that protect nations and individuals from danger. I do not agree with social and labour laws that are being imposed. We have to agree with the tightening of procedures that combat fraud, tax evasion and embezzlement of union funds. There are a number of amendments that require contractors to adhere to EU policies relating to labour laws and environmental laws, and require the Commission to have more empowerment to enforce certain articles. There is concern relating to amendments dealing with procurement issues. The Committee on Foreign Affairs has stated that procurement rules recognise the aims and objectives of the Common Security and Defence Policy (CSDP) so that EU Military and Civilian Operations have the resources to fulfil the objectives of the CSDP. The protection of whistleblowers and their fundamental rights is something that I can support due to the fact that we can highlight the failings of the EU in certain matters relating to the management of the budget. I voted to abstain. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report because the amendments proposed, among others, offer more efficient sanctions against those who avoid the payment of taxes and social security contributions; clearer environmental and labour rules in public procurement procedures and better monitoring of companies to prevent fraud and misuse of funds. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Con l'approvazione della nuova direttiva appalti (direttiva 2014/24/UE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 26 febbraio 2014, sugli appalti pubblici e che abroga la direttiva 2004/18/CE), è stato necessario rivedere gli articoli corrispondenti del cosiddetto regolamento finanziario per armonizzarli con la legislazione dell'UE. La revisione migliora concretamente il sistema (ad esempio con le relazioni relative alla protezione degli interessi finanziari dell'UE e la razionalizzazione delle tempistiche dei rapporti speciali della Corte dei conti) perciò ho votato a favore. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Πρόκειται για το σχέδιο νομοθετικού ψηφίσματος του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου σχετικά με την πρόταση κανονισμού του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου που αφορά την τροποποίηση του κανονισμού( ΕΕ, Ευρατόμ) αριθ. 966/2012 για τους δημοσιονομικούς κανόνες που εφαρμόζονται στον γενικό προϋπολογισμό της Ένωσης, όπου καλείται η Επιτροπή να υποβάλει εκ νέου την πρόταση εάν προτίθεται να επιφέρει σημαντικές τροποποιήσεις ή να την αντικαταστήσει με νέα πρόταση. Είναι σημαντικό να αναφερθεί ότι οι οργανισμοί της Ένωσης που αυτοχρηματοδοτούνται πλήρως και στους οποίους δεν εφαρμόζονται οι δημοσιονομικοί κανόνες που καθορίζονται στον δημοσιονομικό κανονισμό-πλαίσιο θα πρέπει να θεσπίζουν, για λόγους συνέπειας, παρόμοιους κανόνες εφόσον είναι σκόπιμο Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta in materia di regole finanziarie applicabili al bilancio generale dell'Unione. Obiettivo della proposta presentata dalla Commissione europea al Parlamento e al Consiglio è di allineare il regolamento finanziario con le disposizioni delle nuove direttive sugli appalti pubblici e sull'aggiudicazione dei contratti di concessione. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione perché mi trovo concorde, come vuole anche la linea del mio partito, sulla volontà di applicare norme unionali in materia di politica estera e di sicurezza comune giacché i ritardi significativi sulla fornitura di attrezzature e servizi essenziali hanno diverse ripercussioni negative sul funzionamento delle varie missioni di cui si fa carico l'UE. Su questi ambiti è in gioco la credibilità dell'Unione sulla scena internazionale, quindi ritengo sia utile, seguendo la relazione dell'onorevole Grässle, introdurre norme specifiche per gli interventi in contesti di crisi e post-crisi. Importante è anche rendere il tutto il più trasparente possibile pubblicando ogni cosa fatta su siti Internet per una facile consultazione. David Coburn (EFDD),
in writing. – We support amendments that relate to tackling fraud and meeting the criteria of transparency. Amendments relating to terrorism, human trafficking and child labour; we fully support these amendments that protect nations and individuals from danger. We do not agree with social and labour laws that are being imposed. We have to agree with the tightening of procedures that combat fraud, tax evasion and embezzlement of union funds. There are a number of amendments that require contractors to adhere to EU policies relating to labour laws, environmental laws and require the Commission to have more empowerment to enforce certain articles. There is concern relating to amendments dealing with procurement issues. The Committee on Foreign Affairs has stated that procurement rules recognise the aims and objectives of the Common Security and Defence Policy so that EU Military and Civilian Operations have the resources to fulfil the objectives of the CSDP. The protection of whistle-blowers and their fundamental rights is something that we can support due to the fact that we can highlight the failings of the EU in certain matters relating to the management of the budget. UKIP voted to abstain. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – Apoio o Relatório da colega Gräßle, que contempla alterações importantes ao Regulamento Financeiro. Era urgente introduzir modificações ao Regulamento Financeiro que tivessem em linha de conta as novas Diretivas relativas aos contratos públicos e à adjudicação de contratos de concessão. A Relatora tentou, e bem, reforçar a transparência e criar condições para uma boa aplicação dos recursos comunitários. Saúdo que os resultados das auditorias internas da Comissão passem a ser transmitidos ao Parlamento Europeu no âmbito do processo de Quitação. Aplaudo o reforço dos processos de avaliação da aplicação do orçamento da União, designadamente a ponderação da mais—valia europeia daí resultante. Concordo com o respeito de critérios de sustentabilidade e das regras laborais nos processos de concurso. Subscrevo a exclusão dos concursos das empresas que tenham dívidas à segurança social e as normas mais rigorosas em matéria de conflito de interesses. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Mi trovo d'accordo con la proposta di allineare il regolamento finanziario con le disposizioni delle nuove direttive sugli appalti pubblici e sui contratti di concessione, poiché l'obbligo di applicare norme generali unionali in materia di appalti alle misure di gestione delle crisi a titolo della politica estera e di sicurezza comune ed, in particolare, alle missioni civili nel quadro della politica di sicurezza e di difesa comune (PSDC) causa ritardi significativi nella fornitura di attrezzature e servizi essenziali e ha considerevoli ripercussioni negative sul funzionamento delle missioni. È qui in gioco la credibilità dell'UE sulla scena internazionale, in momenti in cui l'Unione assume importanti impegni per la pace e la sicurezza; inoltre è spesso in gioco anche la sicurezza del suo personale, che non dispone di attrezzature essenziali quali veicoli corazzati. Per questo motivo ritengo opportuno introdurre norme specifiche per le missioni di PSDC che si distanzino dall'attuale approccio e che siano più flessibili. Tali norme assicurerebbero un'adeguata protezione degli interessi finanziari dell'Unione nel contesto del perseguimento degli obiettivi chiave dell'UE in materia di sicurezza, rispondendo meglio all'imperativo di una gestione finanziaria sana, efficace ed efficiente come risultato. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – Nel 2014 è stata approvata la direttiva 2014/24/UE del Parlamento europeo e del Consiglio sugli appalti pubblici. È stato necessario un lavoro di revisione degli articoli corrispondenti del regolamento finanziario per allineali con la legislazione dell'UE. In particolare è stata richiesta la revisione degli articoli 101-120 relativi alla possibilità di negoziare appalti a livello interistituzionale, criteri di rispetto di norme ambientali, sociali e legislative, criteri di esclusione per frode, corruzione, partecipazione ad attività criminali, creazione di un panel di verifica, creazione di un database per un sistema di esclusione e di rilevamento collegato con l'OLAF. Alla luce dei miglioramenti sulle procedure attualmente in corso il mio voto è favorevole. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – Shadow Sinn Fein propone a favor, pero nosotros abstención porque la resolución final incluye referencia positiva a los PPP (partenariados público-privados) No he podido votar a favor del presente informe, pese a que incluye aspectos positivos sobre el control del presupuesto de la UE, debido a que refiere positivamente a la implementación de consorcios público-privados con los presupuesto de la Unión. Este informe propone una mejora relativa del sistema de control del presupuesto de la Unión Europea, esta mejoras se plasman en la exigencia de certificados que demuestren la sostenibilidad del dinero gastado por la Unión Europea, obligaciones de notificación sobre fraude, especificar el valor añadido de cada uno de los gastos, etc. Sin embargo, el informe ve positivamente el desarrollo de los consorcios público-privados desarrollados con el presupuesto de la UE lo que lleva a una potencial privatización de muchas de las inversiones realizadas por la UE. Es por esto por lo que no he podido votar a favor de este informe. Andrea Cozzolino (S&D),
per iscritto. – Le regole finanziarie inerenti al bilancio generale dell'Unione garantiscono il corretto funzionamento dell'Unione e l'esecuzione delle attività nei paesi dell'UE. Pertanto, è importante avere regole finanziarie chiare sia per gli operatori economici sia per la tutela degli interessi finanziari dell'Unione. Ho votato a favore della risoluzione perché apporta importanti modifiche alle regole riguardanti la formazione e l'esecuzione del bilancio generale dell'Unione europea, ad esempio introduce definizioni tecniche più chiare e misure più precise in materia di procedure di appalto e sanzioni pecuniarie, e garantisce che nell'esecuzione dei contratti gli operatori economici rispettino gli obblighi applicabili in materia di diritto ambientale, sociale e del lavoro in conformità del diritto dell'Unione europea. Pál Csáky (PPE),
írásban. – Az Európai Parlament plenáris ülése elfogadta Grässle asszony jelentését az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról. A javaslat célja a pénzügyi rendelet és az új közbeszerzésekre vonatkozó szabályok összehangolása volt. Tekintettel arra, hogy a jelentés célja az uniós közbeszerzési szabályok és az uniós költségvetés elköltésének szabályait meghatározó pénzügyi rendelet összhangjának megteremtése volt, támogattam a javaslat elfogadását. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of the Commission proposal and the legislative resolution to allow the Financial Regulation and the related Rules of Application to enter into force on 1 January 2016. The Financial Regulation contains the rules and principles of the establishment and implementation of the EU budget and is applicable to all areas of expenditure and all revenue; and I believe that it is important to align the Financial Regulation with the new directives on concessions and public procurements. Daniel Dalton (ECR),
in writing. – When, all across the European Union, governments and individuals are having to cut back budgets, implement difficult measures and save money, does the rapporteur agree that the continuation of financing a separate parliament in Strasbourg is a complete waste of taxpayers' money? Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Consider că bugetul 2016 reflectă prioritățile politicilor în materie de creare de locuri de muncă, însă cred că poziția Consiliului de a limita bugetul pentru 2016 față de cum era prevăzut este una drastică. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport propose la révision des règles financières applicables au budget général de l'Union. Il prévoit notamment de nouveaux principes applicables aux marchés publics et une clause sur le respect des règles en matière de développement durable. Le texte prescrit également des dispositions sur les cas de conflits d'intérêts pour les agents des institutions européennes. Soutenant les objectifs de ce rapport, j'ai voté pour. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – J'ai voté en faveur du texte sur les règles financières applicables au budget général de l'Union. Il est nécessaire de mettre en œuvre les nouvelles directives sur la passation des marchés publics et sur l'attribution de contrats de concession, pour avoir un marché européen plus concurrentiel et ouvert. Andor Deli (PPE),
írásban. – Az Európai Parlament plenáris ülése elfogadta Ingeborg Grässle jelentését az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról. A javaslat célja a pénzügyi rendelet és az új közbeszerzésekre vonatkozó szabályok összehangolása volt. Tekintettel arra, hogy a jelentés célja az uniós közbeszerzési szabályok és az uniós költségvetés elköltésének szabályait meghatározó pénzügyi rendelet összhangjának megteremtése volt, a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Силно подкрепям този доклад, тъй като съм изцяло за борбата с измамите и корупцията. Това е и един от основните проблеми, с който България все още се сблъсква ежедневно. Ако искаме да се противодейства на тези проблеми, трябва да сме по-строги и по-ефективни с мониторинг на процесите, които участват, както и да повишаваме осведомеността за по-техническата страна на такива проблеми. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Οι δημοσιονομικοί κανόνες εφαρμογής του Προϋπολογισμού της ΕΕ θα πρέπει να παρέχουν τα κατάλληλα μέσα και εφόδια για την απλή, ουσιαστική, λειτουργική αλλά πρωτίστως ευέλικτη σχεδίαση και εφαρμογή του. Η υπάρχουσα μορφή, συμπεριλαμβανομένης της προσπάθειας τροποποίησής της, είναι πολύπλοκη, τεχνοκρατική και απέχει πολύ της προσαρμογής στις τρέχουσες απαιτήσεις της κρίσιμης κατάστασης της Ένωσης. Norbert Erdős (PPE),
írásban. – Az Európai Parlament plenáris ülése elfogadta Ingeborg Grässle jelentését az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról. A javaslat célja a pénzügyi rendelet és az új közbeszerzésekre vonatkozó szabályok összehangolása volt. Tekintettel arra, hogy a jelentés célja az uniós közbeszerzési szabályok és az uniós költségvetés elköltésének szabályait meghatározó pénzügyi rendelet összhangjának megteremtése volt, a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Bill Etheridge (EFDD),
in writing
. – We support amendments that relate to tackling fraud and meeting the criteria of transparency. Amendments relating to terrorism, human trafficking and child labour; we fully support these amendments that protect nations and individuals from danger. We do not agree with social and labour laws that are being imposed. We have to agree with the tightening of procedures that combat fraud, tax evasion and the embezzlement of union funds. There are a number of amendments that require contractors to adhere to EU policies relating to labour laws and environmental laws and require the Commission to have more empowerment to enforce certain articles. There is concern relating to amendments dealing with procurement issues. The Committee on Foreign Affairs has stated that procurement rules recognise the aims and objectives of the Common Security and Defence Policy so that EU Military and Civilian Operations have the resources to fulfil the objectives of the CSDP. The protection of whistle-blowers and their fundamental rights is something that we can support due to the fact that we can highlight the failings of the EU in certain matters relating to the management of the budget. UKIP voted to abstain. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour as I believe the proposal provides for more transparency on how funds are spent. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – Povinnosť uplatňovať všeobecné pravidlá verejného obstarávania Európskej únie na opatrenia krízového riadenia v rámci spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky a najmä na civilné misie je značne v oneskorení pri obstarávaní základného vybavenia a služieb a má negatívny účinok na fungovanie týchto misií. Misie spravidla pôsobia v krízovom prostredí a len počas obmedzeného obdobia. Podporujem preto návrh zaviesť osobitné pravidlá pre takéto misie v krízových alebo pokrízových prostrediach a zosúladiť nariadenia o rozpočtových pravidlách s ustanoveniami nových smerníc o verejnom obstarávaní v prípade vonkajších akcií. João Ferreira (GUE/NGL),
por escrito. – Esta proposta de regulamento inclui uma alteração ao artigo 190.o do Regulamento Financeiro relativo à «contratação pública para as ações externas». A motivação prende-se com os alegados atrasos significativos na aquisição de equipamento e serviços essenciais, que condicionam a eficácia das ditas operações de gestão de crises, no âmbito da Política Externa e de Segurança Comum (PESC) e, nomeadamente, das missões civis no quadro da Política Comum de Segurança e Defesa (PCSD). Ora, a apreciação que damos a esta proposta não pode ser dissociada da apreciação que fazemos e da nossa discordância profunda relativamente a estas políticas comuns, seus objetivos e consequências. Não se trata aqui de aligeirar procedimentos para mais eficazmente acudir aos refugiados e migrantes, por exemplo, ou outras benfeitorias em situações de crise. Bem pelo contrário, o conteúdo, a orientação e o objetivos da PESC e da PCSD são, eles próprios, sementes de crise e não fatores de ajuda à sua resolução. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto a favore della relazione che mira ad inserire i principi alla base delle recenti direttive su appalti pubblici e concessioni tra quelli destinati a regolare il funzionamento delle istituzioni europee. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Η ψήφος μου είναι αρνητική όσον αφορά τους δημοσιονομικούς κανόνες που εφαρμόζονται στον γενικό προϋπολογισμό της Ένωσης. Οι δημοσιονομικοί κανόνες εφαρμογής του Προϋπολογισμού της ΕΕ θα πρέπει να παρέχουν τα κατάλληλα μέσα και εφόδια για την απλή, ουσιαστική, λειτουργική αλλά, πρωτίστως ευέλικτη σχεδίαση και εφαρμογή του. Η σημερινή μορφή, συμπεριλαμβανομένης της προσπάθειας για τροποποίησή της, είναι πολύπλοκη, τεχνοκρατική και απέχει πολύ από να είναι προσαρμοσμένη στις τρέχουσες απαιτήσεις της κρίσιμης κατάστασης της Ένωσης. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – This resolution supports the Commission Regulation proposal to the Financial Regulation applicable to the Union budget in accordance with the provisions of the new directives on public procurement and the awarding of contracts concession. It introduces many new, positive changes. I therefore supported adoption of the report in Plenary. Kinga Gál (PPE),
írásban
. – Az Európai Parlament plenáris ülése elfogadta Ingeborg Grässle jelentését az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról. A javaslat célja a pénzügyi rendelet és az új közbeszerzésekre vonatkozó szabályok összehangolása volt. Tekintettel arra, hogy a jelentés célja az uniós közbeszerzési szabályok és az uniós költségvetés elköltésének szabályait meghatározó pénzügyi rendelet összhangjának megteremtése volt, a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor del informe sobre la propuesta de Reglamento del Parlamento Europeo y del Consejo con el objetivo de garantizar que los fondos de la Unión se utilizan de forma eficaz, transparente y adecuada. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute für den Bericht zur Haushaltsordnung für den Gesamthaushaltsplan der Union gestimmt. Meine Grundsätze lauten: Sparsamkeit mit Steuergeldern, Transparenz und Effizienz. All das wird in diesem Bericht – auch dank der Impulse der Fachleute meiner Fraktion – sehr ausgewogen berücksichtigt. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of this proposal, which aims to align the Financial Regulation with the new directives on concessions and public procurements. Important elements included in this report include: principles of sustainability, alongside value for money; re-emphasis of environmental, social and labour law obligations established by Union or national legislation; implementation of recommendations by the Court of Auditors including more stringent measures to ensure greater added value and contribution towards policy objectives; and re-emphasis of exclusion criteria alongside protection for whistleblowers. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich unterstütze den Vorschlag für eine Verordnung des Europäischen Parlaments und des Rates zur Änderung der Haushaltsordnung für den Gesamthaushaltsplan der Union. Der Bericht zielt darauf ab, eine transparente, effiziente und angemessene Nutzung der EU-Mittel sicherzustellen. Zudem erfasst er wichtige Änderungen in der Haushaltsordnung, die unter anderem notwendig sind, um die neue Richtlinie über die Vergabe öffentlicher Aufträge und die Konzessionsvergabe zu berücksichtigen. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
in writing. – This report on the financial rules applicable to the EU budget aims to adapt the financial regulation of the EU to the new directives on public procurement. These provisions will also increase transparency, ease the procedures and reduce delay. I therefore welcome the adoption of this text. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del Informe Grassle al considerar que mejora el sistema de control en la concesión de contratos y adquisiciones públicas clarificando y simplificando procedimientos, estableciendo criterios de exclusión claros y mejorando en general la transparencia y la eficiencia en los mismos. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report which aligns the financial regulation with new directives on public procurement and on the award of concession contracts awarded by the European institutions. András Gyürk (PPE),
írásban. – Az Európai Parlament plenáris ülése elfogadta Ingeborg Grässle jelentését az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról. A javaslat célja a pénzügyi rendelet és az új közbeszerzésekre vonatkozó szabályok összehangolása volt. Tekintettel arra, hogy a jelentés célja az uniós közbeszerzési szabályok és az uniós költségvetés elköltésének szabályait meghatározó pénzügyi rendelet összhangjának megteremtése volt, a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report as it helps align the Financial Regulation with the provisions of the new directives on public procurement and the award of concession contracts. Rules such as the ones outlined in this report would ensure adequate protection of the Union's financial interests in the context of the pursuit of the EU's key security objectives, responding better to the imperative of sound, effective and efficient financial management as a result. Roger Helmer (EFDD),
in writing. – We support amendments that relate to tackling fraud and meeting the criteria of transparency. Amendments relating to terrorism, human trafficking and child labour; we fully support these amendments that protect nations and individuals from danger. We do not agree with social and labour laws that are being imposed. We have to agree with the tightening of procedures that combat fraud, tax evasion and the embezzlement of union funds. There are a number of amendments that require contractors to adhere to EU policies relating to labour laws and environmental laws and require the Commission to have more empowerment to enforce certain articles. There is concern relating to amendments dealing with procurement issues. The Committee on Foreign Affairs has stated that procurement rules recognise the aims and objectives of the Common Security and Defence Policy so that EU Military and Civilian Operations have the resources to fulfil the objectives of the CSDP. The protection of whistle-blowers and their fundamental rights is something that we can support due to the fact that we can highlight the failings of the EU in certain matters relating to the management of the budget. UKIP voted to abstain. Hans-Olaf Henkel (ECR),
schriftlich. – In dem Bericht wir vorgeschlagen, die Verordnung (EU, Euratom) Nr. 966/2012 über die Haushaltsordnung für den Gesamthaushaltsplan der Union wie folgt zu ändern. Es sollen neue Bestimmungen eingeführt werden, wie beispielsweise Marktberatung, die neue Innovationspartnerschaft als eine Prozedur, die Einführung der Einhaltung von Umwelt-, Sozial- und Arbeitsrecht als wesentliche Voraussetzung, die Bewertung der Kriterien in keiner bestimmten Reihenfolge, Preismethodik, auf der das wirtschaftlich günstigste Angebot betrachtet wird. Darüber hinaus werden zum ersten Mal Zugeständnisse für Arbeiten und Dienstleistungen in der Haushaltsordnung eingeführt und unterliegen den gleichen Arten von Verfahren wie öffentliche Aufträge. Die Gründe für den Ausschluss und die Möglichkeit für die betreffenden Abhilfemaßnahmen werden klarer formuliert. Ausgrenzungen werden klar von der Zurückweisung von einem bestimmten Verfahren getrennt, um Verwechslungen zu vermeiden. Ziel des Systems ist es, für eine Früherkennung und Prävention von Risiken sowie für die Veröffentlichung von Informationen über einen ausgeschlossenen Wirtschaftsteilnehmer zu sorgen; dies dient dem Schutz der Interessen der EU. In diesem Sinne habe ich diesem Bericht zugestimmt. Im Übrigen bin ich der Meinung, dass der Einheitseuro abgeschafft werden muss. Er führt zu Zwist und Zwietracht in Europa. György Hölvényi (PPE),
írásban. – Az Európai Parlament plenáris ülése elfogadta Ingeborg Grässle jelentését az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról. A javaslat célja a pénzügyi rendelet és az új közbeszerzésekre vonatkozó szabályok összehangolása volt. Tekintettel arra, hogy a jelentés célja az uniós közbeszerzési szabályok és az uniós költségvetés elköltésének szabályait meghatározó pénzügyi rendelet összhangjának megteremtése volt, a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del Informe Grässle al considerar que mejora el sistema de control en la concesión de contratos y adquisiciones públicas clarificando y simplificando procedimientos, estableciendo criterios de exclusión claros y mejorando en general la transparencia y la eficiencia en los mismos. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – The aim of this proposal is to align the Financial Regulation with the new directives on concessions and public procurements. The Financial Regulation contains the rules of the establishment and implementation of the EU budget and is applicable to all areas of expenditure and all revenue. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Le premier bloc de ces règles financières applicables au budget général de l'Union ne soulevait aucune problématique majeure; j'ai voté pour. Concernant le second bloc, une partie des dispositions envisageaient d'appliquer les nouvelles directives sur les marchés publics de 2014 aux passations des organismes de l'UE. Si ces disposions n'apportent pas de modifications majeures, elles ajoutent des critères contestables comme «l'attribution sur la base de l'offre économiquement la plus avantageuse». J'ai voté contre. Pour la seconde partie des dispositions du deuxième bloc, elles obligent le pouvoir adjudicateur à justifier la décision de non recours à l'allotissement d'un marché, la fraude fiscale constituant un motif d'exclusion du candidat. J'ai donc voté pour. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za Izvješće o prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (COM(2014)0358 – C8 0029/2014 — 2014/0180(COD)) kojim se usvaja stajalište u prvom čitanju, s obzirom da se navedenim prijedlozima unaprjeđuje način korištenja sredstava općeg proračuna Unije. Posebno treba uzeti u obzir proces javne nabave tako da jamči uporabu financijskih sredstava Unije na učinkovit, transparentan i odgovarajući način. Pravila trebaju biti takva da se u svakom pogledu postigne maksimalna transparentnost, da subjekti koji koriste sredstva imaju jednake mogućnosti i prava, zatim da se prilikom korištenja sredstava koriste mehanizmi kojima se postižu uštede, te da se izbjegnu moguće zlouporabe ili drugi oblici neregularnosti. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de ma collègue Ingeborg Grässle sur les nouvelles règles financières applicables au budget général de l'Union. Il s'agit d'une révision nécessaire du règlement financier applicable au budget général de l'Union pour tenir compte de l'adoption des directives sur les marchés publics et sur l'attribution des contrats de concession, qui a pour but d'augmenter la transparence et l'efficacité de la procédure budgétaire. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport car il permet d'adapter le règlement financier applicable au budget de l'Union aux nouvelles règles européennes concernant notamment les marchés publics ou encore l'attribution de contrats de concession. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Frau Gräßle macht in ihrem Bericht sehr konstruktive Vorschläge dazu, wie die EU ihre finanziellen Interessen bei der öffentlichen Auftragsvergabe besser schützen, Korruption vorbeugen, und auch vormals unzuverlässige Auftragsnehmer von Bewerben ausschließen kann. Sie geht dabei strikter vor als der Kommissionsvorschlag. Ich unterstütze ihre Linie und stimme für ihren Bericht. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I supported the report, as the purpose of this proposal is to align the Financial Regulation with the new directives on concessions and public procurements. Bernd Kölmel (ECR),
schriftlich. – In dem Bericht wir vorgeschlagen, die Verordnung (EU, Euratom) Nr. 966/2012 über die Haushaltsordnung für den Gesamthaushaltsplan der Union wie folgt zu ändern. Es sollen neue Bestimmungen eingeführt werden, wie beispielsweise Marktberatung, die neue Innovationspartnerschaft als eine Prozedur, die Einführung der Einhaltung von Umwelt-, Sozial- und Arbeitsrecht als wesentliche Voraussetzung, die Bewertung der Kriterien in keiner bestimmten Reihenfolge, Preismethodik, auf der das wirtschaftlich günstigste Angebot betrachtet wird. Darüber hinaus werden zum ersten Mal Zugeständnisse für Arbeiten und Dienstleistungen in der Haushaltsordnung eingeführt und unterliegen den gleichen Arten von Verfahren wie öffentliche Aufträge. Die Gründe für den Ausschluss und die Möglichkeit für die betreffenden Abhilfemaßnahmen werden klarer formuliert. Ausgrenzungen werden klar von der Zurückweisung von einem bestimmten Verfahren getrennt, um Verwechslungen zu vermeiden. Ziel des Systems ist es, für eine Früherkennung und Prävention von Risiken sowie für die Veröffentlichung von Informationen über einen ausgeschlossenen Wirtschaftsteilnehmer zu sorgen; dies dient dem Schutz der Interessen der EU. In diesem Sinne habe ich diesem Bericht zugestimmt. Kateřina Konečná (GUE/NGL),
písemně. – Dne 7. 10. 2015 jsme na plenárním zasedání Evropského parlamentu ve Štrasburku hlasovali o zprávě o návrhu nařízení, kterým se mění nařízení stanovující finanční pravidla pro souhrnný rozpočet EU. Jedná se o velmi technickou novelu, která musela být provedena zejména z toho důvodu, aby byl přístup k finančním prostředkům EU jednodušší, spolehlivější, efektivnější a zároveň aby bylo více zabráněno zneužívání těchto prostředků. Navíc bylo nutné přizpůsobit toto nařízení také novým směrnicím o veřejných zakázkách a o udělování koncesí orgány EU. Provedené úpravy vidím spíše pozitivně, neboť celkově zjednodušují postupy a pravidla týkající se kritérií přípustnosti a nepřípustnosti pro udělení koncesních smluv ze strany EU. Zejména vidím pozitivně, že ke kritériím pro vyloučení účastníka ze zadávacích řízení orgánů EU patří i dřívější daňové podvody, daňové úniky, a to včetně daňových úniků prostřednictvím nezdaněných offshore struktur či zpronevěra veřejných prostředků. Zpráva jde i do takových detailů, že řeší a rozlišuje různé druhy «střetu zájmů» a vážného profesního pochybení úředníků nebo zástupců orgánů EU. Vzhledem k těmto pozitivním změnám jsem návrh v hlasování podpořila. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – Az Európai Parlament plenáris ülése elfogadta Ingeborg Grässle jelentését az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról. A javaslat célja a pénzügyi rendelet és az új közbeszerzésekre vonatkozó szabályok összehangolása volt. Tekintettel arra, hogy a jelentés célja az uniós közbeszerzési szabályok és az uniós költségvetés elköltésének szabályait meghatározó pénzügyi rendelet összhangjának megteremtése volt, a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – In seguito all'adozione del regolamento (UE) n. 1303/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, si rende necessario modificare il regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012. Attraverso la suddetta modifica potranno essere nuovamente disponibili gli stanziamenti disimpegnati, concernenti l'attuazione della riserva di efficacia e degli strumenti finanziari di garanzia illimitata e di cartolarizzazione a favore delle piccole e medie imprese (PMI). Per tali ragioni ho espresso il mio voto a favore di tale proposta. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – Ce texte vise à appliquer les nouvelles règles sur les marchés publics adoptées par l'UE en 2014 (et qui sont en train d'être transposées par les États membres) aux institutions et organes de l'UE. Si le texte initial de la Commission ne modifie pas grand-chose aux directives précédentes (même s'il renforce la règle d'allotissement permettant aux PME de d'avantage candidater), il ajoute quelques critères pour le moins critiquables tels que «l'attribution sur la base de l'offre économiquement la plus avantageuse», ce qui favorise le moins-disant au détriment du «produire local» et des critères sociaux ou environnementaux. Cependant, le texte amendé par les députés européens apporte quelques modifications intéressantes, telles que l'obligation pour le pouvoir adjudicateur de justifier la décision de non-recours à l'allotissement d'un marché ou le fait que la fraude fiscale constitue un motif d'exclusion d'un candidat. J'ai donc voté pour ce texte. Javi López (S&D),
por escrito. – Se trata de una propuesta para adaptar el Reglamento Financiero a las disposiciones de las nuevas Directivas sobre contratación pública y sobre adjudicación de contratos de concesión. Las modificaciones introducidas en el texto del Reglamento Financiero contienen entre otras modificaciones la adaptación a la Directiva por la cual se introducen nuevas disposiciones, como la introducción del cumplimiento de la legislación laboral, social y medioambiental como requisito fundamental y la metodología de adjudicación basada en la oferta económicamente más ventajosa. Además, se introducen por primera vez en el Reglamento Financiero las concesiones de obras y servicios, que quedan sujetas a los mismos tipos de procedimientos que los contratos públicos. Estando de acuerdo con la propuesta, he votado a favor. Antonio López-Istúriz White (PPE),
por escrito. – La propuesta presentada por la que se establece un proceso europeo de escasa cuantía tiene por objeto simplificar y acelerar los litigios relativos a dichos procesos en asuntos transfronterizos y reducir los costes. En concreto, ha sido concebido para ayudar a los consumidores y a las pequeñas y medianas empresas (pymes) a exigir el pago de las deudas y en consecuencia, garantizando el acceso a la justicia. Varias encuestas han señalado que un alto porcentaje de empresas implicadas en un litigio transfronterizo no acuden a la justicia, bien a causa de los desproporcionados costes de los procedimientos judiciales en relación con la cuantía de la demanda, bien porque el proceso llevaría demasiado tiempo. Por ello, el informe presentado pretende reducir aún más los costes y la duración de los procesos y facilitar los trámites para las partes implicadas. Por lo tanto y a la vista de los beneficios que dichas medidas tendrán en la resolución de este tipo de litigios, me declaro a favor de este informe y así lo he manifestado con mi voto. Bernd Lucke (ECR),
schriftlich. – In dem Bericht wir vorgeschlagen, die Verordnung (EU, Euratom) Nr. 966/2012 über die Haushaltsordnung für den Gesamthaushaltsplan der Union wie folgt zu ändern. Es sollen neue Bestimmungen eingeführt werden, wie beispielsweise Marktberatung, die neue Innovationspartnerschaft als eine Prozedur, die Einführung der Einhaltung von Umwelt-, Sozial- und Arbeitsrecht als wesentliche Voraussetzung, die Bewertung der Kriterien in keiner bestimmten Reihenfolge, Preismethodik, auf der das wirtschaftlich günstigste Angebot betrachtet wird. Darüber hinaus werden zum ersten Mal Zugeständnisse für Arbeiten und Dienstleistungen in der Haushaltsordnung eingeführt und unterliegen den gleichen Arten von Verfahren wie öffentliche Aufträge. Die Gründe für den Ausschluss und die Möglichkeit für die betreffenden Abhilfemaßnahmen werden klarer formuliert. Ausgrenzungen werden klar von der Zurückweisung von einem bestimmten Verfahren getrennt, um Verwechslungen zu vermeiden. Ziel des Systems ist es, für eine Früherkennung und Prävention von Risiken sowie für die Veröffentlichung von Informationen über einen ausgeschlossenen Wirtschaftsteilnehmer zu sorgen; dies dient dem Schutz der Interessen der EU. In diesem Sinne habe ich diesem Bericht zugestimmt. Petr Mach (EFDD),
písemně. – Souhlasím s těmi částmi textu, které se zabývají transparentností unijních financí. Nicméně jsem proti těm částem, které na kontraktory uvalují představy Komise ohledně pracovního nebo environmentálního práva. V konečném hlasování jsem se proto zdržel. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Smatram kako će se ovim izmjenama uskladiti pravila financijske regulative s Direktivom 2014/24/EU o javnoj nabavi te tako pridonijeti poboljšanju primjene zakonodavstva na području radnog prava, okolišne i socijalne politike te strožim kažnjavanjem u slučajevima sukoba interesa te ozbiljnih neprofesionalnih praksi, prijevara, korupcije, pranja novca, financiranja terorizma, poreznih prijevara, izbjegavanja plaćanja poreza te agresivnog poreznog planiranja. Budući da ovo Izvješće poziva i potiče upotrebu javne nabave putem interneta kako bi se što učinkovitije i transparentnije upravljalo resursima Europske unije podržala sam prijedlog zakonodavne rezolucije Europskog parlamenta o izmjeni uredbe Europskog parlamenta i Vijeća br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuje na opći proračun Europske unije. Andrejs Mamikins (S&D),
rakstiski. – Finansiāla stabilitāte 28 dalībvalstu lielajā Eiropas Savienībā ir vitāli nepieciešama. Ņemot vērā, cik daudz dažādu sfēru uz ikdienišķa pamata ietekmē ES budžets, ir visai svarīgi, lai būtu pilnīgi skaidrs, kā, kam un cik daudz tiek tērēts katrā konkrētā gadījumā. Liela daļa no šodien akceptētajiem grozījumiem ir orientēti tieši uz šādu principu efektīvu realizēšanu. Lauksaimniecības politika, zvejniecība, kultūras sfēra, ārējo attiecību un aizsardzības politika, rūpniecība, ekonomika un finanses, reģionāla attīstība un sadarbība, kā arī starpreģionāla izlīdzināšana – visām šīm un vairākām citām jomām iekšpus un ārpus Eiropas Savienības katru gadu tiek tērētas milzīgas naudas summas. Mūsu pienākums šajā gadījumā bija atbalstīt grozījumus, kuri potenciāli nodrošinātu efektīvāku tērēšanu un tās uzraudzību Eiropas Savienībā gan pārnacionālā līmenī, gan arī nacionālā, kad tas attiecas uz Eiropas fondiem un pārējiem avotiem, no kuriem lielāko daļu, bez šaubām, tā vai citādāk sastāda Eiropas Savienības nodokļu maksātāju ieguldījumi. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της έκθεσης σχετικά με την πρόταση κανονισμού του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου που αφορά την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΕ, Ευρατόμ) αριθ. 966/2012 σχετικά με τους δημοσιονομικούς κανόνες που εφαρμόζονται στον γενικό προϋπολογισμό της Ένωσης, διότι είναι επαρκώς τεκμηριωμένη. David Martin (S&D),
in writing. – Public procurement should serve to ensure that Union funds are used in an effective, transparent, and appropriate manner: that being the case, procurement procedures should be moved into cyberspace, as this would save a great deal of money compared with conventional public procurement procedures, as well as making such procedures more accessible for small and medium-sized enterprises. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – La Commissione ha presentato al Parlamento e al Consiglio una proposta volta a modificare il regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 che definisce le regole applicabili al bilancio dell'Unione Europea. Obiettivo prioritario del regolamento finanziario è la tutela degli interessi finanziari dell'Unione europea. L'Europa intende lottare contro le frodi che ledono le sue spese ed entrate attraverso provvedimenti sanzionatori in tutti i paesi dell'Unione europea. Tutelare gli interessi finanziari costituisce per le istituzioni europee una priorità assoluta. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa risoluzione legislativa in quanto migliora il sistema delle procedure e riduce i ritardi in materia di appalti pubblici. Sono inoltre d'accordo con il fatto che gli appalti elettronici migliorino l'accesso agli appalti pubblici per gli operatori economici. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report as it respects the application of environmental and labour rules are upheld as well as respecting sustainability criteria. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Le premier bloc de ces règles financières applicables au budget général de l'Union ne soulevait aucune problématique majeure. La députée a voté pour. Concernant le second bloc, une partie des dispositions envisageaient d'appliquer les nouvelles directives sur les marchés publics de 2014 aux passations des organismes de l'UE. Si ces disposions n'apportent pas de modifications majeures, elles ajoutent des critères contestables comme «l'attribution sur la base de l'offre économiquement la plus avantageuse». La députée a voté contre. Pour la seconde partie des dispositions du deuxième bloc, elles obligent le pouvoir adjudicateur à justifier la décision de non recours à l'allotissement d'un marché, la fraude fiscale constituant un motif d'exclusion du candidat. La députée a voté pour. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – La proposition de la Commission vise à adapter le règlement relatif aux règles financières applicables au budget général de l'Union afin de tenir compte des nouvelles directives sur la passation des marchés publics et sur l'attribution de contrats de concession pour les contrats attribués par les institutions de l'Union pour leur propre compte. De nouvelles dispositions sont introduites, telles que l'obligation de respecter les dispositions du droit environnemental, du droit social ou la méthode d'attribution sur la base de l'offre économiquement la plus avantageuse. Cependant, dans une logique libérale, le texte favorise également les partenariats public-privé. Le texte propose aussi d'accélérer la procédure d'attribution de marché concernant l'action extérieure et la politique de sécurité et de défense commune (PSDC). Pour ces, raisons je m'abstiens. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Votei favoravelmente o relatório sobre a proposta de regulamento que estabelece as disposições financeiras aplicáveis ao orçamento geral da União. O Parlamento europeu dispõe de um poder importante de melhoria das regras de execução do orçamento, no que respeita ao aumento da visibilidade e dos benefícios do financiamento da União para os cidadãos. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I chose to support this resolution as it would modify the financial regulation regarding the use of funds by the European Union, mostly focusing on the area of procurement. These changes ensure proper adherence to environmental, labour, and other social standards, efficient use of budget funds, and clarify the grounds by which firms are excluded from the procurement process. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Návrh nariadenia o rozpočtových pravidlách sa zameria na zmenu a usmernenie platných pravidiel vzťahujúcich sa na všeobecný rozpočet Únie. V súčasnosti je povinnosťou uplatňovať nariadenia a pravidlá rovnako za každých okolností. Avšak tieto pravidlá nie sú prispôsobené krízovým a pokrízovým situáciám, keď ich aplikovanie môže mať negatívne vplyvy ako oneskorenie, neúplná vybavenosť a nesprávne fungovanie v rámci misií. Je potrebné prispôsobiť platné rozpočtové pravidlá EÚ a zaviesť osobitné pravidlá pre misie spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky s cieľom zvýšiť ich flexibilitu a efektívnosť. Je preto vhodné zabezpečiť vyššiu pružnosť postupov pomocou delegovania právomocí na plnenie rozpočtu poverenému veliteľovi civilnej operácie, čo povedie k účinnému finančnému hospodáreniu a ochrane finančných záujmov Únie. Vyzývam na zosúladenie rozpočtových opatrení tak, aby boli nariadenia v rámci SBOP prispôsobené situáciám a adekvátne podmienkam. Podstatou zmeny všeobecných pravidiel týkajúcich sa verejného obstarávania však musí ostať efektívnosť, účinnosť a hlavne transparentnosť. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – O EURATOM foi criado em 1957 com o objetivo de desenvolver a utilização pacífica da energia nuclear nos Estados-Membros que partilhassem este objetivo, evitar a proliferação de armas nucleares e coordenar os programas de investigação dos Estados—Membros relativos à utilização pacífica da energia nuclear. Voto favoravelmente o presente relatório que salvaguarda o facto da contratação pública da União servir para assegurar que os fundos europeus são utilizados de forma eficaz, transparente e adequada. Importa ainda sublinhar que a contratação pública eletrónica deve contribuir para uma melhor utilização dos fundos públicos e melhorar o acesso aos contratos públicos para todos os operadores económicos. Nadine Morano (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport sur la proposition de règlement du Parlement européen et du Conseil modifiant les règles financières applicables au budget général de l'Union. Ce texte porte sur l'adaptation aux nouvelles directives européennes relatives aux marchés publics et à l'attribution des contrats de concession. Il s'agit d'assurer l'accès de l'ensemble des acteurs économiques à ces marchés et de leur apporter une plus grande sécurité juridique. J'ai notamment voté en faveur de l'amendement qui souligne l'importance d'une utilisation efficace, transparente et appropriée des fonds européens lors de la passation de tels marchés. En période de crise économique, il est primordial de ne pas déroger à une gestion rigoureuse des deniers publics et de sécuriser les entreprises qui sont à la base de la création de richesses en Europe. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – The Financial Regulation contains the rules and principles of the establishment and the implementation of the EU budget and is applicable to all areas of expenditure and all revenue. I am in agreement with the financial rules applicable to the general budget of the Union and therefore I have voted in favour. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – A Bizottság az Európai Unió általános közbeszerzési szabályaira vonatkozó különös rendelkezésekre tett javaslatot, amelyek a polgári válságkezelés sajátosságainak megfelelően gyorsítják ezeket az eljárásokat, s növelik azok hatékonyságát. A javaslatokat hasznosnak és előremutatónak találtam, ezért támogattam. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce texte vise à appliquer les nouvelles règles sur les marchés publics adoptées par l'UE en 2014 (et qui sont en train d'être transposées par les États membres) aux passations des institutions et organes de l'UE. Si le texte initial de la Commission ne modifie pas grand-chose aux directives précédentes (même s'il renforce la règle d'allotissement permettant davantage aux PME de candidater), il ajoute quelques critères pour le moins critiquables tels que «l'attribution sur la base de l'offre économiquement la plus avantageuse», ce qui favorise le moins-disant au détriment du «produire local» et des critères sociaux ou environnementaux. Cependant, le texte amendé par les députés européens apporte quelques modifications intéressantes, telles l'obligation pour le pouvoir adjudicateur de justifier la décision de non-recours à l'allotissement d'un marché ou le fait que la fraude fiscale constitue un motif d'exclusion d'un candidat. J'ai donc voté pour ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report which aligns the financial regulation with new directives on public procurement and on the award of concession contracts awarded by the European institutions. Alessia Maria Mosca (S&D),
per iscritto. – Abbiamo oggi espresso il nostro convinto voto favorevole all'adozione di questa proposta della Commissione volta ad allineare il regolamento finanziario dell'Unione europea con le disposizioni delle nuove direttive sugli appalti pubblici e sull'aggiudicazione dei contratti di concessione. In particolare riferimento alle misure di gestione delle crisi a titolo della politica estera e di sicurezza comune ed alle relative missioni civili, l'obbligo di applicare norme generali unionali ha causato spesso ritardi significativi nella fornitura di attrezzature e servizi essenziali ed ha avuto considerevoli ripercussioni negative sul funzionamento delle missioni stesse. È qui in gioco la credibilità dell'UE sulla scena internazionale, in momenti in cui l'Unione assume importanti impegni per la pace e la sicurezza. Riteniamo, pertanto, opportuno introdurre norme specifiche e procedure più flessibili, che si distanzino dall'attuale approccio caso per caso, e che quindi possano assicurare uno spiegamento rapido conforme alle esigenze logistiche e di sicurezza. Tali norme assicurerebbero, inoltre, un'adeguata protezione degli interessi finanziari dell'Unione nel contesto del perseguimento degli obiettivi chiave dell'UE in materia di sicurezza, rispondendo meglio all'imperativo di una gestione finanziaria sana, efficace ed efficiente come risultato. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I have voted for this report that will improve the financial rules applicable to the general budget of the Union. As shadow rapporteur on this report I have lowered the discrimination of diverse economic operators. Norica Nicolai (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this text as I believe it is indeed very necessary to impose stricter limits on the financial operators the EU uses in its various projects. There are clearly severe problems, in several Member States, as regard to Union programmes. We finance, mostly indirectly, a huge amount of programmes and sometimes there is not nearly enough oversight of the achievements of those spent funds. At the same time, it important for many countries, Romania included, not to block but to facilitate more funding and better spending. The key is to impose better oversight and a more dynamic payment system that can lead to more money actually being spent and more efforts being finalised. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing
. – I voted in favour of this report as this report aimed to make access to EU funds simpler, more accountable and efficient whilst also addressing misappropriation and white-collar crime through the introduction of exclusion criteria and a panel to investigate claims. It also aligns the financial regulation with the new directives on public procurement and on the awarding of concession contracts by the EU institutions. Contracting authorities shall be required to take steps to ensure that, when executing contracts, operators comply with the environmental, social and labour law obligations established by the EU or national legislation, collective agreements or the international environmental, social and labour conventions. Regarding exclusion criteria, these were added to counter tax fraud, tax evasion – including tax evasion via untaxed offshore structures – the misuse of corporate assets and the embezzlement of public funds to exclude from participation in the procurement procedures of EU institutions. Luděk Niedermayer (PPE),
písemně. – Podpořil jsem zprávu o finančních pravidlech pro souhrnný rozpočet Unie, která podle mého názoru přináší vyšší právní kvalitu. Chtěl bych zvláště vyzdvihnout začlenění podvodu, daňového podvodu, daňových úniků včetně daňových úniků prostřednictvím nezdaněných offshorových struktur, zneužívání podnikových aktiv a zpronevěry veřejných prostředků mezi důvody k vyloučení z postupů zadávání veřejných zakázek orgánů Unie. Považuji to za jeden z důkazů, že EU svůj boj proti daňovým podvodům a únikům a proti šedé ekonomice myslí vážně. Andrey Novakov (PPE),
in writing
. – I congratulate Mrs Ingeborg Gräßle for her report showcasing professionalism. 80% of the EU budget is managed by the Member States under the Cohesion Policy. Therefore, the Union's budget is a long-term EU growth engine. Key instruments for the achievement of this goal are the European Structural and Investment Funds (ESIF). In this regard, the European Parliament should be the watchdog guaranteeing that the EU budget is used in the best possible way. We should remain vocal on ensuring financial prudency and result orientation of the EU budget. Regarding performance, we should measure project outcomes (useful results for citizens and businesses). For example, measuring the economic benefits of a road, or a bridge, not their length and features. Improving financial management and performance is part of a larger effort – to cut the red tape in EU funding and to fight fraud. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Dieser Bericht enthält sehr konstruktive Vorschläge, wie man finanzielle Interessen bei der öffentlichen Auftragsvergabe besser schützen kann, Korruption vorbeugt und ehemals unzuverlässige Auftragsnehmer von Bewerben ausschließt. Aufgrund dieser Tatsachen habe ich mich für diesen Bericht ausgesprochen. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Sellega viiakse finantseeskirjad vastavusse uute direktiividega. Need direktiivid puudutavad riigihankeid ja kontsessioonilepingute sõlmimist, seega soodustavad välis- ja julgeolekupoliitika ning kaitsepoliitika hankelepingute kiiremat sõlmimist, mis omakorda tagab Euroopa Liidus efektiivsema asjaajamise. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Balsavau už pateiktą pranešimą. Viešųjų pirkimų ir koncesijų taisyklės turi būti taikomos ir ES institucijų sąskaita sudarytoms sutartims. Todėl yra tikslinga suderinti Finansinį reglamentą su naujų direktyvų dėl viešųjų pirkimų ir dėl koncesijų sutarčių suteikimo nuostatomis. Siekiant užtikrinti ankstyvą rizikos nustatymą ir jos prevenciją, ES turi funkcionuoti bendra sistema, kuri užtikrintų griežtą draudimo dalyvauti procedūroje taikymą. Pažymėtina, kad ši sistema turėtų būti kuriama remiantis jau esama draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje centrine duomenų baze. Sąjungos finansinių interesų apsauga turi išlikti prioritetu įgyvendinant numatytus tikslus. Ši apsauga turi būti nuolat stiprinama. Atsižvelgiant į tai, pritariu pasiūlymui mokesčių slėpimą į Sąjungos institucijų viešųjų pirkimų procedūras įtraukti kaip pagrindą uždrausti dalyvauti procedūroje. Pier Antonio Panzeri (S&D),
per iscritto. – Ho espresso voto favorevole alla relazione del Parlamento europeo sulle regole finanziarie applicabili al bilancio generale dell'Unione, perché ritengo necessaria la modifica del regolamento UE Euratom, per garantire maggiore linearità alle procedure di assegnazione di appalti da parte delle istituzioni europee. La modifica di vari articoli del regolamento aggiunge alla procedura precisi criteri di selezione e di accesso agli appalti europei, escludendo automaticamente dalla gara le amministrazioni che abbiano commesso gravi illeciti professionali, frode, corruzione, partecipazione a un'organizzazione criminale, riciclaggio, inottemperanza agli obblighi relativi al pagamento di contributi, imposte e tasse, finanziamento del terrorismo e lavoro minorile. Per assicurare un effetto deterrente, e far sì che il tentativo di ottenere indebitamente fondi dell'Unione non si ripeta, si prevede, in alternativa o in aggiunta all'esclusione dalla gara, una sanzione pecuniaria e, nei casi più gravi, la pubblicazione delle informazioni relative all'esclusione. Viene inoltre posta particolare attenzione alla tutela ambientale e allo sviluppo sostenibile mediante la fissazione di standard minimi da rispettare in conformità al diritto internazionale ambientale e alle norme nazionali per la tutela dell'ambiente. I fondi europei saranno in questo modo maggiormente controllati in conformità al principio di trasparenza e pubblicità. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Appoggio l'insieme delle modifiche apportate, specie relativamente alla trasparenza nell'utilizzo dei fondi unionali. Per tale ragione, ho deciso di esprimere voto favorevole. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Izvješće o prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije pokazuje nam da su članovi Odbora za proračune shvatili potrebu za usklađivanje Financijske uredbe s novim direktivama o javnoj nabavi i o dodjeli ugovora o koncesiji koje europske institucije dodjeljuju za svoj račun. Zato su predložili niz amandmana na izvorni Komisijin prijedlog s očitom namjerom da konačni izgled nove uredbe na najbolji mogući način štiti financijske interese Unije. U obzir su uzeta i mišljenja Odbora za vanjske poslove i Odbora za proračunski nadzor koji su također predložili izmjene na Komisijin prijedlog i pozvali Odbor za proračune da ih kao nadležni odbor uzme u obzir što je on i učinio. Načela koja se primjenjuju na javne nabave, kriteriji isključenja za gospodarske subjekte umiješane u porezne prijevare, definiranje sukoba interesa i teške povrede dužnosti, davanje mogućnosti gospodarskim subjektima da podnesu svoja zapažanja prije izbacivanja iz određenog postupka javne nabave, rano otkrivanje i sustav isključenja za gospodarske subjekte u počinjenju protupravnog djela i elektronička nabava neka su od područja obuhvaćenih ovim izvješćem. Smatram da ovo izvješće štiti interese ne samo europskih institucija već i nas kao pojedinaca i stoga ću ga podržati. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce texte vise à appliquer les nouvelles règles sur les marchés publics adoptées par l'UE en 2014 (et qui sont en train d'être transposées par les États membres) aux marchés publics des institutions et organes de l'UE. Si le texte initial de la Commission ne modifie pas grand-chose aux directives précédentes (même s'il renforce la règle d'allotissement permettant davantage aux PME de candidater), il ajoute quelques critères pour le moins critiquables tels que «l'attribution sur la base de l'offre économiquement la plus avantageuse», ce qui encourage le moins-disant au détriment du «produire local» et des critères sociaux ou environnementaux. Cependant, le texte amendé par les députés européens apporte quelques modifications intéressantes, telles que l'obligation pour le pouvoir adjudicateur de justifier la décision de non-recours à l'allotissement d'un marché ou le fait que la fraude fiscale constitue un motif d'exclusion d'un candidat. J'ai donc voté pour ce texte. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Pozdravljam napore Komisije i predložene amandmane koji su usmjereni u usklađivanje financijske regulacije i odredbi novih direktiva o javnoj nabavi i dodjeli koncesijskih ugovora. Prije svega, potrebno je podržati zahtjeve da se osnaži komunikacija između javnih naručitelja i Europskog parlamenta i Vijeća, kao i između Komisije i Parlamenta. Također, pozdravljam zahtjeve za strožim nadzorom nad samim ugovorima s gospodarskim subjektima i evaluacijom njihovog izvršenja, a s ciljem povećanja odgovornosti za svaku eventualnu štetu počinjenu financijskim interesima Europske unije, ali i jamstva da poslovi doprinose postignućima politike i proizvode dodanu vrijednost. Osim toga, amandmani uvode važne distinkcije i podrobnije definicije koje čine sam tekst Komisije preciznijim i jasnijim za interpretaciju. Pohvalne su specifične predložene mjere koje se tiču sprečavanja sukoba interesa, osiguranja poštenosti tržišnog natjecanja ponuditelja te zaštite zviždača. Također, pozdravlja se veći naglasak na učinkovitosti i transparentnosti koji bi trebali doprinijeti boljoj uporabi javnih sredstava i povećati dostupnost javnih ugovora svim gospodarskim subjektima. Napokon, treba uzeti u obzir potrebu za određenom fleksibilnošću u primjeni općih pravila o nabavi s obzirom na Zajedničku vanjsku i sigurnosnu politiku, odnosno sprječiti situacije u kojima usklađivanje regulacije dovodi do kašnjenja u nabavi izrazito važne opreme za sigurnosne misije što može dovesti u pitanje sigurnost osoblja. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Podržavam prijedlog izmjene uredbe o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, čiji je cilj usklađivanje financijskih regulativa s odredbama novih direktiva o javnoj nabavi i dodjeli koncesijskih ugovora. Kao potpredsjednik Odbora za vanjske poslove, istaknuo bih promjenu članka 190. koji se odnosi na javnu nabavu vanjskog djelovanja. Misije Zajedničke sigurnosne i obrambene politike često djeluju na kriznim područjima i to u ograničenom vremenskom roku. Dosadašnja financijska pravila, koja su zapravo kreirana za funkcionalno i stabilno europsko unutarnje tržište, uzrokuju kašnjenje ključnih materijala koji vrlo često budu dostavljeni tek šest mjeseci nakon objave javnog natječaja. Na taj način se ugrožava kredibilitet Europske unije na međunarodnoj razini, s obzirom na činjenicu da EU preuzima važne obveze u mirovnim i sigurnosnim aktivnostima diljem svijeta. Zbog svega navedenog, smatram da je uspostava specifičnih financijskih pravila i fleksibilnijih procedura neophodna u svrhu što učinkovitijeg financijskog upravljanja i ispunjenja ciljeva Unije. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – La Commissione europea ha presentato al Parlamento europeo e al Consiglio una proposta volta ad allineare il regolamento finanziario con le disposizioni delle nuove direttive sugli appalti pubblici e sull'aggiudicazione dei contratti di concessione. Tale proposta include una modifica dell'articolo 190 sugli «appalti per l'azione esterna». Le missioni civili nel quadro della politica di sicurezza e di difesa comune (PSDC) si svolgono di norma in un contesto di crisi e in un lasso di tempo ristretto. La loro realizzazione operativa è spesso ritardata proprio a causa di norme generali in materia di appalti dell'UE non adeguate a tali situazioni. Questi ritardi contribuiscono fortemente a impedire all'Unione di esprimere con la massima efficacia tutto il potenziale della sua azione esterna. Auspico, quindi, che possano essere adottate norme specifiche in grado di assicurare una migliore protezione degli interessi finanziari dell'Unione nel perseguimento degli obiettivi chiave dell'UE in materia di sicurezza e politica estera. Pertanto, ho votato in favore di questa relazione. Tomasz Piotr Poręba (ECR),
na piśmie. – Aby uwzględnić nowe dyrektywy w sprawie zamówień publicznych i zawierania umów koncesyjnych przez instytucje UE we własnym imieniu w rozporządzeniu nr 966/2012 w sprawie zasad finansowych mających zastosowanie do budżetu ogólnego Unii, PE wprowadza zmianę polegającą na uniemożliwieniu określania szacunkowej wartości umowy w celu obejścia obowiązujących zasad dotyczących zamówień publicznych lub dzielenia umowy na części w tym celu; rozszerza kryteria wyłączenia z udziału w postępowaniach przetargowych instytucji UE, tak by obejmowały oszustwa podatkowe, uchylanie się od opodatkowania i sprzeniewierzenie środków publicznych, wyjaśnia rozróżnienie oraz wzmacnia proponowany system wczesnego wykrywania i wyłączenia, przewidując tymczasowe wyłączenie lub nałożenie przez odpowiedni zespół kar finansowych na podmioty gospodarcze lub stałe wyłączenie podmiotów gospodarczych w poważnych przypadkach takich jak korupcja i finansowanie terroryzmu. Głosowałem za sprawozdaniem z uwagi na wzmocnienie systemów wczesnego wykrywania i wyłączenia oraz zwiększenie sprawiedliwości i przejrzystości procesu udzielania zamówień publicznych i zawierania umów koncesyjnych przez instytucje UE. Jiří Pospíšil (PPE),
písemně. – Jsem velkým zastáncem transparentnosti veřejných zakázek a již jako český ministr spravedlnosti jsem ji všestranně podporoval. Dnes zde ovšem projednáváme situaci, kdy je třeba racionálně umožnit určité zjednodušení pravidel pro zadávání zakázek při opatřeních k řešení krize v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky, a zejména při civilních misích v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky EU. Zde je logické, že akceschopnost musí být mezi prioritami, a pravidla musí přispívat k tomu, aby nedocházelo ke zpoždění. Z tohoto důvodu má tento návrh moji podporu. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Je me suis exprimé en faveur de la révision du règlement financier applicable au budget général de l'Union suite à l'adoption des directives sur les marchés publics et sur l'attribution des contrats de concession. Ce texte contribue à simplifier et à clarifier la législation européenne en matière de règles financières. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – Este informe propone adaptar el Reglamento Financiero a las disposiciones de las nuevas Directivas sobre contratación pública y sobre adjudicación de contratos de concesión. Se introducen una serie de modificaciones como el procedimiento de la nueva asociación para la innovación, la introducción del cumplimiento de la legislación laboral, social y medioambiental como requisito fundamental y la metodología de adjudicación basada en la oferta económicamente más ventajosa. Es importante señalar que se añade a este Reglamento Financiero las concesiones de obras y servicios, que quedan sujetas a los mismos tipos de procedimientos que los contratos públicos. Se han modificado también los artículos sobre la exclusión. Los motivos de exclusión se clarifican y se armonizan con la Directiva, así como la posibilidad de que el operador económico de que se trate tome medidas correctivas. Para evitar confusiones, la exclusión se separa claramente de la desestimación de un procedimiento determinado. Además se han introducido una serie de disposiciones que responden a las aclaraciones en el texto y las simplificaciones. Las disposiciones sobre contratación pública han sido revisadas con el fin de garantizar la coherencia en la terminología utilizada en el título y aclarar ciertas normas. Apoyo, por tanto, el presente informe del PE. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport qui concerne la proposition de règlement du Parlement européen et du Conseil qui modifie le règlement no 966/2012 relatif aux règles financières applicables au budget général de l'Union. La protection des intérêts financiers de l'Union constitue l'un des principes et objectifs essentiels de ce règlement financier. L'Union a fait part, à plusieurs reprises, de son intention de combattre la fraude et l'évasion fiscales. L'économie souterraine représentant, dans l'Union, près d'un cinquième du PIB et des dizaines de milliards d'euros continuant d'être détenus dans des structures extraterritoriales, dans nombre de cas sans être déclarés ni soumis à l'impôt, le renforcement de la lutte contre la fraude et l'évasion fiscales n'est pas qu'une simple question de recettes, mais également d'équité. Il est possible de mieux protéger les intérêts financiers de l'Union en intégrant l'évasion fiscale dans les motifs d'exclusion des procédures de passation de marchés publics des institutions de l'Union. Le vote de ce texte y participe. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – O objetivo desta proposta de regulamento consiste em alterar o Regulamento Financeiro relativo às disposições financeiras aplicáveis ao orçamento geral da União, a fim de ter em conta as novas diretivas relativas aos contratos públicos e à adjudicação de contratos de concessão, celebrados pelas instituições europeias. Tendo em conta o alinhamento do Regulamento Financeiro com as novas diretivas, saúdo as modificações que foram incluídas, realçando também que, em conformidade com o princípio da sustentabilidade, as entidades adjudicantes devem tomar as medidas adequadas para garantir que, durante a execução de contratos, os operadores económicos cumprem as obrigações decorrentes da legislação em matéria ambiental, social e laboral, estabelecida na legislação nacional e comunitária. Além disso, as concessões de obras e serviços são agora introduzidas, pela primeira vez, na Regulamentação Financeira, estando sujeitas aos mesmos tipos de procedimentos dos contratos públicos. Por último e tal como o relator, considero que os contratos públicos da União devem servir para garantir que os fundos da União são utilizados de forma eficaz, transparente e adequada e, nessa medida, atribuí o meu voto favorável a este relatório. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della proposta in materia di regole finanziarie applicabili al bilancio generale dell'Unione, che ha come obiettivo la revisione del regolamento finanziario a seguito dell'adozione delle nuove direttive sugli appalti pubblici e sull'aggiudicazione dei contratti di concessione. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito
. – Hemos votado a favor del Informe Grassle al considerar que mejora el sistema de control en la concesión de contratos y adquisiciones públicas clarificando y simplificando procedimientos, estableciendo criterios de exclusión claros y mejorando en general la transparencia y la eficiencia en los mismos. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – No he podido votar a favor del presente informe, pese a que incluye aspectos positivos sobre el control del presupuesto de la UE, debido a que refiere positivamente a la implementación de consorcios público-privados con los presupuesto de la Unión. Este informe propone una mejora relativa del sistema de control del presupuesto de la Unión Europea, esta mejoras se plasman en la exigencia de certificados que demuestren la sostenibilidad del dinero gastado por la Unión Europea, obligaciones de notificación sobre fraude, especificar el valor añadido de cada uno de los gastos, etc. Sin embargo, el informe ve positivamente el desarrollo de los consorcios público-privados desarrollados con el presupuesto de la UE lo que lleva a una potencial privatización de muchas de las inversiones realizadas por la UE. Es por esto por lo que no he podido votar a favor de este informe. Remo Sernagiotto (ECR),
per iscritto. – Le misure approvate oggi hanno lo scopo di migliorare l'equità e la trasparenza nel processo degli appalti pubblici e nell'aggiudicazione di contratti di concessione da parte delle istituzioni dell'UE. Ho condiviso la posizione del Parlamento europeo, in quanto ritengo che grazie a queste nuove regole finanziarie si possano efficacemente prevenire casi di frode fiscale e di appropriazione indebita di fondi pubblici. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I abstained on this legislative resolution. I agree with the amendments that related to transparency. However, there are a number of amendments which would require contractors to adhere to EU policies relating to labour and environmental laws and would require the Commission to have more power to enforce certain articles. Siôn Simon (S&D),
in writing. – The proposal that I voted for aligns the Financial Regulation with the new directives on concessions and public procurement. It will be good to see this enter into force at the beginning of next year. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Podporujem uznesenie, vďaka ktorému sa zvýši transparentnosť a spravodlivosť pri verejnom obstarávaní a udeľovaní koncesií inštitúciami EÚ. Vítam aj rozšírenie kritérií pre vylúčenie z účasti na verejnom obstarávaní inštitúcií EÚ, ako napr. daňové podvody a daňové úniky, prípadne sprenevera financií verejných fondov. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Joachim Starbatty (ECR),
schriftlich. – In dem Bericht wir vorgeschlagen, die Verordnung (EU, Euratom) Nr. 966/2012 über die Haushaltsordnung für den Gesamthaushaltsplan der Union wie folgt zu ändern. Es sollen neue Bestimmungen eingeführt werden, wie beispielsweise Marktberatung, die neue Innovationspartnerschaft als eine Prozedur, die Einführung der Einhaltung von Umwelt-, Sozial- und Arbeitsrecht als wesentliche Voraussetzung, die Bewertung der Kriterien in keiner bestimmten Reihenfolge, Preismethodik, auf der das wirtschaftlich günstigste Angebot betrachtet wird. Darüber hinaus werden zum ersten Mal Zugeständnisse für Arbeiten und Dienstleistungen in der Haushaltsordnung eingeführt und unterliegen den gleichen Arten von Verfahren wie öffentliche Aufträge. Die Gründe für den Ausschluss und die Möglichkeit für die betreffenden Abhilfemaßnahmen werden klarer formuliert. Ausgrenzungen werden klar von der Zurückweisung von einem bestimmten Verfahren getrennt, um Verwechslungen zu vermeiden. Ziel des Systems ist es, für eine Früherkennung und Prävention von Risiken sowie für die Veröffentlichung von Informationen über einen ausgeschlossenen Wirtschaftsteilnehmer zu sorgen; dies dient dem Schutz der Interessen der EU. In diesem Sinne habe ich diesem Bericht zugestimmt. Ivan Štefanec (PPE),
písomne
. – Rozpočtové pravidlá rovnako ako všetky ostatné pravidlá EÚ sa musia dodržovať, ak chceme zabezpečiť efektívne a férové fungovanie. V prípade, že nastavené pravidlá nevyhovujú, napríklad v krízových zásahoch v tretích krajinách v rámci spoločnej obrannej a bezpečnostnej politiky, je potrebné ich, samozrejme, prispôsobiť tak, aby sa zabezpečilo rýchle a pružné vykonávanie operácií. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće zato što bi se dodatno zaštitili financijski interesi Unije, te bi se njime trebala poboljšati pravila o isključenju iz sudjelovanja u postupcima nabave. Dakle, treba se uspostaviti jedinstveni sustav povećanja zaštite financijskih interesa Unije u okviru kojeg bi se uzela u obzir središnja baza podataka o isključenjima. Gospodarski subjekt koji poduzimanjem korektivnih mjera može dokazati svoju pouzdanost ne bi trebao podlijegati odluci o isključenju. Nadalje, javni naručitelj treba isključiti gospodarski subjekt iz postupka i ako je donesena konačna upravna odluka ili presuda o slučaju teške povrede dužnosti, nepoštovanja obveza, pranje novca, financiranje terorizma i slično. Potrebno je pojasniti koji gospodarski subjekti imaju pristup postupku nabave samih institucija Unije ovisno o mjestu njihovog poslovnog nastana. Smatram, da bi svaki subjekt uključen u izvršenje proračuna prilikom donošenja odluka o isključenju koju donosi pod vlastitom odgovornošću trebao podijeliti informacije o dotičnom gospodarskom subjektu radi zaštite financijskih interesa Unije. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I supported this report which aligns the financial regulation with new directives on public procurement and on the awarding of concession contracts by the European institutions. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Ovo izvješće predstavlja reviziju financijskih pravila o općem budžetu Europske unije uslijed donesenih Direktiva o javnoj nabavi te o dodjeli koncesijskih ugovora. Neke od donesenih preinaka tiču se nevladinih organizacija, te je odlučeno kako će asimilacija takvih organizacija s međunarodnim organizacijama i dalje biti moguća, ali samo u strogo određenim okolnostima. Nadalje, očekuje se poboljšanje metode iznošenja informacija o učinkovitosti u godišnjim izvješćima o radu, što će uključivati i postignutu europsku dodanu vrijednost. Neke od promjena tiču se i financijskih instrumenata te se Europski parlament tako pobrinuo da neplaćanje poreza i socijalnog osiguranja rezultira isključivanjem iz tih financijskih instrumenata. Uz to, revizijom pravila je postignuto skraćeno vrijeme obrade specijalnih izvješća Europskog revizorskog suda. Ovaj prijedlog u potpunosti podržavam s obzirom da je jasno kako postojeća pravila uvijek treba prilagoditi novonastalim situacijama, te će ranije spomenute promjene, kao i brojne druge iznesene u ovom izvješću, dovesti do poboljšanja učinkovitosti Unije i svih njenih tijela. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Návrh som podporil, keďže prináša opatrenia, ktoré môžu zvýšiť efektivitu využívania prostriedkov z rozpočtu Európskej únie a obmedziť množstvo podvodov. Pre skutočné zefektívnenie rozpočtu EÚ je však potrebné vykonať oveľa viac, keďže jeho drvivá väčšina stále pozostáva z eurofondov a z dotácií poľnohospodárom, ktoré prinášajú viac škôd ako úžitku. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije. Poročilo prinaša uskladitev finančne uredbe z določbami novih direktiv o javnih naročilih in o podeljevanju koncesijskih pogodb. S tem bomo zmanjšali precejšnje zamude, ki nastajajo pri javnem naročanju na področju skupne varnostne in obrambe politike. Kot nadomestna članica Odbora za nadzor proračuna podpiram tudi predloge sprememb odbora, ki s svojimi predlogi opozarja na to, da se EU zaradi zaščite finančnih interesov mora boriti proti davčnim goljufijam in utaji davkov. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Οι δημοσιονομικοί κανόνες εφαρμογής του Προϋπολογισμού της ΕΕ θα πρέπει να παρέχουν τα κατάλληλα μέσα και εφόδια για την απλή, ουσιαστική και λειτουργική αλλά, πρωτίστως, ευέλικτη σχεδίαση και εφαρμογή του. Η υπάρχουσα μορφή, συμπεριλαμβανομένης της προσπάθειας τροποποίησής της, είναι πολύπλοκη, τεχνοκρατική και απέχει πολύ από το να είναι προσαρμοσμένη στις τρέχουσες απαιτήσεις της κρίσιμης κατάστασης της Ένωσης. József Szájer (PPE),
írásban. – Az Európai Parlament plenáris ülése elfogadta Ingeborg Grässle jelentését az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról. A javaslat célja a pénzügyi rendelet és az új közbeszerzésekre vonatkozó szabályok összehangolása volt. Tekintettel arra, hogy a jelentés célja az uniós közbeszerzési szabályok és az uniós költségvetés elköltésének szabályait meghatározó pénzügyi rendelet összhangjának megteremtése volt, a magyar néppárti delegáció az Európai Néppárttal összhangban támogatta a javaslat elfogadását. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Bugetul Uniunii Europene este principalul instrument prin care putem, în calitate de instituții europene, să ne atingem scopurile propuse și să avem un impact direct asupra vieții cetățenilor europeni. Cheltuirea sa presupune respectarea unor reguli stabilite de comun acord, care trebuie să asigure folosirea eficientă a fondurilor pentru realizarea obiectivelor precise și a impactului optim asupra grupurilor-țintă stabilite. Din acest punct de vedere, bugetul general al UE reprezintă expresia cea mai concretă a principiului solidarității europene. La anumite intervale de timp, însă, regulile care guvernează bugetul general al Uniunii trebuie să fie reevaluate și îmbunătățite, prin prisma noilor experiențe apărute în practica folosirii acestor fonduri. Propunerile Comisiei Europene sunt demne de a fi luate în considerare, având în vedere experiența instituțională acumulată în derularea proiectelor cu finanțare europeană. Poziția Parlamentului European este, însă, cel puțin la fel de importantă, pentru că aduce o contribuție importantă a reprezentanților direcți ai cetățenilor statelor membre. Documentul de față este semnificativ pentru derularea programelor europene începând de anul viitor și vizează atât o simplificare a regulilor, o eficientizare a cheltuirii banilor europeni, concomitent cu realizarea unui control optim asupra respectării normelor existente, de aceea trebuie adoptat cât mai curând posibil. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – Je me suis prononcé pour la proposition de règlement du Parlement européen et du Conseil modifiant le règlement (UE, Euratom) no 966/2012 relatif aux règles financières applicables au budget général de l'Union. Ces modifications concernent entre autres l'attribution des marchés publics, matière qui me tient fortement à cœur. On y précise aussi comment les pouvoirs adjudicateurs peuvent contribuer à la protection de l'environnement et à la promotion du développement durable, tout en garantissant la possibilité d'obtenir le meilleur rapport qualité-prix dans le cadre de leurs marchés, ce qu'il peuvent notamment faire en exigeant des labels particuliers ou en recourant aux méthodes d'attribution appropriées. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this report on amending Regulation (EU, Euratom) No 966/2012 on the financial rules applicable to the general budget of the Union. The proposal aims at aligning the financial regulation with the new directives on public procurement and on the award of concession contracts awarded by the European institutions on their own account. The European Parliament made several changes to the original proposal, recommending for example that the estimated value of a contract may not be determined with a view to circumventing the applicable rules, nor may a contract be split up for that purpose. It also agreed that tax fraud and tax evasion should be integrated in the criteria for exclusion from participation in procurement procedures of EU institutions. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Podržala sam prijedlog izmjene financijskih pravila koja se primjenjuju na opći proračun jer se uzimaju u obzir nove direktive o javnim nabavama, te je kao cilj postavljena bolja uporaba javnih sredstava i veća dostupnost javnih ugovora gospodarskim subjektima. Naime, smatram da će se predloženim mjerama, kao što su povećano tržišno savjetovanje i strože odredbe koje se temelje na ekonomski najpovoljnijim odlukama, zaštititi financijski interesi Europske unije. Držim da ove izmjene mogu osigurati da razlozi za isključenje, uvjeti sposobnosti i kriteriji za odabir ponude prilikom javne nabave budu transparentniji i jasniji svim subjektima, što se između ostalog vidi i u proširenju kriterija za isključivanje na porezne prijevare, utaje poreza i pronevjere javnih sredstava. Izrazito podržavam jačanje poštenosti i transparentnosti u procesima javne nabave kroz rano uočavanje nepravilnosti i isključivanje, stoga sam glasovala za ove promjene. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Poročilo o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije sem podprla, saj usklajuje finančno uredbo z določbami novih direktiv o javnih naročilih in o podeljevanju koncesijskih pogodb. Predlog vsebuje spremembo člena 190 o javnih naročilih za zunanje ukrepe. Obvezna uporaba splošnih pravil EU o javnih naročilih za ukrepe kriznega upravljanja v okviru skupne zunanje in varnostne politike, zlasti civilnih misij skupne varnostne in obrambne politike, povzroča precejšnje zamude pri nakupu nujne opreme in storitev, kar zelo neugodno vpliva na izvajanje misij. Zato je prav, da so postopki poenostavljeni in da se poveča učinkovitost pri uporabi obstoječih pravil. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del Informe Grässle al considerar que mejora el sistema de control en la concesión de contratos y adquisiciones públicas clarificando y simplificando procedimientos, estableciendo criterios de exclusión claros y mejorando en general la transparencia y la eficiencia en los mismos. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor del Informe Grassle al considerar que mejora el sistema de control en la concesión de contratos y adquisiciones públicas clarificando y simplificando procedimientos, estableciendo criterios de exclusión claros y mejorando en general la transparencia y la eficiencia en los mismos. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this legislative report on the financial rules applicable to the general budget of the Union. The regulation lays down the rules for the establishment and the implementation of the general budget of the European Union and it also contains rules on public procurement. It respects the fundamental rights and observes the principles enshrined in the Charter of Fundamental Rights of the European Union, in particular the need to ensure the legality and proportionality of sanctions, therefore I think it is needed in order to achieve greater transparency and accountability regarding financial allocations. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – Hablamos de una revisión de las normas financieras aplicables al presupuesto general de la unión tras la adopción de dos directivas sobre contratación pública y sobre la adjudicación de contratos. Es por tanto necesario votar a favor de dicha modificación para adaptar de este modo las normas financieras aplicables al presupuesto general de la Unión. Marco Valli (EFDD),
per iscritto. – Ho espresso voto positivo alla relazione sulla riforma delle regole finanziarie applicabili al bilancio generale dell'Unione perché il nuovo testo, rivisto in conformità della direttiva appalti approvata nel 2014, introduce miglioramenti significativi per la protezione degli interessi finanziari dell'UE, quali la possibilità di negoziare appalti a livello interistituzionale e l'introduzione di nuovi criteri per il rispetto delle normative ambientali e sociali. Il testo della riforma inserisce vincoli di salvaguardia atti a evitare l'infiltrazione del crimine organizzato alle gare di appalto, grazie alla previsione di criteri di esclusione dagli appalti per frode, corruzione e partecipazione ad attività criminali, grazie alla creazione di un database di rilevamento di pratiche illecite, sviluppato in collaborazione con l'OLAF. Questo punto è stato decisivo per la mia posizione di voto. Inoltre le misure adottate miglioreranno le relazioni sulla protezione degli interessi finanziari dell'UE e sulla performance dei fondi europei, rendendo i dati più accessibili e trasparenti. Infine, la riforma ottimizza i termini per la trasmissione dei rapporti resi dalla Corte dei conti europea e razionalizza la trasmissione delle relazioni di audit interno utili al discarico. Ángela Vallina (GUE/NGL),
por escrito. – No he podido votar a favor del presente informe, pese a que incluye aspectos positivos sobre el control del presupuesto de la UE, debido a que refiere positivamente a la implementación de consorcios público-privados con los presupuesto de la Unión. Este informe propone una mejora relativa del sistema de control del presupuesto de la Unión Europea, esta mejoras se plasman en la exigencia de certificados que demuestren la sostenibilidad del dinero gastado por la Unión Europea, obligaciones de notificación sobre fraude, especificar el valor añadido de cada uno de los gastos, etc. Sin embargo, el informe ve positivamente el desarrollo de los consorcios público-privados desarrollados con el presupuesto de la UE lo que lleva a una potencial privatización de muchas de las inversiones realizadas por la UE. Es por esto por lo que no he podido votar a favor de este informe. Derek Vaughan (S&D),
in writing. – This report shores up the importance of attaining value for money for the European taxpayer, while also highlighting the important roles of environmental, social and labour law obligations established by the Union and often enshrined in national legislation. It also reiterates the protection for whistle-blowers to ensure those who put their jobs on the line to alert their fellow citizens are not mistreated. This report also provides a definition of conflicts of interests and grave professional misconduct and procedures surrounding such cases in public procurement and concession contracts. Marie-Christine Vergiat (GUE/NGL),
par écrit. – Suite à l'adoption de nouvelles directives concernant la passation des marchés publics et l'attribution de contrats de concession, il fallait adapter les règles pour qu'elles s'appliquent aux contrats attribués par les institutions de l'Union européenne. Ces modifications portent sur l'introduction de nouvelles dispositions telles que la consultation du marché, un meilleur respect du droit environnemental, du droit social et du droit du travail et le contrôle de la méthode d'attribution sur la base de l'offre économiquement la plus avantageuse en la soumettant justement au respect des normes susmentionnées. Le Parlement européen a insisté sur la nécessité de contrôle des procédures de marchés publics et des contrats de concession, par l'intermédiaire notamment de l'office européen de lutte antifraude et a demandé que l'évasion et la fraude fiscale soient inclues dans ces contrôles. Le Parlement européen a ainsi posé un certain nombre de garde-fous, même si l'on peut regretter qu'ils soient insuffisants en matière de concession des marchés relatifs à la politique de sécurité et de défense commune. J'ai donc voté pour. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – A presente proposta inclui uma alteração do artigo 190.o do Regulamento Financeiro relativo à «contratação pública para as ações externas». A motivação prende-se com os alegados atrasos significativos na aquisição de equipamento e serviços essenciais que condicionam a eficácia das operações de gestão de crises no âmbito da Política Externa e de Segurança Comum e, nomeadamente, das missões civis no quadro da Política Comum de Segurança e Defesa (PCSD). O motivo é louvável. Contudo, dado o conteúdo da maioria das missões em concreto, que reflete as prioridades políticas da atual UE, deixa-nos desconfortável com este aligeirar das regras. Fosse a UE mais lesta a acudir os refugiados, criando corredores humanitários, ou a contribuir para iniciativas de paz no Médio Oriente, ou ainda para intervir nos mercados agrícolas em derrocada, e estaríamos neste momento a aplaudir entusiasticamente esta iniciativa. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Das Problem der EU ist, dass sie bald das Geld der Bürger aufgebraucht haben wird. Um den Schutz der finanziellen Interessen der Bürger der Mitgliedstaaten in Bezug auf die gesamte Mittelverwaltung der Union zu erleichtern, legt diese Entschließung die Bedingungen für die Aufstellung und Ausführung des Gesamthaushaltsplans fest, um eine wirtschaftliche und effektive Haushaltsführung, die Kontrolle und den Schutz der finanziellen Interessen der Union sowie eine zunehmende Transparenz zu gewährleisten. Dem stimme ich zu. Marco Zanni (EFDD),
per iscritto. – Nel 2014 è stata approvata la nuova direttiva appalti e si è quindi reso necessario rivedere gli articoli corrispondenti del regolamento finanziario per armonizzarli con la legislazione dell'UE. Si è provveduto alla revisione degli articoli 101-120 con i relativi punti chiave riguardanti la possibilità di negoziare appalti a livello interistituzionale, con criteri di rispetto di norme ambientali, sociali e legislative nonché di esclusione per frode, corruzione e partecipazione ad attività criminali. Durante questa revisione, il Parlamento si è battuto per aprire i negoziati anche su alcuni articoli del regolamento finanziario che necessitavano di una revisione dopo l'approvazione del 2012. Miglioramento delle relazioni concernenti la protezione degli interessi finanziari dell'UE e delle performance dei fondi europei nelle relazioni annuali di attività (artt. 58,60,66); riferimento alla trasmissione dei documenti utili per il discarico (relazione di audit interno) (art. 99) e razionalizzazione delle tempistiche dei rapporti speciali della Corte dei conti (art. 163); ottimizzazione delle procedure di informazione relative al discarico e le relazioni di follow-up (art. 166); allineamento alle procedure di discarico delle PPP (Public-Private Partnership) (art. 209). Si è quindi ottenuta un'ottimizzazione delle procedure attualmente in corso e per questo motivo ho espresso il mio voto a favore. Tomáš Zdechovský (PPE),
písemně. – Podpořil jsem tuto zprávu a jsem jednoznačně pro změny v pravidlech rozpočtu EU. Za důležité považuji především zlepšení týkající se vnitřních a vnějších kontrol peněz z rozpočtu EU. Velmi často se setkáváme s neefektivním zacházením s financemi EU, a to nejen v členských státech, ale i v evropských agenturách a samotných institucí. Věřím proto, že tato zpráva Ingeborg Gräßleové povede k podstatnému zlepšení. Janusz Zemke (S&D),
na piśmie. – Popieram sprawozdanie dotyczące zmian finansowych, dotyczą one bowiem wykonywania nowych dyrektyw unijnych w sprawie zamówień publicznych. Dyrektywy te słusznie nie koncentrują się tylko na kosztach zamówienia, lecz podkreślają, by w procedurze zamówień publicznych brać także pod uwagę prawa socjalne i prawo pracy oraz konieczność ochrony środowiska. Oferty nie mogą być oceniane wyłącznie pod kątem tego, czy są najkorzystniejsze ekonomicznie. Tak samo ważne jest to, czy osoby zatrudnione przy realizacji ofert otrzymują godną płacę i czy respektowane są ich prawa pracownicze. Ponieważ rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady idzie w tym kierunku, poparłem je w głosowaniu. Inês Cristina Zuber (GUE/NGL),
por escrito. – A presente proposta inclui uma alteração do artigo 190.o do Regulamento Financeiro relativo à «contratação pública para as ações externas». A motivação prende-se com os alegados atrasos significativos na aquisição de equipamento e serviços essenciais que condicionam a eficácia das «operações de gestão de crises» no âmbito da Política Externa e de Segurança Comum e, nomeadamente, das missões civis no quadro da Política Comum de Segurança e Defesa (PCSD). É curioso como esta alteração é tão rapidamente providenciada - quando se trata aqui de ações que, muitas vezes, sob uma capa de missão humanitária, escondem uma vocação profundamente militarista - ao contrário de outras tantas necessidades sociais que não merecem a mesma atenção. Przewodniczący. – Niniejszym zamykam wyjaśnienia dotyczące głosowania. 12.   Διορθώσεις και προθέσεις ψήφου: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά (Posiedzenie zostało zawieszone o godz. 13.15 i wznowione o godz. 15.00.) VORSITZ: MARTIN SCHULZ Präsident 13.   Σημερινή κατάσταση της Ευρωπαϊκής Ένωσης Δηλώσεις του κ. François Hollande, Προέδρου της Γαλλικής Δημοκρατίας και της κ. Angela Merkel, Καγκελαρίου της Ομοσπονδιακής Δημοκρατίας της Γερμανίας Der Präsident. – Als nächster Punkt der Tagesordnung folgt die Aussprache über die Erklärungen von François Hollande, Präsident der Französischen Republik, und Angela Merkel, Bundeskanzlerin der Bundesrepublik Deutschland, zur derzeitigen Lage in der Europäischen Union (2015/2878(RSP)). Monsieur le Président de la République française, Mesdames et Messieurs, tout d'abord, permettez-moi, au nom du Parlement européen, Monsieur le Président, de vous adresser nos condoléances et notre solidarité après les inondations qui ont causé la mort de vingt personnes françaises et européennes et ravagé les Alpes-Maritimes le week-end passé. Nous sommes avec les victimes et leur famille. Monsieur le Président de la République, sehr geehrte Frau Bundeskanzlerin! Ich heiße Sie beide herzlich willkommen im Europäischen Parlament. Dass Sie – der französische Präsident und die deutsche Bundeskanzlerin – hier im Europäischen Parlament in Straßburg, dem Symbol der deutsch-französischen Aussöhnung, und hier im Haus der europäischen Demokratie heute gemeinsam über die Zukunft Europas sprechen, ist ganz sicher ein historischer Moment. Über Jahrhunderte waren Ihre beiden Länder – Deutschland und Frankreich – Erzfeinde, die gefangen waren in einer Spirale von Krieg, Niederlage, Demütigung und Revanche. Erst nachdem Millionen Menschenleben verloren waren und Europa zerstört darniederlag, gelang es dank des Mutes der Staatsführer unserer beiden Länder, Charles de Gaulle und Konrad Adenauer, die Aussöhnung zwischen Deutschland und Frankreich herbeizuführen. Das war ein Schritt auf dem Weg zum Frieden in Europa – einem Frieden, von dem wir alle bis heute profitieren. Ohne die Aussöhnung zwischen Deutschland und Frankreich hätte Europa nicht wachsen können. Aber eines ist auch sicher: Ohne die europäische Einigung hätte es diese deutsch-französische Freundschaft in dieser Form nie gegeben. Millionen Menschen haben durch den Austausch zwischen unseren Ländern im jeweils anderen Land Freunde und auch eine Heimat gefunden. Monsieur le Président de la République française, Madame la Chancelière fédérale, depuis que Helmut Kohl et François Mitterrand sont intervenus au Parlement européen il y a vingt-six ans, vous êtes les premiers chefs de gouvernement de vos pays à prendre la parole ensemble devant notre assemblée. Nous nous en réjouissons, et il est essentiel, en ces temps difficiles, difficiles pour l'Europe, où des défis sans précédent nous attendent, que vous soyez venus débattre à Strasbourg avec nous, les représentants des peuples. Ces dernières décennies nous ont en effet appris que, lorsque la coopération franco-allemande ne fonctionne pas, c'est toute l'Europe qui en souffre. Ce n'est pas la bonne entente ou l'unité qui ont fait avancer l'Europe mais les idées contradictoires et les divergences d'opinions car, dès lors que la France et l'Allemagne se mettent d'accord, les négociations, aussi rudes soient-elles, débouchent généralement sur un bon compromis qui reprend les atouts de l'une comme de l'autre au profit de tous les partenaires et de l'Union entière. Voilà pourquoi, Monsieur le Président, Madame la Chancelière fédérale, nous sommes maintenant impatients de connaître la teneur de vos idées et de l'impulsion que vous comptez donner à notre avenir commun. Je passe la parole au président de la République française, François Hollande. François Hollande,
président de la République française
. – Monsieur le Président du Parlement européen, cher Martin Schulz, je vous remercie pour votre invitation et pour les mots que vous avez prononcés à l'égard des victimes des intempéries dans le sud de la France. Monsieur le Président de la Commission européenne,Madame la Chancelière,Mesdames et Messieurs les membres du Parlement européen,Il est vrai qu'un président de la République française, la chancelière de la République fédérale d'Allemagne, s'exprimant ensemble devant le Parlement européen, c'est un fait exceptionnel et, en même temps, il n'est pas sans précédent. Vous l'avez rappelé, il y a 26 ans, presque jour pour jour, Helmut Kohl et François Mitterrand s'adressaient, ici même, aux parlementaires européens. À l'époque, un grand vent de liberté soufflait sur le continent. Il abattait les murs, émancipait les peuples et donnait espoir aux nations. François Mitterrand et Helmut Kohl avaient présenté, il y a 26 ans, avec le concours de Jacques Delors, au cours de cette séance, les actions de solidarité qui devaient être prodiguées pour accueillir les personnes qu'on n'appelait pas les réfugiés, mais qui s'étaient convaincus que l'Europe de l'Ouest pouvait les accueillir. Et c'est l'Europe tout entière qui s'est ainsi construite levant une espérance considérable. La conviction commune de François Mitterrand et d'Helmut Kohl, c'était de bâtir une union politique de l'Europe, prolongeant ainsi le mandat des fondateurs, de créer un vaste marché unique, avec des règles sociales, et de porter le projet d'une monnaie commune. Tout cela devait faire partie du même processus et être mené avec la même détermination. Aujourd'hui, 26 ans après, la chancelière Angela Merkel et moi-même nous adressons à vous. D'abord parce que c'est le 25e anniversaire de la réunification allemande, mais surtout parce que l'Europe résonne de nouveaux drames qui posent à notre continent de nouveaux défis. À dire vrai, voilà des années que l'Europe affronte une succession de crises: la crise financière, née en dehors de notre continent, mais qui s'est propagée et qui a provoqué une crise économique dont nous sortons à peine et une crise sociale, avec des millions de jeunes sans travail. Maintenant, c'est une crise humanitaire à laquelle nous faisons face avec un afflux de réfugiés, provoquée par la déstabilisation de régions entières au Moyen-Orient, en Afrique, issue de conflits armés et avec la résurgence des haines religieuses. Et je n'oublie pas la crise sécuritaire, avec une guerre qui n'est pas si lointaine, aux frontières de l'Europe, en Ukraine, et puis aussi des attaques terroristes qui ont concerné plusieurs pays de notre continent, dont le mien. À chaque crise, des peurs se manifestent. Il faut vivre avec la peur mais il ne faut pas vivre dominé par la peur. Il n'empêche, il y a une tentation de repli national chaque fois qu'il y a une épreuve. Rien n'est pourtant plus vain que de chercher à se sauver seul, à se dérober, à s'abriter quand des événements majeurs se produisent dans le monde entier. Nous devons parler d'expérience, c'est l'histoire qui nous le dit et nous le confirme. Ces interrogations peuvent être sincères mais elles ne peuvent pas condamner l'Europe à la frilosité et à l'impuissance. Au contraire, elles justifient une Europe offensive, capable, à la fois, d'assurer la protection due à ses citoyens et de tenir son rang, conformément à ses intérêts et à ses valeurs, valeurs qui ont justifié l'unification de notre continent. Il n'y a donc pas d'autre solution qu'une Europe forte pour garantir notre propre souveraineté. Ces dernières années, ces derniers mois, la France et l'Allemagne ont voulu réagir ensemble face aux épreuves que nous avons traversées au cours de la dernière période. Nous avons répondu par l'affirmation de principes simples et clairs: la solidarité, la responsabilité et la fermeté. Solidarité face au terrorisme, parce que chacun des attentats commis dans l'un de nos pays vise l'Europe tout entière: ses idéaux, sa culture, ses modes de vie. C'est-à-dire l'âme de notre continent. Et je remercie les chefs d'État ou de gouvernement, mais aussi beaucoup de parlementaires européens qui s'étaient retrouvés le 11 janvier, à Paris, pour témoigner de leur solidarité mais aussi de leur attachement à la liberté, à ce que nous représentons, pour nous défendre face au terrorisme qui cherche justement à détruire le ciment qui nous unit. (Applaudissements) Solidarité vis-à-vis des réfugiés victimes des convulsions du Moyen-Orient, des drames de l'Afrique. Solidarité à l'égard des États européens, qui en subissent la pression en première ligne parce qu'ils sont nos frontières. Solidarité à l'égard des pays voisins des lieux de conflits, qui accueillent des réfugiés en grand nombre. Solidarité à l'égard de l'Afrique, qui se bat pour son développement et pour éviter justement les mouvements de population. Regardons les choses en face. Nous sommes confrontés à l'arrivée exceptionnelle de femmes et d'hommes depuis le début de l'année. 600 000, sans doute. Beaucoup ont fui la guerre et les massacres, d'autres cherchent une vie meilleure. Tous ont enduré des conditions épouvantables, ont été livrés à des trafiquants sans scrupules. Trop sont morts dans des conditions atroces. Nous connaissons maintenant un certain nombre de leurs visages. L'Europe s'est employée à sauver des vies, d'abord, à lutter contre les filières criminelles grâce aux opérations Frontex. Mais, je le reconnais bien volontiers, l'Europe a tardé à comprendre que les tragédies au Proche-Orient ou en Afrique ne pouvaient pas être sans conséquences pour elle. L'Europe n'a pas mesuré l'espoir qu'elle suscite et qu'elle suscitera longtemps face au désarroi de ceux qui, depuis la nuit qui s'est pour eux ouverte depuis trop longtemps, attendent l'espoir, la lumière. L'Europe n'a pas prodigué avec suffisamment d'ampleur l'aide à des pays qui, pourtant, accueillaient dans des camps des populations toujours plus nombreuses. C'est donc dans l'urgence qu'elle a dû s'organiser pour être digne de sa tradition d'asile et pour organiser le retour de ceux et de celles qui ne peuvent pas être accueillis, ici, durablement. L'Europe, avec la Commission européenne – et je salue ici le président Juncker –, a mis sur pied un plan d'ensemble pour soutenir l'Italie et la Grèce, qui sont en première ligne et qui ne peuvent pas être laissées seules dans la responsabilité; pour aider les pays des Balkans qui vivent également des transits de populations particulièrement difficiles à assumer; pour engager une coopération plus étroite avec la Turquie – et nous avons là des discussions qui se sont engagées et qui devront être conclues avec des règles claires, parce que c'est en Turquie que les réfugiés doivent, autant qu'il est possible, être accueillis. Mais la contrepartie, c'est que nous puissions aider la Turquie si nous voulons qu'elle nous aide, nous-mêmes, et faire en sorte que ces réfugiés qu'ils soient dans les camps ou qu'ils soient dans la population, puissent travailler, puissent nourrir leurs enfants, puissent avoir un avenir. Si nous ne le faisons pas, alors, ils viendront, inexorablement, ils viendront. Nous devons aussi mettre en place les centres d'accueil et d'identification. C'est la condition essentielle pour que nos frontières soient respectées. Puis, enfin, nous devons répartir les demandeurs d'asile entre les États membres. C'est ce que nous avons fait, non sans mal, mais nous l'avons fait. 160 000. Et nous devrons nous assurer de la bonne application des engagements qui ont été pris. C'est chacun de ces volets que le plan doit maintenant mettre en œuvre avec la plus grande rapidité. Voilà les principes: solidarité, responsabilité. Ce sont les mêmes principes qui ont prévalu pour traiter la situation de la Grèce. Les négociations ont été laborieuses. Nous y avons pris notre part, Angela Merkel et moi-même, avec la Commission européenne, avec l'ensemble des États membres. Ces discussions auraient pu échouer. C'eût été bien plus qu'un échec, c'eût été un abandon. L'abandon d'un pays dont la culture et la civilisation nous éclairent encore. C'eût été la première brèche dans l'intégrité de la zone euro, et d'autres pays auraient été sous pression. Et puis, c'eût été une démission devant nos responsabilités mutuelles, responsabilités européennes, responsabilités du gouvernement grec. Les négociations ont abouti à un programme global de réformes et à un nouveau soutien financier. Je souhaite que cela se traduise maintenant par une discussion sur le service de la dette. Cela fait partie de la résolution d'ensemble. Alexis Tsipras, le premier ministre grec, a été courageux et il a voulu que son peuple puisse être consulté après qu'il y ait l'accord. Le respect de la démocratie – et je le dis, ici, dans le lieu aussi de la démocratie européenne – n'est jamais contradictoire avec le respect des règles communes: responsabilité, solidarité. Toujours les mêmes principes. (Applaudissements) La responsabilité, nous devons aussi la démontrer contre le terrorisme. La vigilance doit être de mise mais elle ne suffira pas. Nous devons nous doter des instruments indispensables au travail des services de sécurité, dans le respect des libertés. La France a voté une loi pour être capable de mieux connaître les activités et de suivre les terroristes. L'Europe doit également prendre sa part, et je pense au dossier, trop longtemps retardé, du PNR européen. Je demande, autant qu'il est possible, que le Parlement européen puisse adopter ce texte, qui est indispensable, si nous voulons agir. (Applaudissements) L'Europe a aussi un devoir de fermeté. En Ukraine, nous avons dû répondre à une violation brutale du droit international et prévenir une guerre aux portes de notre continent. Les Européens ont fait preuve d'unité, les Vingt-huit, dans la mise en œuvre de sanctions et il y a eu des débats, débats légitimes sur l'efficacité et la durée de ce mécanisme de sanctions. L'Allemagne et la France se sont particulièrement engagées pour conclure et faire vivre les accords de Minsk. Encore la semaine dernière, Angela Merkel et moi-même, avec le président russe et le président ukrainien, dans ce qu'on appelle le «format Normandie», nous avons veillé, non seulement à faire respecter ce qui avait été conclu à Minsk, mais à éviter d'autres processus de séparation. Et, à cet égard, ce format-là, cette méthode-là et cette pression-là, exercée au nom de l'Europe tout entière, ont été particulièrement efficaces puisque les élections que les séparatistes avaient projeté d'organiser au milieu du mois d'octobre ont été repoussées, et que le processus de Minsk a pu se poursuivre et que les armes légères ont pu être retirées, bientôt les armes lourdes, et que la guerre s'est arrêtée, sans que la paix soit encore revenue. Voilà ce que nous sommes capables de faire au nom de l'Europe, pour l'Europe et je dirai aussi dans l'intérêt du monde, parce que nous sommes prêts à montrer une fermeté, une responsabilité et une solidarité. Fermeté aussi vis-à-vis du drame syrien. Il nous concerne tous parce que Daech et les djihadistes en veulent à ce que nous représentons. Il concerne l'Europe parce que le régime de Bachar el-Assad a créé et continue de nourrir ce désastre. Encore aujourd'hui, il bombarde, il tue, il massacre. Oui, ce qui se passe en Syrie concerne l'Europe parce que ce qui se joue là-bas déterminera pour longtemps les équilibres dans la région, dans toute la région du Moyen-Orient. Et si nous laissons les affrontements religieux, parfois entre chiites et sunnites, souvent, toujours même, depuis quelques mois ou quelques années s'amplifier encore, ne pensons pas que nous serons à l'abri. Ce sera une guerre totale, une guerre qui pourra concerner aussi nos propres territoires. Alors, nous devons agir. La France a pris ses responsabilités militaires face à la menace. L'Europe tout entière doit s'engager sur les plans humanitaire, politique et diplomatique. Nous devons construire en Syrie, avec tous ceux qui peuvent y contribuer, un avenir politique qui donne à la population syrienne une autre alternative que Bachar ou Daech. C'est notre devoir vis-à-vis des Syriens et c'est notre intérêt comme Européens. Aussi, j'appelle toute l'Europe à faire pression pour que cette transition politique puisse se faire. Et sachons bien, quelles que soient les positions, ici, qu'il ne sera pas possible de réunir l'opposition – je parle de l'opposition modérée, démocratique – avec le bourreau du peuple syrien. Il sera nécessaire d'agir continûment pour mettre ensemble toutes les nations qui veulent véritablement une issue, à savoir la Russie, l'Iran, les pays du Golfe, bien sûr, les États-Unis et l'Europe, et l'Europe pour que nous puissions aboutir à cette issue politique. Pour résumer ma pensée, je l'ai dit, nous devrons montrer beaucoup de solidarité à l'égard des autres. C'est pourquoi la coopération avec les pays africains est essentielle. Nous aurons bientôt le sommet de La Valette, au mois de novembre, entre l'Afrique et l'Europe. C'est en agissant aux racines des difficultés que les candidats au départ, et ils sont nombreux en Afrique, pourront être convaincus de rester dans leur région. À nous de leur apporter les conditions d'y vivre. Nous avons abordé plusieurs sujets qui concernent l'Europe et, en réalité, c'est le même débat que nous avons. Il existe ici, il existe dans chacun de nos pays. C'est le débat entre souverainisme et souveraineté. Souverainisme dans chaque pays ou souveraineté pour l'Europe. C'est le débat entre renoncement ou renforcement, entre division ou union. Le débat n'est pas entre moins d'Europe et plus d'Europe, il est entre l'affirmation de l'Europe ou la fin de l'Europe. Oui, la fin de l'Europe. C'est-à-dire, le retour aux frontières nationales, le démantèlement des politiques communautaires, l'abandon de l'euro. (Protestations dans certains groupes) (Applaudissements vifs et prolongés) Je constate bien, Monsieur le Président, que le débat existe ici aussi. François Mitterrand, il y a moins de 26 ans, au moment où il a quitté ses fonctions, était venu devant le Parlement européen pour s'exprimer, pour livrer ce qu'il pensait être les leçons de sa propre expérience et les leçons de l'histoire. Il avait dit que le nationalisme, c'était la guerre. Son avertissement vaut encore aujourd'hui. (Applaudissements) Mais je vais ajouter, un codicille ou un complément. Le souverainisme, c'est le déclinisme. Et c'est aussi dangereux de ne pas donner d'espoir à une population, de ne rien construire ensemble, au nom d'un repli national, sans avenir face aux épreuves. Je suis convaincu que, si nous n'allons pas plus loin, alors, non seulement nous nous arrêterons mais nous reculerons. Et ce sera la fin du projet européen. Et c'est pourquoi je propose que l'Union économique et monétaire, et en son sein la zone Euro, puisse être consolidée et renforcée. Consolidée et renforcée pour coordonner nos politiques, pour favoriser la convergence, pour acter l'harmonisation fiscale, pour lutter contre le dumping fiscal et social, pour investir davantage au-delà même de ce que nous faisons avec le plan Juncker. Des choix institutionnels seront nécessaires pour que la zone euro soit gouvernée, pour que les règles soient respectées, pour que la solidarité puisse bénéficier à tous. Ces choix engageront les États volontaires. Le Parlement européen exercera son contrôle et garantira la cohérence d'ensemble d'une Europe qui progressera selon une intégration différenciée. Nous avons aussi besoin de renforcer ce qu'on appelle l'espace Schengen. Remettre en cause la libre circulation des personnes par le retour aux frontières intérieures serait une erreur tragique. (Applaudissements) Mais prétendre que Schengen, dans son fonctionnement actuel, permettra d'affronter les pressions à son périmètre, ce serait une autre erreur. Le contrôle effectif des frontières extérieures de l'Union passe par une assistance renforcée aux États frontières, aux États concernés et par la mise en place d'un corps de gardes-frontières, de gardes-côtes européens comme le président de la Commission européenne en a fait la proposition. De même, nous devons définir une politique d'asile plus cohérente, ce qui passe par une liste commune de pays d'origine sûrs, le rapprochement des procédures, la convergence des droits et des conditions offerts aux bénéficiaires d'une protection. C'est-à-dire un véritable régime commun d'asile au sein même de l'Union européenne. Sur tous ces sujets, nous devons faire le choix, je le répète, de la marche en avant plutôt que du retour en arrière, qui nous ramènerait à l'impuissance. Ce choix courageux, nous avons toujours besoin de l'établir et il le faudra, en décembre prochain, lors de la conférence de Paris sur le climat. Je salue les engagements de l'Europe dans le cadre de cette conférence car ils ont été déterminants pour emmener la Chine, les États-Unis et beaucoup d'autres vers la perspective d'un accord. Il est possible! Il doit être aussi ambitieux que la nécessité s'en fera sentir. Trop de pays encore n'ont pas déposé leur contribution. Et nous devons, nous-mêmes, Européens, être capables d'instituer un grand marché du carbone pour orienter les investissements vers les meilleures technologies. Et il vous appartiendra de faire des choix en conséquence. Je veux saluer ce qu'a été le rôle du Parlement européen dans le cadre de la négociation sur le climat et, tant que vous le pourrez, appuyez les efforts des pays, les vôtres, et de l'Europe tout entière pour que nous puissions avoir un accord. Cette ambition, nous l'aurons également dans les financements. Il est très important que nous puissions rassembler ces 100 milliards de dollars nécessaires pour la transition énergétique dans les pays les plus vulnérables ou les pays en développement. Nous n'en sommes pas encore là. Nous avons deux mois pour y parvenir et, s'il n'y avait pas cet accord, prenons conscience de la catastrophe, prenons conscience de ce que serait notre responsabilité pour les générations futures. Prenons conscience qu'il n'y aura pas une nouvelle conférence pour en décider. Il y a un moment où il faut faire son choix, prendre sa décision, s'engager. Il appartient aux gouvernements, oui, aux gouvernements européens d'abord, et à ceux qui seront à la conférence de Paris d'être à la hauteur de la responsabilité que vous nous avez confiée. Je souhaite un jour revenir devant le Parlement européen au moins avec cette fierté, non pas simplement d'avoir reçu une conférence à Paris, mais d'avoir été là le jour où les États du monde, portés par les collectivités locales de l'ensemble de la planète, qui seront également représentées, avec l'ensemble des associations, des organisations, des entreprises, des syndicats, auront pu, pour les décennies qui viennent, régler une grande part de la question climatique. C'est, pour notre génération, le rendez-vous qu'il ne faut pas manquer. (Applaudissements) Il faut aussi avoir pour notre agriculture, pour la sécurité alimentaire, pour la qualité de nos produits, la même ambition, la même volonté. Et je demande, dans les contextes de crise que nous connaissons d'un certain nombre de nos productions, que, au niveau de la Commission comme au niveau des États, comme au niveau du Parlement, nous puissions dégager les soutiens indispensables pour protéger nos produits et pour venir en aide aux plus vulnérables. Puisque je parle de traité commercial, je veux évoquer celui qui est en débat avec les États-Unis. La France veut que ces négociations puissent être un progrès et veut qu'il puisse y avoir des garanties qui soient apportées, aussi bien pour l'identification des produits, pour les appellations d'origine, pour la réciprocité, pour la transparence et, plus largement, pour les mécanismes de protection des investissements, notamment, pour le règlement des différends. Nous devons avoir ces garanties si nous voulons avoir un accord qui puisse être utile aux économies. Je veux terminer par cette réflexion qui nous concerne tous. Je n'imagine pas qu'il y ait, ici, des parlementaires qui ne soient pas européens, qui n'aient pas conscience que nous appartenons à un même ensemble, que nous sommes liés par tant de valeurs communes, que l'Europe a une histoire à partager et un avenir à engager. Alors, 25 ans après que le continent s'est réunifié, nous devons toujours faire face à des défis et donc à des choix. Nous avons à répondre à l'urgence. Elle est là et personne ne peut fermer les yeux sur les réalités du monde. Personne! Il n'y a pas de frontières qui vaudra, pas de barbelés pour nous protéger des menaces qui viennent de l'extérieur. C'est à nous de prendre les décisions. Nous devons répondre à l'urgence et garder le cap sur le long terme: celui d'une fédération d'États-nations qui doit rester notre horizon. Et, d'une certaine façon, 25 ans après, c'est à une autre unification qu'il faut procéder: celle des projets, celle des peuples, celle des intérêts communs, avec cette seule question: voulons-nous revenir à l'ordre ancien, celui du vingtième siècle, et ce qu'il a charrié? Ou voulons-nous vivre dans un ensemble cohérent et volontaire pour le siècle qui vient? J'ai fait mon choix, c'est celui de l'Europe! Je l'ai fait avec la volonté, sur chaque question, de rechercher, autant qu'il est possible, les compromis les plus élevés et c'était le sens de la coopération que nous avons nouée avec Angela Merkel et l'Allemagne pour être avec nos partenaires à la hauteur des défis du siècle. (Applaudissements vifs et prolongés) Angela Merkel,
Bundeskanzlerin der Bundesrepublik Deutschland
.– Sehr geehrter Herr Präsident des Europäischen Parlaments, lieber Martin Schulz, sehr geehrter Herr Präsident der Europäischen Kommission, lieber Jean-Claude Juncker, liebe Kolleginnen und Kollegen aus dem Europäischen Parlament, meine Damen und Herren! Im November 1989 sprachen zum letzten Mal ein französischer Präsident und ein deutscher Bundeskanzler gemeinsam vor dem Europäischen Parlament. François Mitterrand und Helmut Kohl ergriffen kurz nach dem Mauerfall hier in Straßburg das Wort. Beide spürten die sich abzeichnenden Umbrüche in Deutschland und in Europa. Und beide zeigten sich von diesen Umbrüchen tief bewegt. Beide bekannten sich in diesen Stunden mit klaren Worten dazu, gemeinsame europäische Antworten zu finden. So folgte auf das Zusammenwachsen von Deutschland schließlich das Zusammenwachsen Europas. Und heute können wir mit großer Dankbarkeit und mit etwas Stolz auf die historische Leistung zurückblicken, die wir Europäerinnen und Europäer im Zuge des Zusammenwachsens unseres Kontinents erbracht haben. Uns erscheint das freie und vereinte Europa heute selbstverständlich. Aber diese historische Leistung erforderte damals viele Kraftanstrengungen. Es gab in den alten Mitgliedstaaten Ängste und Skepsis, zum Beispiel darüber, dass sich die Zahl der Mitgliedstaaten der Europäischen Union fast verdoppeln sollte. Viele sahen die Freizügigkeit für Millionen neuer EU-Bürgerinnen und -Bürger als Bedrohung für den eigenen Arbeitsplatz. Es mussten neue Entscheidungsstrukturen entwickelt werden. Europäische Fördermittel mussten zugunsten der neuen Mitgliedstaaten umverteilt werden. Heute erkennen wir, dass sich diese Kraftanstrengung für uns alle gelohnt hat. Sie hat uns nicht zu weniger, sondern sie hat uns zu mehr Wohlstand verholfen. Sie hat uns nicht zu weniger, sondern zu mehr Freiheit verholfen. Sie hat uns nicht zu weniger, sondern zu mehr Vielfalt verholfen. (Beifall) Kurz: Sie hat uns zu mehr Europa verholfen. Weil wir Europäer in unserer Geschichte gelernt haben, aus unserer Vielfalt das meiste zu machen. Und die Eigenschaft, die uns dazu befähigt, die uns zur Freiheit in Verantwortung befähigt, das ist die Toleranz. Und sie ist ein wertvolles Gut. Die Überwindung des Gegensatzes zwischen Ost und West hat sich als eine gigantische Erfolgsgeschichte erwiesen. Sie zeigt uns, wozu wir Europäer in der Lage sind, wenn wir nur wollen, wenn wir Mut beweisen, und wenn wir zusammenhalten. Sie zeigt auch, dass es überhaupt keinen Grund gibt, sich von Rückschlägen, die es ganz selbstverständlich immer wieder gibt, entmutigen zu lassen. In einem Wort: Sie zeigt uns, was möglich ist. Dafür stehen später die Erarbeitung der Grundrechtecharta, der Lissaboner Vertrag, dafür stehen die Erfahrungen aus der internationalen Finanzkrise, die wir gemeinsam bewältigt haben und aus der wir stärker hervorgegangen sind, als wir in sie hineingegangen sind, dafür steht die europäische Staatsschuldenkrise, in der wir gemeinsam gehandelt haben. François Hollande hat auf die schwierigen Verhandlungen hingewiesen. Aber dadurch, dass wir es gemeinsam gemacht haben, haben wir den Zusammenhalt der Eurozone sichern können. (Beifall) Meine Damen und Herren! Heute dürfen nun der französische Präsident François Hollande und ich zu Ihnen sprechen. Herr Präsident, ich danke Ihnen für diese Einladung. Wir sprechen in einer Zeit, in der Europa wieder eine große Herausforderung zu bewältigen hat. Und ich sage, es ist eine Bewährungsprobe historischen Ausmaßes. Das sind die vielen, vielen Menschen, die sich auf überaus gefährlichen Wegen nach Europa aufmachen, um hier Zuflucht zu finden. Menschen, die über das Mittelmeer nach Italien oder über die Ägäis aus der Türkei nach Griechenland kommen. Menschen, die vor schrecklichen Bürgerkriegen fliehen, insbesondere vor dem Krieg in Syrien, der schon mehr als 250 000 Opfer gefordert hat und mehr als zehn Millionen Menschen zu Flüchtlingen gemacht hat. Flüchtlinge aus dem Irak, Flüchtlinge, die über das instabile Libyen aus Afrika zu uns kommen. Und sie alle mussten erleben, dass unsere diplomatischen und politischen Bemühungen und die unserer transatlantischen Verbündeten bislang keinen Frieden in Syrien gebracht haben. Das Erstarken der Terrororganisation IS im Irak und Syrien konnte nicht verhindert werden. Das Machtvakuum in Libyen ist noch nicht gefüllt. Diesen Menschen wieder ein menschenwürdiges Leben in ihrer Heimat zu ermöglichen, ohne dass sie in Angst und Schrecken vor Bomben und Terror erstarren müssen: Das zu schaffen, ist eine europäische und letztlich eine globale Aufgabe. (Beifall) Das ist die Botschaft am heutigen Tage. Es wird eines entschlossenen Beitrags durch Europa zur Lösung dieser Krisen bedürfen, beim Kampf gegen Kriege und Vertreibung, Terrorismus und politische Verfolgung, gegen Armut und Perspektivlosigkeit. Deutschland und Frankreich haben mit dieser Entschlossenheit den schrecklichen Konflikt zwischen Russland und der Ukraine versucht zu lösen. Wir haben die Annexion der Krim erlebt, wir haben die Destabilisierung der Ost-Ukraine erlebt, und ich sage ganz offen: Wir haben glücklicherweise in Europa gemeinsam gehandelt. Wir haben gemeinsam Sanktionen verhängt und gesagt, das ist eine Verletzung unserer Prinzipien, das werden wir nicht zulassen. (Beifall) Aber jetzt arbeiten wir daran, diesen Konflikt im Normandie-Format zu lösen. Und gerade am letzten Freitag hatten wir Gespräche in Frankreich – in Paris –, die uns hoffen lassen, dass zumindest der Waffenstillstand halten könnte. Immerhin wurden die Wahlen in Donezk und Lugansk verschoben. Aber, meine Damen und Herren, das ist einer von vielen Konflikten. Ich bin überzeugt: Wir müssen unsere Außen- und Entwicklungspolitik deutlich stärker darauf ausrichten, Konflikte zu lösen und Fluchtursachen zu bekämpfen. (Beifall) Wir werden uns auch finanziell deutlich stärker engagieren müssen als heute. Die hierfür notwendigen Entscheidungen müssen schnell getroffen werden. All dies wird Europa wieder verändern. Genauso wie sich Europa nach den Umbrüchen in Mittel- und Osteuropa vor 25 Jahren tiefgreifend verändert hat. Natürlich werden wir uns weiter mit der Verbesserung unserer Wettbewerbsfähigkeit beschäftigen. Natürlich werden wir uns mit der Digitalisierung unserer Gesellschaften beschäftigen, mit einer nachhaltigen Entwicklung, mit einer gemeinsamen Energiepolitik, mit Freihandelsabkommen mit anderen Ländern nach Maßgabe unserer Prinzipien. Gerade jetzt wird ja ein wirtschaftlich starkes Europa, das die Chancen des Binnenmarkts nutzt, mehr denn je gebraucht. Und dazu müssen wir auch die wirtschaftspolitische Koordinierung in der Eurozone verbessern und auf dieser Grundlage die Gründungsfehler der europäischen Wirtschafts- und Währungsunion beheben. Und Deutschland und Frankreich werden ihren Beitrag dazu leisten. (Beifall) Doch die überaus große Zahl der Flüchtlinge verändert Europas Tagesordnung. Sie verändert sie noch einmal zusätzlich, und zwar nachhaltig, weil sie unsere Werte und Interessen als Europäer und weltweit in besonderer Weise herausfordert. Wenn es heißt, dass der Flüchtlingsandrang geordnet und im Ergebnis eingedämmt werden soll, dann führt kein Weg daran vorbei, dort anzusetzen, wo Flucht und Vertreibung verursacht werden. Dass das Zeit, Geduld und einen langen Atem braucht, das versteht sich von selbst. Wir in Europa – das erleben wir in diesen Monaten – sind mit den globalen Ereignissen eng verbunden, und zwar ganz unmittelbar – ob uns das gefällt oder nicht. Wir können uns von den globalen Ereignissen nicht mehr entkoppeln. Noch nie seit dem Zweiten Weltkrieg waren so viele Menschen auf der Flucht wie heute – etwa sechzig Millionen. Nur diese eine Zahl macht die ganze Dimension der Aufgabe deutlich. Und niemand verlässt seine Heimat leichtfertig, auch nicht die, die aus wirtschaftlichen Gründen kommen. (Beifall) Aber denen müssen wir auch sagen, dass sie nicht bei uns bleiben können, damit wir denen wirklich helfen können, die tatsächlich unseren Schutz vor Krieg und Verfolgung brauchen. (Beifall) Dazu brauchen wir einen politischen Prozess zur Lösung der Krise in Syrien mit allen regionalen und internationalen Akteuren, mit einer stärkeren Rolle Europas. Den Nachbarstaaten Syriens müssen wir helfen, eine angemessene Perspektive für die Millionen Flüchtlinge zu bekommen. Europa hat hier gehandelt. Die Europäische Kommission hat Vorschläge zur besseren finanziellen Ausstattung gemacht – ich danke auch dem Parlament, das dies unterstützt –, und die Nationalstaaten müssen ihren Beitrag leisten. Und die Türkei spielt eine Schlüsselrolle. Sie ist unser unmittelbarer Nachbar. Sie ist Ausgangspunkt der irregulären Migration. Die Türkei leistet Außergewöhnliches für mehr als zwei Millionen Flüchtlinge. Sie braucht aber verstärkt unsere Unterstützung bei der Versorgung, bei der Unterbringung von Flüchtlingen, bei der Grenzsicherung, beim Kampf gegen Schlepper. Der migrationspolitische Dialog, den die Europäische Kommission mit der Türkei begonnen hat, ist gerade deshalb von so großer Bedeutung. Und Deutschland wird diese Anstrengungen der Kommission bilateral unterstützen. Genauso wichtig sind alle Bemühungen in Libyen, eine Einheitsregierung zu bilden. Europa unterstützt die Bemühungen des UN-Beauftragten León. Die gesamte Europäische Union ist bei der Bewältigung dieser Aufgabe gefragt. Wir dürfen in der Flüchtlingskrise nicht der Versuchung erliegen, in nationalstaatliches Handeln zurückzufallen – ganz im Gegenteil! (Beifall) Gerade jetzt brauchen wir mehr Europa! Wir brauchen mehr denn je den Mut und den Zusammenhalt, den Europa immer gerade dann bewiesen hat, wenn es darauf ankam. Deutschland und Frankreich sind dazu bereit. Und wir sind uns einig mit dem Präsidenten der Europäischen Kommission, der viele wichtige Vorschläge auf den Tisch gelegt hat, die wir jetzt konsequent umsetzen müssen. Wir sind uns einig mit dem Präsidenten des Europäischen Rates, der sehr engagiert daran arbeitet, die Zusammenarbeit mit den Herkunfts- und Transitländern zu verbessern. Und wir sind uns einig mit dem Europäischen Parlament, das in seiner Entschließung vom 10. September daran erinnert hat, dass nationale Alleingänge in der Flüchtlingskrise keine Lösung sind. Herr Präsident, wir danken Ihnen auch für unkonventionelle, schnelle Beschlüsse. Das war wichtig. (Beifall) Denn nur gemeinsam wird es Europa gelingen, die weltweiten Ursachen von Flucht und Vertreibung zu verringern. Nur gemeinsam wird es uns gelingen, kriminelle Schlepperbanden wirksam zu bekämpfen. Nur gemeinsam wird es uns gelingen, mit gemeinsam betriebenen Hotspots die Außengrenzen der Europäischen Union besser zu schützen und ein Europa ohne Binnengrenzen nicht zu gefährden. Und ich sage ausdrücklich: Auch der Schutz der Außengrenzen wird nur dann erfolgreich sein, wenn wir in unserer Nachbarschaft etwas zur Bewältigung der vielen Krisen tun, die sozusagen an unserer Haustür stattfinden. (Beifall) Meine Damen und Herren, nur gemeinsam wird es uns gelingen, EU-weite Rückführungsabkommen zu vereinbaren, um diejenigen, die keine Bleibeperspektive haben, tatsächlich wieder in ihre Heimatländer zu bringen. Nur gemeinsam wird es uns gelingen, eine faire und angemessene Verteilung von Flüchtlingen auf alle Mitgliedstaaten zu erreichen. Ein erster Schritt ist gemacht, und auch hier danke ich dem Parlament, oder der Mehrheit, für seine Positionierung. Seien wir ehrlich: Das Dublin-Verfahren in seiner jetzigen Form ist in der Praxis obsolet. Es war in der Tat gut gemeint – ohne Zweifel –, doch unter dem Strich hat es sich angesichts der Herausforderung an unseren Außengrenzen als nicht tragfähig erwiesen. Ich setze mich deshalb dafür ein, dass wir ein neues Vorgehen für Fairness und Solidarität in der Lastenteilung vereinbaren. Ich begrüße die Arbeiten der Kommission, und ich glaube, es ist gut, dass Deutschland und Frankreich hier einer Meinung sind. Und ebenfalls nur gemeinsam wird uns die gewaltige Integrationsaufgabe gelingen, die noch zu bewältigen ist. Zu ihr gehört, dass wir mit gutem Recht in Europa erwarten können, dass Menschen, die zu uns kommen, sich in unsere Gesellschaften integrieren. Das verlangt das Einhalten der hier geltenden Regeln genauso wie das Erlernen der jeweiligen Sprache. Aber umgekehrt haben auch wir die Pflicht, Menschen, die aus der Not zu uns kommen, mit Respekt zu begegnen, in ihnen Menschen zu sehen und nicht irgendeine anonyme Masse, völlig unabhängig davon, ob sie eine Bleibeperspektive haben oder nicht. (Beifall) Genau deshalb ist es auch so wichtig, dass die humanitären Mindeststandards eingehalten werden, die wir für die Unterbringung und Versorgung von Flüchtlingen und für die Durchführung der Asylverfahren vereinbart haben. Das sind wir ihnen, den Flüchtlingen, und uns selber schuldig. Denn Europa ist eine Wertegemeinschaft, eine Rechts- und Verantwortungsgemeinschaft, und das bedeutet für mich, dass wir uns an den Werten orientieren müssen, die wir in den europäischen Verträgen festgeschrieben haben: Menschenwürde, Rechtsstaatlichkeit, Toleranz, die Achtung von Minderheiten und Solidarität. Das bedeutet für mich, dass gesamteuropäische Herausforderungen nicht von einigen wenigen Mitgliedstaaten alleine zu lösen sind, sondern von allen gemeinsam. Wir müssen erkennen: Selbst wenn wir versuchen würden, uns vollständig abzuschotten, sogar bewusst um den Preis, dass Menschen an unseren Grenzen zu Schaden kommen könnten, wäre damit niemandem gedient. Den betroffenen Menschen sowieso nicht, die trotzdem Mittel und Wege suchen und finden würden, um zu uns zu gelangen, und auch uns selbst in Europa nicht. Abschottung und Abriegelung im Zeitalter des Internets sind eine Illusion. Kein Problem wäre gelöst, sondern zusätzliche gravierende Probleme entstünden, denn die Bindung an unsere Werte und damit unsere Identität gingen verloren. Wenn wir das missachten, verraten wir uns selbst – nicht mehr und nicht weniger. (Beifall) Wenn wir das beachten, dann werden wir es schaffen, diese historische Bewährungsprobe zu bestehen und mehr noch, auch aus dieser Krise stärker hervorzugehen, als wir in sie hineingegangen sind. Dann werden wir es schaffen, auch global unsere Werte und Interessen überzeugend zu vertreten. Und das wird im Übrigen außerhalb Europas von uns auch erwartet. Meine Damen und Herren! Die Beweggründe, wegen deren Menschen ihre Heimat verlassen, kennen wir doch aus unserer eigenen europäischen Geschichte nur allzu gut. Über Jahrhunderte hinweg war unser Kontinent nicht Ziel, sondern vor allem Ausgangspunkt von Flucht und Vertreibung und Migration. Jean-Claude Juncker hat in seiner Rede zur Lage der Union eindrucksvoll daran erinnert. Heute ist Europa ein Raum, auf den viele Menschen aus aller Welt ihre Hoffnungen und Sehnsüchte richten, ein Raum, der Menschen träumen lässt. So wie ich und Millionen anderer Menschen in Mittel- und Osteuropa vor 25 Jahren von einem freien und geeinten Deutschland und Europa geträumt haben. Wir müssen verantwortungsbewusst mit Europas Anziehungskraft umgehen. Und das heißt, wir müssen uns stärker um die kümmern, die heute in unserer Nachbarschaft in Not sind. Wenn wir diese Herausforderung als unsere gemeinsame europäische und globale verstehen, dann werden wir auch die ökonomischen und gesellschaftlichen Chancen dieser Bewährungsprobe erkennen und nutzen können. Und dann werden wir sehen, dass im Übrigen die Chancen größer sind als die Risiken. Wir werden für unser Europa weiterhin viel Überzeugungsarbeit leisten müssen. Ich freue mich, dass nach Jahrhunderten von Krieg und Hass zwischen unseren beiden Völkern, lieber François Hollande, wir beide heute gemeinsam für diese gleichen Ziele kämpfen. (Beifall) Ich lade Sie alle ein, hier in diesem Hohen Hause gemeinsam diese Überzeugungsarbeit für unser Europa zu leisten. Jeder einzelne Abgeordnete spielt dabei eine wichtige Rolle. In Ihren Heimatstaaten, in Ihren Wahlkreisen, gegenüber der gesamteuropäischen Öffentlichkeit. Lassen Sie uns gemeinsam daran arbeiten, und zwar so, wie es Helmut Kohl 1989 hier im Europäischen Parlament mit Blick auf die Umbrüche in Mittel- und Osteuropa vorgeschlagen hat – ich zitiere ihn: «mit Klugheit und mit Augenmaß, mit Einfallsreichtum und Flexibilität.» Herzlichen Dank! (Beifall) Manfred Weber,
im Namen der PPE-Fraktion
. – Sehr geehrte Frau Bundeskanzlerin Merkel, Herr Staatspräsident Hollande, lieber Jean-Claude Juncker, lieber Martin Schulz, liebe Kolleginnen und Kollegen! Vor 25 Jahren haben Ihre Vorgänger hier im Europäischen Parlament ein Bekenntnis abgelegt, dass Ihre beiden Völker für ein demokratisches Europa stehen. Heute haben Sie dieses Bekenntnis mit Ihrer Anwesenheit erneuert. Die deutsch-französische Freundschaft, die Verantwortung, die Ihre beiden Völker tragen, und die Zukunftsaussage, dass auch in den nächsten Jahrzehnten Frankreich und Deutschland ihre Zukunft in einem demokratischen Europa sehen: Dafür möchte ich zunächst herzlich Danke sagen. (Beifall) Vor 25 Jahren ging es in diesem Kontinent um die Umbrüche nach dem Zusammenbruch des Kommunismus. Heute steht die Flüchtlingsfrage als Herausforderung vor uns. Wenn wir große Aufgaben haben, dann finden wir Orientierung in unserer Grundrechtecharta. Das ist der Ort, wo die Ideen, die Erfahrungen, die wir Europäer in unserer Geschichte gemacht haben, konzentriert nachzulesen sind. Da steht: «Das Recht auf Asyl wird nach Maßgabe der Genfer Flüchtlingskonvention gewährt.» Und es steht dort: «Kollektivausweisungen sind unzulässig.» Liebe Kolleginnen und Kollegen, wir sprechen von Menschen. Und deswegen ist diese Grundrechtecharta für uns Orientierung. Von Individuen sprechen wir. Wenn die Türkei, wenn Jordanien, wenn der Libanon – teilweise arme Länder – in der Lage sind, Millionen Menschen, die vor dem Bürgerkrieg fliehen, Obdach anzubieten, dann muss doch auch dieses reiche Europa diese Kraftanstrengung erbringen können. Wir brauchen Mut, wir brauchen Ermutigung für diese Aufgabe, die vor uns steht. Es sei mir erlaubt, insbesondere Deutschland und Ihnen, Frau Bundeskanzlerin, dafür zu danken, dass Sie den Menschen in dieser Frage Mut machen. Danke dafür. (Beifall) Inhaltlich liegen große Aufgaben vor uns. Zunächst einmal ist es wichtig, die Bürgerängste ernst zu nehmen, die es natürlich auch gibt. Eine der Antworten, die wir den Menschen geben können, ist: Wir handeln bereits. Wir reden nicht nur, wir handeln. Wer hätte gedacht, dass heute deutsche und französische Soldaten im Mittelmeer im Einsatz sind und Leben retten? Wer hätte vor wenigen Monaten gedacht, dass wir eine Quote mit 160 000 Flüchtlingen beschließen können? Wer hätte gedacht, dass vor wenigen Tagen im Europäischen Rat beschlossen worden ist, auch die Außengrenzen ordentlich zu schützen und entsprechend dort Kontrollen durchzuführen? Wir handeln bereits! Wir im Europäischen Parlament – das darf ich auch in Anwesenheit der beiden Staatenführer nicht verhehlen – sind enttäuscht aufgrund der Geschwindigkeit des Europäischen Rates und der Ratsmitglieder im Innenministerrat: Wir würden uns mehr Geschwindigkeit wünschen. Die Kommission hat bereits im Frühjahr Vorschläge vorgelegt, wir im Europäischen Parlament haben bereits Unterstützung signalisiert. Und leider Gottes konnten wir den nationalen Egoismus, den es leider auch gibt, nicht schnell genug überwinden. Es zählt jetzt die Tat! Wir müssen gemeinsam handeln. Die Überlegungen, Herr Staatspräsident Hollande, die Sie zur Weiterentwicklung, zum Aufbau beispielsweise eines europäischen Grenzschutzes eingebracht haben, müssen jetzt von den Staats- und Regierungschefs beschlossen werden, damit die Kommission Rückendeckung für ihre Arbeit bekommt. Wir stehen vor gewaltigen Aufgaben. Es wurde über Migration gesprochen, auch über Wirtschaft, über den Kampf gegen den Terrorismus. Da haben wir zwei politische Realitäten, die wir auch in diesem Europäischen Parlament finden. Das eine ist der Parteienstreit, der normale, richtige Parteienstreit in der Demokratie um den richtigen Weg, und dann die Abstimmung, die dann das Ergebnis bringt. Und die zweite Realität ist, dass es politische Kräfte auf dem Kontinent gibt, die den Menschen Angst machen, die etwas zerstören wollen, die etwas kaputtmachen wollen, nämlich das, was frühere Generationen von gewählten Politikern über Jahrzehnte hinweg aufgebaut haben. Das sind Kräfte, die Probleme beschreiben, aber keine Idee haben, wie man Probleme löst. Diese politische Realität nimmt leider Gottes zu; die Skepsis in Europa nimmt zu. Wie schaut die Antwort aus? Die Antwort ist: Führung, mutige Führung. So, wie das frühere Generationen von Politikern auch gemacht haben. Ohne politische Führung hätten wir keine Osterweiterung erlebt, ohne politische Führung hätten wir keine Grenzkontrollen abgeschafft, hätten wir keine Währung aufgebaut, und wir hätten auch keinen Wohlstand, den uns der Binnenmarkt garantiert. Deswegen ist auch heute wieder der Zeitpunkt für politische Führung. Vor 26 Jahren waren Ihre Vorgänger das letzte Mal hier. Und wir können doch mit Stolz sagen: Wir sind stark, wir sind großartig als Kontinent, was ist in den letzten 26 Jahren alles erreicht worden! Und diese Geschichte müssen wir fortschreiben. Bitte zeigen Sie als die beiden Staatenlenker der beiden großen Völker Europas Ambition! Wir wissen, dass wir eine Stärkung brauchen, eine Stärkung der Eurozone, eine Vertiefung der Eurozone, mehr außenpolitische Handlungsfähigkeit. Es kann nicht sein, dass ein Land mit einem Veto ganze Sanktionsbeschlüsse aufhalten kann. Wir brauchen mehr militärische Handlungsfähigkeit, auch das weiß jeder. Wir würden das Geld der Bürger in dieser Europäischen Union besser ausgeben, wenn wir es gemeinsam ausgeben. Deswegen bitte ich Sie: Haben Sie Mut zur Weiterentwicklung Europas! Das ist die Aufgabe der Staats- und Regierungschefs. Und zu guter Letzt: Warum ist es dringlich? Warum muss es demnächst passieren? Weil die Welt nicht auf uns wartet. Während wir uns mit Griechenland beschäftigen, haben wir an den chinesischen Börsen einen großen Einbruch erlebt. Dort wird über den Wohlstand der Welt von morgen entschieden. Während wir über Migration reden, wird in Atlanta ein transpazifisches Freihandelsabkommen abgeschlossen, in dem 40 Prozent des Welthandels neu organisiert werden. Die Welt wartet nicht auf unsere internen Debatten! Deswegen muss Europa engagiert vorangehen. (Beifall) Jean-Claude Juncker hat vor wenigen Tagen hier gesagt: Es gibt zu wenig Europa, und es gibt zu wenig Union. Liebe Kolleginnen und Kollegen, sehr geehrte Frau Bundeskanzlerin, Herr Staatspräsident! Wir bauen auf Ihren Mut. Stellen wir uns mutig gegen die Angstmacher! Schaffen Sie mehr Europa! Schaffen Sie mehr Union! Gianni Pittella,
a nome del gruppo S&D
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, Cancelliera Merkel, Presidente Hollande, la caduta del Muro di Berlino a mio giudizio è l'atto di nascita della nuova Europa. La lezione che ancora oggi portiamo in noi è che la ricerca della libertà è una spinta inarrestabile. La libertà è una condizione umana, prima che politica. Nessun muro potrà fermarla. La seconda lezione riguarda la fragilità dei progetti politici. Trent'anni fa nessuno avrebbe pensato che il blocco comunista sarebbe scomparso. In due maniere muoiono i grandi progetti politici: quando sono sconfitti da un avversario esterno – è il caso del cosiddetto socialismo reale sconfitto dalle democrazie liberali – oppure scompaiono quando non credono più in se stessi, quando smarriscono il senso della propria storia. Questo è il rischio che oggi l'Europa corre e dobbiamo dircelo con franchezza, lo abbiamo visto con la crisi greca, ne avete parlato. Il vero dramma non è stato il mancato pagamento di una rata, ma il fatto che per un attimo si è smarrito il senso dello stare insieme. Questo è il rischio che non dobbiamo più correre. Perché se l'Europa viene svilita ad un'aggregazione di Stati tenuta assieme da logiche di pura convenienza e di potenza, allora essa perde la sua ragion d'essere e si apre il vaso di Pandora che è fatto di egoismi, di secessioni, di forme di separatismo. L'Unione innanzitutto è un progetto politico ed è la storia a dirci che nel passato la spinta franco-tedesca ha servito l'Europa perché ha avuto una visione dell'Europa, l'idea cioè che attraverso la riconciliazione tra popoli divisi da secoli di guerre si sarebbero gettate le basi per l'integrazione politica. Oggi c'è bisogno di un nuovo inizio, di un nuovo progetto, di una nuova visione che dia il senso all'Unione e che veda protagonisti tutti gli Stati membri. Questo Parlamento e questa Commissione europea, guidati dal Presidente Schulz e dal Presidente Juncker, hanno dimostrato di essere all'altezza della sfida e se siamo riuniti in questa istanza oggi è anche perché le elezioni del 2014 e l'indicazione diretta del Presidente della Commissione europea hanno dato a questo Parlamento una nuova energia e una nuova forte leadership. Dall'alto l'Europa non si costruisce e – fatemelo dire con cortesia ma con chiarezza – il modello intergovernativo è superato. L'Europa di popolo non si farà con la retorica, ma con azioni concrete che aiutino una solidarietà di fatto. Si è cominciato con l'immigrazione e bisogna andare avanti con coerenza e con fermezza. Io apprezzo moltissimo le cose che ci ha detto oggi la Cancelliera Merkel, che noi diciamo da tempo, accoglienza e sicurezza, responsabilità, apprezzo molto che Lei abbia detto con grande fermezza che Dublino è superata. Sì, Dublino è superata! Bisogna rendere l'Unione più democratica e questo lo si realizza attraverso una riforma della governance e l'Unione economica e monetaria che rafforzi il ruolo del Parlamento europeo. Questa Istituzione è già il Parlamento di tutta l'Unione e dell'eurozona, bisogna dare inoltre all'Unione gli strumenti per affermarsi attraverso una capacità fiscale comune che possa sfociare in un meccanismo europeo di assicurazione contro la disoccupazione. Dobbiamo batterci per una maggiore giustizia fiscale, perché è inaccettabile che, mentre ai cittadini vengono richiesti sacrifici, l'evasione e la frode fiscale sottraggano alle finanze pubbliche mille miliardi di euro ogni anno. Le tasse vanno pagate dove si fanno i profitti! Dobbiamo garantire una maggiore giustizia sociale. Questo continente, l'Europa, è attraversato da una secessione silenziosa, poveri sempre più poveri e ricchi sempre più ricchi, il dumping sociale va azzerato! E infine, rispetto a venticinque anni fa, siamo di fronte alla sfida del cambiamento climatico, ne ha parlato con passione, con fermezza François Hollande, grazie per questo forte appello vincolante per tutti perché a Parigi vi sia un grande successo! E poi la politica estera, siamo sinceri su questo. Nel Medio Oriente, la diversità di approccio tra gli Stati membri nel definire chi sia il nostro principale avversario, Isis o Assad, indebolisce la nostra azione diplomatica. Serve una politica estera comune dell'Unione europea – cari colleghi, so che una parte di cittadini europei, anche tra i presenti, pensa che il declino dell'Unione sia ineluttabile. A questo fatalismo noi dobbiamo opporci. Ancora oggi valgono le parole di un grande europeo, François Mitterand, parole che egli pronunciò in questa sala, come da voi è stato ricordato: «Il nostro esaltante ruolo è di prevenire l'ineluttabile, di riuscire l'improbabile e di realizzare la speranza»! (Applausi) Ryszard Antoni Legutko,
on behalf of the ECR Group
. – Mr President, many have said today that the joint appearance of President Hollande and Chancellor Merkel is historic because it shows that the Franco-German engine of Europe is still powering on and we have a radiant future in front of us. But do you not think, President Hollande and Chancellor Merkel, that it is at least a part of the problem that one or two countries decide for the rest? All together we are 28, and 28 is far more than two. Over the years, the EU of course evolved but my feeling is that its leadership has not. Chancellor Merkel, events have placed a burden of leadership on your shoulders. Your critics say, however – and they may have a point – that you sometimes forget about the difference between leadership and dominance. I get the impression that people across the European Union are concerned about that distinction, because it has become more and more a vital question, and that is part of the reason why we face this crisis over Europe's future. People are concerned that their viewpoint does not matter. Some are ignored, others are bullied, others still are vilified. People are concerned because they hear this deafening federalist rhetoric, not rooted in reality, and through that thin veil of rhetoric they see a ruthless power-play with President Hollande and Chancellor Merkel as major actors, more powerful than those who hold formal positions allegedly higher in the political hierarchy. Chancellor Merkel, you spent your early years in a communist country. So did I. I remember a saying from the bad old days that communism is a system which courageously solves the problem it itself created. Toute proportion gardée, I think that the same could be said about the European Union. We created the euro system, and since day one we have been wrestling with the problems it generated, and solving those problems has led to more dominance and more disregard for the elementary rules of cooperation. Turning to the issue of migration and refugees: again a similar story. Of course the EU did not create the problem but it failed to identify it soon enough and, let me add, it has not yet entirely succeeded in identifying it. I am just wondering: why invite the immigrants and then cancel the invitation? Why play a cat and mouse game with the Schengen procedures? Why this absolutely unbearable confusion of humanitarian, moral and political arguments that obscure the gravity of the crisis we are faced with? This is not the language of dialogue. This is a language to obscure things. We cannot really talk to one another using that kind of language. It is preaching. It is not a dialogue: it is preaching. And there has been a lot of preaching in this Chamber this afternoon – and, as a matter of fact, every day. So, it was your decision to suspend the Schengen rules and to open the German border, and it was your decision to close the border again. As far as I know, you did not consult any government, or any European institution for that matter. If this is not proof of dominance, what is? If one wants to have more proof, look at what happened last month at the Home Affairs Council. This is not the right way of doing things. President Hollande, Chancellor Merkel, let me finish with the following plea, if you will. I urge you to be more responsive to reality. The more European hubris is riding high, the more people are being left behind, not listened to, and pushed outside a territory of respectability. This has lasted long enough and it cannot go on forever. European politics needs less self-adoration – of which you had an abundant sample of today – but it needs more freshness, clarity and fairness. Otherwise, the EU will increasingly be looked at with reluctance and disdain, if not outright hostility, and we do not want that, do we? (Applause) Guy Verhofstadt,
im Namen der ALDE-Fraktion
. – Herr Präsident! Zuallererst geht mein Dank an Sie, Kanzlerin Merkel. Sie haben Mitgefühl, Verständnis und Führung in der Flüchtlingskrise gezeigt – und das in einer Zeit, in der es in Europa an all diesen drei Dingen mangelt. Danke dafür! (Beifall) Monsieur le Président, c'est toujours un honneur de vous voir ici, au Parlement européen. Vous venez ici plus souvent, je pense, qu'à l'Assemblée nationale. C'est mieux ici, au berceau de la démocratie européenne, et je dois vous dire que je partage pleinement l'analyse que vous avez faite. Chers collègues, nous vivons en fait une crise, profonde, comme le président l'a indiqué, que, moi, j'appelle une polycrise: c'est une crise des réfugiés, de l'économie, de l'euro, de la perte évidente de notre influence géopolitique. This crisis is an existential crisis. Let us face the reality, this multiple crisis – and I know that a number of people in this House will like this – puts the existence of the European project itself in danger. If tomorrow the euro disappears or if Schengen falls apart, then what are we left with in Europe? Only a loose confederation of nation-states? We will be weak economically, and insignificant on the world stage. That will be the result. (Applause) And let us not be naive. It will be the Americans and the Chinese who will dictate our economic standards here in Europe; and it will be Assad and Putin who will decide on peace and stability in Europe. (As Putin already finances some right-wing parties in Europe, maybe that is the normal turn of events.). What I want to make clear in this debate today with you, Chancellor Merkel and President Hollande, is that the source and origin of every one of these crises is in fact exactly the same: it is a lack of common governance; it is a lack of shared sovereignty. It is the lack of unity in Europe that is the cause of the crisis. (Applause) And Mr Legutko, you say «Yes, Europe is the problem» and «Europe creates and solves the problems», but when 20 million citizens in the 19th and 20th centuries were slaughtered in Europe it was not because of «Europe», it was because of nationalism and populism. (Applause) We cannot overcome the refugee crisis and we cannot keep Schengen if we do not have a common asylum policy, a common migration policy and common border and coastguard control. We cannot overcome the euro crisis without one government for the euro and one treasury. We cannot overcome our economic weaknesses if we do not liberate ourselves of 28 national regulators in all the markets of the future – digital, energy and capital. And we shall not overcome our geopolitical insignificance if we do not embrace real foreign policy in Europe, a single representation in the international institutions and, at the very least, a defence community in the European Union. (Applause) To achieve this in the final years of this decade, and to make sure that this decade does not become a lost decade for a number of people and for the European project, I think we have to change three bad attitudes: firstly, l'Europe à la carte; secondly, the step-by-step approach that we embrace; and, thirdly, our clouded and outdated view of the world. First of all, l'Europe à la carte. There is not one Union. What are you talking about? There are at least 10 unions. There is «the 28», there is Schengen, there is the euro, there is the patent, there are the opt-ins and the opt-outs, the enhanced cooperation, the derogations – it is chaos at the moment – and Europe needs one strong heart to survive in the future. Secondly, the step-by-step approach: maybe it worked in the good times in the past, but not in the modern world. It is always too little too late. From time to time, in every society, you have to take a big leap forward, to adapt yourself and to resolve all the resistance to necessary change – as France did, for example, after the Revolution when it kicked out an old autocratic regime and created the rule of law, and what Germany did when it created the Zollverein and became a modern economy, the powerhouse of Europe in the economic field. That is also what we need at the European level. I have only one appeal to you, Chancellor Merkel and President Hollande, which might not be in the name of the whole Parliament but in the name of a big majority here: I call upon you to meet this challenge together with us, the European Parliament. It is your historic responsibility to do that, exactly like your predecessors did 25 years ago. Look a bit more closely into this historic task, even if you are facing some less important electoral challenges in the near future. (Applause) Gabriele Zimmer,
im Namen der GUE/NGL-Fraktion
. – Herr Präsident, Frau Bundeskanzlerin, Herr Präsident! Vor 25 Jahren haben damals Ihre Vorgänger – Kanzler Kohl und Präsident Mitterrand – gemeinsame Initiativen ergriffen, um den europäischen Integrationsprozess voranzutreiben, und zwar vor dem Hintergrund der osteuropäischen Demokratiebewegung. Das sind konkrete Vorschläge gewesen. Wir haben sie auf dem Tisch gesehen, ich habe sie selbst nachgelesen. Aber die Zeiten haben sich geändert. Für viele repräsentieren Sie in Ihrer Funktion das alte Europa, das versagt hat. Und, Frau Merkel: Ihnen kann ich nicht wegnehmen, dass Sie maßgeblich Verantwortung dafür tragen, dass zum Beispiel die Gemeinschaftsmethode abgelöst worden ist durch die Unionsmethode. Das hat mit dazu beigetragen, dass es zu einer Spaltung innerhalb der Europäischen Union, einer Spaltung in starke – ökonomisch starke, politisch starke – und schwache – politisch schwache und ökonomisch schwache – Länder gekommen ist. Sie sagen beide, dass die EU mehr Wohlstand gebracht hat. Nein! Zuletzt hat die EU mehr Armut im Süden und die Spaltung der EU gebracht. Eine EU, in der Finanzminister der Eurogruppe diktieren, wie Solidarität und Lebensbedingungen zu definieren sind, wird von den Menschen abgelehnt. Eine solche Union wahrt ja noch nicht einmal den Anschein der Habermas'schen Fassadendemokratie. Haben Sie sich einmal gefragt, warum trotz der knallharten Erpressung durch die Eurogruppe die Menschen in Griechenland wieder Syriza und Tsipras vertrauen und nicht jenen, die Teil des alten Systems und damit Teil des alten Europas sind? Mit den Memoranden ging es um die Rettung deutscher, französischer und niederländischer Banken. Die Gewinner der sogenannten Euro-Rettungspakete sind diese Länder. Deshalb fordern wir von Ihnen gerade Initiativen für den Schuldenschnitt. Und die Krisengewinne sollten in einen Fonds zur Armutsbekämpfung in den Krisenländern fließen. Ich könnte mir auch einen Schuldenerlass für Investitionen in erneuerbare Energien und Maßnahmen gegen den Klimawandel vorstellen. Es ist moralische und juristische Pflicht, Flüchtlinge menschenwürdig aufzunehmen. Das ist nicht die Praxis in der EU. Es ist höchste Zeit, Dublin ad acta zu legen und eine gemeinsame europäische Asyl-/Migrationspolitik zu entwickeln, die tatsächlich diesen Namen verdient. Sie haben gesagt: Denen sagen, die nicht bleiben können: Zurück in sichere Herkunftsländer. Dazu gehören also Kosovo, die Türkei. Gehört künftig auch Eritrea dazu? Das möchte ich schon konkret wissen. Es ist logisch und vernünftig, die Zweitaufnahme nach Bevölkerung und Wirtschaftskraft in den Ländern festzulegen. Diese Vorschläge liegen doch auf dem Tisch. Aber der Umgang mit Griechenland und auch mit den Flüchtlingen hat uns dieses, genau dieses Versagen der Europäischen Union vor Augen geführt. Von einer solidarischen Gemeinschaft Gleicher kann leider keine Rede sein. Unter dem Schwert der Kürzungsdiktate können die europäischen Werte nicht verteidigt werden. Das muss klar sein. Also muss die Kürzungspolitik aufhören, diese Austeritätspolitik zu Lasten von bestimmten Bevölkerungsgruppen. Wir haben es im Ergebnis dessen mit einem Rückzug ins Nationale zu tun, nationalistische und ausländerfeindliche Kräfte sind im Aufschwung, nicht nur in Frankreich und in Deutschland. In Deutschland haben in diesem Jahr bereits 200 Flüchtlingsunterkünfte gebrannt. Deshalb ist es so ermutigend, wenn auf der anderen Seite viele Menschen dastehen und hilfsbereit sind, helfen wollen, etwas leisten wollen. Aber diese müssen von uns – von der EU und von der Politik – ermutigt werden, wir dürfen sie nicht alleine lassen. So geht die Gemeinschaft kaputt! Ich möchte Sie fragen: Ja, vielleicht wollten Sie beide die alte Achse wieder beschwören, doch der deutsch-französische Motor stottert. Was nun, Frau Merkel und Monsieur Hollande? Ihre Reden sollten Mut machen. Sie haben viele wichtige Themen angesprochen. Aber Ihrer Rede fehlte auch jegliche Perspektive für mehr Demokratie und für eine Sozialunion innerhalb der Europäischen Union. Das ist ein riesengroßes Manko. Bitte stellen Sie sich dieser Herausforderung! Rebecca Harms,
im Namen der Verts/ALE-Fraktion
. – Herr Präsident, Frau Bundeskanzlerin! Ich habe mich gefreut über die Entscheidung, dass Sie zu uns kommen wollen, um hier im Europäischen Parlament über die sehr schwierige Situation zu reden, in die die Europäische Union nicht erst mit der Flüchtlingskrise geraten ist, sondern in der wir eigentlich schon länger stecken. Guy Verhofstadt hat von der poliformen Krise gesprochen. Ich würde auf gut Deutsch einfach mal sagen, wir haben eine ganze Reihe von Krisen, über die wir fortdauernd reden. Und wir kommen nicht weiter, wenn wir immer dann, wenn eine neue, große Zuspitzung stattfindet, wie jetzt die rund um die Flüchtlinge, wenn wir dann das, was wir vorher am Wickel hatten und nicht fertig gearbeitet haben, wieder liegen lassen. Ich glaube, wenn Sie Vertrauen schaffen wollen innerhalb der Europäischen Union, in ihre Handlungsfähigkeit – und ich wünsche mir wirklich, dass das gelingt –, dann müssen Sie nochmal zurückkommen zu dem, was liegen geblieben ist, was die Stabilität der gemeinsamen Währung angeht. Wenn Sie die Debatten im Europäischen Parlament ernsthaft verfolgen, dann werden Sie feststellen, dass wir hier seit langem mit großer Mehrheit der Auffassung sind, dass eine gemeinsame Währung ohne gemeinsame Fiskal- und Wirtschaftspolitik, ohne eine Regierung in diesem Bereich, nicht nachhaltig und dauerhaft funktionieren kann. Und ich denke, dass mit Ihnen beiden – Frau Merkel und Herr Hollande – hier genau die richtigen sitzen, um uns aus dieser Verkantung in dieser Frage rauszubringen, weil die Franzosen das vor Kurzem nochmal angestoßen haben. Die Franzosen mussten sich lange bewegen in der Sache Souveränität. Aber die Deutschen müssen sich auch mal bewegen in ihrer Fixierung allein auf die Schuldenproblematik und die Geldwertstabilität. Da sind zwei Welten, die zusammengebracht werden müssen, und wenn uns das nicht gelingt, dann gelingt uns die Stabilität nach innen nicht, und dann werden wir nie in der Lage sein, die großen Krisen, die um uns herum wachsen, so in Angriff zu nehmen, wie das von dem immer noch starken Europa eigentlich zu erwarten ist. (Beifall) Frau Merkel, ich war am Bahnhof in Budapest – Keleti –, als Sie in Deutschland die Entscheidung getroffen haben, dass Dublin nicht mehr funktioniert. Ich fand das genauso großartig wie die Menschen, die da auf dem Bahnhof von Viktor Orbán in eine irrsinnige Situation gebracht worden waren. Ich finde das richtig, dass Sie in dieser Situation vorgeprescht sind und dann – unterstützt von Österreich, aber auch Schweden und einigen anderen – gesagt haben, wir müssen unsere Flüchtlingspolitik neu aufstellen. Ich habe jetzt gehört, dass Sie und François Hollande der Meinung sind, dass das, was unser Kommissionspräsident Juncker in seiner Rede zur Lage der Europäischen Union gesagt hat, die Linien sind, die jetzt für eine neue Flüchtlingspolitik und Einwanderungspolitik in der Europäischen Union auch von Ihnen geteilt werden. Wenn wir davon ausgehen, dass europäische Werte und Menschenrechte zählen sollten, ist es für mich fragwürdig, wenn es jetzt darauf hinausläuft, dass wir unsere Außengrenzen nicht besser kontrollieren, sondern dass wir an unseren Außengrenzen wieder auf Abschottung und quasi auf Militarisierung setzen. Das funktioniert nicht. So werden wir aus diesen Flüchtlingsdramen nicht herauskommen. Ich möchte Ihnen auch sagen, dass ich es richtig finde, mit Präsident Erdoğan zu reden, weil ich weiß, dass wir nicht alle Probleme der Flüchtlinge aus Afrika und Asien hier bei uns lösen können. Ich finde es richtig, mit ihm darüber zu reden, dass die Türkei ihren Beitrag leisten muss. Aber ich finde es falsch, nicht anzusprechen, dass seine Eskalation gegenüber den Kurden die Probleme der Region verschärft und nicht löst. Eine bessere Situation in der Türkei kann nur erreicht werden, wenn die innere Eskalation aufhört und auch Präsident Erdoğan von Ihnen dazu gebracht wird, dass er zurückkehrt auf den Weg der Demokratie in der Türkei. Lassen Sie mich noch einen Punkt ansprechen: Verunsicherung hat Sie ja hierhergebracht, Frau Merkel, Herr Hollande – Verunsicherung unter Bürgern. Im Moment fürchten Hunderttausende von Arbeitnehmern in der Europäischen Union um ihre Zukunft. Das gilt nicht nur für die direkt bei VW Beschäftigten. Das gilt auch für alle die, die in der Zulieferindustrie tätig sind, und die arbeiten nicht nur in Deutschland, sondern in vielen europäischen Ländern, auch außerhalb der Europäischen Union. Das ist das Ergebnis eines unglaublichen Industrieskandals und einer kriminellen Energie bei VW, die oft genug gegeißelt worden ist. Aber ich möchte Ihre Anwesenheit hier nutzen, um Ihnen zu sagen, dass eine vermeintlich gut gemeinte Protektion der Autoindustrieinteressen, die insbesondere Sie als die bekannte Auto-Kanzlerin, Frau Merkel, gewährleistet haben – bei dieser Sache hat Ihnen aber auch immer mal wieder Herr Sarkozy, zuletzt auch Herr Hollande, assisiert – dass diese vermeintliche Verlängerung von Interessen der Industrie in die europäische Gesetzgebung hinein, wenn es um Klima und um Umwelt geht, falsch war und dass genau diese Protektion die Hybris in Unternehmen wie VW gefördert hat. Der Klimagipfel, Herr Hollande, auf den wir Europäer sowieso mit einer Mogelpackung gehen, weil unsere 2030-Ziele nicht reichen, um das 2-Grad-Ziel zu schaffen, darf nicht auch noch zusätzlich dadurch belastet werden, dass wir weiter zu dieser alten Protektion der Autoindustrie stehen. Es muss ein neues Zeitalter auch in der Autoindustrie eingeläutet werden. Nigel Farage,
on behalf of the EFDD Group
. – Mr President, nobody in their right mind would not agree that it was a sensible thing to do, back in the 1950s, to get France and Germany together round the table to break bread with each other, to have a trade deal and to work as sovereign democratic nations together for peace. All of that was absolutely right and high-minded. Sadly, the whole thing has become corrupted. Tony Blair said that the EU today is no longer about peace, it is about power. How right he was, and how that power has shifted. When Kohl and Mitterrand came here representing their countries 25 years ago, it was a partnership of equals. But no longer. France is now severely diminished, trapped inside a currency from which, frankly, it cannot recover and the French voice in this relationship and in Europe is little more now, frankly, than a pipsqueak. It is an irony, is it not, that a project that was designed to contain German power has now given us a totally German-dominated Europe. Just look at the euro. Germany has a currency that is undervalued by 20% with a growing and massive trade surplus. Most growth in the German economy since the collapse of 2008 has indeed been in exports to other eurozone countries, such as your very big arms sales to countries like Greece, Chancellor Merkel. And when we have a general election that says a country like Greece wants to change direction, well I am sorry, but that now must be brushed aside because the Germans do not want it. In what must count as perhaps the worst piece of public policy seen in modern Europe for half a century, when you compounded the already failing and flawed EU common asylum policy by saying to the whole world «please come to Europe» – and we saw, frankly, virtually a stampede, and we learn that 80% of those that are coming are not Syrian refugees – in fact what you have done is to open the door to young, male, economic migrants, many of whom, I have to say, behave in a rather aggressive manner, quite the opposite to what you would ever expect to see from any refugee. Yet when that failure is met by objections from countries like Hungary their opinions are crushed. This is not a Europe of peace. It is a Europe of division. It is a Europe of disharmony. It is a Europe that is a recipe for resentment. And yet, faced with all this failure, both of you, President Hollande and Chancellor Merkel, said the same thing today. You said Europe is not working so we must have more Europe: more of the same failing. Well, there is, I think, a bright star on the horizon. It is called the British referendum and, given that none of you want to concede Britain the ability to take back control of our own borders, a Brexit now looks more likely than at any point in modern time. I hope and pray that Britain voting to leave the European Union will be the beginning of the end of a project which, however noble its original intentions, has gone rotten. (Applause from the EFDD Group) Marine Le Pen,
au nom du groupe ENF
. – Merci Madame Merkel de nous faire le plaisir de venir aujourd'hui avec votre vice-chancelier, administrateur de la province France. Monsieur le Vice-chancelier, j'aurais aimé pouvoir vous appeler Monsieur le Président de la République par respect pour votre fonction mais, pas plus que votre prédécesseur, vous n'exercez cette présidence. Un président de la République ne pourrait pas dire: «Le souverainisme, c'est le déclinisme», comme vous venez de le faire, parce que le président de la République est garant de la Constitution française et que le titre Ier de la Constitution française est: «De la souveraineté.» Un président de la République ne peut ignorer avec constance les intérêts de la France. L'intérêt de la France n'est pas de se soumettre aveuglément à une politique décidée à Berlin, à Bruxelles ou à Washington. Son intérêt et votre devoir, c'est de défendre sa souveraineté. L'intérêt de la France, ce n'est pas de donner ce spectacle affligeant d'une France à la remorque de l'Allemagne sur la question migratoire. Quand, dans un geste parfaitement irresponsable, la chancelière Merkel dit qu'il faut accueillir 800 000 migrants à bras ouverts, vous applaudissez. Quand, quelques jours plus tard, elle suspend Schengen et veut maîtriser ses frontières, vous applaudissez encore, donnant de la France l'image désolante d'un pays à la dérive, titubant sur une question pourtant si essentielle à la sécurité, à la prospérité et à la défense de l'identité de la France. L'intérêt de la France, c'est aussi de ne pas abdiquer face au Dr Schaüble quand se décide la politique économique du continent, alors même que cette politique est synonyme de chômage massif, de précarité et d'effondrement de notre système de protection sociale. C'est au contraire de résister et d'empêcher la Grèce, les autres pays du sud de l'Europe, puis la France de s'engluer dans une spirale austéritaire sans fin, dans le seul objectif de sauver l'euro et le modèle économique allemand de bas salaires. Vous venez tous deux ici en séance de rattrapage car votre Union européenne est en train de s'effondrer, aggravant les assauts migratoires comme les assauts économiques, et obligée de se maintenir par le chantage, la menace et l'intimidation. Votre modèle, c'est la vassalisation aux États-Unis, l'austérité, la concurrence déloyale, la surveillance massive des citoyens, le dumping social, la submersion migratoire. Je porte un autre modèle qui rassemble aujourd'hui les peuples d'Europe, celui de l'indépendance, de l'Europe des nations dans un monde multipolaire, du protectionnisme intelligent — eh oui-, des libertés individuelles, de la défense de notre sécurité et de nos identités par l'arrêt total de l'immigration de masse. Certains résumeront en disant que je suis l'anti-Merkel, j'en accepte l'augure. Je ne vous reconnais pas, en effet, Madame, le droit de disposer de nous dans une tentative absurde d'une domination allemande de l'Europe. La défense des intérêts allemands ne justifie pas la vassalisation des autres peuples d'Europe. Je suis, dans cet hémicycle, la voix des Européens libres, de nos peuples souverains qui se détournent de l'Union européenne, parce qu'ils ont soif de nation. Je suis la représentante du peuple français qui se détourne de vous, Monsieur Hollande, comme il s'est détourné hier de M. Sarkozy, parce qu'il a soif de France. (Applaudissements du groupe ENF) Bruno Gollnisch (NI). – Monsieur le Président, Madame la Chancelière, bienvenue à Strasbourg, siège symbolique, mais je vous le signale, très menacé, de ce Parlement. Vous assumez l'écrasante responsabilité, théorique au moins, de la direction de deux grands États fondateurs de l'Union. Or, cette Europe occidentale, et particulièrement la France et l'Allemagne, sont, hélas, des pays en déclin. Déclin démographique, économique, social, culturel, politique, spirituel et, Monsieur Hollande, ce n'est pas le fait des souverainistes. En voyant, ce midi, Sa Majesté le roi d'Espagne, je pensais, par-devers moi, que la première des grandes guerres civiles européennes à avoir opposé nos nations fut, précisément, en 1870 la candidature d'un prince Hohenzollern au trône d'Espagne. Il est bon – on l'a répété à satiété – que ces conflits se soient apaisés. Mais à quoi auraient servi tant de souffrances, de sacrifices, de labeur, d'espérance, si c'est pour s'intégrer à un espace ouvert à la concurrence déloyale de produits fabriqués, dans des conditions d'esclavage, par la main d'œuvre d'États sans lois sociales, sans salaire minimum, sans protection des travailleurs et sans liberté syndicale? À quoi bon se vanter d'une indépendance chèrement acquise, si c'est pour se soumettre à la volonté de la superpuissance d'aujourd'hui? Vous nous avez parlé de garanties, Monsieur Hollande. Avez-vous donc oublié que, rien que cette année, les États-Unis d'Amérique ont volé 9 milliards d'euros à la banque française BNP Paribas, sans un mot de protestation de votre part? J'entendais M. le Président Schulz dire devant le roi d'Espagne que le défi de notre époque était l'immigration. Quand Jean-Marie Le Pen annonçait que ce serait le cas, il y a plusieurs décennies, on l'accusait déjà d'agiter des craintes infondées. Vous vous dites satisfait d'avoir réparti 160 000 réfugiés politiques ou assumés comme tels. Cependant, cette Europe, qui n'a que les droits de l'homme à la bouche, a fermé la porte à deux réfugiés indiscutables, qui ont eu le tort de nous informer sur les pratiques d'espionnage du gouvernement de Washington. Il s'agit de Julian Assange et d'Edward Snowden, toujours retenus en dehors de nos frontières. Jamais depuis l'abolition théorique des frontières, on n'a construit autant de murs, de clôtures et de barbelés. L'incohérence est partout, comme sur le plan international. Quant aux politiques américano-européennes, ce sont elles qui ont contribué à la destruction de l'Iraq et de la Syrie. En un mot comme en cent, nous voudrions plus de respect des identités nationales, de la volonté des peuples, plus de protection de nos intérêts, plus de liberté, moins de bureaucratie et, surtout, la restauration des valeurs familiales, culturelles, spirituelles qui ont fait la grandeur de notre civilisation. Êtes-vous prêt à entendre le grondement des peuples qui monte? Il est tard, il est déjà très tard. Dieu veuille qu'il ne soit pas trop tard. (Applaudissements des députés non-inscrits) Angela Merkel,
Bundeskanzlerin der Bundesrepublik Deutschland
. – Meine Damen und Herren, liebe Kolleginnen und Kollegen! Ich bedanke mich bei den Rednern, die uns Mut gemacht haben – Mut, die Herausforderungen anzunehmen. Europa ist immer auch nur dann funktionsfähig, wenn wir Respekt vor der Meinung des anderen haben. Wir sind im Europäischen Rat 28 Mitgliedstaaten. Deutschland und Frankreich können eine gemeinsame Position entwickeln. Das Gute ist, dass wir oft schon einen gewissen Weg zurücklegen müssen, um diese gemeinsame Position zu bekommen. Das Wesen des Kompromisses liegt schon in jeder deutsch-französischen Einigung. Aber natürlich haben wir nur eine Einigung, wenn alle 26 anderen auch mitmachen. Das, was Sie im Europäischen Parlament an Impulsen geben, die Redner, die Mut gemacht haben – das versuchen wir aufzunehmen. Auf der anderen Seite sind wir auch Vertreter unserer nationalen Staaten, unserer nationalen Parlamente. Deshalb werbe ich an dieser Stelle noch einmal dafür – was ja zum Teil schon recht gut funktioniert –, immer wieder auch diesen Kontakt zu den nationalen Parlamenten und zu den Gedanken, die dort geäußert werden, zu suchen, denn ohne diesen Brückenschlag werden auch diejenigen, die im Rat sitzen, die ihren nationalen Parlamenten natürlich zur Rechenschaft verpflichtet sind, richtigerweise, demokratischerweise nicht in der Lage sein, Europa voranzubringen. Deshalb sind die Parlamente so wichtig. Und durch den Lissaboner Vertrag hat das Europäische Parlament ja noch einmal an Bedeutung gewonnen. Zweitens möchte ich darauf hinweisen, dass wir als Europa – wenn man den letzten Rednern zugehört hat muss man ja aufpassen, dass man nicht ein bisschen depressiv wird – dass wir in Europa doch auch Erfolge haben. (Beifall) Wir haben Erfolge zum Beispiel bei der Vorbereitung der Klimakonferenz. Die europäischen Beschlüsse, ganz zentral auch durch das Europäische Parlament unterstützt, geben François Hollande Rückenwind, international für ambitionierte Verpflichtungen zu werben. Und diese Konferenz COP 21 wird sehr, sehr sorgfältig, gut und ambitioniert vorbereitet, und wir haben gute Chancen, wenn wir das gemeinsam machen, in Paris etwas zu erreichen, was wir in Kopenhagen noch nicht erreichen konnten. Ich bitte hier alle um Mitarbeit, weil das eine gute Botschaft an die internationale Gemeinschaft wäre und im Übrigen auch etwas, womit wir Fluchtursachen bekämpfen. Warum fliehen denn viele aus Afrika? Weil sie eben keine Chance haben, nicht nur wegen Krieg und Terrorismus, sondern auch wegen Hunger und Not. Deshalb müssen wir alles tun. Und ein gutes Klimaabkommen ist ein Beitrag dazu, Flüchtlingskrisen zu verhindern. (Beifall) Dann möchte ich nur noch zwei Bemerkungen machen. Die eine ist: All die, die irgendetwas von Grenzschließungen zwischen Deutschland und Österreich gesprochen haben, die lade ich zu einem Besuch an die deutsch-österreichische Grenze ein. Manfred Weber kann vielleicht bestimmte Punkte des Grenzübertritts zeigen. Von Schließen einer Grenze kann nicht die Rede sein. Nur falls das noch nicht bis zu Ihnen gedrungen ist, wollte ich darauf nochmal hinweisen. Frau Harms, ich habe eine Bitte an Sie. In Europa gibt es viele Arbeitslose, und Sie selber haben davon gesprochen, wie viele Menschen gerade auch durch die Automobilindustrie Arbeitsplätze haben. Und es ist etwas passiert bei VW, was der dringenden Aufklärung bedarf, wo wir Transparenz brauchen und wo ich den Eindruck habe, das Unternehmen tut das auch. Aber bitte nutzen Sie diesen Sachverhalt nicht dazu, etwas zu tun, was Sie vielleicht aus Ihrer politischen Überzeugung überhaupt gerne tun würden, nämlich das Automobil als Ganzes sozusagen zu verdammen und damit Tausende und Abertausende von Arbeitsplätzen in Europa zu gefährden! Das sollten wir nicht tun. (Beifall) Frau Harms schüttelt den Kopf. Dann ist es gut, und dann ist es vernünftig. Wir haben in Europa eher zu wenige Arbeitsplätze als zu viele. Aber ich nehme das zur Erkenntnis und freue mich darüber. Ich möchte mich bedanken für diese Diskussion hier und für die Tatsache, dass Sie uns als Gäste hier empfangen haben, und möchte auch für mich erklären, dass ich gerne weiter mit dem Europäischen Parlament zusammenarbeiten möchte. Herzlichen Dank! (Beifall) François Hollande,
président de la République française
. – Monsieur le Président, à mon tour, je voudrais remercier tous ceux qui sont intervenus dans ce débat, qui, de ce point de vue, a été éclairant. Pourquoi sommes-nous là, la chancelière et moi- même? Pourquoi nous deux? Parce que nous serions les pays les plus peuplés d'Europe? Ce n'est même pas vrai. Parce que nous serions les principales économies? Sans doute. Mais parce qu'il y a eu deux guerres au cours du dernier siècle qui ont opposé l'Allemagne et la France. Et c'est l'Allemagne et la France, au lendemain de cette tragédie, qui ont voulu que l'Europe puisse se faire à partir de ce que le continent avait subi comme horreurs. C'est la raison pour laquelle les responsables de nos deux pays, français et allemands, ont toujours voulu être à l'initiative de constructions européennes nouvelles. Cela a été le cas pour le général de Gaulle et Konrad Adenauer, et nous avons, ensemble, la chancelière et moi-même, rappelé ce qu'avait été le traité de l'Élysée. Puis, cela a été François Mitterrand et Helmut Kohl – pas seulement eux d'ailleurs – qui ont fait franchir à l'Europe des étapes nouvelles. Alors, c'est pour cela que nous sommes ici, en fidélité par rapport à l'histoire et aussi par rapport aux responsabilités qui doivent être les nôtres. Vous avez voulu évoquer ce que pouvait être l'avenir de l'Europe, les uns et les autres. Cet avenir, il doit être celui du renforcement de l'Europe. Il y a plusieurs voies et elles ont été évoquées ici d'une façon ou d'une autre. Il y a la voie de l'entre-deux, ce que nous connaissons, à savoir d'en rester là, avec une Europe à vingt-huit qui n'est pas facile à diriger, dans laquelle il n'est pas facile d'organiser la délibération. De cette Europe à vingt-huit, j'en ai l'expérience maintenant depuis trois ans – moins que la chancelière Merkel –, mais les décisions que nous prenons au Conseil européen sont des décisions à l'unanimité. Quand bien même la France et l'Allemagne seraient d'accord – faut-il encore y parvenir –, il faudrait encore convaincre les vingt-six autres. Sur la Grèce, sur les réfugiés, c'est à vingt-huit que nous avons décidé et pas à deux. C'est à vingt-huit que nous avons pris la responsabilité de l'asile, parce que nous sommes Européens et que nous avons des valeurs et des principes, et que nul ne peut, d'ailleurs, en vertu de conventions internationales qui vont bien au-delà de l'Europe, interdire à ceux qui sont en fuite, qui sont obligés de se protéger, d'être accueillis, ici, en Europe. Ceux qui s'y refuseraient ne manqueraient pas simplement à l'honneur d'être Européens mais tout simplement à leur devoir devant la communauté internationale. Nous agissons à vingt-huit et il y a donc, face à cette Europe qui a du mal à décider, une deuxième voie possible: la voie du renforcement. C'est celle sur laquelle, je pense, Mme Merkel et moi-même, nous voulons travailler avec vous. Parce que rien ne se fera sans le Parlement européen. La voie du renforcement de la politique étrangère et de sécurité commune a été évoquée par plusieurs orateurs parce que, s'il n'y a pas une politique européenne face à ce qui se passe en Ukraine, face à ce qui se passe en Syrie et au Moyen-Orient, face à ce qui se passe en Palestine, face aussi aux grands continents, aux grandes puissances, quelle nation – même la France, pour laquelle j'ai non seulement du respect mais dont je sais aussi la grandeur – pourrait, seule, décider pour le reste du monde? Par conséquent, nous avons besoin de l'Europe et d'une Europe beaucoup plus forte qu'elle n'est aujourd'hui, à condition qu'elle prenne, elle aussi, des responsabilités. (Applaudissements) La première des responsabilités quand on veut avoir une politique étrangère – et elle n'est pas facile et je sais que, ici, nous pouvons avoir des débats –, c'est la politique de défense commune et si nous voulons être une puissance indépendante, nous devons avoir cette politique de défense commune. Pour l'instant, c'est souvent la France qui prend l'initiative, qui envoie ses armées, qui envoie en Afrique, pour éviter le pire, un certain nombre de nos soldats. Puis, ensuite, l'Europe nous rejoint et tant mieux! Parce que s'il n'y avait pas l'Europe au Mali, s'il n'y avait pas l'Europe en Centrafrique, il y aurait encore aujourd'hui des massacres. Par conséquent, nous avons besoin de cette politique européenne de sécurité et donc d'une politique de défense. Nous avons besoin d'une politique en matière de migration, en matière d'asile, qui puisse être commune. C'est ce que nous avons expliqué ici: un régime commun d'asile avec une liste de pays que nous considérons comme sûrs; la même politique pour la Turquie, la même politique pour aider les pays comme la Jordanie, le Liban – je veux les citer tous – qui souffrent; parce qu'un pays comme le Liban accueille un nombre de réfugiés équivalent à la moitié de sa population. Nous avons ici ce devoir de porter cette politique d'asile, de raccompagner celles et ceux qui, venus ici pour des raisons économiques, n'ont pas le droit de rester sur notre continent. Nous devons le faire avec dignité et avec fermeté et ensemble. Si nous ne le faisons pas ensemble, alors que signifie l'espace Schengen? Mme Merkel a eu raison de revenir sur l'accord de Dublin parce que nous ne pouvons pas demander aux pays qui sont à la frontière de l'Europe de payer pour tous les autres, parce que ce serait injuste et parce que ce serait insupportable. (Applaudissements) Par conséquent, si on ne veut pas de l'entre-deux, que nous vivons depuis peut-être trop d'années, et si nous ne voulons pas du renforcement de l'Europe, alors il n'y a qu'une voie. Elle a été citée, j'ai bien entendu ce qu'a dit M. Farage. La seule voie possible pour celles et ceux qui ne sont pas convaincus de l'Europe, c'est de sortir de l'Europe. Tout simplement! Il n'y a pas d'autre voie! Celle-là, elle est terrible mais elle est celle, finalement, de la logique: sortir de l'Europe, sortir de l'euro, sortir de Schengen, et, même, si vous le pouvez, sortir même de la démocratie! Parce que, parfois, en vous entendant, je me pose cette question: voulez-vous vraiment participer à un espace commun? (Vifs applaudissements) Ce que j'appelle ici, ce n'est pas l'abandon de la souveraineté, c'est la souveraineté! Et la souveraineté n'a rien à voir avec le souverainisme. La souveraineté européenne, c'est être capable de décider pour nous-mêmes et d'éviter que ce soit le retour au nationalisme, au populisme, aux extrémistes qui nous imposent aujourd'hui d'aller dans un chemin que nous n'avons pas voulu! (Applaudissements vifs et prolongés) Der Präsident. – Vielen Dank, Herr Präsident! Meine sehr geehrten Damen und Herren! Ich darf mich herzlich bedanken für diese Debatte. Frau Merkel, Herr Hollande, herzlichen Dank dafür, dass Sie ins Europäische Parlament gekommen sind. Sie sehen, der Ort der lebhaften Demokratie in Europa ist dieser Plenarsaal. (Eine Frau legt ein Europa-Emblem auf den Platz vor Bundeskanzlerin Merkel.) Die Kollegin hat das jetzt schon seit Stunden versucht. Frau Merkel, seien Sie nicht böse. Ich möchte mich herzlich bei Ihnen beiden bedanken für Ihre Ermutigung. Und ich möchte Ihnen eines sagen, Herr Präsident Hollande: Wir danken Ihnen für Ihre letzte Bemerkung. Diejenigen, die sich in dieses Haus wählen lassen in dem Glauben, sie könnten die Instrumente dieses Hauses missbrauchen, um Europa von innen zu zerstören, haben heute eine Lektion in Demokratie erhalten. Vielen Dank für Ihren Besuch! (Starker Beifall) VORSITZ: ALEXANDER GRAF LAMBSDORFF Vizepräsident Krisztina Morvai (NI). – Nincs itt előttem a szabályzat, egy spontán kérésem van, de nem tudom, hogy a szabályzat melyik pontja. Szeretném kérni, hogy valamilyen hatóság vagy hivatal figyelje azt, hogy ilyen fontos eseményeken, mint az előző, ki hagyja abba először a tapsolást, mert mi a szocializmusban megszoktuk, hogy az olyanokat a rendszer ellenségeinek tekintik, és valami komoly szankciót kellene az olyanokkal szemben alkalmazni, akik megszegve a diktatúrák szabályait, korán abbahagyják a vastapsot és az állva való ünneplő tapsot. Akik látták annak idején a Szovjetunió kongresszusait, emlékeznek rá, hogy milyen sokáig tartott a taps. Minden vonatkozásban hasonlítunk már ehhez, azt javaslom, hogy a tapsolás is bizonyos ideig legyen kötelező. Der Präsident. – Vielen Dank für Ihre Bemerkung. Aber die Geschäftsordnung lässt Applaus zu. Die Aussprache ist geschlossen. Schriftliche Erklärungen (Artikel 162 GO) Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Vingt-cinq ans après la chute du mur de Berlin, les alliés allemands et français se retrouvent au Parlement pour débattre de la situation actuelle de l'UE. À ceci près que désormais la France et son président François Hollande n'est plus considéré comme l'allié de l'Allemagne mais comme le vassal de l'Allemagne, le vice-chancelier en somme. Cette situation dure en fait depuis l'instauration de la monnaie unique et de la maîtrise à tout prix de l'inflation par la BCE sous la pression des directives et des volontés allemandes. La France, qui est une grande nation, ne doit pas se laisser diluer dans ce magma européen et ne doit pas succomber aux velléités allemandes. Contrairement au président de la République, je veux me battre pour défendre notre souveraineté et notre identité. Notre intérêt, c'est de ne pas plier face aux volontés américaines qui veulent nous asphyxier avec le TTIP et l'ultralibéralisme qui tue les peuples. Notre intérêt, c'est aussi de lutter contre le déversement migratoire et islamiste qui submerge l'Europe et de refuser catégoriquement l'austérité imposée par Bruxelles et que les gouvernements appliquent sans rechigner (on voit ces effets en Grèce). Face à cette situation, il est urgent de changer radicalement de politique et de modèle. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing
. – It was with great disappointment that I listened to the speech of Angela Merkel and Francois Hollande. It was a missed opportunity to address the current European crisis in any real substantial fashion. While a number of important issues were raised, the speeches lacked any prospect for real democracy or an emphasis on solidarity across the European Union. We must rethink our refugee policy and it cannot only be about militarising our outer borders. There must be a real emphasis put on solidarity and not just mere platitudes. Birgit Collin-Langen (PPE),
schriftlich
. – Der gemeinsame Auftritt von Angela Merkel und François Hollande setzt ein wichtiges Zeichen in diesen schwierigen Zeiten: Wenn Frankreich und Deutschland am selben Strang ziehen, dann werden wir die großen Herausforderungen bewältigen! Die Probleme liegen auf der Hand. Europa hat bereits in der Vergangenheit gezeigt, dass wir an den an uns gestellten Herausforderungen wachsen. Daher stimme ich vollkommen mit der Bundeskanzlerin überein, wenn sie von uns allen ein Mehr für Europa fordert. João Ferreira (GUE/NGL),
por escrito
. – O convite feito a Merkel e Hollande, à partida e por si só, evidencia a intenção de consagrar uma visão legitimadora do diretório que tem determinado, no essencial, o rumo do processo de integração capitalista europeu. Pela nossa parte, obviamente que repudiamos, denunciamos e rejeitamos firmemente esta intenção. Mas os discursos aqui feitos revelaram-se muito elucidativos. Elucidativos sobre a situação de profunda crise em que a UE se encontra mergulhada, sobre as suas insanáveis contradições e os seus inultrapassáveis limites históricos. Elucidativos sobre as responsabilidades da direita e da social-democracia nesta crise, sobre o seu férreo compromisso em, perante o abismo, preparar uma fuga para a frente, tentando aprisionar os povos europeus entre Cila e Caribde. Elucidativos sobre o papel profundamente negativo desempenhado pela UE no mundo, sobre a sua criminosa cumplicidade com os EUA e a NATO, bem patente na situação no Médio Oriente, em África e na Ucrânia. Talvez sem o saberem, Merkel e Hollande, por muito que falem do futuro, já sejam passado. O desrespeito pela soberania dos povos e pela democracia, o ataque a direitos e liberdades fundamentais, a tentativa de impor na Europa um retrocesso de dimensões civilizacionais serão, mais tarde ou mais cedo, inapelavelmente derrotados pela luta dos trabalhadores e dos povos. Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (S&D),
na piśmie
. — Pierwszy raz od 1989 r. mieliśmy zaszczyt gościć przywódców Niemiec i Francji w progach Parlamentu Europejskiego. 26 lat temu kanclerz Niemiec Helmut Kohl i prezydent Francji François Mitterrand złożyli tutaj wizytę, by przypieczętować upadek komunizmu w Europie i tym samym upadek murów, które dzieliły Europę, dosłownie i w przenośni. Teraz Angela Merkel i François Hollande stanęli przed wyzwaniem, by utrzymać ciężko wywalczoną jedność Europy. Kryzys ekonomiczny, socjalny, a przede wszystkim kryzys migracyjny, wystawiają nas wszystkich na chwilę prawdy. Dlatego cieszą tak pełne argumentów i faktów wystąpienia szefów obu państw. Prawdziwą tragedią nie są bowiem niezapłacone greckie raty czy rozlokowanie uchodźców z Bliskiego Wschodu i Afryki, ale fakt, że na chwilę straciliśmy poczucie wspólnoty. To jest ryzyko, którego musimy się wystrzegać, bo tylko silna Europa da nam szanse na pokonanie słabości. Kierowanie się jedynie chłodną, wyrachowaną analizą stoi o krok od egoizmu, populizmu, a nawet separatyzmu. Ta wspólna, historyczna wizyta w trudnych dla wszystkich czasach jest dowodem demokracji i mam nadzieję, że okazją do zacieśnienia współpracy wszystkich państw członkowskich i nie tylko. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
por escrito
. – Estoy plenamente de acuerdo con el llamamiento a la unidad realizado hoy aquí por tan distinguidos invitados para afrontar la crisis de los refugiados. Yo iría, sin embargo, más lejos y, recordando el espíritu del discurso realizado hoy también por el rey Felipe VI, subrayaría la necesidad de lograr esa unidad para afrontar todos los desafíos que enfrenta hoy la Unión Europea. Por urgente que sea dar una respuesta europea común al drama de los refugiados, no debemos olvidar que nuestros esfuerzos por crear una Unión con una sola voz deben extenderse a todos los ámbitos materiales. Como ha dicho Merkel, no podemos volver a pensar en nacionalismos, sino todo lo contrario. Hollande lo ha dicho todavía más alto: el nacionalismo es la guerra. Trabajemos para que nuestra Europa, la de 500 millones de ciudadanos, potencia económica e internacional y destino deseado por los que anhelan nuestro estado del bienestar, no quede desdibujada y disgregada por nacionalismos cortoplacistas y provincianos, más preocupados en dividir y restar que en sumar y unir. Sergio Gutiérrez Prieto (S&D),
por escrito
. – Los discursos del presidente Hollande y la canciller Merkel ante el pleno del Parlamento Europeo son muy significativos. Comparto con ellos la opinión de que es preciso actuar con unidad ante los desafíos, pues como señaló el presidente de la República Francesa, «el nacionalismo es la guerra». En efecto, la Unión Europea es la innovación política que ha logrado mantener la paz en el continente y ha permitido décadas de prosperidad económica, aunque los populismos nacionalistas quieran desandar el camino que hemos recorrido juntos desde el 9 de mayo de 1950. Pero no basta con decir que no queremos dar marcha atrás, pues necesitamos más integración, no menos, para gestionar adecuadamente la crisis de los refugiados, conseguir el pleno empleo, garantizar la estabilidad del euro, etc. Es por tanto imprescindible superar el método intergubernamental, los vetos nacionales y acabar con la exclusión del Parlamento Europeo de la toma de decisiones en políticas tan importantes como la fiscalidad. En definitiva, los líderes de dos Estados miembros tan relevantes como son Alemania y Francia deben decirlo con claridad: necesitamos la Federación Europea. Una Unión a Veintiocho no puede funcionar bajo la amenaza permanente de bloqueo por parte de cualquiera de sus miembros. Csaba Molnár (S&D),
írásban
. – Ma az EU történelme legnagyobb kihívásaival néz szembe. A görög adósságválság, az EU szomszédságában területi agressziótól sem visszariadó Oroszország, a britek lehetséges kiválása és napjaink legégetőbb kihívása a menekültkrízis. Amikor utoljára francia elnök és német kancellár együtt szólalt fel az EP plenáris ülésén, leomlott a berlini fal, útjára indult a közös európai valuta, illetve végbement az Unió történelmének legnagyobb bővítése. Ma hasonló történelmi jelentőségű lépéseket várunk. Európa válaszúthoz érkezett. Vagy haladunk előre az európai állam útján, vagy visszaesünk a középszerűség szintjére. Az európai közösséget érő kihívásokkal hosszútávon csak a szorosabb integrációval, az Európai Egyesült Államok létrehozásával nézhetünk szembe eredményesen. A mai napon végleg le kell számolnunk azzal a képzettel, hogy az EU gazdasági óriás és politikai törpe. A görög dráma világosan megmutatta, hogy közös adó- és költségvetési politika nélkül az Európa válságból válságba bukdácsol. Közös uniós menekültpolitika nélkül egyes tagállami vezetők felesleges kerítéseket húznak, az európai szolidaritást pedig lebontják. Közös kül- és energiapolitika nélkül egyes tagállami kormányok Oroszország előtt hajbókolnak, az európai energiabiztonságot veszélyeztető atomerőművet építenek. Ma két választásunk van: befelé forduló nemzetinek nevezett szuverenitás, elzárkózás, majd lassú, de biztos eljelentéktelenedés, vagy föderális európai állam és benne versenyképes, élhető európai Magyarország. A Demokratikus Koalíció választása nem kétséges. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito
. – A União Europeia encontra-se num momento de viragem histórica. Após ter ultrapassado a crise económica e financeira, encontra-se atualmente perante uma crise social e de valores devido à situação dos refugiados que procuram a Europa como porto de abrigo. Gostaria de ressalvar que temos de avançar para uma crescente integração económica, política e social que solucione os constrangimentos ainda em vigor em todo o território europeu. Devemos avançar para a criação do Mercado Único Digital que facilite a venda de produtos online e dinamize as atividades das startups, assim como é fundamental acabar as ligações transfronteiriças nas áreas dos transportes e da energia. Por fim, acredito que a União Europeia tem de avançar para uma crescente integração política, onde todos tenham a oportunidade de participar ativamente num maior número de atividades à escala europeia e seja reforçada a solidariedade entre todos os 28 Estados-Membros. Marco Valli (EFDD),
per iscritto
. – Con quale diritto, in quale veste istituzionale, Merkel e Hollande vengono davanti al Parlamento a parlarci di Europa e di come gestire le sfide attuali? Secondo noi nessuno, ed è per questo che abbiamo abbandonato l'Aula, perché non intendiamo legittimare in alcun modo il predominio che Francia e Germania stanno da anni esercitando sul resto d'Europa, impedendole di uscire dalla crisi e distruggendo con ricette economiche suicide gli ultimi residui di stato sociale. Noi non intendiamo lasciare il futuro dell'Europa nelle mani di chi da anni, al di fuori delle istituzioni, nelle stanze segrete, negozia decisioni che determineranno la vita di milioni di cittadini, di chi impone a paesi in difficoltà il massimo rigore nel rispetto di regole socialmente insostenibili, che poi è il primo a violare, di chi ha messo la politica europea alla mercé degli interessi di banche e mercati, di chi accetta la miseria generata in altri Stati dalle proprie politiche scellerate come un fatto inevitabile, e che anzi da quella miseria vuole trarre profitto. Io non sono disposto ad accettare lezioni di unione e solidarietà da chi calpesta sistematicamente ogni principio di leale cooperazione tra Stati membri, mettendo gli interessi nazionali commerciali e finanziari sopra tutto, anche sopra diritti umani e democrazia. Carlos Zorrinho (S&D),
por escrito
. – A União Europeia vive um forte impasse. Embora a União Europeia seja, pela sua natureza, uma parceria entre iguais, o peso económico e político da França e da Alemanha é determinante na sua evolução. Foi assim no passado e não deixará de ser assim no futuro. Como afirmou François Hollande, «A escolha não é entre mais ou menos Europa. É entre a afirmação da Europa ou a sua destruição». Temos que rejeitar a Europa a várias velocidades. Em contrapartida, a construção europeia tem que ser feita por várias vontades. A vontade dos seus povos, trabalhando em comum por uma nova ambição e uma nova visão para o projeto europeu. Angela Merkel deseja que «a União Europeia saia desta crise mais forte e mais coesa». O caminho do futuro é o caminho da inclusão, do crescimento e do emprego. 14.   Έγκριση των Συνοπτικών Πρακτικών της προηγούμενης συνεδρίασης 15.   Απόφαση που εγκρίθηκε σχετικά με τη δέσμη για την Ένωση Κεφαλαιαγορών (συζήτηση) Der Präsident. – Als nächster Punkt der Tagesordnung folgt die Aussprache über die Erklärung der Kommission zu dem angenommenen Beschluss über das Paket zur Kapitalmarktunion (2015/2767(RSP)). Jyrki Katainen,
Vice-President of the Commission
. – Mr President, today we are discussing the Capital Markets Union (CMU), which is part of the European Investment Plan. As we have said several times before, the Investment Plan has three parts – the European Fund for Strategic Investment (EFSI), the Project Portal and the Single Market – and the Capital Markets Union is part of this third pillar, deepening and widening the internal market. I personally believe that the third pillar of the plan is the most powerful when we are talking about job creation and economic growth in Europe. That is why the Capital Markets Union represents a very important part of the plan when we are trying to get more investment to Europe. A couple of figures to set out the scale of the challenge we have in creating a Capital Markets Union: Europe's economy is about the same size as that of the USA but our equity market is less than half the size of theirs; in the USA, SMEs get about five times more funding from the capital markets or non-bank financing than they do here in the European Union; if our venture capital markets were as well developed as they are in the United States, companies could have raised an extra EUR 90 billion over the past five years; and, perhaps even more importantly, the differences between the EU Member States are greater than the differences between the EU and the United States. So everybody understands that there is a lot of work to be done here in Europe. Allow me now to draw your attention to the following three important points. First, we have been listening very carefully to the feedback provided to us by stakeholders and the European Parliament. The resolution you passed earlier this summer provided useful input, as did the consultation result from over 700 responses. Personally, I have visited 27 Member States in the context of the Investment Roadshow. I received important feedback as to what to fix in the single market and, more especially, in financial services. Many features of this feedback are addressed in the Action Plan. Second, this Action Plan is very ambitious. The plan will have a big impact, because we have adopted a holistic and inclusive approach, covering also the framework conditions as called for by the Five Presidents' Report on EMU deepening. In addition to Commissioner Hill, who is the main contributor, other colleagues – Commissioner Jourová, Commissioner Moscovici and Commissioner Moedas – are playing important roles in the implementation of the plan. Next year we will be making concrete legislative proposals on the tax side, via the Common Consolidated Corporate Tax Base (CCCTB), and on insolvency practices. Moreover, we are fully exploiting the synergies that exist when using the different tools at our disposal. It is therefore important to judge the measures not just in isolation but also as part of the comprehensive package. I will give you a couple of examples. With the EFSI we are financially supporting fresh investments in critical infrastructure projects. In parallel, the amendments to Solvency II that we are putting forward under CMU, to create a well-defined infrastructure asset class with appropriately calibrated capital requirements, should draw in long-term investors such as insurance companies. Risk charges on infrastructure investment will come down by some 30%. We are also acting to re-launch a European securitisation market, both via the activities of the European Fund for Strategic Investment and now through CMU. Last week we made a proposal for a new framework to encourage the take-up of Simple Transparent and Standardised Securitisation (STS). This will define when a securitisation counts as STS, and again it will set lower capital requirements that will apply when it meets those criteria. If we could rebuild the securitisation market to the levels it was at before the crisis that could add up to an extra EUR 100 billion of investment for the whole economy. With this in mind, I urge the Council and Parliament to take forward the proposed legislation without delay. Honourable Members, we managed to push the EFSI Regulation through in only six months. I hope Parliament and the Council can deliver as quickly on these proposals. These proposals are, in places, even more simple than the EFSI Regulation, so let us put private money to work for new jobs. Looking especially at SMEs, here too we are working holistically to devise measures to help SMEs get financing on capital markets. We are looking at the prospectus, which is what businesses have to publish when they want to list on a stock exchange. Unfortunately, they can be lengthy and expensive. So we will be bringing forward a proposal to modernise the Prospectus Directive so that these documents serve their initial purpose. They certainly need to provide clear information for investors, but they also need to be affordable for SMEs to produce. Meanwhile, the European Investment Advisory Hub, created under the umbrella of the EFSI, will explore how to provide advisory help to SMEs when it comes to market experience. Third, while ambitious, the Action Plan is credible and realistic. We are not making promises we cannot keep. We are not intervening or regulating where the case is not clear-cut and where national markets are working well. In areas where, for example, progress in the past has been difficult and where we feel more groundwork is still needed, or where the private sector is developing useful initiatives, we adopt a pragmatic step-by-step approach. This is, for example, the case for covered bond markets for private placements. Personal pensions are another example. Personal pensions have the potential to inject more savings into capital markets and to channel more of that money to productive investments. Yet the EU does not have a single market for voluntary personal pensions, limiting choice and putting up prices. Next year we will start work to determine exactly what is needed to establish a European market for simple personal pensions and we will clarify whether or not EU legislation could help to underpin that market. Finally, let me stress that we will be watchful of emerging risks to financial stability. The Commission is committed to working with the European supervisory authorities to strengthen supervisory convergence and to ensure that the rules of the game are interpreted with consistency across different jurisdictions. To conclude, the Capital Markets Union Action Plan is a major step towards completing the single market in capital. The Commission has delivered a comprehensive package on time. It is our strong desire now to work together with the Council and with Parliament to achieve swift agreements on our proposals for the benefit of the European economy and our citizens. Gunnar Hökmark,
on behalf of the PPE Group
. – Mr President, I would like to thank the Commissioner for this statement. As he touched upon EU–USA economic relations, I cannot but underline the fact that the European Union is the bigger economy – even the US Central Intelligence Agency recognises this. But, as the Commissioner has pointed out, we do not have the magnitude and the strength of the capital markets that the United States has, and that is where we need to proceed. That is why it is very good that the Commission has taken these initiatives. However, there are some things worth thinking about. The first is the gap between the liquidity we have in European markets and the lack of investments. In that perspective, something is wrong or missing. We need to look again at the regulations, and review what has been achieved over the last years in the area of regulation. It might be that some things can be done better, and it might be that some things are not as necessary as we thought they were. That is why a review is very important. I would also like to underline a difference between the USA and Europe, and that is that we are, for historical reasons, more dependent on banks. That is why it is important to look upon European banks as part of the broader capital market. I would also like to say that it is important to look upon the fact that we have a number of well-functioning capital markets in the Union. So an important task is to get rid of the hindrances that are making it more difficult to facilitate all the things we could do. Finally, we have a number of well-functioning markets that could be used as a template and that we could use as an example. Let us use them as an example and not over-regulate them. Let us see to it that we regulate on the basis of using the strength of the capital markets that we have and will get in the future. (The speaker agreed to take a blue-card question under Rule 162(8)) Paul Rübig (PPE),
Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Ich möchte den Kollegen Hökmark fragen, wie er eigentlich die Situation der kleinen und mittleren Betriebe sieht, weil natürlich in Amerika die Betriebe in der Regel ein wesentlich höheres Eigenkapital haben und deshalb auch weit mehr dem Risiko widerstehen können, das sich durch verschiedene Marktgegebenheiten ergeben kann. In Europa sind die kleinen und mittleren Firmen sehr kreditabhängig. Gibt es hier eine Möglichkeit, auch für die europäischen Unternehmungen das Risikokapital, das Eigenkapital zu stärken? Gunnar Hökmark (PPE),
blue-card answer
. – Of course we need to do that and I think an important part of that is to ensure that we can have profitable investments in the European market because that is the way to build up capital. But I would also like to underline that it is very important that banks can fulfil the whole line of financing and investment-making and market-making. Because if we are changing the structures of European banks in order to reduce their opportunities to contribute to the financing of small and medium-sized enterprises, then we are making the problems worse. I think we should use what we have, but develop it and make it better. Roberto Gualtieri
a nome del gruppo S&D. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, il Parlamento europeo saluta il piano di azione della Commissione e le prime concrete proposte legislative su cui ci impegniamo a lavorare con rapidità ed efficienza. Diversificare le fonti di finanziamento, sapendo che mercati di capitali e banche devono essere complementari, sostenere l'accesso al credito e ai capitali delle piccole e medie imprese, incentivare gli investimenti di lungo termine e quelli in infrastrutture, garantire una vera integrazione dei mercati finanziari, un'allocazione più efficiente delle risorse, offrire più possibilità di scelta ai risparmiatori, aumentare la diversificazione del rischio e rafforzare la capacità di assorbimento degli shock: sono queste le ragioni che rendono strategico il progetto dell'Unione dei mercati dei capitali e ne fanno una componente centrale della strategia europea per la crescita e per l'occupazione. Per queste ragioni il Parlamento sostiene l'azione della Commissione, come già indicato nella risoluzione che abbiamo approvato. Per noi un'Unione dei mercati dei capitali efficiente non è in contraddizione e non deve essere in contraddizione con un robusto quadro normativo che prevenga il ripetersi di un'altra crisi finanziaria e anzi crediamo che un solido sistema di regole e una forte supervisione sempre più integrata siano una condizione per il successo della Capital Markets Union. Allo stesso tempo un'analisi dell'impatto combinato dell'attuale quadro normativo e una calibrazione dei requisiti patrimoniali che incentivi gli investimenti a lungo termine e l'economia e nell'economia reale sono un esercizio utile che la commissione ECON ha sollecitato e a cui intendiamo contribuire. Trovo positivo che il piano di azione, saggiamente, proponga un approccio pragmatico e graduale, ma al tempo stesso indichi obiettivi ambiziosi come le procedure di insolvenza, la tassazione, ma anche come il fondo dei fondi per i venture capital o la pensione personale europea. Ci sono anche problemi e sfide di cui occorre piena consapevolezza. Perché la CMU funzioni occorre affrontare anche i fallimenti del mercato e da questo punto di vista l'EFSI è uno strumento essenziale, la diffusione delle informazioni sul credito per le piccole e medie imprese richiede degli strumenti effettivi e comuni di sostegno, l'abbattimento delle barriere interne al mercato interno è essenziale, le banche, soprattutto le banche territoriali svolgono una funzione essenziale, soprattutto per le piccole e medie imprese che non va minata, ma sostenuta. Anche per affrontare questi problemi e queste sfide il Parlamento europeo farà quindi fino in fondo la sua parte. Kay Swinburne,
on behalf of the ECR Group
. – Mr President, I would like to thank Commissioner Katainen for coming to present the Capital Markets Union (CMU) action plan today, a plan which sets out the ambition to free up capital flows across the EU, and a plan which encourages EU savers to become investors so that they can derive a sustainable income in their old age. Beyond all the detail which I am sure we will debate at length in the much needed review of the Prospectus Directive and the securitisation legislation we are expecting, are several other measures to ensure a more effective single market for financial services. I would suggest that the real measure of success of the CMU will be whether it becomes relevant to all 28 Member States, whether those countries of the EU that currently do not have an active and well-functioning capital market develop one, and whether all countries can nurture a culture of investment at both personal and institutional level to fuel investment in their businesses. The International Monetary Fund (IMF) recognised a long time ago that functioning capital markets are a precondition for a thriving economy, and it recognises this measure in its country-specific assessments on an annual basis. Therefore, including this kind of criterion in the European Semester in a way analogous to that of the IMF, will be really important. But the CMU should not solely be about legislation, nor should it be about spending money on new institutions to achieve single supervisors. It should be about cultural change so that investors can take appropriate risk, and so that companies do not see bank loans as the only way to finance investment and growth. Achieving diversity in retail financial products available cross-border will be important, but more time-dependent will be securing a more diverse array of funding models for our businesses to access capital, both equity and debt, via our broad capital markets. We need to ensure that while emerging companies do not always get bank financing they can access other forms of capital from our capital markets. European companies need to grow to be competitive. We need to seek best practice, wherever it may have developed, and remove all existing barriers to capital flow. Sylvie Goulard,
im Namen der ALDE-Fraktion
. – Herr Präsident! Ich persönlich habe kein Problem mit einem deutschen Vorsitz. Ich schäme mich für das, was in dieser Aula vorher vor Bundeskanzlerin Merkel gesagt worden ist. Monsieur le Vice-président de la Commission, cher monsieur Katainen, nous sommes toujours contents de voir Lord Hill mais nous sommes contents que ce soit vous aujourd'hui pour une raison: vous êtes en charge de l'investissement, vous avez porté le plan Juncker, et la première difficulté que j'ai avec l'union des marchés de capitaux, c'est que le titre ne dit pas quel est l'objectif. Le titre parle d'un outil, au lieu de parler de ce que nous voulons faire ensemble et je crois qu'à un moment où les citoyens s'interrogent autant sur le sens de l'Union européenne, il serait important peut-être de leur proposer quelque chose d'un peu plus sexy que «union des marchés de capitaux». À part ça, j'ai trois questions. Tour d'abord, est-ce qu'on peut vraiment se contenter -et j'espère que non-, de textes sur le prospectus et la titrisation? Je me souviens que le livre vert commence par les mots: nous voulons soutenir la croissance et l'emploi, ce qui est le bon objectif. Sincèrement, il faut accélérer les autres étapes, parce que si, à la fin, c'est sur ces deux sujets qu'on a un grand succès, je crois que, là aussi, on aura un peu de mal avec les citoyens. Deuxièmement et Kay Swinburne vient de le dire, c'est un véritable changement culturel que nous essayons de mettre en œuvre. L'Europe n'a pas l'habitude d'un financement des entreprises par le marché, donc on a besoin d'attaquer la question de la fiscalité, qui est décisive pour faire bouger l'épargne des particuliers, notamment, mais aussi des institutionnels, et puis aussi toute la question de la faillite des entreprises qui peut aider certains à investir. Dernière chose que je voulais mentionner la cohérence de ce que nous faisons. Est-ce qu'avec les réformes structurelles du secteur bancaire, nous ne sommes pas en train de porter atteinte à l'esprit de l'union des marchés de capitaux? Je crois qu'il y a là quelque chose d'important, la complémentarité devrait l'emporter sur l'opposition. On compte sur vous, Monsieur le Commissaire, pour apporter ces informations à Lord Hill, mais aussi pour en faire votre miel, pour qu'à l'intérieur du collège, lorsqu'il y a des discussions, vous plaidiez pour l'investissement, l'investissement et l'investissement. Der Präsident. – Vielen Dank! Vielen Dank auch für die Worte vorher. Manches von dem, was hier vorher gesagt wurde, war wirklich schwer zu ertragen. Fabio De Masi,
im Namen der GUE/NGL-Fraktion
. – Herr Präsident! Die Bank für internationalen Zahlungsausgleich sowie Alan Greenspan warnen vor neuen Finanzkrisen. Die EU-Kommission will mit der Kapitalmarktunion das Casino wieder öffnen. Banken und Versicherungen sollen in die Infrastruktur investieren. Die Rendite zahlen die Steuerzahler. Das Verbriefungsgeschäft – also das Verpacken von Schrottkrediten – soll wiederbelebt werden, statt mit amerikanischen Hypotheken nun etwa mit europäischen Autokrediten. Volkswagen lässt grüßen. Die Investition – die Europa so bitter braucht – wird dies nicht bringen, denn es fehlt nicht an Liquidität, sondern an Nachfrage. Unternehmen investieren nur, wenn sie auch Abnehmer finden. Die gibt es aber wegen der Kürzung von Staatsausgaben, von Löhnen, von Renten in Europa nicht. Kleinbetrieben in Südeuropa, die keine Kredite bekommen, hilft die Kapitalmarktunion nicht. Die Finanzierung von Investitionen hängt in Europa an den Banken. Wir sind nicht die USA. Unsere Märkte sind regionaler, unsere Unternehmen mittelständischer. Es gibt unterschiedliche Insolvenzordnungen. Daher ist der Kapitalmarktzugang für den Mittelstand zu teuer. Und selbst in den USA hat sich seit der Krise der Bankkredit dynamischer entwickelt als das Kapitalmarktgeschäft. Europa braucht seriöse Banken statt Zockerbuden, die too big to fail, zu groß zum Scheitern sind. Deswegen sollten wir endlich unsere Hausaufgaben im Bereich der Bankenstrukturreform machen, so wie ein öffentliches Investitionsprogramm. Dann wird in Europa auch wieder investiert. Sven Giegold,
im Namen der Verts/ALE-Fraktion
. – Herr Präsident, Herr Kommissar! Zunächst möchte ich mal sagen, dass die Idee einer Kapitalmarktunion eine richtige Idee ist. Gerade innerhalb der Eurozone brauchen wir mehr grenzüberschreitende Risikopositionen, damit wir eben, wenn einzelne Länder mit Problemen konfrontiert sind, nicht auch noch an den Kapitalmärkten einseitig die Belastung haben. Deshalb ist die Idee richtig. Es ist auch richtig, wenn Sie europaweit verbraucherfreundliche Produkte schaffen wollen. Es ist auch richtig, wenn kleine Kreditgenossenschaften überall in Europa zugelassen werden. In dem Paket sind richtige Gedanken. Allerdings wird das Paket mit zwei falschen Versprechungen verbunden. Erstens mit der falschen Versprechung, dass man dadurch einen substanziellen Beitrag leisten könnte, um die Investition in Europa wieder voranzubringen. Das ist einfach nicht richtig. Schauen Sie sich die Lage auf den Kapitalmärkten an! Die Dramatik ist groß. Selbst am langen Ende der Laufzeiten haben wir sehr niedrige Zinsen. Wir haben eine hohe Sparquote in relevanten Teilen Europas. Und wenn wir dieses Geld in die Investition bringen wollen, dann müssen wir Investitionen rentabel machen, und zwar gerade in den Zukunftssektoren. Für dieses Projekt fehlt nach wie vor eine Offensive der Kommission. Wenn Sie den Kapitalmarkt reparieren wollen, dann brauchen wir nicht eine Kapitalmarktunion allein, sondern wir brauchen Instrumente, die dieses Kapital in nachhaltige Investitionen lenken. Da warte ich auf eine Offensive von Ihnen. Es gibt eine zweite Schieflage in diesem Kapitel, und zwar ist das der Ton, als hätten wir zu viel Regulierung geschaffen. Dabei ist es vielmehr so, dass wir viele Regeln, die wir geschaffen haben, zu komplex und zu bürokratisch gemacht haben, während andere Teile der Finanzmärkte nach wie vor nicht ordentlich reguliert sind. Im Bereich der Schattenbanken sind die Versprechungen, dort Licht ins Dunkel zu bringen, unerfüllt. Deshalb würde ich Sie bitten: Machen Sie weiter mit der Kapitalmarktunion, aber bleiben Sie da nicht stehen, sondern lösen Sie die Probleme, die wir in der Substanz nach wie vor am Finanzmarkt haben, damit es nicht zu einer neuen Zuspitzung einer Krise kommt. (Der Redner ist damit einverstanden, eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte» gemäß Artikel 162 Absatz 8 der Geschäftsordnung zu beantworten.) Jonathan Arnott (EFDD),
blue-card question
. – A very simple question: you said that you believed that there is regulation which is far too complex. Can you give me a specific example of something which is costing taxpayers or perhaps businesses across Europe, stopping them from expanding? Can you give me one example of that and what you would do to simplify it please? Sven Giegold (Verts/ALE),
Antwort auf eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Ich gebe Ihnen gerne ein Beispiel dafür, was ich besonders problematisch finde. Auch Kleinbanken müssen sich bei der Berechnung der Liquiditäts- und Eigenkapitalpositionen an relativ komplizierten Regeln orientieren. Das ist aber für das Geschäft einer konservativ wirtschaftenden und gut kapitalisierten Bank völlig unangemessen. Wir brauchen also für die kleineren Institutionen einfache und harte Regeln, während wir für die Großbanken komplexe und ausgearbeitete Regeln brauchen. Und diese Unterscheidung zu verankern haben wir bis heute nicht geschafft. Beim Proportionalitätsprinzip sehe ich mit großer Sorge, dass die Europäische Zentralbank das eigene Versprechen nicht einhält. Und da muss dieses Haus auch hinterherbleiben, dass sich das ändert. Patrick O'Flynn,
on behalf of the EFDD Group
. – Mr President, opening up capital markets clearly has some potential benefits. If an SME in the east of England, for instance, is able to make its case for funds to a middle-sized German investment fund, or even if a young couple can make their case to a potential mortgage provider from France, then in both cases the consumer may, in theory, get a better deal. And it is also the case that capital may, in general, end up being more efficiently allocated, improving economic outcomes. But there remain many pitfalls in the Commission's approach. Why, for instance the grandiose title of Capital Markets Union? There is clearly no realistic prospect of ending all geographic associations between the source of capital and where it is deployed. So to speak of a Capital Markets Union at all is to elevate federalist ideology above practical improvements. In addition, the legal and credit risks run by companies are very different in different EU countries, and disclosing them fully is going to be costly and cumbersome. The head of the German Savings Banks Association has pointed out that corporate bonds are not really worth doing for less than EUR 10 million, while large investors are rarely interested in projects under EUR 25 million. Anecdotal evidence suggests that companies need to be turning over EUR 1 billion before the market become seriously interested, so it is hard to make a case that SMEs will benefit much from a Capital Markets Union. It is the corporates who stand to gain at the margins, and forgive me for not punching the air in wild celebration at that prospect! Of course, any proposed financial transaction tax risks undermining even those incremental gains and certainly could harm Europe's biggest and most successful capital market – the City of London. The dependency of the Commission's plans on securitisation will also worry many citizens given that over-securitisation was a key factor in the great financial crash. One does not need a political union for trade, and one does not need it to enable investment across borders. I hope the Commission will put aside grandiose schemes and instead be a more modest facilitator for agreements on investment flows between European nations. Bernard Monot,
au nom du groupe ENF
. – Monsieur le Président, Monsieur le Commissaire, chers collègues, la relance de la titrisation est le premier grand chantier de l'union des marchés de capitaux. Cette priorité, voulue unanimement par l'Union européenne, la BCE, la Banque d'Angleterre, est a priori suspecte. Faut-il rappeler que le mécanisme de la titrisation est à l'origine de la crise des subprimes? Cela sonne comme une dangereuse réouverture du grand casino, première cause de la crise financière mondiale de 2008. Je relève, à ce stade, un grand paradoxe: l'union des marchés de capitaux se veut être un ensemble de mesures pour débancariser le financement des entreprises. Or, votre première mesure est de relancer la titrisation pour libérer les bilans des banques et améliorer également leur ratio, le tout pour permettre soi-disant de prêter plus. Or, on retourne à la case départ. Le système bancaire touchera de juteuses commissions pour respecter à bon compte les règles de solvabilité, mais sans aucune garantie de financement de l'économie réelle. Je crains encore un méga jeu de dupes, d'autant que le passé du commissaire Hill, ex-lobbyiste de la City, fait de lui un relais attentif des intérêts financiers et bancaires. Mais, au-delà de ce constat, il faut se poser deux questions: la première est de savoir si les règles de titrisation STS proposées par la directive sont suffisantes pour éviter les abus du passé et la seconde est de savoir si ce label STS suffira à relancer effectivement le financement des PME locales. Sur le premier point, je dirai que le texte montre un cadre en apparence solide: il faut des crédits homogènes, une modélisation claire des cashflows et interdire la dissémination du risque dans la chaîne des investisseurs. Deux critiques à ce stade, je regrette le niveau de 5 % du total des crédits titrisés qui doit être conservé par l'émetteur. Il est à l'évidence trop bas. Il faut assurer que cet émetteur prenne part au risque financier en fixant un seuil bien supérieur et il faut aussi l'assortir d'une limite globale afin que la majorité d'un bilan ne se retrouve pas entièrement titrisée. Ensuite sur les sanctions, l'actualité montre que les banques privées n'ont que faire des milliards d'amendes tant qu'elles restent proportionnellement faibles au regard des dizaines de milliards d'euros de profits qu'elles engendrent et qu'elles réalisent. Les montants prévus ne seront pas dissuasifs face à la manne financière qui s'ouvre, d'autant qu'ils sont laissés en fait à la discrétion de chaque État membre. Or, il n'est pas sûr que les pays accommodants avec la finance, comme le Royaume-Uni ou encore le Luxembourg, prennent des dispositions très sévères. Seconde question: quel impact sur le financement effectif de l'économie réelle? Alléger le bilan des banques... donc que ce label de titrisation STS comporte des mécanismes contraignant les banques à prêter en contrepartie. Du donnant donnant. Par exemple, en les obligeant à reprendre leurs créances à due concurrence de ce qui n'est pas prêté aux entreprises et aux particuliers, dans un délai raisonnable. Le projet de directive n'en prévoit hélas pas, mais, au-delà de la titrisation, la vraie question est de savoir si l'environnement économique est tel que les banques auront envie de financer des projets pour créer de la valeur et des emplois. Pour cela, il faut de la confiance, de la stabilité et avoir des marchés de capitaux hypervolatiles comme ils sont, un chômage de masse, une situation géopolitique à haut risque, un surendettement des États. L'environnement découlant du modèle économique ultralibéral de l'Union européenne est toujours aussi négatif. Le groupe ENF restera très attentif à l'évolution de ce marché. Σωτήριος Ζαριανόπουλος (NI). – Κύριε Πρόεδρε, και η τραπεζική ένωση για τη διάδοση και θωράκιση του τραπεζικού συστήματος και η ένωση κεφαλαιαγορών για την άντληση κεφαλαίων αποκτούν επείγοντα χαρακτήρα για τις μεγάλες επιχειρήσεις, εν όψει της αδυναμίας ξεπεράσματος της καπιταλιστικής κρίσης και του φόβου εκδήλωσης νέας. Ένας ο στόχος για όλη την Ευρωπαϊκή Ένωση: ανάκαμψη, θυσιάζοντας τα λαϊκά δικαιώματα και τις ανάγκες. Δείτε τις χιλιάδες απολύσεις, σε όλα τα κράτη. Δείτε τι γίνεται αυτές τις μέρες με χιλιάδες απολύσεις στην Air France και αλλού. Στην Ελλάδα των τριών μνημονίων, ΠΑΣΟΚ, Νέας Δημοκρατίας και ΣΥΡΙΖΑ, την ανακεφαλαιοποίηση των τραπεζών, για να σταθούν στην ενιαία κεφαλαιαγορά που συζητείται, πληρώνει ο λαός με βάρβαρα, δίχως τέλος, μέτρα για μισθούς, συντάξεις, φόρους, κοινωνικές δαπάνες, ιδιωτικοποιήσεις. Κυβερνήσεις και Ένωση εκβιάζουν στυγνά με πτώχευση και τους επόμενους μήνες με την απειλή του κουρέματος των καταθέσεων του bail in. Όταν καπιταλιστική ανάκαμψη σημαίνει κατήφορο δίχως τέλος για το λαό, ο μόνος δρόμος που του μένει, είναι η σύγκρουση με αυτό τον δρόμο, την Ευρωπαϊκή Ένωση και τα κόμματα της. Werner Langen (PPE). – Herr Präsident! Vielen Dank, meine Herren Vizepräsidenten! Die Idee einer Kapitalmarktunion ist grundsätzlich zu befürworten. Allerdings, glaube ich, dass in einigen der Vorschläge, die im Aktionsprogramm enthalten sind, erhebliche Risiken stecken. Wenn ich etwa daran denke, dass Verbriefungen wieder erleichtert werden sollen, die ja mit eine der Hauptursachen für die Finanzmarktkrise waren. Da müssen wir also sehr vorsichtig sein. Es ist auch richtig, dass sich im Rahmen der Finanzmarktkrise viele Banken auf ihre Heimatmärkte zurückgezogen haben und damit Finanzierungsinstrumente nicht mehr zur Verfügung stehen, die vorher da waren. Ich halte es auch für richtig, eine Auswirkungsstudie der bisherigen Regulierungen zu erstellen. Wenn das allerdings den Zweck hat, Überregulierungen oder Deregulierungen durch die Hintertür einzuführen, dann werden wir dagegen sein. Und was die Finanzierung von kleinen und mittleren Unternehmen angeht, da ist der stabilste Faktor eine regionale Bankenstruktur, denn in den Ländern, in denen wir die haben, haben die kleinen und mittleren Unternehmen wenig Probleme. Der Versuch der Europäischen Zentralbank, durch billiges Geld Investitionen mit zinslosen Krediten zu fördern, das hat alles nichts geholfen in Südeuropa. Es ist ein Irrweg. Und deshalb glaube ich, dass man diesen Irrweg nicht fortsetzen muss. Und eigentlich wäre in bestimmten Fragen eine stärkere Europäisierung notwendig. Dazu gehört das Insolvenzrecht, Schattenbanken – das ist bereits genannt worden –, das Gesellschaftsrecht, das Steuerrecht. Dazu hat Herr Hill keine Vorschläge unterbreitet, weil das natürlich ein Schritt zu viel Europäisierung wäre, die er der Londoner City kaum verkaufen kann. Also grundsätzliche Unterstützung, aber gewisse Vorbehalte. Ich glaube, dass wir am Ende die Vorschläge der Kommission intensiv prüfen werden und die Kommission – wenn sie zu weit geht – dort Federn lassen muss. Paul Tang (S&D). De vraag is natuurlijk: werkt de financiële sector in het belang van de klant? Dat was de afgelopen jaren natuurlijk niet het geval. Winstbejag en eigenbelang stonden voorop. Regelgevers, wetgevers en toezichthouders stuurden niet bij. Joris Luyendijk, columnist bij The Guardian, vergeleek de financiële sector met een vol vliegtuig en een lege cockpit. Er werd niet gestuurd en zeker niet in het belang van de klant. De Socialisten en Democraten zien de kapitaalmarktenunie als een kans. Daarover geen misverstand. U hebt ook mijn collega Roberto Gualtieri kunnen horen. Het is een kans. En het is zeker mogelijk tot meer diversiteit te komen waar we zien dat de Europese sector erg gericht is op banken, terwijl de kapitaalmarkten beter ontwikkeld kunnen worden. Ik denk dat de vergelijking tussen de VS en de EU mank gaat. We zijn een landschap dat gedomineerd wordt door banken, maar er is zeker meer diversiteit mogelijk. Het actieplan rond de kapitaalmarktenunie is een kans. Het is ook een kans om de slepende problemen in Europa aan te pakken. Daarom is het goed dat commissaris Katainen hier zit, want het is zeker in het Europees belang dat er meer mogelijkheden komen voor investeringen, dat geld wordt omgezet in investeringen. We willen dat er een gezamenlijke opdracht is en dat betekent ook dat investeerders en mkb'ers elkaar weer vinden. Dat betekent ook dat het papierwerk voor het mkb minder wordt. Dat zijn kansen maar de bewijslast ligt wel bij de Commissie, want dat het belang van de klant centraal staat, is niet vanzelfsprekend geweest en zal het ook niet zijn. De Commissie moet aantonen dat de voorstellen werken in dienst van de reële economie, in dienst van de gewone mensen en die kleine bedrijven. Zij moet laten zien dat zij bijdraagt aan de reële economie en die niet schaadt. Bij die bewijslast van de Commissie horen ook hele duidelijke keuzes. De Commissie moet aantonen dat securitisatie werkt en een standpunt innemen tegen synthetische securitisatie. De rommelhypotheken in de Verenigde Staten hebben aangetoond dat financiële producten zonder onderliggende waarde geen bijdrage leveren aan de reële economie maar grote risico's opleveren. Ook moet de Commissie stelling nemen tegen de ongunstige belastingregimes die vreemd vermogen bevoordelen en eigen vermogen benadelen, want het gaat er ook om dat bedrijven voldoende buffer hebben en opbouwen en de belasting is daar niet op ingericht. Tot slot moet de Commissie ook kiezen voor de afronding van de bankenunie. Dat blijft in Europa heel belangrijk. De dodelijke omhelzing tussen overheden en banken moet doorbroken worden. Daarbij hoort aan de ene kant dus een eerlijke evaluatie van het staatspapier en aan de andere kant een Europees garantiestelsel. Tot slot, Voorzitter, moet de Commissie kiezen voor dienstbaarheid, want dat moet het centrale woord zijn in de kapitaalmarktenunie. Financiële instellingen moeten de reële economie weer dienen en het belang van de klant vooropzetten. De Commissie moet daarom mede hierop toezien, en laat Juncker en zijn team bewijzen dat dit het juiste team is om dit op orde te krijgen. Stanisław Ożóg (ECR). – Panie Przewodniczący! Pobudzenie inwestycji i finansowania poprzez dążenie do utworzenia prawdziwego rynku wewnętrznego, rynków kapitałowych w Unii Europejskiej jest bardzo dobrym pomysłem i nie tylko dla zreformowania, ale wręcz ulepszenia gospodarki Unii. Do tej pory finansowanie odbywało się głównie z kredytów bankowych. Natomiast chodziłoby o to, żeby pobudzić rynek detaliczny i finansowanie z innych źródeł niż bankowe. Szczególnie ważne jest to ze względu na możliwość finansowania sektora MŚP. Zachowanie odpowiedniej ostrożności przy poszanowaniu europejskich rynków lokalnych, utworzenie jednolitego rynku kapitałowego może być prawdziwą szansą dla europejskiej gospodarki. Moje największe obawy budzi jednak chęć poszerzenia, jak gdyby przy okazji, unii walutowej. Myślę, że w obecnej sytuacji gospodarczej warto by było poważnie jednak przeanalizować skutki, jakie może spowodować przyjmowanie waluty euro przez kolejne państwa, które tak naprawdę nie są gotowe, żeby podążać za innymi gospodarkami europejskimi. Cora van Nieuwenhuizen (ALDE). – Ik ben supporter van een voetbalvereniging die als motto heeft: «Geen woorden maar daden». Ik ben blij dat dit voorstel voor de kapitaalmarktenunie een actieplan betreft. Ik hoop dus ook echt dat u er werk van zult maken om die acties zo snel mogelijk concreet te maken. We moeten daarbij goed voor ogen houden waar we het voor doen, namelijk om een alternatief te bieden aan bedrijven voor hun financiering, zodat zij niet alleen afhankelijk zijn van banken. We moeten daarbij goed kijken hoe dat in de praktijk dan werkt. We moeten zorgen dat we niet doorslaan in nieuwe regelgeving en we moeten zorgen dat we ook bestaande regelgeving en alles wat er aan level-2 maatregelen nog in de pijplijn zit, tegen het licht durven houden en kijken of ze hiertoe bijdragen. Als ik dan één voorbeeldje mag noemen: de securitisatie waarover hier gesproken wordt. Als het dan zo zou zijn dat een pensioenfonds of een andere investeerder 57 criteria moet toetsen voordat hij de securitisatie mag toepassen, dan denk ik dat er weinig animo voor zou zijn en dan spannen we het paard achter de wagen. Dat moeten we zeker niet doen, want iedere stap in de goede richting is er één. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL). – Señor Presidente, esta Comisión tiene al frente de la cartera de Energía a un representante de la industria petrolera y al frente de la cartera de Finanzas a un antiguo lobista de la City londinense. Viendo su propuesta sobre los mercados de capitales, decir «antiguo lobista» es mucho decir. Desde que asumió la cartera, señor Hill, ha seguido haciendo lo que hacía hasta ahora, solo que desde un lugar mucho más privilegiado: avanzar en la agenda de los grandes poderes financieros, la desregularización financiera y la titularización que desencadenaron la crisis económica actual. No podemos apostar una vez más por una economía de casino en la que la banca siempre gane. Usted, señor Hill, habla de atender los intereses de los ciudadanos y de las pequeñas empresas; sin embargo, en sus consultas, no ha escuchado prácticamente a nadie más que a sus colegas banqueros. Si estos quieren legislar, que se presenten a las elecciones; no lo hagan ustedes por ellos ni, sobre todo, por sus intereses. Molly Scott Cato (Verts/ALE). – Mr President, the Commission package on the Capital Markets Union makes clear that securitisation is back on the agenda as a strategy for increasing investment in Europe – and, for those of us who are not yet ready to forgive and forget the financial crisis of 2008, this sets alarm bells ringing. Securitisation is a typical example of the mystification and misleading language in which finance markets abound. Rather than offering security, it has historically been used as a technique for concealing risk. It is also likely to serve the inner circle of financiers and to divert investment from the businesses that make up the real economy. With securitisation, market traders created a dangerous game of «pass the parcel» where nobody could be sure whose parcel contained the toxic assets. This gave value to worthless assets, but at great risk to the financial system. This is securitisation: an attempt to pretend that hiding risk is really reducing risk, when it is nothing of the sort. As Greens, we will insist that safe securitisation means the loans on which it is based are sound, that it does not involve the tranching of assets with varying levels of risk, and that we do not allow the return of credit default swaps. Securitisation was central to the irresponsible and high-risk trading that led to the financial crisis. If we are to prevent such a crisis, with all its devastating consequences, from happening again we must not allow securitisation on the old model to infect our financial markets. Marco Zanni (EFDD). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, le intenzioni alla base della Capital Markets Union sono sicuramente buone, almeno nelle parole, poiché la realtà dei fatti è purtroppo assai diversa, come differente è l'obiettivo finale di questa proposta. Il suo fine ultimo infatti è una nuova deregolamentazione finanziaria, sulla scorta delle decisioni scellerate prese in questo ambito negli ultimi vent'anni. Non mi stupisce che a spingere per questa proposta ci sia proprio Lord Hill, espressione della lobby finanziaria della City di Londra. I continui riferimenti al modello statunitense da prendere come esempio sono assolutamente inappropriati e fuorvianti, poiché sappiamo bene quanta differenza ci sia tra il tessuto imprenditoriale delle PMI europee rispetto alle loro omologhe americane. Non è poi portando i piccoli risparmiatori ad investire nei prodotti finanziari che si risolvono i problemi, se mai andiamo a crearne di nuovi, come già accaduto nel 2008. Su un punto però siamo d'accordo, ovvero sul fatto che ci sia una grave problematicità di accesso al credito, soprattutto per le PMI. Per noi la soluzione è solamente una, ovvero che le banche tornino a svolgere il loro ruolo tradizionale di raccolta depositi ed erogazione credito e questo è fattibile unicamente attraverso una separazione bancaria sul modello del Glass-Steagall americano. Solamente in questa maniera possiamo distinguere chi vuol fare liberamente attività di speculazione da chi invece deve avere un compito ben più importante, cioè finanziare l'economia reale. Barbara Kappel (ENF). – Herr Präsident, Herr Kommissar! Der vorliegende Aktionsplan zur Schaffung einer Kapitalmarktunion umfasst eine Reihe von Maßnahmen, deren wichtigste und vordringlichste aus meiner Sicht die Verbreiterung von Finanzierungsmöglichkeiten und der leichtere Zugang zu Finanzierung für Klein- und Mittelbetriebe ist. Klein- und Mittelbetrieben kommt in Europa eine ganz besondere Bedeutung zu. Sie beschäftigen nicht nur EU-weit zwei Drittel aller Arbeitnehmer, sie erwirtschaften auch knapp 60 % der Wertschöpfung. Und KMU finanzieren sich zu 75 % mit Bankkrediten. Wir alle wissen, wie schwierig das im Moment ist. Das Wort Kreditklemme ist in allen Medien nachzulesen. Klein- und Mittelbetriebe haben schwierigen Zugang zu Kapital, aber auch Start-ups haben das. Alternative Finanzierungsformen wie zum Beispiel Crowd Funding sind deshalb von besonderer Bedeutung. Neben diesen KMU und neben den Alternativen brauchen auch schnell expandierende Unternehmen mit hohem Wachstumspotenzial attraktive Bedingungen für Kapital. Hier ist das Finanzierungssystem in Europa nicht leistungsfähig genug. Der Markt für Eigenkapitalfinanzierung und die Aufnahme von Krediten außerhalb des Banksystems ist bei uns unterentwickelt. Gerade bei der Wachstumsfinanzierung kommt dem Risiko- und Beteiligungskapital besondere Bedeutung zu. Europäische Risikokapitalfonds sind jedoch im Vergleich zu den US-Konkurrenten relativ klein. Der durchschnittliche europäische Risikokapitalfonds ist mit einer Kapitalausstattung von 60 Millionen Euro nur halb so groß wie ein US-Fonds, und rund 90 % der mit Risikokapital unterlegten Investitionen in Europa entfallen auf acht Mitgliedstaaten. Das zeigt, dass Risikokapitalmärkte offenbar in den meisten Mitgliedstaaten unterentwickelt sind. Wäre der Venture-Capital-Markt in Europa genauso groß wie in den USA, dann hätten vor allem Start-ups und die erwähnten Wachstumsunternehmen während der Krisenjahre 2008 bis 2013 bis zu 90 Milliarden Euro mehr an Finanzierungsvolumen zur Verfügung gehabt – der Kommissar hat das heute schon angeführt. Und im Vergleich zu US-Unternehmen bekommen europäische KMU fünfmal weniger Kapitalmarktfinanzierung und sind auf Bankkredite angewiesen. Die schlechte Innovationsfähigkeit verhindert Wachstum und Beschäftigung und verhindert neue Geschäftsmodelle. Deshalb braucht Europa diversifizierte Kapitalmärkte, ein stabiles Finanzierungssystem. Nur so können Wachstum und Stellen geschaffen und Investitionen forciert werden. Krisztina Morvai (NI). – Elnök Úr, a jelen lévő európai uniós Biztos Úrhoz szeretnék fordulni, mégpedig egy írásos beadvánnyal szeretném kiegészíteni mindazt, ami itt ma a bankokkal kapcsolatban elhangzott. Ez az írásos beadvány nem más, mint a magyar devizahitelesek, kicsit közismertebb nevükön svájcifrank-hitelesek petíciója, amelyet több, mint fél évvel ezelőtt nyújtottak be az Európai Parlament Petíciós Bizottságának. Az ott lévő szívtelen bürokraták mind a mai napig nem foglalkoztak vele. Kérdezem Biztos Urat, mit tud Ön az úgynevezett svájci bank- vagy devizahitelekről? Tisztában van-e azzal, hogy az ún. forintosítás nem hozott megoldást a több százezer érintett magyar család számára? Tisztában van-e azzal, hogy a végrehajtások elkezdődtek? Százezres nagyságrendben veszíthetik el magyar emberek az otthonaikat a bankok bűncselekményei miatt. Kérdezem az Európai Unió Bizottságának jelen lévő képviselőjét, mit tesz ezzel kapcsolatosan az Európai Unió, milyen jogérvényesítést várhatnak a magyar ... (Az Elnök megvonja a szót a felszólalótól) Pablo Zalba Bidegain (PPE). – Señor Presidente, querido vicepresidente, señorías, nadie duda de que las pymes son el principal impulsor del crecimiento y, lo que es más importante, de la creación de empleo en la Unión Europea. Nadie duda tampoco de que las pequeñas y medianas empresas han tenido graves problemas de financiación, especialmente, y durante la crisis, en algunos países como el mío, España. Por tanto, es evidente que algo tenemos que hacer para que en el futuro no se produzcan de nuevo estos problemas. Ha dicho mi colega Gunnar Hökmark que existe liquidez. Todavía existen problemas de financiación. Por lo tanto, es evidente que tenemos que buscar soluciones para este problema, porque sin financiación las pymes no podrán contratar nuevas personas; sin financiación las pymes no podrán impulsar nuevos proyectos, y, por lo tanto, estaremos lastrando el crecimiento y la creación de empleo. Por tanto, doy la bienvenida, vicepresidente, a la iniciativa de la Unión de Mercados de Capitales. No nos tenemos que conformar solo con dar la bienvenida a esta hoja de ruta, sino que tenemos que implementarla lo antes posible. Y un primer paso fundamental, sin duda alguna, sería el de impulsar la titulización. Titulizaciones, obviamente, de calidad, porque no podemos repetir los problemas del pasado, pero sí que tenemos que resolver los problemas del pasado y los problemas del futuro, que —insisto— son la falta de financiación. Por tanto, queridos colegas, pongámonos a trabajar ya. Necesitamos que los ciudadanos europeos vean los resultados garantizando siempre la mejora de la financiación de las pequeñas y medianas empresas, porque con ello conseguiremos impulsar el crecimiento y la creación de empleo. Anneliese Dodds (S&D). – Mr President, there is much within the Commission's proposal which I believe is to be welcomed. It should be easier for investors to spend money on infrastructure, something my own Group has long championed. Measures to make it easier for businesses to provide information about themselves and for investors to access that information are also positive, and it does make sense to try and simplify the process for issuing shares. But, as many others have said, there are areas where caution is necessary. First, the vast majority of SMEs will continue to be best served by the banking system to provide financing, even with the Capital Markets Union (CMU), so I was encouraged to see the comment from Commissioner Hill, when he spoke to the Brookings Institution, that CMU is not and must not be explained as solely a set of measures that will benefit SMEs. However, in order to truly and sustainably boost growth, far more attention must be paid by the Commission firstly to those EU-funded mechanisms intended to support SMEs becoming investment-ready and, secondly, to the ability and, above all, the willingness of the banking system to finance SMEs. Second, when it comes to the Commission's proposals on securitisation, safety, transparency and simplicity are all relative terms, given the carnage caused to our European finance markets by contagion from security-fuelled financial problems in the US. The Commission must err on the side of caution here. Third, given that Member States' attempts to level the tax playing field for debt and equity have sometimes provided new mechanisms for tax avoidance, I will be scrutinising this proposal very carefully. Above all, the Commission should be very wary of those who are using their action plan as an opportunity to push deregulation. Some are desperate to return to what they see as the glory days of the 1990s and early 2000s. Those people have short memories and very little sense of responsibility. Beatrix von Storch (ECR). – Herr Präsident, meine Damen und Herren! Ich begrüße den hier gemachten Vorschlag über die Kapitalmarktunion, um die Unternehmen wieder mit mehr Eigenkapital auszustatten. Aber wir müssen darüber reden, warum die Finanzierung über Fremdkapital so begünstigt wird. Erstens müssen die Kosten für das Eigenkapital ebenso wie die Kosten für das Fremdkapital absetzbar sein. Zweitens muss die Kreditsubventionierung über die Förderbanken beendet werden. Drittens, ganz wichtig, muss die Nullgewichtung von Staatsanleihen gestoppt werden. Staatsanleihen sind Hochrisikoanleihen, auf jeden Fall einige davon, das wissen wir spätestens heute. Viertens müssen wir dringend über das ungedeckte Kreditgeldsystem reden, denn das führt ja zu dem Niedrigzinsumfeld, das die Krisen mit verursacht. Wegen all dieser Kreditsubventionen werden mehr Schulden gemacht als wahre Ersparnisse da sind. Wenn wir die Wirtschaft wirklich wieder auf gesunde Beine stellen wollen, dann brauchen wir größere Reformen als nur die Kapitalmarktunion. Philippe De Backer (ALDE). – Mr President, we obviously welcome the package and the roadmap that the Commissioner is presenting here today, but let us make a true union. We are not imposing a single model for the financing of companies or for the possibilities of investors. We are creating diversity. I think it is really important to mention this here. It is also important to mention that this package will require courage on the part of all the European institutions together to challenge the status quo and to take bold steps forward. Look at how we are financing our economy today: we have a lot of savings, but they are not being channelled into the real economy; we have the potential of fast-growing companies, but they cannot find the risk capital that they need to grow fast like their American colleagues. And there is an elephant in the room: it is the national barriers – the double taxation of investment funds, insolvency law and also the regulators who slap on additional regulation and who are creating additional barriers to investment and capital flows in Europe. Therefore, Commissioner, we want to see ambition from your side; we want to see implementation from your side. And then, I think, you will have a lot of support, including from this Parliament, for financing companies and creating growth and jobs in Europe. (The speaker agreed to take a blue-card question under rule 162(8)) Tibor Szanyi (S&D),
Kékkártyás kérdés
. – Egy egyszerű kérdést szeretnék föltenni. A nagy nemzetközi vállalatok lényegében adómentesen működnek az Európai Unióban. A pénzügyminiszterek múltkori döntése szerint ez továbbra is egy titkos, sejtelmes terület marad. Ön mit gondol, hogy a tőkepiacokat nem borítják-e meg ezek az őrületesen nagy mozgó tőkehányadok, amelyek transzferek útján mozognak Európában? Philippe De Backer (ALDE),
blue-card answer
. – I think it is one of the cornerstones of our European Union and our internal market that there is a free flow of capital, and capital searches for the most productive investment. By removing barriers, all countries will benefit because they will attract a lot more investors including from foreign countries – and especially the smaller companies. The fast-growing companies are the ones which will benefit the most. And of course, multinational companies are also active across our internal market, but this Capital Markets Union is there in order to help them to create a level playing field. Rina Ronja Kari (GUE/NGL). – Hr. formand! Man kan godt få følelsen af, at finanskrisen nærmest allerede er blevet glemt. Et falsk kapitalmarked, som Kommissionen foreslår det, vil betyde en genoplivning af de værste tricks inden for spekulationer, og samtidigt vil det give fornyet liv til de uregulerede skyggebanker, som var hovedårsagen til finanskrisen i 2008. Selvfølgelig skal vi gøre det nemmere for SMV'er at skaffe finansiering, det kan vi allesammen være enige om, men den manglende finansiering skyldes altså først og fremmest EU's økonomiske nedskæringspolitik, som har skabt så utrolig meget fattigdom, og som har kvalt al vækst og efterspørgsel. Hvis Kommissionen reelt ønsker at hjælpe SMV'erne, så drop nedskæringsdoktrinen. En kapitalmarkedsunion vil kun være til glæde for investeringsbankerne og spekulanter, der tjener penge på andre folks ulykke. Samfundet har brug for investeringer og skrap kontrol med finansverden. Vi har ikke brug for flere finanskriser. Othmar Karas (PPE). – Herr Präsident, meine Damen und Herren! Die Kapitalmarktunion ist richtig und wichtig, weil sie den Binnenmarkt stärkt. Die Kapitalmarktunion ist eine notwendige Ergänzung zum gewachsenen europäischen Kreditmarkt. Mehr Finanzierungsmöglichkeiten heißt mehr Potenzial für Wachstum, Beschäftigung und Investitionen. Wir wollen nicht die Finanzierungsmöglichkeiten für Unternehmen amerikanisieren, sondern wir wollen, dass der europäische Kapitalmarkt unter Einbeziehung der Banken funktioniert. Die Kernaufgabe eines europäischen Kapitalmarktes ist es, die Realwirtschaft zu finanzieren, KMU aus einer möglichen Kreditklemme zu befreien, Unternehmertum zu fördern und Investitionen anzuregen. Daher ist es ganz wichtig, dass wir definieren, was wir unter Kapitalmarktunion verstehen, weil es ansonsten zu viele gibt, die sich scheinbar oder tatsächlich fürchten. Ich möchte nur zwei Zahlen nennen: Kleine und mittelständische Unternehmen erhalten in den USA eine fünfmal höhere Finanzierung über den Kapitalmarkt als in Europa. Zum Zweiten: Wenn der Markt für venture capital in der Europäischen Union gleich stark ausgebaut wäre wie in den Vereinigten Staaten von Amerika, wären bei uns in Europa in den letzten fünf Jahren zusätzlich 90 Milliarden Euro für Investitionen zur Verfügung gestellt worden. Ich glaube, dieses Geld sollten wir uns nicht entgehen lassen. Anstrengung ist gefragt! Jonás Fernández (S&D). – Señor Presidente, bienvenido comisario. La verdad es que mi grupo y yo mismo celebramos la presentación de ese plan de acción para sacar adelante un mercado único de capitales en la Unión Europea. Creo que es una propuesta ambiciosa pero debería serlo más y deberíamos intentar ponerlo en planta muy rápidamente. En cualquier caso, yo tenía tres comentarios sobre la iniciativa. El primero de ellos se basa en la diferencia dentro de la Unión entre aquellos países que están en la zona del euro y los que no están en la zona del euro. Dentro de esa Unión de los Mercados de Capitales, estamos debatiendo sobre la necesidad de tener una ley de insolvencias para toda la Unión y estamos debatiendo también qué podemos hacer para desincentivar la deuda de las pymes y de las pequeñas empresas para lograr que haya más capital en las empresas. Pero es verdad que este debate está directamente relacionado con la discusión sobre la creación de un pilar fiscal en la zona del euro y, por lo tanto, ese juego entre la zona del euro y el resto de la Unión debería estar más presente en el proyecto. El segundo comentario es que es cierto que necesitamos homologar la regulación de los mercados financieros en la Unión Europea. Necesitamos estandarizar los productos: las titulizaciones, el conjunto de bienes y de servicios del mercado de capitales. Pero es verdad que esa estandarización no puede llevar aparejada una regulación laxa o hiperlaxa que de alguna manera nos haga retroceder a los problemas que vivimos en el caos financiero de 2007 y 2008 cuando el sector bancario estaba mal regulado. Y este asunto me lleva al tercer comentario, y es que, si hacemos una regulación para el mercado de capitales demasiado laxa, probablemente podamos sufrir una cierta desintermediación de la actividad financiera de los bancos —que actualmente están regulados— a actividades no reguladas o poco reguladas y, por lo tanto, en vez de incrementar el tamaño, en vez de incrementar la tarta de capital en circulación en Europa, podríamos estar desplazando inversión de un sitio a otro y aumentando los riesgos. Y un último comentario, me parece muy bien esta iniciativa, pero necesitamos mejorar también la Unión para los hogares, para los consumidores, por ejemplo, por lo que respecta a las tarjetas de crédito, las cuentas corrientes, las comisiones. En este tema, la Unión sigue sin tener un mercado común, y necesitamos abordarlo también. Peter van Dalen (ECR). – De doelstellingen van de kapitaalmarktenunie zijn sympathiek. Meer investeringen zijn goed voor het midden- en kleinbedrijf en dat is de motor van onze economie. En ook het Europese financiële systeem stabieler maken, prima, doen. Ik heb echter bij twee middelen die de Commissie wil inzetten grote vraagtekens. Ten eerste wil de commissaris naar private Europese pensioenen. Dat is een route die ik niet wil. Als het over pensioenen gaat, Voorzitter, dan zijn de lidstaten wat mij betreft aan zet. Ten tweede wordt securitisaties nieuw leven ingeblazen. Dat verbaast mij zeer. Dat waren nota bene de financiële producten die zo'n beetje de grootste financiële crisis hebben veroorzaakt na de grote depressie. Dus die route opgaan lijkt mij erg onverstandig. We moeten een sterke economie hebben, geen rommeleconomie. Tenslotte, Voorzitter, de beste middelen om investeringen te bevorderen zijn coherente wetgeving, goede rechtsbescherming en -handhaving en minder bureaucratie. Op die punten steun ik de Commissie. Michael Theurer (ALDE). – Herr Präsident, Herr Vizepräsident der Kommission, liebe Kolleginnen und Kollegen! Die Kapitalmarktunion möchte die Barrieren, die zwischen den Mitgliedstaaten immer noch bestehen – vor allen Dingen was die Privatkredite angeht –, beseitigen. Das ist auch richtig, denn die Kreditklemme im Mittelstand gibt es tatsächlich. Wir glauben, dass im Zuge der Kapitalmarktunion auch die bürokratischen Belastungen – insbesondere für kleine und mittlere Banken – nochmal überprüft werden sollten und was wir eben auch brauchen, ist eine andere Kultur in Europa. Wir brauchen mehr Privatkapital. Wir brauchen mehr Risikobereitschaft. Venture capital ist in Europa geringer ausgeprägt als in den USA. Das liegt zum Teil an der Regulierung, klar. Aber es liegt auch an der mangelnden Risiko- und Anlagebereitschaft unserer Bürgerinnen und Bürger. Das ist eigentlich tragisch, dass an den Börsen in den vergangenen Jahren Kursgewinne erzielt wurden, aber dass hier überwiegend angelsächsische Investoren tätig waren, während unsere Bürgerinnen und Bürger über geringe Zinsen klagen. Also wir hoffen, dass diese Punkte jetzt mit der Kapitalmarktunion aktiv angepasst und verbessert werden. Brian Hayes (PPE). – Mr President, I very much welcome the position that has been outlined by the Commission and I welcome Commissioner Katainen to the House this evening. I also welcome the roadmap that has been established. There are clear timelines in the roadmap for the Commission and for Parliament, and we need to stick to those timelines, because I think the Capital Markets Union (CMU) is a crucial project in terms of the mandate of this Parliament and indeed of this Commission. Of course Europe will still depend on its banks for funding to businesses big and small, but over a period of time we need to provoke more non-bank lending, and the way you do that is to have a harmonised approach across the European Union in order to encourage more funds to invest, especially in the equity markets. Since the crisis, we face a huge investment gap. In my own country, private investment is down 20%. That is not going to be filled by the banks. It certainly is not going to be filled by governments, who are already stretched for cash. So we need to find new ways to make sure that that funding gap is bridged. Half of all disposable assets in Europe are held in cash. If we can make sure that some of that saving can be used for productive purposes, people will go back to work and we can ensure that the economic cycle is put in place and is helped. We already have an awful lot of expertise within the European Union, as Gunnar Hökmark said. In my own country, in Dublin, we have a very significant securitisation market and the potential of that is crucially important in terms of encouraging a much wider Capital Markets Union. This is not just about SMEs. Of course SMEs are crucial, but it is also about establishing a financial escalator whereby businesses can grow quickly in Europe. We are losing out to the United States of America, especially when it comes to venture capital. Too many of our businesses are being lost as a consequence of failure to get necessary funding, in terms of making sure that investment pays off. There is great opportunity in this proposal. We need to work on it and we need to keep the timelines clear. Jeppe Kofod (S&D). – Mr President, I would like to thank the Commissioner for his presentation today. In light of the financial crisis in Europe, we need at least two things. We need growth and jobs by increasing investment and access to capital, but we also need to ensure financial stability in Europe. The Capital Markets Union can help provide both if it is correctly handled. The financial crisis which continues to affect Europe has its roots, as we all have to remember, in bad, irresponsible financial products and greed in the financial sector. In many countries it has also led to a real estate bubble, and that is something we have to bear in mind. The answer, in terms of preventing future crises also must be found in identifying responsible financial products and in ensuring the systemic surveillance of the whole financial system. I want you to focus on covered bonds: they are secure; they are a cheap and transparent tool for financing loans, for consumers and SMEs and for long-term investments. So I agree with the Commission that is absolutely necessary to initiate a consultation on the issue of covered bonds, and I welcome the process that is now on the way. But I truly fear that the Commission will lack focus and commitment. I therefore ask you, Commissioner: how will the Commission make sure that covered bonds are maintained as a valid choice for financing? Will the Commission ensure that covered bonds are addressed independently when different types of loans are rated for risks? And will the Commission work with this Parliament to ensure that safe and affordable covered bonds are safeguarded with the Capital Markets Union and made available to all Europeans? The consultation must not be a dead end: it has to lead to something important. Commissioner, do you agree that we need real legislation to ensure that the market offers consumers the cheapest and most transparent loans, and that this market could also, of course, include covered bonds? I need to hear what you will do with the covered bonds discussion. Richard Sulík (ECR). – Únia kapitálových trhov je správna vec, najmä ak ide o odstránenie prekážok brániacich investíciám. Jednotný spoločný trh je vždy lepší, koniec koncov voľný pohyb kapitálu je jeden zo základných pilierov Európskej únie. Problém je, že Komisia sa vo svojom návrhu nesnaží len odstrániť prekážky. Komisia vstupuje aj do procesov, do ktorých by sa rozhodne miešať nemala. Procesov, ktoré by mala nechať na trh. Komisia sa snaží riadiť trh prostredníctvom nových regulácií, pričom problémom nie je málo regulácií, ale veľa, jedno ako dobre boli mienené. Ak chce Komisia naozaj pomôcť súkromným investíciám, tak nech okamžite zruší Junckerov investičný 315-miliardový balíček. Práve tieto investície s podporou verejných zdrojov budú vytláčať tie skutočné, tie súkromné, o ktoré máme záujem. To by však Komisia musela pochopiť, že naozaj tu nie je na reguláciu všetkého. Theodor Dumitru Stolojan (PPE). – Domnule președinte, doresc să mulțumesc Comisiei Europene pentru că a pus acest plan de acțiune pe masa Parlamentului European, un plan de acțiune solid, cuprinzător, un plan de acțiune pentru a crea o piață unică a capitalului. Aș dori să atrag atenția asupra faptului că succesul acestui plan de acțiune depinde de reclădirea încrederii între cei care economisesc și cei care investesc, între cei care intermediază financiar pe piețele de capital, dar această încredere, după cum știți, a fost serios zdruncinată de criza financiară. Iar când vorbim de încredere în piața capitalului, vorbim de transparență și integritate. Și când vorbim de transparență și integritate, vorbim de calitatea informației financiare existente pe piața unică a capitalului. Mă bucur că planul de acțiune menționează un amănunt esențial, și anume că pentru întreprinderile mici și mijlocii nu există de fapt un sistem unic de raportare financiară. Aș dori ca această problemă să fie trecută distinct în anexa la planul de acțiune, anexă care cuprinde lista acțiunilor și termene de îndeplinire. De ce solicit acest lucru? Pentru că de ani de zile discutăm de necesitatea acestui sistem de standarde de raportare financiară pentru întreprinderile mici și mijlocii, fără să avem un rezultat până acum. Alfred Sant (S&D). – Mr President, we need to develop a better way of mobilising cash for investment on a national and European basis. The USA does this much better than Europe. It is claimed that opening up new ways of mobilising capital on a European scale will bring us closer to the American levels of getting cash to enterprises. But in parallel with this, capital markets need to be promoted on a national basis. Barriers, regulatory and cultural, need to be removed. Many SMEs and many start-ups would prefer to experiment and innovate with investment and expansion at home before they step outside their borders. If they make a success there, a move towards other European markets will be seen as achievable and attainable. Indeed, the cultural factors that define entrepreneurship cannot be ignored. It is necessary to define exactly what makes capital markets in the USA so much more dynamic. However, it would be unwise to implement a Capital Markets Union (CMU) simply by transposing the US model to Europe. The proposals made by the Commission do not go in this direction. Debt to finance investment is much more prevalent in Europe than elsewhere. Clearly we need to encourage a shift towards equity as contrasted to debt-based instruments in financing even small-scale projects. Again, that is best done by starting from a national level. I would in fact urge that, in this context, special attention is paid to promoting the financial organisation of equities to fund non-speculative investments by services and SMEs in peripheral, isolated and island regions of the Union. The Commission is doing the right thing by emphasising the digital sector. Here, a new generation of European innovators and entrepreneurs is emerging. They might be more willing to attempt new ways of meeting financial risks and challenges than their predecessors. In all this, the proposed step-by-step approach is praiseworthy. Too many new procedures and regulations to follow would, in the end, only increase barriers to entry and increase costs. Let us create and promote a common CMU, but let us use a light touch; one that makes a proper distinction between the need for regulation and over-regulation. Joachim Starbatty (ECR). – Herr Präsident! Die Kapitalmarktunion soll auch die Währungsunion absichern. Union heißt, gemeinsamen Regeln folgen und füreinander einstehen. Insofern ist sie auch eine Art Haftungsgemeinschaft. Kommissionspräsident Juncker fordert ein gemeinsames Einlagensicherungssystem. Da werden Systeme mit hohen und solche mit niedrigen Rücklagen in einen Topf geworfen. Dagegen wehren sich in Deutschland besonders Sparkassen und Volksbanken. Die Rücklagen speisen sich aus den Einlagen von Sparern. Eine Vergemeinschaftung nationaler Sicherungssysteme ist daher eine kalte Enteignung der deutschen Sparer. Die deutsche Bundesregierung hat deshalb eine Vergemeinschaftung bisher abgelehnt – aber wie lange noch? Wer eine falsch konzipierte Währungsunion zusammenhalten will, kann sich letztlich der immanenten Logik der Vergemeinschaftung nicht entziehen. Irgendwann wird die Bundeskanzlerin einknicken. Daher sage ich mit Hans-Olaf Henkel: Ceterum censeo – im Übrigen bin ich der Meinung, der Euro spaltet Europa und sät Zwietracht. Der Euro muss abgeschafft werden. Γεώργιος Κύρτσος (PPE). – Κύριε Πρόεδρε, είναι φανερό ότι η δημιουργία ένωσης κεφαλαιαγορών θα βοηθήσει πολύ την πραγματική οικονομία, θα έχουμε μικρότερο κόστος χρήματος, περισσότερες επενδύσεις, μεγαλύτερη ανάπτυξη και περισσότερες θέσεις απασχόλησης. Πρόκειται, όμως, για ένα μεσοπρόθεσμο σχέδιο και υπάρχουν πολλές δυσκολίες και δισταγμοί που πρέπει να ξεπεραστούν, για να φτάσουμε στο στόχο. Δυστυχώς, τα μεγάλα σχέδια μπορεί να ακυρωθούν από σχετικά μικρής κλίμακας αποτυχίες. Αναφέρω, χαρακτηριστικά, ότι τα διάφορα funds αντιμετώπισαν μεγάλα προβλήματα στην Ευρώπη, κατά τη διάρκεια του δεύτερου τριμήνου, εξαιτίας του κινδύνου του grexit. Οι επενδυτές έγιναν πιο διστακτικοί και έτσι περιορίστηκε η τοποθέτηση κεφαλαίων. Πιστεύω, λοιπόν, ότι είναι σημαντική επένδυση στη δημιουργία της ένωσης κεφαλαιαγορών, η άμεση αντιμετώπιση των προβλημάτων του ελληνικού τραπεζικού συστήματος το οποίο αδυνατεί να χρηματοδοτήσει την πραγματική οικονομία. Επιπλέον, πρέπει να σταθεροποιήσουμε την ελληνική κεφαλαιαγορά η οποία έχει μπει σε φάση συρρίκνωσης. Αυτά τα ζητήματα, κατά την άποψή μου, δεν μπορούν να αντιμετωπιστούν αποτελεσματικά από την ελληνική κυβέρνηση η οποία επιχειρεί μια δύσκολη στροφή, από τη ριζοσπαστική αριστερά, σε μια πιο ρεαλιστική αντιμετώπιση της κατάστασης, αλλά πρέπει να αντιμετωπιστούν από τους ευρωπαϊκούς θεσμούς που συμμετέχουν στη διαχείριση της διαρκούς ελληνικής κρίσης. Η κατάσταση στην Ελλάδα, σε ό,τι αφορά την κεφαλαιαγορά και το τραπεζικό σύστημα είναι μία συστημική αστάθεια που πρέπει να αντιμετωπιστεί εδώ και τώρα. Arne Gericke (ECR). – Herr Präsident, sehr geehrter Herr Kommissar Katainen! Die Kapitalmarktunion erschließt das Kapital europaweit. Dem stimme ich grundsätzlich zu. Aber ich will nicht, dass Häuslebauer und Familien, Mittelstand und Handwerk oder auch kleine Banken viel zu schnell in den Schuldenstand getrieben werden. Schaffen wir eine Kapitalmarktkultur! Fördern wir den ehrbaren Kaufmann und echte Werte in der Wirtschaft. Ich weiß, gerade junge Familien, die ein Haus bauen, benötigen Geld. Früher – Angela Merkel war noch nicht Kanzlerin – gab es in Deutschland Baukindergeld und Eigenheimzulage. Eine echte, betrugsfreie Familienförderung. Heute kommen Familien europaweit meist um einen Kredit nicht herum. Sie brauchen ihn, und umso mehr brauchen sie eine Kapitalmarktunion, die sich an den Interessen der Menschen orientiert, nicht an den Ideen der Investmentbanker. Es kann nicht sein, dass wir Banken mit billigem Geld zu 0,05 % Leitzins versorgen. Es kann nicht sein, dass Banker keinen Cent Transaktionssteuer bezahlen und wir gleichzeitig jungen Familien einen Dispozins von 8 % bis 12 % abverlangen. Das ist unverschämt. Das muss Thema einer Kapitalmarktunion sein. Danuta Maria Hübner (PPE). – Mr President, I would like to join with colleagues in welcoming the launch of this long-awaited action plan, in particular the prospect of the variety of tools that this programme might bring about. I would like to raise three points in this context. First of all, the launch of the call for evidence on the EU regulatory framework for financial services. I think it is an extremely good approach to look for feedback from the stakeholders not only on the cumulative impact of the financial services legislation and the possible gaps but also on how individual pieces of legislation interact. However, I believe that this impact assessment must be continuous and not a one-off exercise, because the Capital Markets Union (CMU) is a long-term project and its architecture will only be fully in place in 2019. Also, many new issues may arise in Level 2 legislation. The second point is related to the fact that the capital markets are transnational and global and therefore, even more so than in the case of banking regulation, particular attention should be paid to European legislation being consistent with the international and global framework and context. Regulation must be suited to a global business and, while reflecting the European specificities where necessary, it should also be compatible with regulation in other jurisdictions. The third point concerns the fact that I understand that the CMU should be focused on end-savers and companies whose deposits currently do not find their way to the markets, but it should also encourage investors to commit funding to capital markets. This implies that investors must be protected throughout the process of constructively investing funds. In this context I find that an important element is the regime for Central Counterparty Clearing House (CCP) recovery and resolution, and I look forward to seeing this proposal prepared by the Commission soon. Eva Paunova (PPE). – Mr President, Commissioner, according to Steve Jobs success is about connecting the dots. I hope that you forgive me by starting off with a quote from an American and not a European entrepreneur, but actually this quote comes from a place where SMEs get about five times more funding from the capital markets than European companies do. The success of the European economy really does depend on connecting the dots between the individual markets and on unleashing the free movement of capital. This is how I personally see the Capital Markets Union (CMU), as the tool that connects the dots between the capital markets of 28 individual states. I would also like to emphasise three points, out of the six proposed immediate actions, that are particularly important in my view. The first is connecting the CMU with the Juncker plan. I am happy to see that support for the Juncker plan is priority number one. Only through the combination of both for Europe can we unlock and diversify financing quickly and as soon as possible. My second point is about connecting achievements and aspirations or, to put it differently, what we have done so far and what we aim at in the future. The call for evidence on the impact of existing reforms is, I believe, also a very important step. It will definitely create an overall regulatory environment that strikes the right balance between managing risk and supporting growth. My last point is connecting and analysing success stories. The Commission has proposed gathering best practices in non-bank SME funding, an exercise that I personally have been endorsing for a long time. That is why I would be curious to receive more information on the process and the timeline of the proposed research: it would be very much appreciated. Markus Pieper (PPE). – Kapitalmarktunion heißt, Finanzierung für Unternehmen zu erleichtern. Vereinfachte Prospektvorgaben für Börsengänge, neue Impulse durch verbriefte Kredite und solvency, neue Ideen zum venture capital – das wird seine positiven Effekte haben. Aber Verbriefung, Börsengänge, Risikokapital, das ist nur eine Seite der Medaille einer solide finanzierten Wirtschaft. Viel hängt an der Finanzierung über den klassischen Kreditmarkt, gerade für den Mittelstand. Tun wir an dieser Stelle wirklich genug? In Griechenland werden 67 % aller Bankkredite abgelehnt, und bevor es hier keine nachhaltigen Reformen gibt, wird sich das auch nicht ändern. Eine Kapitalmarktunion ohne Reformen wird verpuffen. Was ist mit Mittelstandskrediten in Italien, Österreich oder Deutschland? Geradezu tödlich wirken jetzt Vorstöße, die Risikogewichtung für KMU-Kredite bei den Baseler Kriterien zu erhöhen. Kontraproduktiv auch das, was die EZB unter dem schönen Namen Anna-Kredit versteht – Anna heißt meine Tochter, aber was da jetzt vorkommt, ist nicht so schön. Mit jedem Kredit über 25 000 Euro sollen die Kreditinstitute 150 neue Datensätze liefern. Das ist das Gegenteil von Bürokratieabbau. Und jetzt die europäische Einlagensicherung: Warum denn auch für Institute, die schon Absicherungssysteme im Bankenverbund haben? Die Beruhigungspille für Deutschland, Haftungsverbünde nur mit Eurostaaten, wo die Einlagensicherung nachgewiesen ist. Wissen Sie, wie viel Vertrauen wir in diese nachgewiesenen Einlagensicherungssysteme haben und leider auch in die entsprechenden Überprüfungen der Kommission? Hören wir bitte auf mit Vorschlägen, die der Finanzierungskultur kleiner Kredithäuser den Boden entziehen und damit die Finanzierungsgrundlage des Mittelstandes schwächen. Zur Kapitalmarktunion gehört zunächst Vertrauen. Dazu gehören nationale Schuldengrenzen, dazu gehören Reformen, Verlässlichkeit und weniger Bürokratie. Nur auf dieser Basis dürfen wir weitermachen. Wer aber bei Unsicherheit und Verschuldung Haftungsverbünde einführt, zerstört die Finanzierungskultur dort, wo es noch funktioniert, und das ist zum Schaden für alle. PUHETTA JOHTI ANNELI JÄÄTTEENMÄKI varapuhemies Sirpa Pietikäinen (PPE). – Madam President, quite rightly the Capital Markets Union initiative is one of the key initiatives of the Commission at the moment. We all know that we are a very capital-poor region compared with some other regions and very dependent on our innovation and growth and on bank lending. And if we want to grow, and if we want to put our efforts into innovation, we need a common Capital Market Union and much better efforts on raising private assets for investment. There are four points that I would like to raise in this context. Firstly, this is an issue about European fund structure, starting from venture capital to private investors, where we would need better initiatives at European level on the funds and incentives for creating those, plus linking public investments in the longer term, like the European Fund for Strategic Investment and national funds, in terms of fund structure. This is essential because quite often our upper limit of funds is below the lowest level for, for example, major Asian or Chinese investors. The second point that should be further developed from this Capital Markets Union paper is investor protection. If we are not more open – more of a level playing field – on investor protection in Europe, it is difficult to see how we can reach more private equity, especially from private individuals in this field. What that means is understanding and transparency – for example, through information leaflets for whatever type of investors in relation to stranded assets such as the «carbon bubble». Then, last but not least, I would like to raise the need to create a kind of highway for our SMEs and small start-ups, to start raising private capital, with regulation requirements that increase gradually and lead to smooth transition to our exchanges, as nowadays the exchange step is too high for quite a number of our companies. So this is an issue that needs to be thought through more carefully. Markus Ferber (PPE). – Frau Präsidentin, Herr Vizepräsident, liebe Kolleginnen, liebe Kollegen! Natürlich ist diese Kommission vor einem Jahr angetreten mit der Botschaft, dass eines der Kernelemente für diese fünf Jahre die Integration der Kapitalmärkte ist. Wenn ich mir jetzt den Aktionsplan der Kommission anschaue, dann ist von diesem großen Versprechen, das wir im Juli 2014 hier von Jean-Claude Juncker gehört haben, nicht viel übrig geblieben. Ich will das in aller Deutlichkeit sagen: Die Vorschläge sind sehr unambitioniert, sie betreffen nur einen kleinen Bereich von Themen, die im Rahmen einer Kapitalmarktunion adressiert gehören. Auf der anderen Seite werden wichtige Aspekte überhaupt nicht angesprochen. Um nur mal das Thema Crowd Funding anzusprechen: Da soll irgendwann im nächsten Jahr vielleicht mal was kommen. Wie wird hier Verbraucherschutz garantiert, wie werden hier einheitliche Standards geschaffen? Das ist schon ein Thema, das wir adressieren sollten. Zum Zweiten wird uns hier verkündet, dass das das große Instrument wäre, damit der Mittelstand Zugang zum Kapitalmarkt bekommt. Wir müssen uns darüber einig sein, dass nicht jeder Bäcker um die Ecke morgen eine Aktiengesellschaft wird – und das muss er auch nicht. Aber wir sollten da schon ehrlich zueinander sein. Der Zugang zum Kapitalmarkt ist eine Option, aber es ist nicht die alleinige. Wir müssen doch vielmehr jetzt die Zeit nutzen, die Strukturen zu stabilisieren, Risiken zu reduzieren und nicht Risiken zu vergemeinschaften. Deswegen sage ich in aller Deutlichkeit: Alle Überlegungen, die jetzt über den Aktionsplan hinausgehen, was ich auch in dem Fünf-Präsidenten-Bericht gelesen habe, machen mir große Sorgen, weil es hier nicht darum geht, Risiken abzubauen und damit Stabilität in die Finanzmärkte zu bringen, sondern es geht plötzlich darum, die Risiken zu vergemeinschaften, zu anonymisieren, auf die europäische Ebene zu heben, ohne dass die dafür überhaupt garantieren kann, und damit die Fehler zu perpetuieren. Das kann natürlich keine Unterstützung finden. Und darum hoffe ich, dass an dieser Stelle nachgebessert wird. (Der Redner ist damit einverstanden, eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte» gemäß Artikel 162 Absatz 8 der Geschäftsordnung zu beantworten.) Andreas Schwab (PPE),
Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Herr Kollege Ferber! Ich bitte Sie in Ihrer Intervention an einer Stelle um eine Präzisierung. Richtig ist, dass die Kapitalmarktunion in ihrem Umfang ja deutlich geringer ausgefallen ist als erwartet. Aber ein Punkt, der mir doch Sorge bereitet, ist die Tatsache, dass die Europäische Kommission, Herr Juncker, bereits Vorschläge für eine weitere Integration in Bereichen macht, in denen die bestehenden, vom Europäischen Parlament und dem Rat beschlossenen gesetzlichen Grundlagen noch nicht einmal in allen Mitgliedstaaten umgesetzt sind. Deswegen meine Frage an den Kollegen Ferber: Was können wir tun, damit die Europäische Kommission sicherstellt, dass die Gesetze, die wir beschlossen haben, zuerst umgesetzt werden, bevor im gleichen Bereich neue erlassen werden? Markus Ferber (PPE),
Antwort auf eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Der Kollege Schwab ist ja ein erfahrener Abgeordneter der weiß, welche Instrumente das Parlament hat. Aber ich möchte nur daran erinnern, dass wir im Wirtschafts- und Währungsausschuss bei der Anhörung des Finanzmarkt-Kommissars, Lord Hill, uns ja mit der Frage der Einlagensicherung beschäftigt haben. Da war die klare Aussage des zuständigen Kommissars: Es gibt eine geltende Richtlinie, die sieht eine Bestandsanalyse im Jahr 2019 vor, und das ist dann die Grundlage für weitere Entscheidungen. Ich gehe davon aus, dass Kommissar Hill auch zu dem steht, was er im Rahmen der Anhörung vor dem Europäischen Parlament zugesagt hat. Ansonsten werden wir den ganzen Instrumentenkasten, der dem Europäischen Parlament zur Verfügung steht, auspacken, um der Kommission hier beizubringen, was sie zu tun und was sie nicht zu tun hat. Pyynnöstä myönnettävät puheenvuorot Stanislav Polčák (PPE). – Paní předsedající, já bych chtěl za prvé vyjádřit své jisté zklamání nad tím, jak skutečně dopadl plán Evropské komise na integrace kapitálových trhů. Myslím si, že se to zatím nedaří. Přístup evropských podniků k úvěrům, k umožnění financování, k vyššímu růstu a rozvoji si myslím, že je zatím jen na papíře, a to usnadnění podmínek financování podniků skutečně zaostává za našimi očekáváními. Já bych si dovolil Evropskou komisi vyzvat, aby v tomto svém úsilí přidala, aby ta administrativa a obtížnost pro umožnění růstu evropských podniků byla co nejvíce odstraňována, abychom si vzali příklad z toho, jak funguje financování dobrých projektů, dobrých podniků u našich partnerů v USA. V tomto smyslu chci říct, že Evropská komise bude mít moji podporu a určitě nejen moji. Renato Soru (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, ovviamente va salutato con favore questo progetto lungamente atteso che ha come compito principale quello di ridurre la dipendenza dell'economia dal sistema bancario, migliorare quindi la capacità di finanziamento delle imprese e sostenere l'obiettivo fondamentale, ovvero far ripartire l'economia e creare posti lavoro. Vorrei però ribadire la necessità di focalizzare l'attenzione sul sostegno alle piccole e medie imprese che sono l'ossatura del nostro sistema economico, ma che troppo spesso rimangono piccole proprio per la mancanza del necessario sostegno finanziario sia attraverso il capitale di debito sia attraverso il capitale di rischio. Sono proprio le piccole e medie imprese che soffrono maggiormente dell'accesso al credito, a volte dell'alto costo del credito, e spesso delle disparità di condizioni nei mercati nazionali. Auspico quindi che la CMU riesca finalmente a creare parità di condizioni per le imprese europee al proprio interno e anche nei confronti degli altri sistemi economici e finanziari più avanzati. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε Katainen, υποστηρίξατε ότι με την ένωση κεφαλαιαγορών θα τονωθούν οι επενδύσεις. Εγώ θα ήθελα να σας πω ότι δεν πρόκειται να γίνουν επενδύσεις στην Ευρωπαϊκή Ένωση, όσο δεν λύνεται το ζήτημα του χρέους. Ένα χρέος το οποίο έχει χτυπήσει όλες τις οικονομίες, όχι μόνο τις οικονομίες του Νότου, όχι μόνο την Ιταλία, αλλά ακόμη και τη Γαλλία. Πλέον και η Γαλλία έχει πρόβλημα με το χρέος και απ' ό,τι ακούσατε προηγουμένως, ο κύριος Hollande κάτι πήγε να ψελλίσει για τη ρύθμιση του ελληνικού χρέους το οποίο θα φτάσει στο 206% του ΑΕΠ το 2016, αλλά η κυρία Merkel που κρατάει το τιμόνι της «γερμανικής Ευρώπης» ήταν σιωπηρά παγερή και με νόημα. Επίσης, επενδύσεις δεν πρόκειται να γίνουν, όσο συνεχίζεται η «μερκελική» λιτότητα, όσο έχουμε υποκατανάλωση, όσο έχουμε φτώχεια και απ' ό,τι είδατε, ξανά η κυρία Merkel, παρά τις διαμαρτυρίες των ίδιων των ευρωβουλευτών, παραμένει σταθερή στην πολιτική της λιτότητας. Επιλύστε πρώτα τα θέματα αυτά και μετά θα έχετε επενδύσεις στην Ευρώπη. Ivan Jakovčić (ALDE). – Gospođo predsjednice, tržište unije kapitala sigurno je nešto što u kombinaciji s planovima koje je g. Juncker izložio u ime Komisije može značajno doprinijeti atmosferi dobrog ulaganja. Naravno da nam trebaju, pogotovo za mala i srednja poduzeća te start-upove, nova i inovativna tržišta kapitala, način na koji će kapital biti dostupan i gdje će naši mladi i mali poduzetnici imati priliku lakše doći do novca. Ali ovdje bih, g. Katainen, htio naglasiti nešto drugo. Htio bih naglasiti potrebu da i općine i gradovi, dakle jedinice lokalne samouprave, mogu doći jednostavnije do povoljnijih i kvalitetnijih sredstava nego što mogu preko bankarskih kredita. Općine, gradovi i regije u Europi mogu sudjelovati u preobrazbi našeg gospodarstva i stvoriti investicije i zato vas pozivam da dobro razmislite kako i njih uključiti u ovu uniju tržišta kapitala. Κώστας Χρυσόγονος (GUE/NGL). – Κυρία Πρόεδρε, συζητούμε, σήμερα, για την υποτιθέμενη ένωση των κεφαλαιαγορών, αλλά η πραγματικότητα είναι διαφορετική. Οι αγορές αυτές είναι κατακερματισμένες, με τέτοιο τρόπο, ώστε το κόστος του χρήματος να είναι πολύ υψηλό έως απαγορευτικό, σε εκείνες ακριβώς τις οικονομίες, σε εκείνα ακριβώς τα κράτη μέλη της Ένωσης, που έχουν πληγεί χειρότερα από την οικονομική κρίση, όπως η Ελλάδα. Το αποτέλεσμα είναι να απομακρύνονται οι προοπτικές, τόσο της ανάκαμψης των οικονομιών αυτών, όσο και της μείωσης των δραματικά υψηλών επιπέδων της ανεργίας. Απέναντι σε αυτές τις προκλήσεις, το σχέδιο της Ευρωπαϊκής Επιτροπής προτείνει κάποιες επιμέρους βελτιώσεις, χωρίς να αντιμετωπίζει τη ρίζα του προβλήματος. Σημείο αφετηρίας πρέπει να είναι ένα αληθινά ευρωπαϊκό σύστημα εγγύησης καταθέσεων ώστε να αποκατασταθεί η εμπιστοσύνη που έχει κλονιστεί με αποφάσεις οργάνων της ίδιας της Ένωσης, όπως το κούρεμα καταθέσεων στις κυπριακές τράπεζες. Είναι παράλογο να αντιμετωπίζονται οι καταθέτες ως επενδυτές και να απειλούνται με τα περιβόητα bail in. Seán Kelly (PPE). – Madam President, I am actually very pleased with this development and I think there is great credit due to Commission Vice-President Katainen who has worked very hard since he took over his brief, and no doubt European businesses will experience the positive effect of that in due course. My colleague Brian Hayes spoke about this very clearly a few moments ago and I think it must be seen in the context of what has been done over the last four or five years in Parliament here with the previous Commissioner Barnier. This is in some respects, if not the final part of the jigsaw, certainly one of the final parts, and it will benefit particularly SMEs and start-ups, which often find it difficult to get finance. We have been dependent on banks for too long, and obviously there is far more venture capital in the USA than here: that is something we need to address. All those points are mentioned in this proposal and I think it is going to be well received and will have great benefits for our economy and help us, into the future, to grow jobs and have a better quality of life. So thanks to Commissioner and thanks to everybody. Doru-Claudian Frunzulică (S&D). – Madam President, I am last but not least, I hope. Even though free movement of capital was one of the principles on which the EU was built, its capital markets infrastructure is characterised by fragmentation, caused mainly by factors with their origin in national laws, such as insolvency, tax and security laws. As its purpose is to overcome these obstacles, I believe the Capital Markets Union (CMU) has real potential in terms of jobs, growth and financial resilience. Stronger capital markets will unlock more investment from the EU and the rest of the world, and better connect financing to investment projects across the Union. I support the proposed innovative forms of business financing and the harmonisation of accounting standards for small and medium-sized enterprises. European small and medium-sized enterprises' equal access to finance and thus to capital markets should be one of the leading principles of CMU. Although I welcome the initiatives of the CMU package, several of them could create additional risks for the economy by deregulating the financial sector if they undermine investor protection. (Pyynnöstä myönnettävät puheenvuorot päättyvät) Jyrki Katainen,
Vice-President of the Commission
. – Madam President, honourable Members, let me first thank Members for this excellent debate. I must say that I was positively surprised by the widespread support that the Capital Markets Union (CMU) initiative has received from the various parts of this House. I also recognise and acknowledge that we have to look at the proposals very carefully in order not to create new risks which may destabilise the financial sector in Europe. But I am also quite confident that we have learned a lot from the previous financial crisis, not only here in Europe but also in the USA and elsewhere. For instance, when it comes to securitisation, there were good points made to the effect that we have to be cautious. But I must say that we have been working very closely on this issue with the European Central Bank, with the European banking authorities and with the other central banks in Europe, so I am quite confident that we have managed to find a good balance between making it possible to take more risk while at the same time keeping a close eye on the stability side of things. So the basic idea of securitisation is, as many Members said, is to offer new sources of financing for SMEs and diversify the financial sector in Europe. Banks will play a central role in the CMU in the future. They will remain the main source of funding for small firms and entrepreneurs needing working capital or low-level funding. We are also exploring the possibility for all Member States to authorise credit unions which operate outside the EU framework on capital requirements for banks, in order to alleviate the regulatory burden on small banks. I would like to thank Kay Swinburne for her comment when she said that now we are dealing with the issues which are supposed to change the mind-set in Europe: let the people become the investor. In some of our Member States we have a political culture in which the capital market is seen as the exclusive domain of those who own a lot of capital. But there are other Member States in which the culture is more pragmatic, believing that the capital market is part of the market economy, and that we need a well-functioning capital market in order to finance the real economy with real private and public investment, and thus create new jobs. I was very happy to hear this pragmatic approach so strongly represented in this House today. Ms Hübner raised the issue of impact assessment. This is another example of the very pragmatic approach we have. Looking back, we have created around 40 new regulations for the financial sector in the last few years. It is only human and understandable that there may be some unintended side-effects which do not serve anybody's interest, and therefore it makes sense to collect evidence from the market and from different stakeholders and look to see if there is something which we did not intend when we created new regulations – and if that is the case, we have to change those things. This is not a general policy to deregulate, not at all, but we just want to make sure that our regulations function as we wanted them to function. The SME side is very strong in our action plan. For instance, the proposals for a pan-European venture capital fund of funds and multi-country funds, and also our aim to revise the European Venture Capital Funds (EuVECA) and Social Entrepreneurship Funds (EuSEF) legislation are very important, because if you compare the average size of venture capital funds in Europe with those in the USA there is a big difference, and this is an unfortunate thing because it tells us directly that the venture capital market is not as well-functioning and developed in Europe as it is in the United States. The average size of a European venture capital fund is 60 million whereas the American peer is 280 million. This basically shows the difference and is the reason why – apart from what we are doing with the European Fund for Strategic Investment (EFSI), i.e. raising the amount of money which is channelled through the EIF to SMEs and start-ups – we want to look at this regulatory side in order to encourage venture capital funds to grow in Europe. Focus will also be put on long-term infrastructure investment, and there one of the first proposals is to adjust Solvency II calibrations for insurance investment in infrastructure and long-term investment funds. This, again, can be one of the quick wins which will release a large amount of capital for productive, concrete infrastructure projects that are desperately needed in Europe. Madam President, many colleagues mentioned something about the level of ambition. I would like to measure our joint level of ambition by how quickly we deliver. As I mentioned before, we managed to decide on the EFSI Regulation in only six months. Now we are dealing with the Solvency II framework proposal and the securitisation proposal, why should we spend more time with these proposals? I know that it does not depend only on this House but also on the political will of the European Council. So I hope that we can put these proposals as high up on our priority list as we put the EFSI a few months ago. Because these proposals create new opportunities, they create new markets, they will release a big amount of capital which already exists there in the market for productive investment. This is the cheapest way to stimulate the economy and that is why I hope that people like Mr Gualtieri, for example, who is Chair of the Committee on Economic and Monetary Affairs, will bring all their political weight to bear to deal with these important issues. I know that you understand the value of these proposals and I got the picture that many of our colleagues share our view. President. – The debate is closed. Jonathan Arnott (EFDD). – Madam President, I did not wish to interrupt the debate previously so I saved these points of order until the end. I am rising under Rule 11(2) as interpreted in Annex XV of the Rules of Procedure, which is quite clear that the signs that are placed on desks are allowed, and indeed my colleague Mr Batten has a letter from Mr Schulz which confirms this. Earlier, after Mr Hollande left the Chamber, one of the MEPs from across the other side came across here, took signs from the Five Star Movement and from my party, UKIP, took them off the desks and threw them angrily on the floor. I would just ask whether it would be possible for you to look at the video of that, and – even if I understand it may not be something that requires a sanction – at the very least that an apology be requested and that the rules be respected in the future. Puhemies. – Työjärjestyksen määräysten mukaan tietyt merkit ovat sallittuja ja tämä asia selvitetään. Jonathan Arnott (EFDD). – Madam President, the second point along the same lines is that, following that situation, one of the ushers then came round and removed all of the signs from the desks and took them away. That included one that was right in front of me here in my seat, and she came through, took the sign as she had everyone else's, and also took those of the GUE Group. That is not acceptable either, and I would just ask that, if possible, appropriate training be given. The ushers actually do a very good job in this place usually, but this is our private property which has been taken and we would like it back please. Puhemies. – Tämän asian kohdalla aivan samoin kuin edellisenkin kohdalla haluan todeta, että työjärjestyksen määräysten mukaan tietyt merkit sallitaan ja tämä asia selvitetään myös. Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 162 artikla) Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto
. – Nel 2008 il sistema finanziario mondiale è crollato come un fragile castello di carta, generando una crisi economica e sociale senza precedenti. I risparmiatori che avevano affidato il lavoro di una vita ai mercati finanziari si sono ritrovati per le mani solo carta straccia. L'atroce scoperta che con la complicità dell'Europa e delle lobby finanziarie alcuni bilanci nazionali sono stati truccati ha confermato la totale mancanza di trasparenza dei mercati europei. La liquidità è scomparsa, la domanda crollata, le imprese, anche più solide, sono fallite mentre quelle miracolosamente sopravvissute hanno delocalizzato. Davanti a questo scenario cosa fa l'Europa? Adotta la ricetta tedesca, incolpando gli Stati membri e punendoli a colpi di austerità; difende e impone l'euro, rinunciando a risolvere la crisi in modo naturale attraverso la flessibilità dei cambi. Abolisce la sovranità fiscale imponendo il MES. Oggi, discute di una nuova liberalizzazione dei mercati finanziari per spostare i risparmi dei cittadini nelle tasche di quelle stesse lobby per cui il Commissario europeo Hill ha lavorato. La crisi causata dall'espansione incontrollata della finanza e le cure a base di austerity hanno ridotto i nostri cittadini alla fame. Basta con questa Europa dove coloro che decidono non sono stati eletti e gli eletti non hanno voce in capitolo. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto
. – L'Unione dei mercati dei capitali rappresenta una positiva opportunità per l'intera Unione europea, e si tratta soprattutto di una sfida per il panorama economico e finanziario italiano. Si tratta di un progetto ambizioso, uno dei più importanti portati avanti sinora dal Commissario Hill. Questo testo rappresenta un naturale complemento del piano europeo di investimenti presentato dalla Commissione; infatti entrambi cercano di rilanciare la crescita europea a partire da un migliore mercato degli investimenti per incentivare quelle imprese che maggiormente innovano e che hanno un ciclo produttivo virtuoso. Pertanto, questo testo si inserisce nel quadro di una maggiore integrazione finanziaria e allo stesso tempo tende a rafforzare la concorrenza nell'Unione. Si cerca di uniformare il mercato dei capitali, in modo che i paesi in cui oggi il sistema bancario risulta essere fortemente bloccato, possano beneficiare attraverso un modello più dinamico e capillare della ripresa. In questa dimensione, però, è importante ricordare che il lavoro compiuto sino ad oggi da parte dei legislatori in materia di maggiore tutela dei depositanti e di riduzione del rischio all'interno del mondo finanziario non deve essere ridimensionato. Paloma López Bermejo (GUE/NGL),
por escrito
. – La decisión de liberalizar todavía más los flujos financieros es otro ejemplo del retorno al «business as usual» de la Comisión tras la emergencia de la crisis económica. Y con ello, la UE siembra la semilla de una nueva recesión, al alimentar las burbujas y la especulación frente al desarrollo de la economía real. Si la bancarización de la economía europea es mayor que en la economía americana eso se debe, precisamente, a que la UE ha mantenido hasta el momento una cierta armonía entre el desarrollo de las finanzas y de su economía productiva -armonía que se rompe con la nueva propuesta. Es falaz afirmar que la escasez de crédito puede suplirse con la emergencia de nuevos fondos, pues éstos son sólo un vehículo para el ahorro pre-existente y no hacen sino aumentar la complejidad y opacidad de las transacciones financieras. Por el contrario, debe reformarse el sector bancario, fortaleciendo sus pilares público e industrial y evitando su concentración excesiva, a la vez que se aumentan el gasto público y los salarios para disminuir la volatilidad económica y sacar a Europa de la recesión. Alessia Maria Mosca (S&D),
per iscritto
. – La recente crisi iniziata nel 2008 ha reso necessarie una serie di regolazioni più stringenti che tutelassero i cittadini e i risparmiatori. Tale crisi ha messo in luce, tuttavia, anche come la speciale conformazione del mercato del credito europeo soffra di un forte sbilanciamento a favore delle banche tradizionali, che erogano la maggior parte del credito in circolazione. Quando queste sono entrate in una crisi di liquidità, da una parte, e sono state soggette a una regolazione più stringente, dall'altra, a soffrirne è stata prima di tutto l'economia reale e, nello specifico, le piccole e medie imprese e i singoli cittadini. Ora che la ripresa comincia a mostrare segni tangibili, la Commissione ha ritenuto necessario sostenerla con un maggiore flusso di liquidità nel sistema, il che significa prima di tutto diversificare le tipologie di credito, ridimensionando il ruolo delle banche, ma soprattutto abbattere i confini nazionali, dando luogo a un reale mercato unico dei capitali. Una decisione che non possiamo non accogliere con positività, nella misura in cui il tessuto produttivo, i giovani e le famiglie potranno davvero beneficiarne. Aspettiamo, tuttavia, rassicurazioni riguardo ad alcuni nodi fondamentali di questo progetto, prima di tutto il conseguente aumento del rischio di contagio. 16.   Yπηρεσίες πληρωμών στην εσωτερική αγορά (συζήτηση) Puhemies. – Esityslistalla on seuraavana Antonio Tajanin talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 2002/65/EY, 2013/36/EU ja 2009/110/EY muuttamisesta ja direktiivin 2007/64/EY kumoamisesta (COM(2013)0547 – C7-0230/2013 – 2013/0264(COD)) (A8-0266/2015). Antonio Tajani,
Relatore
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, Vicepresidente della Commissione, domani approveremo il testo di compromesso sulla nuova direttiva sui servizi di pagamento nel mercato interno. Questa direttiva si aggiunge al regolamento sulle commissioni interbancarie di cui è stato relatore l'onorevole Zalba e completa il pacchetto di proposte legislative sul mercato europeo dei pagamenti presentato dal commissario Barnier durante la scorsa legislatura, pacchetto che ho condiviso e sostenuto anche nella mia veste precedente di Vicepresidente della Commissione europea. Il compromesso finale ha ricevuto il sostegno di tutti i gruppi politici ed è stato approvato all'unanimità in commissione ECON. Ringrazio quindi la squadra negoziale del Parlamento europeo che, sotto la guida del presidente Ferber, ha raggiunto ottimi risultati durante i difficili negoziati con il Consiglio. Ringrazio altresì tutti i relatori ombra che hanno attivamente contribuito alla redazione di un buon testo legislativo. In Europa, il mercato dei pagamenti al dettaglio è dinamico e si è molto rinnovato rispetto agli ultimi anni. Il 34% dei cittadini europei compie ormai quasi esclusivamente acquisti online e oltre il 50% possiede uno smartphone che gli garantisce accesso al mondo dei pagamenti tramite dispositivo mobile. Per alcuni comparti dell'economia, ad esempio il settore dei viaggi, la maggior parte delle vendite avviene ormai solo via Internet. Il provvedimento che stiamo per approvare regolerà i servizi di pagamento via Internet, ovvero quei servizi che intervengo nel rapporto tra esercente e banca dell'acquirente, permettendo di effettuare pagamenti senza carta di credito. Le nuove norme disciplineranno anche l'attività dei servizi di informazione sui conti correnti. Questi servizi forniscono all'utente informazioni online aggregate su uno o più conti utilizzati per effettuare i pagamenti. Si tratta di un servizio che permette soprattutto a piccole imprese ed artigiani di avere un quadro generale della propria situazione finanziaria in qualsiasi momento. L'accordo finale permetterà anche di ridurre il rischio di frodi. Tutti i fornitori di servizi di pagamento saranno infatti obbligati ad adottare tecnologie di comunicazioni sicure, autenticate o criptate, che saranno regolarmente valutate e aggiornate dall'Autorità bancaria europea. I principali beneficiari della nuova direttiva però saranno i consumatori, i quali potranno usufruire di costi ridotti e di una maggiore tutela giuridica. Inoltre, grazie agli emendamenti proposti dal Parlamento europeo ed adottati i consumatori avranno una serie di vantaggi: primo, riceveranno gratuitamente informazioni sulle transazioni effettuate; secondo avranno diritto a un rimborso incondizionato nel caso di frodi e pagamenti non autorizzati. Inoltre con questa direttiva risolviamo i problemi che cittadini e imprese incontrano tutti i giorni quando effettuano pagamenti online o via dispositivo mobile. Apriamo il mercato altresì a nuovi operatori e riduciamo i costi di un sistema troppo frammentato e caro, il cui costo complessivo oggi ammonta a circa 130 miliardi di euro l'anno. La nuova direttiva che domani il Parlamento approverà in via definitiva rafforzerà la competitività del mercato europeo dei pagamenti, incentivando l'innovazione e la sicurezza in un settore che è in continua trasformazione. Considerata la crescita esponenziale del commercio elettronico, le nuove regole daranno un impulso decisivo allo sviluppo di un mercato unico sempre più vicino alle esigenze di consumatori e imprese. Jyrki Katainen,
Vice-President of the Commission
. – Madam President, I would like to acknowledge the effort and hard work of Vice-President Tajani in achieving a balanced, fair and forward-looking text that will allow for innovation and greater choice for consumers. I also wish to thank the shadow rapporteurs for their diligent and dedicated work: Olle Ludvigsson, Sophia in 't Veld, Ashley Fox, Eva Joly, Matt Carthy and Marco Valli. Payments, particularly cross-border internet payments, are essential for our single market. What is happening in the field of payments is a striking illustration of digital revolution. The original Payments Service Directive (PSD I) was adopted in 2007 and has proved to be an enormous success. It has brought real benefits to all stakeholders, especially consumers, with faster payments and clear refund rights, and it provided the legal basis for the Single European Payments Area. However, financial services have evolved since 2007. When the first PSD was adopted it created an opportunity for banks to provide payment services. These new players developed significantly to the extent that they are often the main innovators on the market. Now our mobile phone, our banking applications or a third-party provider may well be our favourite way of making payments. Digitisation, new players and new processes have brought real benefits to European citizens, but also new risks, notably in terms of security issues that have to be addressed. This is why the revision of the original Payment Services Directive is particularly timely. What does the second Payment Services Directive (PSD II) bring to the European payments market? Firstly, it allows for further technological developments and new market entrants while increasing security of payments to prevent fraud. Secondly, it introduces enhanced consumer protection, for example in the case of loss or theft of a payment card. Thirdly, taken together with the regulation on interchange fees adopted in May 2015, it reduces costs for both retailers and consumers and contributes to the creation of genuine EU-wide payment markets. New, safer and cheaper services have emerged in the area of internet payments. These services have developed massively in some Member States, overtaking cards for internet payments, and I trust this will rapidly happen elsewhere. Other services known as account information services allow consumers to have a global view of their financial situation and thus help budgeting and financial planning. The creation of a level playing field for newcomers and incumbents alike will ensure that all actors operate to the same standards under the same authorisation and licensing procedures. This directive represents a major step forward for the payments market in Europe. High security standards will need to be implemented by all payment services providers for electronic payment transactions. At the same time, security should not unnecessarily impair convenience. Some flexibility will be possible, in particular for low-value and low-risk payment situations. It will be the task of the European Banking Authority (EBA) task to prepare draft regulatory technical standards on security and the authentication of customers. The Directorate-General for Financial Stability, Financial Services and Capital Markets Union (DG FISMA) will work with Member States to ensure consistent transposition across the European Union and will hold transposition workshops starting early next year, 2016. I am very satisfied that the main objectives – competition, innovation and the development of the internal market in payments – are fully met in this text. I hope we have a very fruitful discussion, and once more I want to thank this House for the work done under the leadership of Vice-President Tajani. Pablo Zalba Bidegain,
en nombre del Grupo PPE
. — Señora Presidenta, vicepresidente Katainen, señorías, como bien ha dicho el vicepresidente Tajani, esta Directiva complementará el trabajo realizado en el Reglamento, del cual tuve el honor de ser ponente. Por tanto, permítanme, en primer lugar, felicitar al ponente, mi querido amigo Antonio, por el gran trabajo realizado, así como a los ponentes alternativos. También me gustaría agradecer el trabajo que, en la pasada legislatura, hizo nuestro antiguo colega Diogo Feio al respecto y, por supuesto, como ha dicho el vicepresidente Tajani, el trabajo que realizó el comisario Barnier. Cuando empecé a trabajar en el Reglamento de las tasas de intercambio, nos marcamos una serie de objetivos. En primer lugar, incrementar la transparencia en todo el proceso de pagos con tarjeta. En segundo lugar, que los ciudadanos europeos pagaran menos comisiones cuando pagasen con sus tarjetas de crédito. En tercer lugar, buscar aumentar los pagos con tarjeta, lo que contribuiría a luchar contra el fraude fiscal. Un cuarto objetivo, sin duda alguna, era fortalecer el mercado único. Y por último, como bien ha dicho Antonio, fomentar y promover la innovación en un campo como el de los medios de pago, donde continuamente estamos viendo nuevas e innovativas fórmulas de pago. Hoy podemos decir que, una vez que se implemente esta Directiva, complementada con el Reglamento de tasas de intercambio, estos objetivos, sin duda alguna, se van a cumplir. Por tanto, queridos colegas, podemos estar satisfechos. Olle Ludvigsson,
för S&D-gruppen
. – Fru talman! Jag ser positivt på den uppgörelse om betaltjänstdirektivet som vi ska rösta om i morgon. Förhandlingarna har varit hårda. Jag hade föredragit ett starkare inre marknadsperspektiv och ett ännu starkare konsumentperspektiv. Sett till helheten är dock den slutgiltiga kompromissen riktigt bra. Jag skulle vilja peka på tre förbättringar som de nya reglerna för med sig. För det första kommer konkurrensen att skärpas. Olika typer av bankoberoende aktörer kommer att kunna konkurrera med bankerna på ett mer rättvist och rimligt sätt. De så kallade tredjepartsaktörerna, som erbjuder betalningsinitiering eller kontoinformation, ska inkluderas i regelverket på i princip samma villkor som alla andra. Det skapar säkerhet och trygghet för konsumenterna. Samtidigt ger det dessa aktörer det tillträde som de behöver för att affärsmodellen ska kunna fungera. Bankerna ska inte kunna hindra dem från att leverera sina tjänster. Därutöver ska även bankoberoende betalningssystem ges mer schyssta förutsättningar. Nya informationskrav ska säkerställa att sådana system ska fungera mer effektivt. Allt detta kommer att ge en mer hälsosam konkurrenssituation på betalmarknaden. Det kommer i sin tur att gynna såväl konsumenten som samhället i stort. För det andra kommer lagstiftningen att främja innovation när det gäller både teknologiska framsteg och affärsmodeller. Detta blir en viktig effekt av att dörrarna för nya aktörer öppnas upp. Vi ser nu hur den digitala revolutionen sveper även över betalmarknaden. Allt talar för att mycket kommer att hända under de närmaste åren. Det uppdaterade direktivet kommer att fungera som en stabil grund för denna utveckling. Massor av konsumenter kommer att kunna dra nytta av bättre betaltjänster. Det tycker jag faktiskt är helt utmärkt. För det tredje kommer de nya reglerna även i andra avseenden att stärka konsumenternas roll. Det handlar till exempel om betydligt snävare bestämmelser för tilläggsavgifter, om striktare krav på företag vad gäller transaktioner där slutbeloppet inte först är känt samt om att reducera ansvaret för ärliga konsumenter vid icke-auktoriserade transaktioner. Sammantaget är slutsatsen tydlig. På en mer konkurrensutsatt marknad och innovativ marknad kommer det att bli enklare, billigare, tryggare för konsumenten att betala. Det är helt klart ett steg i rätt riktning. Jag vill också passa på att tacka föredraganden och alla skuggföredragandena för ett utmärkt samarbete under denna process. Stanisław Ożóg,
w imieniu grupy ECR
. – Pani Przewodnicząca! Uważam, że cel działania, którym jest dostosowanie dotychczas obowiązujących przepisów do dynamicznie zmieniającego się rynku płatności elektronicznych, został osiągnięty. Nowa dyrektywa nie tylko gwarantuje uregulowaną sytuację prawną dla wielu nowo powstałych form płatności, zwiększa bezpieczeństwo konsumenta, który tych płatności dokonuje, ale przede wszystkim reguluje w wielu przypadkach sytuację odpowiedniej konkurencji na rynkach płatniczych, oferując wszystkim operatorom na rynku równe szanse. Szczególnie doceniam tutaj fakt, że w pracach nad tym tekstem i Parlament, i Rada starały się być ostrożne, aby wprowadzić przepisy, które są neutralne technologicznie. Cora van Nieuwenhuizen,
namens de ALDE Fractie
. – Misschien hebben sommigen in deze zaal het ook wel eens meegemaakt. Ik wilde kortgeleden op een website vanuit een andere lidstaat een aankoop doen met een Nederlandse kredietkaart en die betaling werd geweigerd omdat ik geen kredietkaart gebruikte uit het land van die website. Niet alleen bij aankoop van producten, maar ook bij online betaalde diensten gebeurt dit nog veel te vaak en dat is natuurlijk verschrikkelijk irritant. Dus ik heb goede hoop dat, mede op basis van artikel 64 van deze richtlijn betalingsdiensten, dit soort ergerlijke zaken voortaan tot het verleden gaan behoren. De richtlijn betalingsdiensten moet zorgen voor betere toegang tot betalingsdiensten en lagere kosten en risico's voor de consument. Dit past perfect bij de doelen van de digitale interne market waarvoor de Commissie binnenkort met voorstellen komt. Het heeft mij daarom ook verbaasd dat er binnen het hele verhaal van de digitale interne markt niet één verwijzing is in het initiatiefverslag naar de betalingsdiensten. Ik denk dat het heel goed is dat we in die digitale interne markt ook speciale aandacht hebben voor dit aspect en ik roep alle collega's op om daar voortvarend naar te kijken. Ik eindig graag met de complimenten aan collega Tajani en alle schaduwrapporteurs voor dit uitstekende werk. Matt Carthy,
on behalf of the GUE/NGL Group
. – Madam President, just to record my thanks also to the rapporteur and his team for what was a very tedious and sometimes very technical set of trilogue meetings. This Payment Services Directive creates, in my view, some positive prospects, particularly for small and medium and budding start-up enterprises, by opening up the bank industry to third-party providers. Not only does this opening create possibly more employment and business opportunities but, very importantly, it allows for more consumer choice. Unsurprisingly, the European Banking Federation has vigorously opposed this directive, and their concerns have been couched under data protection or security fears. But in fact, to me, these issues are for the most part not only unfounded but are actually a ruse to deflect attention from the fact that vested financial interests do not wish to see their current dominant position put in jeopardy. The impact of the Payment Services Directive (PSD 2) when it becomes law will inevitably lead to increased competition for existing banks: the chance of collaboration for third-party providers on the creation of app stores, for example, leading to increased loyalty between collaborators and consumers and also, in some cases, to banks being cut out of the payment loop. Crucially, the regulation seeks to strengthen consumer protection and regulate operators who previously functioned with no regulatory or supervisory framework at all, so to speak. All players will now be forced to comply with financial regulation, which is crucial for any economic activity. I will be supporting this directive tomorrow. Eva Joly,
au nom du groupe Verts/ALE
. – Madame la Présidente, Monsieur le Commissaire, chers collègues, je tiens à remercier le rapporteur, M. Tajani, ainsi que les rapporteurs fictifs, notamment Olle Ludvigsson et Sophie in't Veld, pour leur engagement sur le dossier. L'équipe de négociation a défendu avec sérieux le bon compromis qui avait été trouvé lors de la précédente législature. Demain, le Parlement pourra entériner un texte qui fait progresser les droits des consommateurs. En s'alignant sur la directive sur la protection des données, il assurera une plus grande protection des données personnelles. En encadrant l'utilisation des nouveaux moyens de paiement et en interdisant les surfacturations, le texte va réduire les rentes indécentes de certains acteurs du marché. Il est néanmoins dommage que le Conseil se soit encore concentré sur la défense de quelques exceptions qui réduiront le champ d'application de la nouvelle directive. Marco Valli,
a nome del gruppo EFDD
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, lo scopo della revisione di questa direttiva del 2002 sui servizi di pagamento è di aumentare la concorrenza e l'efficienza nel settore dei pagamenti, assicurando condizioni eque per la tutela dei consumatori. Quindi prendo di buon grado il lavoro che è stato fatto dal presidente Tajani, che però purtroppo noi non abbiamo potuto seguire nella scorsa legislatura, perché non abbiamo potuto partecipare al processo emendativo iniziale, perché ovviamente non eravamo rappresentati ancora in questo Parlamento. Abbiamo comunque apprezzato il testo votato dal Parlamento e il suo contenuto e abbiamo seguito con attenzione i triloghi che sono stati fatti sotto la Presidenza lettone. Da un lato appunto sono stati fatti sicuramente diversi passi in avanti sia attraverso l'inclusione nella direttiva di ulteriori fornitori di servizi di pagamento come le carte di credito, sia nell'ambito dell'accesso alle informazioni prevedendo frodi e abusi. Dall'altro il team negoziale, per chiudere, ha dovuto accettare qualche piccolo compromesso a ribasso su alcuni punti: un'esenzione per il settore delle telecomunicazioni voluta dal Consiglio a condizione che il valore di ogni singola operazione non superi 50 euro, oltre 100 euro mensili; il diritto di recesso per il consumatore è gratuito e garantito solo dopo sei mesi, mentre il Parlamento l'avrebbe voluto gratuito sempre; un innalzamento della soglia da 1 milione a 3 milioni di euro di transazioni annuali, come la clausola necessaria per derogare alle disposizioni della direttiva, aumentando così il numero di fornitori che possono beneficiare dell'esenzione. Mi rallegro comunque perché devo dire che il presente Tajani ha fatto un buon lavoro durante le negoziazioni e quindi rispetto ad altre negoziazioni ho visto sicuramente una buona negoziazione da parte del Parlamento e quindi domani vedremo come delegazione se votare a favore o al massimo pensare a un'astensione. Markus Ferber (PPE). – Herr Präsident, liebe Kolleginnen, liebe Kollegen, lieber Antonio! Uns ging es ja darum, bei den Verhandlungen, die ich dankenswerterweise im Trilog leiten durfte, eine Balance zu finden, dass die neuen technologischen Möglichkeiten eingeführt werden können, dass wir einen sicheren Rechtsrahmen haben, dass wir einen optimalen Verbraucherschutz, einen optimalen Datenschutz garantieren, dass wir es aber auf der anderen Seite auch ermöglichen, dass Internetanbieter sich auf dem Markt entwickeln können, und dass auch Banken nicht mehr in die Lage versetzt werden, solche Zahlungsdienste und Zahlungsauslösungen zu blockieren. Wenn ich das mal unter diesem Stichwort zusammenfassen darf: Da haben wir miteinander einen großen Erfolg erzielt, dass wir einen einheitlichen Rechtsrahmen in Europa haben, der diese technischen Möglichkeiten ermöglicht, aber gleichzeitig auch Verbraucherschutz und Datenschutz sicherstellt. Und wir haben dafür gesorgt, dass auch die Aufsichtsbehörden entsprechenden Zugang bekommen, damit auch sichergestellt ist, dass die Spielregeln eingehalten werden. Ich denke, das gehört auch mit dazu und muss mit angeführt werden. Die Banken – und das ist auch richtig – dürfen Zahlungsaufforderungen nicht mehr automatisch blockieren, was sie in der Vergangenheit gemacht haben, weil die alte Zahlungsdiensterichtlinie aus einer Zeit stammt, in der es die Smartphones noch nicht gab, und damals überhaupt nicht mit dieser Herausforderung zu arbeiten war. Der Verbraucher haftet nur noch bei grober Fahrlässigkeit. Ich halte es für einen wichtigen Fortschritt, dass der Verbraucherschutz hier auch wirklich auf die Ebenen übertragen wird, die dafür verantwortlich sind. Auch da hatten wir in der alten Zahlungsdiensterichtlinie eine Lücke, das war bisher nicht sauber abgedeckt. Das heißt, wir haben auf der einen Seite einen Anreiz geschaffen, dass sich auch in Europa Start-ups mit dem Thema Zahlungsdienste im weitesten Sinne beschäftigen können, aber gleichzeitig einen Rechtsrahmen dafür, dass dies nicht auf dem Rücken der Verbraucher oder zu Lasten der Sicherheit stattfindet. Das heißt, Zugang zu Kontendaten findet nicht statt. Deswegen ist das ein sehr guter Kompromiss, der hier gefunden wurde. Herzlichen Dank an Antonio Tajani! Wir werden morgen zustimmen. (Der Redner ist damit einverstanden, eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte» gemäß Artikel 162 Absatz 8 der Geschäftsordnung zu beantworten.) Paul Rübig (PPE),
Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Der Kollege Ferber hat sehr gut beschrieben, welche Vorteile das System hat. Mich würde vor allem interessieren, wie das für die kleinen und mittleren Betriebe ausschaut, weil die natürlich jetzt auch neue Möglichkeiten erhalten. Könnten wir das vielleicht kurz erfahren? Markus Ferber (PPE),
Antwort auf eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Lieber Kollege Rübig! Da bin ich natürlich ein bisschen überfordert, jetzt die Arbeit des Berichterstatters oder gar der Kommission zu übernehmen. Aber ich kann nur sagen, dass für Start-ups eine Ausnahmeregelung gemacht wird, bis sie drei Millionen Umsatz haben, sodass ein Eintreten in den Markt möglich ist. Das ist, glaube ich, der ganz entscheidende Punkt für junge, innovative Unternehmen. Für den Mittelstand wird es interessant, auch das Internet als Vermarktungstool zu benutzen, weil jetzt auch Bezahlsysteme zur Verfügung stehen, bei denen man sich drauf verlassen kann, dass grenzüberschreitend auch wirklich die Rechnungen bezahlt werden. Darum, denke ich, ergibt sich da eine Reihe von Möglichkeiten, die innovative kleine und mittlere Unternehmen auch nutzen werden können. Renato Soru (S&D). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, la rapida evoluzione tecnologica di questi ultimi anni aveva sicuramente reso necessaria una revisione delle norme che regolano questo settore. E questa revisione giunge anche in un momento molto opportuno dato l'affacciarsi di nuovi operatori nel mercato delle transazioni elettroniche, penso ai produttori di apparati mobili o addirittura ai produttori di sistemi operativi che regolano ormai i nostri oggetti e che minacciano di occupare una parte rilevante delle transazioni finanziarie, per cui era molto importante che si creassero i presupposti per la nascita e per il rafforzamento di un vero e proprio sistema europeo di pagamenti elettronici. Ci sono crescenti opportunità e potenzialità che iniziano a manifestarsi in termini di risparmio dei costi, efficienza e praticità d'uso per gli utenti, controllo dei comportamenti fiscali, sicurezza nella logistica, ma anche alcune criticità per le quali è stato bene aumentare la soglia di attenzione, in particolare per quanto riguarda il trattamento dei dati, la trasparenza e l'informazione. Concordo anch'io sul fatto che sia un ottimo provvedimento e mi congratulo quindi con i relatori, con il relatore principale e con tutti i relatori ombra. Vorrei ricordare che in questi giorni è in discussione in commissione e presto approderà in Aula il provvedimento sul Digital Single Market. È evidente che non c'è un Digital Single Market se contemporaneamente non c'è anche un sistema di pagamenti digitali e il sistema dei pagamenti digitali diventa quindi fondamentale che sia coerente e adeguato alle grandi aspettative che ci sono e che tutti noi poniamo nel Digital Single Market. L'Europa pensa che il Digital Single Market giocherà un ruolo importante nella crescita economica e nella creazione di lavoro. Jana Žitňanská (ECR). – Každým dňom viac a viac ľudí vykonáva svoje platby elektronicky alebo prostredníctvom smartfónu. V Európskej únii však žije 30 miliónov ľudí so zrakovým postihnutím, ktorí aj napriek existencii moderných technológií tieto služby nemôžu naplno využívať. Mrzí ma, že o prekážkach, ktorým čelia, ale najmä o opatreniach, ktoré by ich pomohli odstrániť, nie je v predkladanej správe ani zmienka. Chcem pripomenúť, že Európska únia je signatárom dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím, a preto je našou povinnosťou pamätať aj na túto skupinu obyvateľov a spotrebiteľov. Je našou povinnosťou postarať sa o to, aby aj oni mali v 21. storočí bezproblémový prístup k moderným platobným službám. Miguel Viegas (GUE/NGL). – Senhor Presidente, acompanhamos muitas das preocupações dos agentes económicos, designadamente ao nível da falta de transparência relativamente aos custos reais dos cartões de pagamento, às barreiras à entrada no mercado de pagamentos e às comissões de intercâmbios multilaterais. Os dados do Banco Central Europeu apontam para uma enorme desproporção entre os custos dessas operações e os valores cobrados aos beneficiários e consumidores. São necessários, por isso, mais estudos sobre os custos reais dos métodos de pagamento eletrónicos e a falta de transparência no que respeita a esta matéria. Posto isto, seria desejável que esta diretiva conferisse a cada cidadão o direito de abrir uma conta com serviços bancários mínimos e gratuitos, tendo em conta as vantagens que isso traz para a sociedade em geral. Pese embora o esforço desta iniciativa legislativa, temos ainda um complexo produto legislativo, onde se pretende avançar numa direção, mas criando ao mesmo tempo condições para contornar a legislação. A não aplicação de qualquer limite às comissões cobradas pelos bancos aos terceiros prestadores de serviços de pagamento é apenas um exemplo. Theodor Dumitru Stolojan (PPE). – Doamnă președintă, buna funcționare a serviciilor de plăți reprezintă un fundament al oricărei piețe eficiente, de aceea nu pot decât să salut inițiativa Comisiei Europene de a veni cu o nouă directivă care să creeze un cadru legal armonizat, pentru a avea un sistem integrat de servicii de plăți în Uniunea Europeană și desigur că mulțumesc domnului Tajani, precum și celorlalți care au lucrat la acest raport foarte bun. În ultimii ani, digitalizarea economiilor a multiplicat numărul furnizorilor de servicii de plăți, în special al celor bazați pe internet. Avem nevoie mai mult ca oricând de transparență, securitate, competiție corectă și eficiență în domeniul serviciilor de plăți. Avem nevoie de protecția consumatorilor care apelează la aceste servicii de plăți. Serviciile de plăți reprezintă un bun public, de aceea este nevoie și de întărirea activității de supraveghere a furnizorilor de servicii de plăți. Emmanuel Maurel (S&D). – Madame la Présidente, Monsieur le rapporteur, chers collègues, nous sommes tous favorables à ce que la loi accompagne l'innovation technologique, accompagne l'innovation des usages, comme ces nouveaux services de paiement en ligne dont il est question aujourd'hui. Je crois que nous sommes tous collectivement satisfaits que l'Europe voie émerger chez elle des acteurs de ce secteur des FinTech. Mais cette satisfaction ne doit pas nous conduire à une forme d'enthousiasme un peu aveugle. Il y a un certain nombre d'objectifs politiques que nous nous fixons: la sécurité des achats, l'égalité entre les établissements de paiement et, bien sûr, la protection des données, car nous sommes des régulateurs. Il est important, au moment où l'on discute de cette directive, de rappeler que nous disons oui à l'innovation, mais non à la dérégulation. C'est cela qui doit guider notre action. De ce point de vue, même si c'est un projet de directive qui a été longuement discuté, longuement mûri, sur cette question spécifique de la protection des données, les garanties ne sont pas forcément toujours suffisantes. On a parlé des banques, tout à l'heure, et ce n'est pas moi qui vais les défendre, mais nous les avons soumises, légitimement, à de fortes exigences. Les paiements via les banques sont plus sécurisés et, quand nous faisons des sondages, nous remarquons que les consommateurs, qui effectuent un paiement en ligne ont, eux-mêmes, davantage confiance dans leur banque. Il y a un autre débat. Nous nous sommes battus pour la sécurité et la protection des données et, d'ailleurs, la Cour de justice de l'Union européenne elle-même vient finalement de nous donner raison, avec son arrêt sur l'accord «Safe Harbor». Ce que je veux dire, très simplement et rapidement, c'est que oui, il faut créer des définitions et des statuts pour ces nouveaux usages mais il faut être patient face à de telles transformations. Il ne faut pas effacer les garanties pour accélérer une évolution qui demande encore à se confirmer. Par conséquent, je pense vraiment qu'il faut créer des règles communes et s'y tenir. L'innovation, oui! La dérégulation, non! (L'orateur accepte de répondre à une question «carton bleu» (article 162, paragraphe 8, du règlement)) Tibor Szanyi (S&D),
Kékkártyás kérdés
. – Tisztelt Képviselő Uram, mostani törekvéseink vagy eredményeink időállóságára szeretnék rákérdezni. Magam is azok közé tartozom, akik azt gondolják, hogy itt egy nagyon szép és tényleg előremutató munkát végeztek a szerzők. Ugyanakkor Ön is számtalan még elvégzendő feladatra utalt. Mire ezekkel végzünk, a még Ön által is jelzett jövőbeni feladatokkal, nem múlik-e el ennek az egésznek az időállósága a technológiai fejlődés fényében? Emmanuel Maurel (S&D),
réponse «carton bleu»
. – C'est précisément la difficulté dans laquelle nous nous trouvons. Les choses vont très très vite et, en tant que législateur, nous devons accompagner cette évolution et, en même temps, établir sans arrêt des règles, des règles de conduite, de nouvelles normes. Donc, de ce point de vue, c'est ce que je disais, il n'y a pas de règles s'il n'y a pas de garanties, et notamment sur un point fondamental: la garantie de la protection des données. En tout cas, moi, je pense – mais vous aussi, j'en suis sûr – que c'est notre objectif principal. Il y a ce conflit que nous devons régler entre des innovations technologiques qui sont rapides et notre rôle de législateur qui est plus lent. On doit s'adapter, mais on doit toujours s'adapter avec l'objectif qui est le nôtre objectif de faire en sorte que nos concitoyens, qui sont aussi des consommateurs, soient protégés, et notamment dans leurs libertés fondamentales. Andreas Schwab (PPE). – Frau Präsidentin, Herr Vizepräsident, meine Damen und Herren, liebe Kolleginnen und Kollegen! Ich glaube, dass wir uns hier im Hause über alle Parteigrenzen hinweg einig sind, dass dem Berichterstatter Antonio Tajani Dank gebührt und dass uns auch die inhaltlichen Ergebnisse der Zahlungsdienste im Binnenmarkt zufriedenstellen. Ich begrüße das sehr, weil ich glaube, dass uns an zwei Stellen wichtige Erfolge gelungen sind. Zum Ersten: Wir haben für die neuen digitalen Bezahlverfahren ein wirkliches level playing field hergestellt. Dies wird nichtsdestotrotz dazu führen, dass das in Europa bisher vorherrschende Universalbankmodell an der Stelle weiter unter Druck kommen wird. Und es werden weitere segmentierte sektorale Bankangebote hinzukommen, die natürlich hier alle am Ende unter den gleichen Vorgaben arbeiten müssen, unter den gleichen Sicherheits-, unter den gleichen Wettbewerbsvorgaben wie die bestehenden Anbieter, damit wir tatsächlich auch ein einheitliches level playing field behalten können. Zum Zweiten: Es ist wichtig, dass wir die Abstimmung zwischen der von der Kommission im Jahr 2013 vorgelegten Richtlinie zur Internet-, zur IT-Sicherheit, Cyber Security, auf der einen Seite und der Richtlinie über Zahlungsdienste genau hinbekommen, weil wir natürlich an der Schnittstelle zwischen Zahlungsdiensten und klassischen kritischen Infrastrukturen, zu denen auch Banken und Versicherungen gehören, im digitalen Zeitalter besondere Vorsichtsmaßnahmen treffen müssen. Da ich selber Berichterstatter für die IT-Security-Richtlinie bin, glaube ich, sagen zu können, dass die Vorschläge, dass die Vorgaben aus dieser Richtlinie absolut mustergültig sind. Zuletzt freut mich natürlich, dass die Verbraucherinnen und Verbraucher von dieser Zahlungsdienstrichtlinie am Ende einen wesentlichen Vorteil dadurch haben werden, dass zum Einen ihre Daten geschützt sind und sie zum Zweiten auch – wie vorher bereits angesprochen wurde – darauf vertrauen können, dass die Dienstleistungen sie mit einem hohen Schutzaufwand schützen sollen und sie nur bei grober Fahrlässigkeit haften. Das schafft für Verbraucherinnen und Verbraucher in Europa ein Umfeld, das den Binnenmarkt gerade im digitalen Umfeld stärkt. Evelyn Regner (S&D). – Frau Präsidentin! Es kommt selten vor, dass wir einen Bericht diskutieren, in dem nicht doch noch ein, zwei oder drei Haare in der Suppe zu finden wären. Der ist aber wirklich gut. Es konnte einiges für die europäischen Konsumentinnen und Konsumenten erreicht werden. Die Vorschriften schützen diese zukünftig vor Missbrauch und Betrug im Onlinehandel und schonen auch ihre Geldbörse. Es ist erfreulich, dass bei den missbräuchlichen Zahlungen mit Zahlungsinstrumenten der Betrag von 150 Euro auf 50 Euro gesenkt wurde. Ich möchte aber an dieser Stelle auch auf die verbraucherfreundliche österreichische Regelung hinweisen. Hier ist es nämlich so, dass, wenn den Verbraucher keine Schuld trifft, für ihn bei einem Verlust auch keine Kosten anfallen. Schließlich möchte ich einen weiteren positiven Aspekt erwähnen, nämlich dass wir an Vorschriften – wie der achtwöchigen Frist für die Rückbuchung von Lastschriften – nicht gerüttelt haben, denn das ist ein wichtiges Recht, das die Konsumenten schon seit Jahren kennen, und insofern Gratulation an den Berichterstatter. Massimiliano Salini (PPE). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, come è stato giustamente osservato occorre rivolgere un ringraziamento doveroso a chi ha trattato questa materia e in particolare al relatore Tajani per aver individuato uno dei punti cruciali in termini di tutela del consumatore delle piccole e medie imprese all'interno della grande partita dell'Agenda digitale sulla quale questo Parlamento e la Commissione si stanno misurando. Noi sappiamo che la necessità di costituire un vero mercato unico dei pagamenti è ostacolata da una serie di barriere di carattere tecnico e legale sulle quali non possiamo non intervenire con l'approccio che giustamente è stato individuato nel lavoro di modifica alla direttiva sui servizi di pagamento di cui trattiamo oggi e che andrà in votazione domani. I costi di questo ritardo sono enormi. Si è parlato di più di 120 miliardi di euro all'anno, che possono essere tolti da un sistema che normalmente poi carica questi costi sui soggetti più deboli che citavamo all'inizio e le formule sono molte, abbiamo le carte di debito, la telefonia mobile, le carte emesse anche dai supermercati. Tutto questo per evitare che la modalità più costosa per effettuare i pagamenti, cioè l'utilizzo dei contanti, venga lentamente ridotta al minimo. La Commissione – ne abbiamo parlato diverse volte anche nei nostri gruppi di lavoro – ha stimato che una transazione elettronica costa pochi centesimi di euro, mentre invece una transazione effettuata attraverso il pagamento con contanti può arrivare ad avere un costo unitario fino a 55 centesimi. Bene, siamo certi che attraverso queste novità i soggetti citati avranno reali, concrete e attese utilità di cui spesso ci troviamo a discutere, ad una condizione, che gli operatori che verranno chiamati ad occuparsi di questi servizi siano posti in reale concorrenza e questo per noi consentirà di avere quei tre grandi strumenti che sono la trasparenza, la velocità e la riduzione dei costi, che aiutano i tre grandi soggetti che a noi stanno più simpatici, cioè i consumatori, le start-up e le piccole e medie imprese. Marlene Mizzi (S&D). – Is-servizzi ta' ħlas huma essenzjali u inevitabbli fil-ħajja ta' kuljum iżda minkejja dan, il-qafas leġiżlattiv attwali dwar il-pagamenti għadu fframmentat u għoli ħafna mhux biss għall-konsumaturi iżda wkoll għan-negozji. Meta niġu għall-pagamenti kulħadd irid ikun moħħu mistrieħ u protett. Irid ikun hemm rimedji faċli jekk l-affarijiet imorru ħażin. Għal dan il-għan, l-Unjoni Ewropea teħtieġ tiżgura li s-servizz ta' pagament ikun affordabbli u aċċessibbli għal kulħadd biex il-konsumaturi u n-negozji jkunu jistgħu jibbenefikaw verament mis-suq intern. Madankollu, ħafna drabi, il-konsumaturi ma jħossuhomx komdi speċjalment meta jkunu qed jixtru online u meta l-bejjiegħa jkunu bbażati f'pajjiż ieħor. Il-konsumturi huma ġustament inkwetati minħabba li ħafna jesperjenzaw problemi ta' frodi fir-rigward tal-pagamenti u nuqqas ta' informazzjoni jew aċċess għar-rimedju meta dan ikun il-każ. Għalhekk l-iżvilupp kontinwu tas-suq intern għall-pagamenti elettroniċi huwa kruċjali biex ikun hemm għażla akbar ta' prezzijiet aħjar filwaqt li b'hekk tissaħħaħ il-fiduċja u l-kunfidenza fis-suq intern. Għalhekk, il-vot ta' għada fil-Parlament huwa pass kruċjali lejn il-ħolqien ta' suq intern għall-pagamenti kollha fl-Unjoni Ewropea u jiżgura ħlasijiet elettroniċi orħos u b'serħan il-moħħ, titwessa' l-għażla għall-konsumatur kif ukoll jistimula l-kompetizzjoni u l-innovazzjoni fis-suq intern. Din id-Direttiva flimkien ma' regolamenti dwar limitu massimu tat-tariffi huma eżempju ċar ta' kif iċ-ċittadin jista' jiggwadanja. Ser ikun hemm miżuri biex jittejbu d-drittijiet tal-konsumatur u jsaħħu l-ħarsien kontra l-frodi, abbużi potenzjali u problemi ta' ħlas. Seán Kelly (PPE). – Madam President, I welcome this report by my friend and colleague Antonio Tajani and I thank him for his good work, in particular in agreeing a text which, judging by comments and speeches from all sides of the House, will be met with approval tomorrow and voted on accordingly. It is important that the single market for payment services is modernised and strengthened, and this will bring significant added benefits in encouraging innovation, increasing competition and improving security. By improving cross-border payments in terms of harmonising a fragmented market for card, online and mobile payments, we can significantly increase the opportunities for SMEs and new entrepreneurial start-up companies to succeed and compete in the single market. This is vital. The proposal will widen consumer choice by ensuring that a payer using an online account has the right to use payment software devices provided by an authorised third party and have transactions executed on their behalf by the provider. It will also remove barriers to entry by reducing costs and moving us closer to a truly single market which we all hope for, and I think this will be a welcome step. I also think it will be wonderful for SMEs who are the drivers of the economy, and I have spoken already this week on the importance of giving indigenous SMEs the best possible chance to reap the benefits of the European market. As has been mentioned already, it will help us on the economic recovery front and particularly in stimulating competition. Where Europe is concerned, we need to emphasise competitiveness so that businesses will want to locate here. Finally, as rapporteur for the Data Protection Regulation for the Committee on Industry, Research and Energy, I welcome in particular some key points in this report recognising that the user's personal data is transmitted through safe channels and that it is shared only with the user's consent and to the minimum possible extent. This will help to allay the fears of many and will help the whole business to grow. So I think this is a wonderful development. Well done Mr Tajani and everybody involved. Pyynnöstä myönnettävät puheenvuorot Stanislav Polčák (PPE). – Paní předsedající, já bych chtěl tento návrh Evropské komise podpořit. Pro mě zapadá do jiných návrhů, které jsme zde dnes nebo v předchozích dnech probírali. Nepochybně se jedná o evropský platební rozkaz, který má za cíl usnadnění vymáhání práva v přeshraničních sporech. Nepochybně jde i o ten předchozí bod, který se týkal kapitálových trhů. A pokud jde o tento bod, chtěl bych vyzdvihnout skutečně větší bezpečí, kterého se dostane evropským spotřebitelům. To je, myslím, hodnota, za kterou stojí za to bojovat a pro kterou vítám tuto iniciativu Evropské komise. Maximální stropy snížení nákladů, pokud jde právě o platby, a obecně vytvoření jednotného druhu plateb je věc, kterou, myslím si, bychom měli podporovat bez ohledu na politickou příslušnost. Já se k této odpovědnosti hlásím a velmi vítám tuto iniciativu Evropské komise. Νότης Μαριάς (ECR). – Κυρία Πρόεδρε, θα ήθελα να συγχαρώ τον εισηγητή, τον κύριο Tajani για την έκθεση σχετικά με τη δημιουργία ενός Ενιαίου Χώρου Πληρωμών, μέσα στον οποίο οι πολίτες και οι επιχειρήσεις μπορούν να κάνουν διασυνοριακές πληρωμές, με την ίδια ευκολία, ασφάλεια και αποτελεσματικότητα που μπορούν και στο εσωτερικό των χωρών τους, πληρώνοντας τα ίδια τέλη. Ο ορθός τρόπος λειτουργίας της εσωτερικής αγοράς προϋποθέτει ένα ασφαλές σύστημα πληρωμών, προκειμένου να υποστηριχθεί η ανάπτυξη της οικονομίας στην Ένωση και να διασφαλιστεί ότι οι καταναλωτές θα επωφεληθούν από τη διαφάνεια στις υπηρεσίες πληρωμών. Είναι, επομένως, σαφές ότι όλα τα κράτη μέλη θα πρέπει να μεριμνούν, ώστε οι κανόνες πρόσβασης στις υπηρεσίες πληρωμής να είναι αντικειμενικοί και αμερόληπτοι και επίσης να υπάρχει ασφάλεια στις ηλεκτρονικές συναλλαγές. Με αυτό τον τρόπο θα σταματήσουν οι φραγμοί μεταξύ των εθνικών αγορών ενώ θα συμβάλει η εσωτερική αγορά στη δημιουργία ηλεκτρονικού εμπορίου. Ταυτόχρονα, όμως, θα ήθελα να επισημάνω ότι η Ευρωπαϊκή Ένωση δεν δικαιούται να αποκλείσει από την ενιαία αγορά τους ηλικιωμένους, αλλά και άλλες μερίδες καταναλωτών, επιβάλλοντας την υποχρεωτική χρήση καρτών και οδηγώντας έτσι στη «αχρήματη» κοινωνία. Ivan Jakovčić (ALDE). – Gospođo predsjednice, ovaj novi način reguliranja platnog prometa na unutarnjem tržištu doživljavam kao jačanje unutarnjeg tržišta. Doživljavam i kao veliku pomoć za srednja i mala poduzeća, obrtnike, fizičke osobe. Kao jednu veliku pobjedu malih potrošača. Mislim da se radi o još jednom važnom momentu – klasičnoj win-win situaciji gdje dobivamo dodatnu sigurnost koju tako neophodno trebamo na tržištu kada govorimo o plaćanjima putem interneta gdje još uvijek doživljavamo razne prevare. Imamo niže troškove, jeftinije poslovanje, kvalitetnije informacije koje ćemo moći pružiti svima onima koji će koristiti ove usluge. Zato čestitam svima onima koji su radili na ovom dokumentu i sigurno da ćemo svi sutra glasovati za. (Pyynnöstä myönnettävät puheenvuorot päättyvät) Jyrki Katainen,
vice ordförande för kommissionen. – Fru talman! Först skulle jag vilja tacka alla ledamöter för denna debatt. Det här förslaget är ett bra exempel på saker som EU kan göra i varje dags utmaningar för vanliga människor och företag. Madam President, I have listened very carefully to what Members of Parliament have said here and there seems to be very wide agreement on the necessity to foster innovation and allow competition, while ensuring high levels of consumer protection and safe and secure payment transactions. This text is balanced and fair. I do not want to use too much of your valuable time, but I would just like to say that, because this issue is something that touches many people on the ground and also small and medium-sized enterprises, it would make a lot of sense if Members here who have participated in this work and who understand the value of the proposal can help to publicise this, to ensure that people really understand that there are new opportunities coming, and that this is one of the examples of where we need a more integrated Europe. This is a concrete issue that may sound very technical, and indeed it is quite technical, but its impact on everybody's lives is not technical: it has a lot of impact. So I want to once more thank Mr Tajani, as rapporteur, and also Mr Ferber for chairing the trilogue on this very important topic. Antonio Tajani,
relatore
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, condivido l'analisi del Vicepresidente Katainen. Domani daremo un segnale positivo ai cittadini e agli imprenditori e ai piccoli e medi artigiani dell'Unione europea. Il Parlamento europeo, grazie al lavoro congiunto e con il sostegno forte della Commissione che ha dato vita a questa iniziativa, dà un segnale positivo. L'Europa non è nemica dei cittadini, l'Europa vuole essere vicina ai cittadini cercando di risolvere i propri problemi. È vero che si tratta di un testo molto tecnico, però la sostanza è molto politica. Quindi, credo che sia giusto raccogliere l'appello del Vicepresidente Katainen di fare in modo di pubblicizzare questo testo, soprattutto per i giovani, i futuri consumatori. L'onorevole Rübig chiedeva quali sono i vantaggi per i piccoli e medi imprenditori; soprattutto per i piccolissimi, per gli artigiani, i vantaggi saranno innumerevoli perché tutta la filosofia di questa direttiva va in questa direzione. Vice-President Katainen, I remember your strong engagement during your work as Prime Minister in your country, where your work favoured small and medium-sized companies. Now we need your strong engagement over the coming months and year. It is important to control the implementation of this directive in every Member State. Your power and the European Commission's power is very important to us, as is the fact of having your engagement on this. People want your support and they want our support, but it is important that the implementation of this directive is controlled and checked each year. Puhemies. – Keskustelu on päättynyt. Äänestys toimitetaan torstaina 8. lokakuuta 2015. Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 162 artikla) Eva Paunova (PPE),
in writing
. – Without an integrated payments market on the European level, we cannot have a functioning internal market for goods and services, nor a digital single market or a truly competitive EU economy. In the new economic model and the modern European society, an increasing number of citizens prefer to shop online, yet only 1 in 7 completes purchases across borders. This is a consequence of the fragmentation along national lines we see in important areas of the payments market, such as card, internet and mobile payments. The revision of the Payment Services Directive will change that. It will also bolster e-commerce and provide significant advantages for the European consumers, whose interest is at the heart of every piece of legislation we in the EU institutions produce. I therefore welcome the new measures contained in PSD II, such as enhanced legal protection, information on transactions and unconditional refund in case of unauthorised payments and fraud. By creating a competitive level playing field we will provide consumers with greater choice, transparency and security when making retail payments. On the business side, this certainty and stability will allow for competition and innovation, and thus more opportunities for Europeans to reap the benefits of the digital single market. 17.   Τα διδάγματα που αντλήθηκαν από την καταστροφή της ερυθράς ιλύος, πέντε έτη μετά το ατύχημα στην Ουγγαρία (συζήτηση) Puhemies. – Esityslistalla on seuraavana keskustelu —
Giovanni La Vian, György Hölvényin, Tibor Szanyin, Nikolay Barekovin, Gerben-Jan Gerbrandyn, Merja Kyllösen, Benedek Jávorin ja Piernicola Pedicinin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puolesta neuvostolle laatimasta suullisesti vastattavasta kysymyksestä punaliejukatastrofista saaduista opetuksista viisi vuotta Unkarin onnettomuuden jälkeen (O-000096/2015 - B8-0757/2015) ja —
Giovanni La Vian, György Hölvényin, Tibor Szanyin, Nikolay Barekovin, Gerben-Jan Gerbrandyn, Merja Kyllösen, Benedek Jávorin ja Piernicola Pedicinin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesti vastattavasta kysymyksestä punaliejukatastrofista saaduista opetuksista viisi vuotta Unkarin onnettomuuden jälkeen (O-000097/2015 - B8-0758/2015) (2015/2801(RSP)). Giovanni La Via,
Autore
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, Commissario Cañete, i fanghi rossi sono rifiuti generati dalla produzione industriale dell'alluminio e l'incidente dei fanghi rossi avvenuto cinque anni fa in Ungheria è alla base dell'interrogazione orale del presente dibattito, infatti si è trattato di un disastro ambientale di dimensioni e rilevanza europea. Il 4 ottobre del 2010, la rottura di un bacino di raccolta in Ungheria ha causato la fuoriuscita di circa un milione di metri cubi di fanghi rossi a elevato contenuto alcalino che hanno inondato diversi villaggi, ucciso dieci persone e ferito circa 150 altri soggetti, oltre ad aver inquinato vaste distese di terreno, tra cui quattro siti dell'area della Rete Natura 2000. L'incidente ha evidenziato i problemi di smaltimento dei rifiuti dell'industria estrattiva, le carenze nelle ispezioni ed ha mostrato anche che questi problemi possono portare a conseguenze talvolta tragiche. Ci sono poi difficoltà tecniche ed economiche che le autorità locali e la società civile hanno dovuto incontrare durante la fase di bonifica. Credo che molte cose vadano cambiate se vogliamo veramente evitare che simili disastri possano nuovamente accadere in futuro. Certo, ci sarà sempre un rischio, ma il nostro scopo è di migliorare il livello di efficienza dell'industria estrattiva e abbassare notevolmente la possibilità che eventi simili a quello che è accaduto cinque anni addietro in Ungheria possano nuovamente verificarsi. Per quanto concerne più da vicino la prevenzione, gli Stati membri sono chiamati a rivedere le loro autorizzazioni per tali siti industriali, in considerazione della corretta classificazione dei rifiuti. Pertanto, la direttiva sulla gestione dei rifiuti e le industrie estrattive deve essere pienamente attuata e chiediamo che la Commissione ne controlli la piena attuazione. Gli Stati membri hanno inoltre bisogno di rafforzare le loro ispezioni ambientali e i regimi di sorveglianza, abbiamo già chiesto alla Commissione europea nel 2008 di presentare una proposta legislativa sui controlli ambientali e quindi non possiamo che reiterare in quest'occasione la medesima richiesta e in maniera più forte, visto anche quello che è accaduto in seguito dopo il 2008. Grande importanza deve inoltre essere rivolta alla ricerca e allo sviluppo in materia di prevenzione e trattamento dei rifiuti pericolosi per arrivare ad una completa transizione in tempi non lunghi verso nuove tecnologie di smaltimento. Ci serve inoltre un sostegno da parte della Commissione per alcuni stress-test per le miniere con grandi bacini di decantazione. Non vorremmo che da questi bacini di decantazione potessero sorgere problemi analoghi a quelli del disastro di cinque anni addietro. Per quanto concerne poi la mitigazione delle catastrofi e la bonifica, siamo ancora in attesa della pubblicazione del rapporto della Commissione europea sull'attuazione della direttiva sulla responsabilità ambientale che era dovuto per l'aprile del 2014. Riteniamo poi che gli strumenti finanziari siano di cruciale importanza e chiediamo quindi di approfondire tutti gli aspetti possibili, sia per quanto riguarda i tetti degli strumenti di garanzia finanziaria già stabiliti, sia per gli strumenti di garanzia finanziaria obbligatoria, nonché per il concetto più esteso di una condivisione europea dei rischi da disastri ambientali. Infine, dobbiamo sottolineare il ruolo e la trasparenza finanziaria, l'importanza della società civile e dell'accesso alla giustizia, tutti aspetti che meritano attenzione da parte delle Istituzioni europee. In conclusione, signor Commissario, soltanto se tutti noi intensificheremo gli sforzi, allora avremo il diritto di dire di avere finalmente imparato la lezione dal disastro dei fanghi rossi cinque anni dopo l'incidente, mettendo in campo misure concrete in grado di prevenire simili disastri ed eliminare l'inquinamento derivante dall'attività mineraria. Nicolas Schmit,
président en exercice du Conseil
. – Madame la Présidente, mesdames et messieurs les députés, en effet, il y a cinq ans, vous venez de le dire, quelques jours après la catastrophe, la Hongrie a informé le Conseil, des coulées de boues rouges dans l'ouest du pays, de leurs effets, des mesures prises par les autorités hongroises pour traiter les conséquences pour l'homme et pour l'environnement. Peu de temps après l'accident, à savoir le 20 décembre 2010, le Conseil, dans des conclusions sur l'amélioration des instruments en matière de politique environnementale, invitait les États membres et la Commission à renforcer la mise en œuvre de la législation environnementale de l'Union européenne. Un corpus considérable de législation de l'Union européenne visant à empêcher des accidents tels que celui survenu en Hongrie est en place. Il comprend la législation sur la prévention et la réduction intégrées de la pollution et sur la gestion des déchets de l'industrie extractive, je crois que vous y avez fait référence. Quant aux accidents industriels, ils relèvent de la directive sur la responsabilité environnementale. La gestion et l'élimination des déchets dans un État membre relèvent de la responsabilité de cet État membre, et chaque État membre est responsable de la transposition et de la mise en œuvre de la législation de l'Union européenne, sous le contrôle, évidemment, de la Commission. Plus précisément, les États membres doivent veiller à ce que les autorités compétentes surveillent l'exploitation des installations de gestion des déchets de l'industrie extractive. Ils doivent aussi veiller à ce que les mesures nécessaires pour prévenir la contamination des eaux et du sol aient été prises et que des contrôles réguliers soient effectués pour vérifier la conformité de ces mesures. C'est à la Commission qu'il revient de contrôler que les États membres s'acquittent de ces obligations de mettre en œuvre la législation de l'Union européenne. Elle a le pouvoir d'intenter une action en justice contre un État membre qui manque à ses obligations. De plus, la Commission a le droit d'initiative pour présenter de nouvelles propositions au Conseil et au Parlement européen, si elle estime que de nouvelles mesures au niveau de l'Union européenne sont nécessaires. Il va sans dire que le Conseil traitera d'éventuelles propositions avec l'attention requise. Je suis sûr que le commissaire aura l'occasion de s'exprimer à ce sujet. En particulier, il est important de mettre en œuvre pleinement les règles en vigueur en matière d'inspection environnementale, en étroite collaboration avec les acteurs concernés. Les projets de coopération dans le domaine des inspections environnementales, y compris au niveau régional, facilitent la pleine mise en œuvre de la législation environnementale de l'Union européenne, en particulier concernant les déchets. Mesdames et Messieurs, le principe de précaution et le principe du pollueur-payeur, ainsi que l'obligation de réparer les dommages causés à l'environnement font aujourd'hui partie des principes fondamentaux du droit international de l'environnement, d'une part, et de l'acquis de l'Union européenne, de l'autre. En effet, ils ont été consacrés dans le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne. Dans le cas précis de la catastrophe de 2010 en Hongrie, j'attire votre attention sur le fait qu'en application du principe du pollueur-payeur, l'entreprise responsable de la catastrophe s'est vu infliger de lourdes sanctions. Miguel Arias Cañete,
Member of the Commission
. – Madam President, honourable Members, as Mr La Via has stated, the red mud accident which happened on 4 October 2010 in Ajka had a very serious impact: 10 people died and more than 150 were injured; 400 houses were flooded, 40 square kilometres of land were affected. About one million cubic metres of red mud flowed downstream, causing the greatest environmental disaster in the history of Hungary. Relief and rehabilitation expenditure amounted to 35 billion Hungarian forints – that is to say about EUR 115 million. Today, five years later, the main lesson to be drawn is that, in order to prevent this kind of disaster, two conditions have to be met. First, we need to have good legislation in place. Secondly, the legislation then has to be fully and effectively implemented. And, of course, it is also important to keep legislation under review, to update it and to make sure it is fit to address new challenges. Although nobody can guarantee that other accidents will never happen, we are today in a better situation than five years ago, thanks to the improvements in our legislation. There is, indeed, a large and solid body of EU legislation applying to extractive activities, which includes measuring industrial emissions, preventing major accidents and managing extractive waste, as well as protecting water and natural resources. The Commission keeps the implementation of the legislation under close scrutiny and has proposed measures to update and enhance it. Since the red mud accident took place a number of legal changes have been adopted to reinforce the mechanisms available to address hazards and accidents in extractive industries. Today, the Industrial Emissions Directive and the Directive on control of major-accident hazards involving dangerous substances set out requirements on industrial inspections that are more stringent than those applicable at the time of the accident. They also include more detailed obligations to inform the public and to enable it to participate in relevant planning procedures. This will result in safer installations and will increase awareness and make for better preparedness. The Commission has been working with Member States to ensure the effective implementation of these new inspection requirements. The Commission is also cooperating with IMPEL, the network of European Environmental Inspectorates, to promote best practice in the conduct of inspections. The Commission has recently also considered the feasibility of an industrial risk-reducing facility or fund in the framework of the Environmental Liability Directive to deal with the environmental consequences of major accidents. An assessment of this option has been carried out with a high level of participation by stakeholders. In the opinion of the Commission, the results do not provide sufficient grounds to propose a new financial mechanism. However, the Commission wishes to underline that, although the Environmental Liability Directive in its current form does not impose mandatory financial security schemes at European Union level to cover for damage due to industrial accidents, it allows Member States to do so and obliges them to develop financial security instruments and markets. Extractive waste is one of the larger waste streams in the European Union. The transition towards a circular economy should therefore bring about significant improvements. Increasing the efficiency of extraction processes will help reduce waste generation and associated pollution. More efficient techniques will allow the remining and processing of quarrying waste. More efficient waste-recovery systems will reduce the pressures on our natural capital. We can reduce our dependence on extractive materials through urban mining – recovering valuable materials from the products we no longer need, for example by getting the gold from used mobile phones. Hungary was also devastated by the Baia Mare disaster of 2000 when cyanide used in gold mining in Romania leaked into the Danube River. If we can get more gold from used electronic equipment, we can use less cyanide. The revised Directive on Waste Electrical and Electronic Equipment will ensure that Member States collect 85% of such waste, increasing the potential supply of gold from recycling. Finally, the Commission is using Horizon 2020 funding to boost research and innovation, to develop clean and sustainable production of primary and secondary raw materials, to reduce waste generation and to develop environmentally-friendly technologies that prevent hazardous waste generation. In our 2014-2015 work programme we specifically allocated more than EUR 150 million to a focus area on waste: a resource to recycle, reduce and recover raw materials. György Hölvényi,
a PPE képviselőcsoport nevében
. – Elnök Asszony, köszönöm a biztos úrnak, La Via elnök úrnak a gondolatait, megemlékezését, és mint a terület egykori lakója én is szeretném nagyon röviden fölidézni a pontosan öt évvel ezelőtt, 2010. október 4-én a Mal Zrt. Ajka melletti tározójából kiömlő vörösiszap katasztrófáját, amely három települést öntött el: Kolontárt, Devecsert és Somlóvásárhelyt. A katasztrófa következtében, ahogy már itt említették, méltó, hogy emlékezzünk rá, tíz ember meghalt, több mint kétszázan megsérültek, és több száz ház vált lakhatatlanná. A példátlan pusztítás példa értékű helytállást kényszerített ki. A rendkívüli helyzetben Magyarország egyszerűen emberként állt helyt. A hatóságok határozott és szakszerű fellépése széles körű nemzetközi elismerést váltott ki. A civilek helytállása a magyar társadalom mélyen gyökerező szolidaritás máig ható jelképévé vált. Kolontár, Devecser és Somlóvásárhely az összefogás szimbóluma. Rendkívül fontos számomra, hogy a katasztrófa tanulságairól szóló határozat említést tesz minderről. Tisztelt Képviselőtársaim, örömmel tölt el, hogy a Környezetvédelmi Bizottságban többpárti egyetértéssel egy olyan tervezetet sikerült elfogadnunk, ami az ipari balesetek okainak józan mérlegelése mellett a jövőbeli feladatokat is kijelöli. Számomra Kolontár igazi tanulsága «a szennyező fizet» elvének kudarca. Hiába rendelkezik ugyanis uniós jogszabály a felelősségről, kötelező pénzügyi garanciák nélkül a szennyező nem lesz képes az általa okozott károkat megtéríteni. Éppen ezért elengedhetetlen, hogy az Európai Bizottság folytassa a munkát egy uniós katasztrófabiztosítási rendszer létrehozására, amely képes «a szennyező fizet» elvét érvényesíteni a nagyméretű ipari katasztrófák esetén is. Az európai megoldás a kezünkben van, itt az ideje, hogy az Unió elvégezze a Kolontártól kapott házi feladatot. Tibor Szanyi,
a S&D képviselőcsoport nevében
. – Elnök Asszony, amikor erről a katasztrófáról szólunk, akkor azért az első néhány gondolat azt hiszem valamennyiünkben a balesetben érintett lakosság, illetve az áldozatokról és hozzátartozóikra való gondolásról kell, hogy szóljon. Kétségtelen, hihetetlen pusztítást végzett ez a katasztrófa Magyarország egyik nagyon szép területén, nagyon hosszú időre meghatározva ennek az egész térségnek a sorsát, beleértve a túlélő családokét is. Amit mi műveltünk, illetve hát sok közreműködője volt ennek a mostani jelentésnek, én azt hiszem, hogy mindenki kellő önuralommal végezte a munkáját, és ilyen értelemben valóban sikerült egy kicsit szélesebb fókuszra vetíteni a tekintetünket, mintsem pusztán egyetlen katasztrófa, és talán igaz az, hogy sikerült néhány tanulságot is levonnunk az eseményekből. Számomra két nagyon fontos tanulság: az egyik, amit Hölvényi úr is mondott, «a szennyező fizet» elvének érvényesülése. Valóban, ez még egy hosszú távú feladat, mire európai szinten képesek leszünk olyan biztosítékrendszer kidolgozására, amely az Unió területén jelentkező bármelyik katasztrófa esetén helytállni képes. Azonban ne felejtsük el, hogy ebben az esetben is a magyar hatóságok pár nappal a baleset előtt teljesen rendben valónak látták ezt a létesítményt, kiadták az ide vonatkozó dokumentumokat. Magyarul: ha ellenőrzés van, azért az felelősséggel is jár, és ez egy nagyon-nagyon fontos része a dolognak. A másik nagyon fontos tanulság, amit szerintem itt érdemes szóvá tenni, az az, hogy igen, ilyenkor megmozdul az egész ország. Ez nagyon szép példája volt. Magánemberek, intézmények, vállalatok, cégek, mindenki próbált valahol segíteni a bajba jutottakon. Ugyanakkor az a segítség, ami egyébként az állam által gondozott utakon került összegyűjtésre, ez azért az elszámolás dolgában már nem volt olyan világos, nem nagyon lehetett látni, hogy kinek-kinek a hozzájárulása hova jut. Én úgy gondolom, hogy ezek rendkívül fontos tanulságok, amelyeket valamennyiünknek bőséggel illik megszívlelni. Gerben-Jan Gerbrandy,
namens de ALDE-Fractie
. – Wat mij betreft onderscheidt de mens zich van de andere soorten op deze planeet door het vermogen om te leren van zijn fouten. Dat wij ons als mens niet twee keer aan dezelfde steen zouden stoten, is voor mij ook de essentie van de herdenking van vandaag hebben. Natuurlijk moeten wij stilstaan bij de ramp van vijf jaar geleden en de grote gevolgen daarvan. Ik hoop dat wij er vooral van leren, ook na vijf jaar nog. Als ik dan kijk naar paragraaf 4 van onze resolutie, waarin wij de oorzaken van die ramp naar voren halen, dan wil ik daar twee dingen uithalen. Dat is allereerst weer de slechte implementatie, vooral op lidstaatniveau, van Europese wetgeving en ten tweede hele slechte inspectie of zelfs het ontbreken van de juiste inspectie. Ik moet eerlijk zeggen dat dit, een dag na het debat over de fraude met Volkswagen, wel een hele cynische constatering is, want ook daar komen we tot dezelfde conclusie: uitermate slechte implementatie van wetgeving door de lidstaten en het ontbreken van inspectie. Omdat de voorgaande sprekers al zo veel de nadruk hebben gelegd op het «vervuiler betaalt»- principe wil ik de nadruk leggen op paragraaf 17 waarin we het hebben over een wetsvoorstel van de Europese Commissie om tot milieu-inspecties op EU-niveau te komen, iets wat we ook al met elkaar hebben afgesproken in het zevende milieuactieprogramma. Dus ik wil de Commissie oproepen om daar echt vaart mee te maken. Heel moeilijk kan dat niet zijn want er ligt een voorstel op de plank. Commissaris Potočnik heeft daar in het verleden hard aan gewerkt. Het ligt helemaal klaar, dus volgens mij strik eromheen en stuur het naar Raad en Parlement. Merja Kyllönen,
GUE/NGL-ryhmän puolesta
. – Arvoisa puhemies, murheellisesta tapahtumasta on kulunut jo viisi vuotta ja edelleen on paljon tehtävää kaivosten ympäristöasioiden hoitamisessa koko Euroopassa. Lainsäädännössä ja sen soveltamisessa on edelleen puutteita. Jopa kaivosten jätealtaiden nykytilan ymmärtämisessä on täydellisiä puutteita. Tuntuu siis siltä, että juuri mitään ei ole opittu viiden vuoden takaisista tapahtumista. Onkin paikallaan kysyä sekä neuvostolta että komissiolta, mitä esimerkiksi kaivosten jätevesien turvallisen käsittelyn eteen on tehty ja aiotaan tehdä tulevina vuosina. Kaivosten patoaltaissa kelluvat mönjät ovat kuin hitaasti pyörivä ruuvi, joka poraa reikää patoaltaiden reunaan. Onnettomuuksien ennaltaehkäisy on paras tapa huolehtia ihmisistä ja ympäristöstä ja pitää huoli siitä, ettei sellaisia onnettomuuksia kuin Unkarissa pääse enää koskaan tapahtumaan. Benedek Jávor,
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében
. – Elnök Asszony, öt évvel ezelőtt Kolontáron következett be Magyarország történetének talán legsúlyosabb környezeti és ipari katasztrófája. Így az ötéves évfordulón a legfontosabb és az első dolgunk megemlékezni arról a tíz áldozatról, és arról a több száz sérültről, aki elszenvedte ezt a katasztrófát. Másfelől nyilvánvalóan politikusként az is a dolgunk, hogy mindent megtegyünk annak érdekében, hogy ne fordulhasson újra elő ilyen katasztrófa. A tanulságok a kolontári balesetből szerteágazóak. Azt tapasztaltuk, hogy Magyarországon az uniós jogszabályokat rosszul ültettük át, a bányászati hulladék irányelv helytelen átültetése is szerepet játszott a katasztrófában. A jogszabályok végrehajtásával is súlyos problémák voltak, a veszélyes hulladékokra vonatkozó szabályozás nem megfelelő alkalmazása miatt is bekövetkezett a katasztrófa. És ahogy említették, a hatóságok gyenge teljesítménye is nagyon fontos szerepet játszott. Az előző Bizottság előkészített egy hatósági környezeti ellenőrzésekre vonatkozó anyagot, ez azóta sem került elő az új Bizottság útvesztőjéből. Azt gondolom, hogy az ötéves évfordulón joggal várjuk a Bizottságtól, hogy a környezeti ellenőrzésekre vonatkozóan előálljon egy javaslattal. Ugyanakkor, ahogy sokan mások is említették, egy nagyon fontos tapasztalata a kolontári katasztrófának, hogy «a szennyező fizet» elvét ma Európában nem tudjuk hatékonyan alkalmazni. Különböző eszközök lehetnének erre: kötelező környezeti felelősségbiztosítások rendszere, egy közös európai ipari katasztrófavédelmi alap felállítása. Ezeket meg kell vizsgálni, és meg kell találni a megfelelő eszközt arra, hogy ne fordulhasson elő az, ami Magyarországon öt éve előfordult, hogy egy negyvenmilliárd forintos, mintegy százhúsz millió eurós kárt a magyar adófizetőknek, a magyar költségvetésnek kellett fedeznie, és egyetlen fillérrel sem járultak hozzá azok, akik okozták a kárt. A Bizottságtól azt várjuk, hogy fogalmazzon meg megfelelő javaslatokat egy olyan rendszer felállítására, amely megelőzi azt, hogy kivonják magukat a károkozók a felelősségvállalás alól. Én azt kérem a Bizottságtól, ne várjuk meg a következő katasztrófát! Piernicola Pedicini,
a nome del gruppo EFDD
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, dirò che il terribile disastro ambientale dei fanghi rossi in Ungheria non è altro che l'ennesimo esempio per noi di lacune nella legislazione europea e di gravi carenze nelle ispezioni da parte delle istituzioni. L'ennesimo esempio in cui le stesse Istituzioni europee e i governi nazionali non hanno ascoltato i cittadini, che pure avevano disperatamente denunciato, e per una volta in più abbiamo dovuto assistere all'incapacità di tutelare la loro salute. Allora, quanto meno, impariamo da questa esperienza per evitare che succeda ancora e coinvolgiamo i cittadini nelle decisioni che riguardano la gestione dei rifiuti pericolosi, cittadini che sanno molto di più di quanto credete, per esempio, sono sicuro che hanno capito molto meglio del nostro Commissario qui che ci parla di economia circolare, ma che al tempo stesso ci dice anche che per aumentare e implementare l'economia circolare bisogna aumentare le estrazioni. Io se prendo un semplice cittadino qualsiasi sa di economia circolare più del Commissario che è qui presente. Questo non è possibile, non è accettabile. József Nagy (PPE). – Elnök Asszony, az állásfoglalással kapcsolatban kiemelném a régi megoldatlan környezeti terhek ártalmatlanítását, amit fel kell vállalni, különben az időzített bombák egyre csak ketyegnek alattunk. Külön örvendek, hogy az alakuló uniós katasztrófabiztosítási rendszer azokra a régi környezetvédelmi terhekből adódó helyzetekre is vonatkozik majd, amelyek máig veszélyt jelentenek a társadalomra, az egészségre, a közegészségre, és amelyeknek a jelenlegi jogi szabályozása alapján nem lehet megállapítani a felelősét. «A szennyező fizet» nagyon fontos alapelv a környezeti katasztrófák elhárításában. Tisztázatlan tulajdonjogi struktúrák és a felelősségre vonható személyek hiánya miatt viszont máig vannak olyan esetek, amikor egyszerűen nem oldható meg az ártalmatlanítás. Itt az ideje, hogy egy olyan önálló eszköz jöjjön létre az EU keretein belül, amely finanszírozza a régi környezeti terhek ártalmatlanítását is, illetve az ökológiai katasztrófák elhárításánál egyfajta azonnali merítési mechanizmusként szolgálhat. Úgy gondolom, különösen fontos ez a közép- és a kelet-európai új tagországok létező, elhanyagolt környezeti időzített bombái miatt is. István Ujhelyi (S&D). – Elnök Asszony, minden kortárs magyar lelkében mélyen él ez a hatalmas tragédia. Éppen ezért én a következő egy percben szeretnék a környezetvédelmi és ipari megközelítésen túl egy másik dolgot kiemelni. Arra, hogy büszke vagyok arra, amit Magyarország társadalma azokban a napokban és az azt követő hónapokban összefogásban megmutatott. Büszke vagyok rá, hiszen, ahogy az elmúlt hónapokban is a menekültek kapcsán a civil világ megmozdult és ellátta a kormányzat helyett a feladatát, úgy ebben az időszakban is hihetetlen, hogy mennyi adománygyűjtés, forintadományok és más adományok gyűjtése indult be Magyarországon. Amikor a vörösiszap elsodorta az életeket Kolontáron és környékén, a szolidaritás, az erő és az emberség mutatkozott meg. Abban az országban, ahol majd minden hatodik ember jövedelmi szegénységben él, ebben az országban közakadozásból több mint 2 milliárd, több mint 6,5 millió euró gyűlt össze. Ez egy szép tapasztalat, de van egy negatív is. Ez pedig arról szól, hogy ha megnézzük, hogy pontosan hogy költötte el a kormányzat a társadalom által összeadott forrásokat. Egy részét odaadták a károsultaknak, egy nagyobb részét azonban pihentették egy bankszámlán, az akkori kommunikáció szerint fialtatva, banki kamatok kihasználására. Majd ún. közösségi célokra fordították. Nem tagadom, és bízom benne, hogy sok település valóban hasznosulhatott a közösségi intézményekben a társadalom tagjai által összeadott pénzből. Na, de hát van olyan példa is, hogy 11 millió forintért műfüves focipályát építettek. Nem biztos, hogy mi, a társadalom tagjai, akik adakoztunk, erre akartuk szánni a pénzt. Minden ilyen tanulság fontos a hosszú távú szempontok alapján. Köszönöm a Parlamentnek, hogy ezzel a kérdéssel foglalkozik, és büszke vagyok a magyar társadalom összefogására. Marisa Matias (GUE/NGL). – Senhora Presidente, de facto a tragédia que atingiu Kolantár e Devecser há cinco anos atrás foi imensa, com mortes, muitas centenas de pessoas feridas ou afetadas por ficarem sem habitação e o que nós assistimos na altura foi a uma total barreira de silêncio. Aliás, o governo húngaro tudo fez para procurar esconder os efeitos da tragédia. Se soubemos, em primeira mão, o que aconteceu foi pelas famílias das vítimas que trouxemos aqui ao Parlamento apenas um ano depois. Portanto, não venham dizer que está tudo bem porque eu gostava de saber exatamente quais são as normas aplicadas a esta empresa atualmente. Não venham dizer que o princípio do poluidor/pagador está a funcionar e que muitas coisas foram feitas, porque, sinceramente, não é preciso ir muito longe. Posso convidá-los para irem ao meu país, a Portugal, a uma pequena localidade, à Ribeira da Patanha, ver como uma multinacional contamina todos os dias uma comunidade que não tem como sobreviver para além da terra. Portanto não, não está tudo bem. Mas, sobretudo temos a obrigação não só de prevenir, mas de agir e agir é também ter um Serviço Europeu de Proteção Civil que consiga agir nas alturas que as catástrofes acontecem. Davor Škrlec (Verts/ALE). – Gospođo predsjednice, ima 5 godina otkako je prošla ekološka katastrofa u Mađarskoj koja je uzrokovala ljudske žrtve, nemjerljivu štetu i dugotrajne posljedice u Mađarskoj, ali isto tako pokazala da takve katastrofe djeluju izvan granica Mađarske. Ono na što bih htio skrenuti pažnju našem povjereniku je da od država članica zatraži analizu koje sve ekološke bombe imaju u svojim granicama, jer ovdje ću navesti primjer Hrvatske koja ima još barem jednu ekološku bombu, isto tako bazen crvenog mulja neuspješno saniran, obilježen korupcijom u mjestu Obrovac pored bivše tvornice glinice. To je potencijalna ekološka bomba koja može ugroziti rijeku Zrmanju i Jadransko more. Međutim, kad je riječ o prekograničnom utjecaju, u Bosni i Hercegovini kod Mostara, g. povjereniče, imamo 12 milijuna tona u jednom bazenu crvenog mulja koji u slučaju nesreće može zagaditi rijeku Neretvu i izazvati dugotrajno zagađenje u Hrvatskoj u dolini Neretve. Dakle, isplati se pogledati i što se nalazi u susjedstvu izvan država članica EU-a i pravovremeno reagirati kako bi se izbjegle katastrofe poput ove koja se dogodila u Mađarskoj. Eleonora Evi (EFDD). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, dunque io sono molto d'accordo con quanto è stato detto dai colleghi questa sera. Volevo però sottolineare un punto che riguarda il coinvolgimento dei cittadini nella gestione del rischio, quindi nella pianificazione delle misure per la gestione del rischio è fondamentale che le comunità territoriali vengano coinvolte in questa attività, com'è anche fondamentale fornire loro un'informazione il più possibile chiara di quelli che sono i pericoli presenti nel territorio, cosa che troppo spesso purtroppo non viene fatta in maniera chiara. Una delle cose che andrebbero appunto potenziate, presente anche al punto 14 della risoluzione, riguarda il potenziamento delle attività ispettive. Bene, siamo d'accordo, è assolutamente la strada da intraprendere. Io penso all'Italia, il mio paese, dove per queste attività, il Corpo forestale dello Stato, che è il corpo predisposto per le attività di controllo e presidio del territorio, sta per essere smantellato e quindi, purtroppo, in antitesi con quelli che sono i buoni propositi che vengono dall'Europa. Csaba Molnár (S&D). – Elnök Asszony, öt év telt el Magyarország történetének egyik legsúlyosabb ipari környezetvédelmi katasztrófája óta. Olyan katasztrófa volt, amelyben tíz ember meghalt százötvenen megsérültek, háromszáz ház vált lakhatatlanná, és felmérhetetlen lakossági és környezetvédelmi károk keletkeztek Magyarországon. Azonban ezt a katasztrófát botrányok és korrupciós ügyek sora követte az azt követő években. A botrányos kármentő akció, a kárfelmérések igazságtalansága, és az eltűnt kártérítési pénzek tovább tetézték azokat a szörnyű emberi tragédiákat, amelyeket emberek sorának kellett megélnie Kolontáron és a környéken. Orbán Viktor kormánya még ezt a szörnyű emberi tragédiát is korrupciós ügyek végrehajtására használta fel. Egy, a korrupciós ügyek felderítésére szakosodott magyar oknyomozó portál szerint a teljes kármentésre szánt 38 milliárd forint adófizetői pénzből bizonyítottan több mint 10 milliárd forint jutott a kormányközeli oligarchák és vállalkozások zsebébe. A legtöbb pénzt egy olyan vállalkozás nyerte, egy akkori oligarcha, kormányközeli oligarcha vállalkozása, amely ellen a mai napon is rengeteg OLAF-vizsgálat van folyamatban. Másrészt – erre képviselőtársam is utalt már – fantasztikus nemzeti összefogással 2 milliárd forintot a magyar lakosság gyűjtött össze a kármentés elősegítésére. Ennek a 2 milliárd forintnak sajnos egy része eltűnt, egy részét pedig nem a károk javítására, és nem a károsultak megsegítésére, hanem látványberuházásokra használták fel. Épült – ahogy volt már erre utalás – FIFA-kompatibilis focipálya, épült emlékpark, épült tanösvény, és épült volna egy lakópark is, de ennek a házainak a fele használhatatlan volt, ezért a károsultak nem tudták igénybe venni. Vagyis a környezetvédelmi tanulságokon, az ipari tanulságokon túl van még egy tanulság: lelkiismeretlen politikusok más emberek szörnyű tragédiáját is arra képesek felhasználni, hogy saját politikai gazdasági holdudvarukat gazdagítsák. Ez pedig elfogadhatatlan, ez megengedhetetlen. (A felszólaló hozzájárul egy, az eljárási szabályzat 162. cikkének (8) bekezdése értelmében feltett kék kártyás kérdés megválaszolásához). György Hölvényi (PPE),
Kékkártyás kérdés
. – Hát, minderre el lehet mondani, és semmi mást nem szeretnék mondani mint annak a területnek a jó ismerője: menjen el oda bárki, én nagy örömmel elviszem Önöket, és nézzék meg azokat az újjáépített falvakat, nézzék meg azokat a területeket! És azt hiszem, az egész dologhoz teljesen méltatlan volt Molnár úrnak a megszólalása, és általánosságban a vádaskodása. De mindenkit kérek, menjen el oda, és nézze meg, hogy hogyan történt a helyreállítás! Csaba Molnár (S&D),
Kékkártyás válasz
. – Tisztelt Képviselő Úr, ami méltatlan, az az, hogy az Ön által támogatott kormány ezt a pénzt nagyrészt a gazdasági holdudvarának juttatta. Emberek halálát, emberek tragédiáját Önök arra használták fel, hogy az Önök oligarchái még több pénzhez jussanak. Az a Simicska Lajos, akit Ön jól ismer, Önök már most nem szeretik, de korábban ő volt az Önök kedvenc oligarchája, több mint 10 milliárd forinthoz jutott. Nézze meg, jelenleg az Európai Unió csalásellenes hivatala eljárások sorát indította ez ellen a cég ellen. Múlt héten az Európai Unió csalásellenes hivatalának a vezetője jogi ajánlásokat is tett ezekben az ügyekben. Önök ennek a pénznek egy részét ellopták, és ez szégyen. Ulrike Lunacek (Verts/ALE). – Madam President, I was there in Kolontár five years ago, two weeks after the accident happened, and I could talk to people. I saw those who had been hurt, I spoke to those whose families had been killed in the accident. I saw the destroyed houses. And I was back there again, together with Benedek Jávor, last week to see that, yes, some houses have been rebuilt; yes the territory has been cleaned; yes, there is a memorial site; and yes also, it is not mud any more but a dry residue has been put there. But the basic thing has not been changed, neither in Hungary nor at European level, which is the «polluter pays» principle that the European Union has as its basis. None of the people really responsible has been sentenced. There are some court cases but they are not finalised yet – and the fact is that the taxpayer had to pay for it, not the company. The insurance that the company offered was EUR 17 000. That is ridiculous. So what we need from you, Commissioner, is to make sure that inspections are being done, that there is a fund for industrial disasters and that there is obligatory and adequate insurance taken out by companies according to the risk of the production they have. Otherwise prevention will not happen; accountability will not be there; and, again, the taxpayers will have to pay, not the polluters. This has to change. Nathan Gill (EFDD). – Madam President, the 2010 red mud disaster in Hungary was a tragedy for the people affected and for the Hungarian nation, and on behalf of the EFDD Group I would like to express once again our sympathies for those still living with injuries, and our condolences for those who lost loved ones. As is always the case, whilst it would be easy to jump on the regulation bandwagon, we believe that we should be more cautious and objective in our analysis of how this disaster came to be. After any tragedy, the media attention and public outcry places a certain pressure on politicians to be seen to do something, and new regulation is the way that politicians traditionally respond. But introducing new regulation, whilst often the popular short-term solution, is often the most damaging thing that politicians can do for the long-term stability of an industry and the society that it serves. We remain committed to ensuring that every industry is as safe as it can be, but also recognising that risk requires an assessment, and any regulations imposed on an industry need to be measured, and the impact on that industry – indeed, whether it can actually survive the introduction of new regulation – needs to be carefully considered. The Hungarian people were the ones affected by this disaster, and it should be for their elected representatives in their parliament to determine how best to avoid a similar disaster in the future, and not for the unelected Commission to impose its will on an entire industry and an entire people, potentially at the cost of that entire industry and the jobs that it sustains. In this case the medicine will kill the patient. PRESIDENZA DELL'ON. ANTONIO TAJANI Vicepresidente Doru-Claudian Frunzulică (S&D). – Mr President, poor implementation of EU laws, deficiencies in inspections and gaps in the relevant EU legislation are issues that, if not addressed effectively, can lead to a situation similar to the one exposed by the red mud disaster in Hungary and in some neighbouring countries that were affected. It seems that even now, Hungary and other Member States with similar mining plants are not correctly implementing EU laws; that legislation needs to be reinforced and properly applied; and that nothing is being learned from the disasters of the past. I therefore strongly support the call for a stronger emphasis on disaster prevention through research and development into the treatment of hazardous waste, and for more stringent environmental inspections. The Commission and the Member States must step up efforts to ensure the proper implementation of the EU legislation governing the extractive waste industry to avoid a repeat of such environmental and human disasters. It is very important to better protect our environment, to fight pollution and to fight climate change. Ultimately, it is only one planet that we have to save. Procedura «catch-the-eye» Stanislav Polčák (PPE). – Pane předsedající, já se přiznám, že jsem se o slovo přihlásil až poté, kdy zde promluvil náš kolega, pan poslanec Ujhelyi. Pro mě je vždycky důležité, aby se hovořilo o určitém problému z evropského pohledu, z evropské pozice. A když se taková debata zvrhne do ostřelování z národních pozic, to si myslím, je vždycky oslabení toho evropského pohledu. Včera ostatně tady byl takový podobný případ v případě španělských hypoték. Já bych chtěl rovněž vyzdvihnout to, co je, myslím si, možné na této aktivitě podtrhnout a vyzdvihnout. Jedna z těch okolností je pocit spolupráce mezi maďarským národem, jejich míra solidarity. To jsou, myslím, hodnoty, které jako poučení i dopad té celé aktivity je možno vyzdvihnout. A proto bych byl i já sám raději, kdyby se maďarská vláda více vstřícněji chovala k požadavku evropské solidarity v rámci uprchlické krize. Ricardo Serrão Santos (S&D). – Senhor Presidente, é inquestionável a importância de um tratamento adequado dos resíduos perigosos, como a Hungria foi tristemente testemunha. Penso que a solução para o tratamento da generalidade destes poluentes passa pela sua inclusão na economia circular, para que o seu valor pague o seu tratamento e que esse passo seja acompanhado por uma fiscalização especialmente eficiente. No entanto, em alguns países da União Europeia, as forças de ordem relacionadas com a implementação ambiental ainda lutam com a falta de recursos humanos, recursos tecnológicos e competências específicas. Este é mais um resultado da concentração dos esforços económicos nos Estados em questões bancárias e financeiras. De que vale ter um excelente produto interno bruto se não se gerir adequadamente o ambiente? É necessário que a União Europeia solicite a cada um dos Estados-Membros informações sobre a aplicação das verbas na fiscalização ambiental industrial. Da análise dessa utilização devem resultar relatórios públicos escortináveis pelos cidadãos em geral. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε Πρόεδρε, με αφορμή τα πέντε χρόνια από την τεράστια περιβαλλοντική καταστροφή που υπέστη ο Δούναβης, δράττομαι της ευκαιρίας να σας ενημερώσω για την μόλυνση πολλών ελληνικών ποταμών, κυρίως από βιομηχανικά και αστικά λύματα. Στρυμόνας, Νέστος, Αξιός, Λουδίας, Γαλλικός, Πηνειός, Αλιάκμονας και, κυρίως, Ασωπός είναι όλοι οι ποταμοί που αντιμετωπίζουν, ο καθένας σε διαφορετικό βαθμό, προβλήματα ρύπανσης. Τα προβλήματα είναι οξυμένα στον Αλιάκμονα και στον Πηνειό, στην ευρύτερη περιοχή του Ασωπού όμως, η κατάσταση είναι δραματική και το πρόβλημα χρονίζει. Οι μετρήσεις στην περιοχή δείχνουν την ύπαρξη βαρέων μετάλλων και εξασθενούς χρωμίου που είναι επικίνδυνα για τη δημόσια υγεία. Οι τοπικές αρχές και, κυρίως, οι κάτοικοι παλεύουν, εδώ και χρόνια, ενάντια σε αυτό το περιβαλλοντικό έγκλημα. Αυτό το Σάββατο, 10 Οκτωβρίου, πραγματοποιούν άλλη μια κινητοποίηση για το θέμα. Στηρίζω την κινητοποίησή τους και καλώ την ελληνική κυβέρνηση να πάρει, εδώ και τώρα, όλα τα απαραίτητα μέτρα για να σταματήσει το περιβαλλοντικό έγκλημα στον Ασωπό, αλλά και στα υπόλοιπα ποτάμια της Ελλάδας, διαφορετικά θα φέρει, όπως οι προηγούμενες κυβερνήσεις, εγκληματικές ευθύνες στο θέμα αυτό. Zoltán Balczó (NI). – Elnök Úr, én egy eddig el nem hangzott okot szeretnék említeni a vörösiszap katasztrófa kapcsán. Ez egy társadalmi ok. A 90-es évek elején Magyarországon privatizáció zajlott le, hatalmas állami vagyonok kerültek magánkézbe, olyanok kezébe, akik akkor mint a régi rendszer emberei, jókor voltak jó helyen. Ezt a réteget a profit utáni hajsza jellemzi, a felelőtlenség, és természetesen a környezetvédelmi előírásokkal nem törődtek. A másik alapvető kérdés: öt évvel a katasztrófa után a büntetőperben még első fokú ítélet sem született. Tehát, nincs személyi felelős. Vajon milyen példát mutat ez más tulajdonosoknak, ha azt látják, hogy a legfelelőtlenebb katasztrófát előidéző magatartás sem jár büntetéssel? Krisztina Morvai (NI). – Elnök Úr, képviselőtársam felvetését folytatva, mire is kell keresni a választ a büntetőeljárásban. Először is arra, hogy melyek voltak az adott munkafolyamatra, illetőleg a tárolásra irányadó szabályok? Megszegte-e valaki ezeket a szabályokat, ha igen, ki? Úgy szegte-e meg, hogy ismerte a szabályt és szándékosan megszegte, avagy úgy, hogy valamilyen okból nem ismerte az irányadó szabályt? Amennyiben ismerte a szabályt és megszegte, előre látta-e magatartásának lehetséges következményeit és esetleg könnyelműen bízott azok elmaradásában, vagy azért nem látta előre, mert a tőle elvárható figyelmet, körültekintést elmulasztotta? Joguk van a meghalt áldozatok hozzátartozóinak is választ kapni ezekre a kérdésekre. Joguk van a sérülteknek is választ kapni ezekre a kérdésekre, és az egész magyar társadalomnak is. (Fine della procedura «catch-the-eye») Miguel Arias Cañete,
Member of the Commission
. – Mr President, I want to thank all the participants in this debate for the very constructive declarations. First of all, I will refer to a question from Mr Gerbrandy, Mr Jávor and Mr Frunzulică, which is the question of implementation of directives. The Commission is monitoring the implementation of the Directive on the Management of Extractive Waste – mainly on the basis of reported information submitted by Member States referring almost exclusively to legal adaptation processes, but the Commission services are exploring additional ways to obtain a more integrated and broader picture of the implementation of the directive on the ground. And, when needed, the Commission has launched legal proceedings to address identified shortcomings in the transposition or implementation of this legislation. Legal proceedings on extractive waste have been opened for Hungary, for instance, as well as for Denmark, Italy, Poland, Portugal, Romania and Spain, inter alia. The Commission is also in the process of identifying the main areas where further action may be required. As a first step, based on reporting from Member States, the Commission plans to submit a report on implementation of the directive to the European Parliament and the Council at the beginning of 2016. As a further step, the Commission will carry out a more in-depth assessment of the level of implementation of relevant provisions of the directive. All this information will allow the Commission to identify implementation gaps and best practices and take additional action to promote compliance with the objectives of the directive. As regards inspection issues, while acknowledging that enforcement and inspections remain key issues in the hands of the Member States, the Commission is currently considering the follow-up to be given in this respect and in the wider context of compliance assurance, as set out by the Seventh Environmental Action Programme. Specifically in answer to Ms Kyllönen on the question of legislation on hazardous waste, the European Waste List has recently been modified to ensure, inter alia, that red mud is assessed for hazardous properties. When classified by the Member States as hazardous waste it would be subject to strict control requirements, provided for in the Waste Framework Directive, for its management, labelling and transport. Presidente. – Comunico di aver ricevuto una proposta di risoluzione1 conformemente all'articolo 128, paragrafo 5, del regolamento. La discussione è chiusa. La votazione si svolgerà giovedì 8 ottobre 2015. 1 Vedasi processo verbale. 18.   Διπλασιασμός του δυναμικού του αγωγού North Stream και επιπτώσεις στην ενεργειακή ένωση και την ασφάλεια του εφοδιασμού (συζήτηση) Presidente. – L'ordine del giorno reca la discussione sulle dichiarazioni del Consiglio e della Commissione su Raddoppiare la capacità del gasdotto Nord Stream e conseguenze sull'Unione dell'energia e la sicurezza dell'approvvigionamento [2015/2880(RSP)]. Nicolas Schmit,
président en exercice du Conseil
. – Monsieur le Président, Mesdames et Messieurs les députés, les thèmes de la sécurité de l'approvisionnement en énergie et de la nécessité d'une coopération plus étroite dans ce domaine, à la fois en interne et avec nos partenaires, se sont imposés en haut de l'agenda politique de l'Union. L'énergie est, en effet, un secteur géostratégique et la sécurité de l'approvisionnement constitue un enjeu majeur pour l'Union européenne. À cet égard, de nombreuses mesures ont déjà été prises par le passé. Je voudrais, entre autres, citer la mise en œuvre du troisième paquet sur le marché intérieur, les directives en matière d'énergies renouvelables et d'efficacité énergétique, qui renforcent notre indépendance, la communication de la Commission au Parlement européen et au Conseil concernant la stratégie européenne pour la sécurité énergétique, la coopération avec les pays voisins au sein de la communauté de l'énergie. Fin 2014, l'Union de l'énergie a été lancée. La Présidence considère que c'était une étape majeure, un saut qualitatif dans le développement de la politique énergétique européenne et dans le renforcement de la sécurité d'approvisionnement. Cette Union compte cinq dimensions d'égale importance: la sécurité de l'approvisionnement, un marché intérieur de l'énergie totalement intégré, l'efficacité énergétique, la réduction des émissions et, enfin, la recherche et l'innovation. Sur ce dernier point, je voudrais rappeler que la Présidence a organisé à Luxembourg, récemment, la semaine de la technologie énergétique, qui a réuni plus de 500 experts du secteur, les ministres de l'énergie ainsi que des chefs d'entreprise, y compris des entrepreneurs dans le domaine des énergies renouvelables. L'union de l'énergie met également en avant le renforcement de la coopération régionale en matière énergétique, coopération qui permettra de renforcer l'intégration des marchés tout en réalisant des économies et en créant des énergies en termes d'investissements. En outre, dans le cadre de la mise en œuvre de l'Union de l'énergie et, plus particulièrement, du renforcement de la sécurité de l'approvisionnement en gaz, le Conseil attend que la Commission européenne présente en 2016, me semble-t-il, un ensemble de propositions sur l'approvisionnement en gaz naturel. La Présidence suit les travaux préparatoires, y compris au niveau des consultations publiques sur ces questions. Pour ce qui est plus spécifiquement du projet d'extension du gazoduc Nord Stream, le Conseil n'a pas, à ce jour, adopté de position officielle. Il s'agit d'un projet commercial entre entreprises russes et occidentales. La Présidence est parfaitement consciente que ce projet comporte des enjeux à la fois énergétiques, économiques, géopolitiques et environnementaux. Il soulève des questions, notamment en ce qui concerne la contribution du projet à la diversification des routes et des sources d'approvisionnement énergétiques de l'Union ainsi que son impact sur d'autres pays. De son côté, la Commission, gardienne des traités et du respect de la législation de l'Union, a pour tâche d'examiner ce projet au vu du cadre juridique établi et, plus particulièrement, des règles relatives au marché intérieur. La Présidence tient à vous assurer que ce dossier est suivi au Conseil. Elle continue, par ailleurs, à faire avancer la mise en œuvre de l'Union de l'énergie et, plus particulièrement, le renforcement de la sécurité d'approvisionnement et de l'indépendance énergétique de l'Union européenne, dont font aussi partie le développement et la promotion des énergies renouvelables. Énergie et climat – aujourd'hui, on a entendu beaucoup de messages sur le climat – sont, à cet égard, intimement liés. Miguel Arias Cañete,
Member of the Commission
. – Mr President, honourable Members allow me to start by reinforcing a key message: ensuring secure and resilient energy supplies to European citizens and companies is a top priority for the Commission. In the coming months alone we will put forward a review of the Gas Security of Supply Regulation, publish a new comprehensive liquefied natural gas (LNG) and gas storage strategy and propose changes to the intergovernmental agreements (IDAs) in order to make sure that they are in line with European security-of-supply objectives. That is also why we have committed to diversifying our energy sources, suppliers and routes. The goal is simple: putting an end to overdependence on a single supplier or route and giving Member States potential sources of gas, be it pipeline gas from different sources or energy storage. In this regard, we will tap into a rapidly growing energy market which will allow us to more than double our imports from around 40 million m3 to up to 90 million m3 by 2020. We will invest in doubling our storage and accelerate the work on better interconnections between Member States. We are making good progress in this area. In fact, in the last few months alone we managed to have the first tangible results in regions that are still insufficiently linked within the internal market. Let me give you a few examples. The new High Level Group on Gas Connectivity in Central, Eastern and South-East Europe will increase interconnectors in that region in the post-South-Stream situation. The political agreement in July between Spain, Portugal and France on the development of the MidCat pipeline will increase gas interconnection capacity within the Iberian peninsula and the rest of Europe. We are hopeful that MidCat will be operational by 2020. Work is also on track for our first delivery of 10 billion m3 per year of gas from Azerbaijan to Europe in 2020 through the Trans-Anatolian and the Trans-Adriatic pipelines. The restructured Baltic Energy Market Interconnection Plan (BEMIP) will be our key instrument for integrating the Baltic countries fully into Europe. We will see that come to fruition this week when the agreement on the gas interconnector between Poland and Lithuania (GIPL) will be signed. That project includes a planned contribution of almost EUR 300 million. I cannot stress how important that work is, because, as it stands, the European Union is still importing most of its gas from Russia, about half of which currently crosses Ukraine –and that brings me on to Nord Stream II. The Commission has taken note of the shareholder's agreement to build further stretches of the Nord Stream pipeline. The first thing to say is that Nord Stream II remains a commercial project and of course it will be for the commercial party to decide which infrastructure is valuable for them. But let me be clear, as with any other pipeline in the European Union, this pipeline will have to comply fully with European Union law, in particular the Third Energy Package but also environmental, competition and public procurement rules. The Commission will assess it rigorously against the European regulatory framework, and that assessment will be done on its own merits. Transport capacity from Russia is currently at a rate of around only 50%, and that already well exceeds the likely future needs of the European Union in terms of supply. If constructed, according to our estimation, Nord Stream II will further increase the excess transmission capacity from Russia. I want to stress that the Commission actively supports efforts to ensure that Ukraine is and will remain a stable and reliable transit route. Let finish by underlining the fact that the European Union remains open for Russian gas, and we would like to see Russia as a reliable supplier of natural gas in the future, but we would also like to see that the transport of Russian gas feeds into our diversification strategy and that the Russian supplier, like any other supplier in the European Union, plays to our competition and energy market rules. Jerzy Buzek,
w imieniu grupy PPE
. – Panie Przewodniczący! Szanuję wolność gospodarczą w ramach której firmy kierują się po pierwsze chęcią zysku oraz po drugie obowiązującym prawem. W przypadku Nord Stream II mam jednak wątpliwości co do jednego i drugiego. Po pierwsze trudno mówić o zyskach, skoro już istniejąca infrastruktura na przesył gazu ze wschodu wykorzystywana jest tylko w połowie, a położenie rur na dnie morza jest dużo bardziej kosztowne niż na lądzie i może też mieć niekorzystne skutki środowiskowe. Po drugie Nord Stream II jest sprzeczny z przyjętymi przez wszystkie kraje członkowskie zobowiązaniami w zakresie bezpieczeństwa energetycznego i wpisuje się w nadużywanie dominującej pozycji rynkowej przez jednego dostawcę, co badane jest obecnie w postępowaniu antymonopolowym przez Komisję Europejską przeciw Gazpromowi. Reasumując, ten projekt nie może być uznany za czysto komercyjny, skoro niesie znane z budowy Nord Stream I polityczne napięcia, różnicuje kraje unijne z punktu widzenia bezpieczeństwa energetycznego, zagraża naszym partnerom objętym polityką sąsiedztwa, dzieli nas, nie łączy, a w dodatku ekonomicznie trudno go uzasadnić. Oczekujemy, że Komisja Europejska podejmie wszystkie możliwe kroki, by w przypadku niezgodności z zasadami powstrzymać powstanie Nord Stream II, tak jak udało jej się zatrzymać powstanie South Stream. (Mówca zgodził się odpowiedzieć na pytanie zadane przez podniesienie niebieskiej kartki (art. 162 ust. 8 Regulaminu)) Zoltán Balczó (NI),
Kékkártyás kérdés
. – Képviselő Úr, az északi áramlat közvetlenül orosz gázzal látja el Németországot. Ön is említette, hogy a jelenlegi kapacitás félig van kihasználva. Ez azt jelenti, hogy egy újabb vezeték megépítése ennek négyszeresét jelenti. Megkérdezem, hogy Önben nem merült-e föl, hogy Németország ezzel az indokolatlan nagy kapacitással arra készül fel, hogy adott esetben az Ukrajnán keresztüli gázszállítás meg fog szűnni? Lehetséges-e, hogy erre készül? Jerzy Buzek (PPE),
odpowiedź na pytanie zadane przez podniesienie niebieskiej kartki
. – Widocznie tłumaczenie było nieprecyzyjne. Ja powiedziałem coś całkiem innego. Obecne nasze unijne połączenia ze wschodem są wykorzystywane tylko w około 50%. Jeszcze połowę możliwości jest w istniejących obecnie połączeniach, dlatego bardzo dziwne i nieuzasadnione wydaje się budowanie nowych połączeń, skoro nie wykorzystujemy obecnych, tych istniejących. Widocznie coś zaszwankowało w porozumieniu między nami. Flavio Zanonato,
a nome del gruppo S&D
. – Signor Presidente, Ministro, Commissario, onorevoli deputati, preoccupa e non poco l'annunciata intenzione di raddoppiare la capacità di Nord Stream. Così facendo, com'è stato appena ricordato, aumenterebbe la dipendenza dal gas russo e si ridurrebbero le vie di transito dalla Russia al punto di origine nei paesi dell'Unione europea. Oggi sono tre: Nord Stream non raddoppiato, Yamal via Bielorussia, la rete di transito Ucraina, e diventerebbero due. Dunque esiste un primo problema relativo alla diversificazione delle rotte di transito. Ridurre le rotte vuol dire mettere in discussione il già debole equilibrio tra Stati membri in fatto di approvvigionamenti energetici. Un problema capitale, soprattutto per chi è attualmente impegnato nella costruzione del più ambizioso progetto di governo europeo delle politiche energetiche, di cui la sicurezza degli approvvigionamenti è una componente fondamentale. È un ulteriore grave problema inoltre per l'Unione nel suo complesso, a prescindere dalla dimensione esclusiva di politica energetica, perché tagliare fuori l'Ucraina dalle rotte del gas vuol dire indebolire il percorso di consolidamento di questo paese ed esporre l'Est europeo alla pesante influenza russa. Il fornitore russo ha annunciato che le forniture per il GTS ucraino finiranno nel 2020, dunque prefigurando per Kiev la perdita di molti miliardi di euro che ogni anno le vengono corrisposti nella forma di tariffe di transito; una minaccia per la stabilità economica e sociale di quel paese, ma anche per la tenuta energetica e produttiva di gran parte dell'Est europeo. Concludo dicendo che il South Stream è stato praticamente affondato da questa ipotesi ed è affondato con delle critiche che oggi si attagliano perfettamente anche al Nord Stream. Marek Józef Gróbarczyk,
w imieniu grupy ECR
. – Panie Przewodniczący! Kilka lat temu podczas debaty pytałem komisarza Oettingera, dlaczego Niemcy uczestniczą w budowie gazociągu Nord Stream, chociaż w swoim zaleceniu Parlament Europejski zdecydowanie sprzeciwiał się tej inwestycji. Komisarz wskazał, że w świetle ówczesnych regulacji nigdy ponownie nie zdecydowałby się na poparcie tej inwestycji. Kiedy rok temu kolejny raz zapytałem komisarza Oettingera, dlaczego Niemcy przekazały prawo użytkowania gazociągu OPAL, będącego przedłużeniem gazociągu Nord Stream, w ręce Gazpromu, otrzymałem rozbrajającą odpowiedź, że jest to prywatna inicjatywa i rząd niemiecki nie ma żadnego wpływu na jej realizację. Kilka tygodni temu zapytałem Pana, Panie Komisarzu, o stosunek Komisji do budowy Nord Stream II w kontekście realizacji III pakietu energetycznego oraz tworzonej unii energetycznej, której jestem posłem sprawozdawcą. Odpowiedź przypominała poprzednie i dzisiaj Pan to również powtórzył, że jest to prywatna inicjatywa, na którą Komisja nie ma wpływu. Nord Stream będzie dostarczał 110 miliardów metrów sześciennych gazu rocznie, co stanowi ponad 50% importu tego surowca do Unii Europejskiej. Całkowicie przeczy to idei dywersyfikacji i bezpieczeństwa dostaw w świetle wymogów europejskiej unii energetycznej. W sposób szczególny dotyka państw Europy Środkowej i Wschodniej, które pozostają same wobec dominacji dostaw z kierunku wschodniego. Obecna sytuacja daje podstawę do rewizji przez państwa członkowskie zobowiązań w zakresie ochrony klimatu oraz implementowaniaimplementowana polityki energetycznej. Bierność lub zgoda na realizację tej inwestycji będzie skutkowała pogłębieniem się podziałów w obszarze bezpieczeństwa dostaw energii. Czy w tym kierunku ma zmierzać unia energetyczna i Unia Europejska? Morten Helveg Petersen,
on behalf of the ALDE Group
. – Mr President, the Nord Stream II project is vital for Europe's future energy market and for the Third Energy Package and the energy union. Russia will be a key energy partner for the EU for decades to come. We are essentially interdependent and this should inform our deliberations on key infrastructure projects. But Russia and its leading gas exporter, Gazprom, have openly objected to EU efforts to liberalise energy markets and actively sought to undermine the diversification strategy. So we have every reason to bring the utmost scrutiny to bear on their proposals. As you know, Mr Arias Cañete, Parliament is working on goals and objectives for the future energy union in Europe. I would like to hear your assessment about how the EU might proceed with discussions on Nord Stream II in the light of the European energy union's guiding principles. For instance, Commissioner, can you tell us how many EU nations will conduct strategic reviews of the future Nord Stream expansion to assess the strategic and geopolitical implications of this project? I believe that most countries merely conduct environmental impact assessments, but these do not capture the broader political implications of critical energy infrastructure projects. Therefore, I am calling on the Commission to enter into dialogue with the relevant Member States and to tell Parliament how many of them undertake geopolitical assessments of critical infrastructure. I would also like to know how the Commission approaches these questions and to ask it to conduct and publish a Europe-wide strategic and geopolitical study on the implications of an Austrian pipeline, particularly its impact on the European Neighbourhood Policy and the policy towards Ukraine. Νεοκλής Συλικιώτης,
εξ ονόματος της Ομάδας GUE/NGL
. – Κύριε Πρόεδρε, ο διπλασιασμός του δυναμικού του Βόρειου Αγωγού έρχεται ως απάντηση στην αδυναμία της Ένωσης να αντιμετωπίσει ουσιαστικά τις ελλείψεις που αφορούν την ενεργειακή της ασφάλεια. Εντούτοις, τα κυριότερα προβλήματα που αφορούν το ενεργειακό εφοδιασμό υπάρχουν στο Νότο της Ευρώπης και όχι στο Βορρά. Σήμερα, πολλοί εκφράζουν ανησυχίες για την ενδυνάμωση του Βόρειου Αγωγού. Αυτό, όμως, που πρέπει πραγματικά να ανησυχήσει την Ένωση, είναι γιατί ακόμα υπάρχουν μέλη που είναι απομονωμένα στο Νότο. Επίσης, ότι υπάρχουν στο Νότο κράτη μέλη τα οποία έχουν σοβαρά προβλήματα στην ενεργειακή επάρκεια. Αυτό που πρέπει επιπλέον να προβληματίσει, είναι ότι με αυτές τις εξελίξεις περιθωριοποιείται ο Νότιος Αγωγός και η Επιτροπή πρέπει να συνειδητοποιήσει ότι οφείλει να αξιοποιήσει περισσότερο τις εγχώριες ενεργειακές πηγές. Όμως, συνεχίζει να παραβλέπει τον ρόλο των κοιτασμάτων που ανακαλύφθηκαν πρόσφατα στην Κύπρο, αλλά και των κοιτασμάτων που υπάρχουν στην Ανατολική Μεσόγειο και ευρύτερα στην περιοχή της Μεσογείου και της Βορείου Αφρικής. Αναμένουμε από την Ένωση να στηρίξει ενεργειακές επενδύσεις στην Ανατολική Μεσόγειο, να προωθήσει τη δημιουργία ενός μεσογειακού κόμβου φυσικού αερίου, με αγωγούς αλλά και την ανάπτυξη παραγωγής LNG. Παράλληλα, ζητάμε να χαράξει μια ολοκληρωμένη στρατηγική για ανάπτυξη των ανανεώσιμων πηγών ενέργειας και να διασφαλίσει προσιτές τιμές για τους καταναλωτές. Αν γίνουν αυτά, κανείς δεν χρειάζεται να ανησυχεί για την ανάπτυξη του Βόρειου Αγωγού. Claude Turmes,
on behalf of the Verts/ALE Group
. – Mr President, first I want to thank my colleague Reinhard Bütikofer, whose initiative it was to have this debate this evening. Doubling the Nord Stream pipeline capacity between Russia and Germany is a very bad idea. We could even call it a provocation which threatens the unity of the European energy union and the EU's neighbourhood policy. Russia's and Gazprom's strategy is clear: cutting off Ukraine from the energy transport network, with all the geopolitical and economic consequences that implies; hurting the Central and Eastern European countries and their citizens' economies by making gas deliveries more difficult and more expensive; and creating a more dominant position, thus undermining competition. This is against the interest of the European energy union, against European solidarity and against our geopolitical interest in Ukraine. I am sure that the majority of this House and the majority of governments wholeheartedly endorse these arguments. But there are important lobbies behind this. Representatives of the French Gaz de France Suez, now called NG, the German BASF Wintershall and the Dutch-British Shell are already hanging around our corridors to lobby us to be soft on it, arguing that it is merely a commercial project. They have very powerful allies: François Hollande and Angela Merkel, who are sitting here this afternoon, and David Cameron. So my question to these three leaders is: where is your coherence on Ukraine policy? Where is your solidarity with our neighbours in Central and Eastern Europe? Do not tell us this is a commercial project. It is a political project. It is a highly explosive, highly divisive, political project. Therefore, not only do I want the Commission to take a strong position – and I believe we have the right man sitting here – I also want Council President Tusk to stop hiding away. I am deeply sorry, but if this project does not make it on to the agenda of a forthcoming European Council then we should forget about the European energy union. So I want Ms Merkel, Mr Hollande and Mr Cameron to explain to the other prime ministers why they are hiding away and why they favour this project, which is so divisive and which has to be stopped. Dario Tamburrano,
a nome del gruppo EFDD
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, numerosi interventi hanno inquadrato il raddoppio del Nord Stream come un problema, ma proviamo a considerarlo anche come un sintomo di elementi di altre questioni irrisolte. L'Unione viaggia con un notevole ritardo nella transizione energetica, per cui ha ancora bisogno, purtroppo, del gas russo. Lo abbiamo fatto presente più volte in questa Istituzione senza essere ascoltati. Subiamo scelte geopolitiche che hanno addirittura stimolato l'alterazione di equilibri molto delicati, nessuno avrebbe mai pensato a raddoppiare il Nord Stream se l'Ucraina fosse stata realmente aiutata e se fosse stata avviata la stabilizzazione invece di fomentare rivoluzioni colorate e una nuova guerra fredda ai nostri confini. È chiaro che subiamo la conclamata mancanza di un'unione politica e democratica forte con alcuni Stati egemonici che prendono decisioni a proprio piacimento, facilmente condizionati da interessi di giganti finanziari e industriali e che non agiscono nell'interesse di tutti i cittadini dell'Unione. Eppure la maggioranza di questo Parlamento tutt'ora sostiene entusiasta la linea dell'austerity e l'euro-marco, che hanno messo in ginocchio i sistemi sociali, i cittadini, le imprese dell'Europa meridionale. Colleghi, questo caso è molto più grave. Siamo ancora in silenzio. Che dire delle sanzioni alla Russia imposte come obbligate in ogni risoluzione sul tema? Chi ripaga i danni ai nostri imprenditori del Sud Europa, Greci e italiani in primis? La Germania forse con i futuri profitti del Nord Stream? E il popolo ucraino l'abbiamo dimenticato? Sono tutte cose colleghi che voi sapete bene e allora cerchiamo da buoni medici di un'unione malata di agire sulle cause per il futuro dell'Unione stessa e il benessere dei nostri elettori. Riteniamo necessaria non solo una transizione energetica verso la decarbonizzazione per congiungere la più alta sicurezza geopolitica e sovranità europea con la più alta sicurezza climatica ambientale, ma anche una diversa politica estera per affermare la nostra strada come potenza votata alla pace, alla buona vicinanza con tutte le nazioni che ci circondano, senza essere diretti da nessuno ed esigiamo con forza che nessuno Stato membro sia primus inter pares per una vera comunità di tutti gli europei. Nicolas Bay,
au nom du groupe ENF
. – Monsieur le Président, Monsieur le Commissaire, chers collègues, quand on veut tuer son chien, on l'accuse d'avoir la rage mais, en l'occurrence, c'est vous qui n'aurez eu de cesse d'aboyer et de mordre la main qui vous nourrit. Je veux bien sûr parler de la Russie dont nous sommes dépendants. Loin de moi l'idée de m'en réjouir mais le constat est là et fait l'unanimité. Permettez-moi d'ailleurs de vous rappeler le jugement définitif de Jérôme Ferrier, président de l'Association française du gaz et de l'Union internationale du gaz. Dans un entretien au Figaro, que j'ai déjà cité dans cet hémicycle, paru au lendemain de l'abandon du projet South Stream par la Russie, M. Ferrier a déclaré, je cite: «l'Europe ne peut pas s'affranchir du gaz russe.» Que cela vous plaise ou non, c'est un fait. Une donnée incontestable confirmée notamment par Fatih Birol, le nouveau directeur exécutif de l'Agence internationale de l'énergie. Mais, dans toute cette affaire, il faut bien reconnaître que ce sont les Ukrainiens, ou du moins leurs dirigeants actuels, qui se sont montrés les plus enragés. Encouragées par vous, les autorités ukrainiennes n'ont cessé d'accuser la Russie de tous les maux. Mais, outre qu'elles n'ont pas su assurer la sécurité du gazoduc qui traverse leur pays, avec de grandes capacités de gaz détournées, il faut rappeler que, si Gazprom a souvent fermé ou menacé de fermer les vannes, c'est parce que l'ukrainien Naftogaz est constamment en retard de paiement et ne paie pas ses arriérés. Après de nombreuses négociations bilatérales et trilatérales entre l'Union européenne, l'Ukraine et la Russie, la Commission a annoncé, dans un communiqué du 25 septembre, qu'elle verserait 500 millions de dollars à l'Ukraine afin que celle-ci puisse s'approvisionner en gaz russe cet hiver. Oui, 500 millions de dollars! Car la Commission préfère quand même le dollar à l'euro. Décidément, quel gâchis. Tant mieux si les foyers ukrainiens vont pouvoir se chauffer cet hiver mais, malheureusement pour eux, les Ukrainiens ne connaissent pas encore vos remèdes de cheval. Ils ne se rendent pas compte de toutes les contreparties que vont entraîner leur rapprochement avec l'Union européenne, tel qu'il s'est fait, c'est-à-dire dans un déchaînement de haine contre la Russie, leur grand frère historique et, de fait, leur partenaire naturel. Tout cela aurait pu être évité à de nombreux pays d'Europe du Sud-Est qui auraient pu profiter des formidables retombées économiques du projet South Stream, à savoir la Bulgarie, la Serbie, la Hongrie mais aussi l'Italie et la Grèce. Pour suppléer à ce projet avorté, les groupes allemands BASF et E.ON, le français ENGIE, l'autrichien OMV et l'anglo-néerlandais Shell ont fini par signer le 4 septembre dernier un pacte d'actionnaires pour la construction de Nord Stream 2. Gazprom détiendra 51 % du projet, E.ON, Shell, OMV et BASF prenant chacun 10 %. Le français ENGIE y sera associé à hauteur de 9 % du projet. Cette annonce a été faite à l'occasion du forum économique de Vladivostok et nous saluons ce projet qui permettra de doubler les capacités actuelles. Alors, que la Commission ne vienne pas encore tout gâcher et ne cherche pas à faire échouer ce projet après avoir contraint la Russie à renoncer à l'ambitieux South Stream. Il s'agit là de contrats de long terme, garants de stabilité. C'est ce dont nous avons plus que jamais besoin si nous voulons retrouver un climat de paix durable en Europe, plutôt que cette nouvelle guerre froide que vous avez initiée. (L'orateur accepte de répondre à une question «carton bleu» (article 162, paragraphe 8, du règlement)) Petras Auštrevičius (ALDE),
blue-card question
. – We heard a speech praising Gazprom as the most reliable supplier of gas to Europe. One might get this idea, but how do you explain the situation in Gazprom? This is probably the most corrupt major company in Europe, with its huge buildings, and owners or management with close ties to Moscow, and some «black» deals made. Finally, how would you explain the fact that Gazprom charges Ukraine more than Germany? Is there anything political in this? Do you see this as purely economic and based on financial issues? How, if you are an economist and you base your thoughts on this, can you explain these higher prices for Ukraine than for Germany? Nicolas Bay (ENF),
réponse «carton bleu» à Petras Auštrevičius
. – Cher collègue, votre remarque est emblématique de la position d'hostilité de principe à l'égard de la Russie qui est souvent exprimée dans l'enceinte du Parlement européen. Jusqu'à démonstration du contraire, Gazprom n'a jamais fait défaut dans l'approvisionnement de gaz. Quant aux tarifs différenciés que vous évoquez, ils s'expliquent sans doute largement par les défauts de paiement répétés et volontaires de l'Ukraine à l'égard de la Russie et les arriérés de paiement absolument considérables qui n'ont pas été honorés. Janusz Korwin-Mikke (NI). – Panie Przewodniczący! Uprzejmie proszę przyjąć do wiadomości, że to prywatne firmy robią ten gazociąg, ale to, proszę nie robić z nas wariatów, że w Niemczech i w Rosji nie ma tu błogosławieństwa rządu. Takich rzeczy się nie robi bez rządów. Pan Arias Cañete próbuje nam tłumaczyć, że druga nitka Nord Streamu jest po to, żeby zwiększyć zróżnicowanie dostaw. No proszę, proszę nie robić z nas wariatów. Nie ma to z tym nic wspólnego. Oczywiście rację ma Pan Zoltán Balczó. To było złe tłumaczenie Panie profesorze Buzek. Jemu chodziło o to, że ta druga nitka plus pół obecnych możliwości przesyłowych to po to, żeby ewentualnie przerzucić dostawy, które idą przez Ukrainę. Proszę Państwa! Chcę powiedzieć jedno. Mamy do czynienia z ukrytymi agentami Gazpromu wszędzie, podejrzewam, że również w Komisji Europejskiej. Na przykład zauważyłem ze zdziwieniem, że Zieloni walczą z węglem, atomem i łupkami, czyli z wszystkim, czego nie dostarcza Gazprom, i dziwnym trafem Zieloni mają dużo pieniędzy na swoje rozmaite akcje. Jeżeli dołącza się do tego Komisja Europejska, która nie widzi nic złego w tym, że Polska jest wystawiona na... (to Polskę omija również). Prowadzenie Nord Streamu poza Polską daje możliwości szantażu wobec Polski. Gazprom na razie nic takiego nie robi, ale w każdej chwili może i Polska powinna się przed tym zabezpieczyć. W każdym razie ja uważam, że jeśli Komisja Europejska nie widzi tutaj żadnego zagrożenia, no to musiałbym powiedzieć, że w Komisji też siedzą agenci Gazpromu, gdyby nie to, że być może są to po prostu idioci. Krišjānis Kariņš (PPE). – Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs! Eiropas Savienībai ir viena liela stratēģiska vājība — mūsu milzīgā importa atkarība. Tieši enerģijas jomā, tieši no viena piegādātāja — Krievijas. Mūsu lielā vājība. Bet mums ir risinājums šim. Tas risinājums saucas — izveidot Eiropas Enerģijas savienību, kur, varētu teikt, ir trīs galvenie balsti. Pirmais ir — samazināt importa atkarību, otrais ir — palielināt konkurenci, un trešais būtu dažādot piegādes avotus (importa avotus). Šis Nord Stream II projekts faktiski iet pilnīgi pretēji mūsu izvirzītajiem mērķiem Enerģijas savienībā. Viņš, pirmkārt, palielinās mūsu importa atkarību tieši no Krievijas, viņš mazinās konkurenci, un viņš palielinās piegādātāju tieši, kā saka, no viena avota, — nevis dažādos avotus, bet atkal uz to pašu Krieviju. Ja mēs papildus tam paņemam faktu, ka, dubultojot Nord Stream kapacitāti, Krievija efektīvi varēs izgriezt Ukrainu kā tranzītvalsti — Ukrainu, kuru mēs kā Eiropa cenšamies arī ekonomiski stutēt, un viņa zaudētu drausmīgus naudas līdzekļus, nemaz nerunājot par savu energodrošību, šis projekts būtu jāaptur. Tagad, kā var apturēt? Pirmais ir: politiski — līdzīgi kā South Stream projekts tika apturēts, faktiski, politisku iemeslu dēļ. Otrais ir: arī juridiski. Un šeit mums ir jādod ieroči Eiropas Komisijai izmeklēt šo līguma saturu, tieši ļaujot piekļuvi uzņēmumu līgumiem starp lieliem stratēģiskiem uzņēmumiem ar trešo valstu energopiegādātājiem, šajā gadījumā — Gazprom. Paldies par uzmanību! Zigmantas Balčytis (S&D). – Europos Sąjungos energetinės priklausomybės nuo Rusijos mažinimas yra vienas iš pagrindinių kuriamos energetikos sąjungos tikslų. Todėl toks ilgalaikis Europos energetikos kompanijų susitarimas su «Gazprom» dėl dujų tiekimo apimties padvigubinimo «Nord Stream» dujotiekiui akivaizdžiai prieštarauja Europos Sąjungos vystomai energetikos politikai. Susitarimu nesąžiningai apeinamos centrinės ir rytų Europos valstybės narės, kurios iki šiol yra atskirtos nuo Europos energetinių dujų ir elektros tinklų. Į kokią padėtį dabar pastatomos labiausiai nuo Rusijos energetine prasme kenčiančios valstybės narės, kurios savo nuosavomis lėšomis, kaip Lietuva, be Europos Sąjungos finansinės pagalbos, pasistatė suskystintų dujų terminalą, siekdama turėti bent vieną energetinę alternatyvą ir mažinti už energetinius išteklius mokamą kainą? Jei privačios kompanijos gali priimti tokius sprendimus, kurie gali netgi kenkti atskirų valstybių narių, mūsų partnerių, tokių kaip Ukraina, o kartu ir visos Europos Sąjungos interesams, tai tuomet kyla klausimas, ko vertos visos mūsų pastangos stiprinti savo energetinį nepriklausomumą, labiau atsiriboti energetiškai nuo Rusijos, investuoti milijardų milijardus į trūkstamą infrastruktūrą ir pan. Skandalinga, kad iki šiol nesugebėjom užtikrinti, kad Komisija būtų privalomai informuota apie visus susitarimus energetikos srityje, ir įvertinti jų poveikį. Šis atvejis, kaip ir Volkswagen skandalas, kelia rimtų abejonių Europos Sąjungos institucijų patikimumu, gerb. Komisare. Anna Elżbieta Fotyga (ECR). – Panie Przewodniczący! Gazociąg Północny był i jest narzędziem rosyjskiego nacisku na państwa mojego regionu, w tym Ukrainę. Pogarsza nasze bezpieczeństwo i to nie tylko energetyczne. Po stronie unijnej stanowi naruszenie zasady solidarności. Podobne zastrzeżenia zgłaszam wobec nowo powstającego Turkish Stream. Powielanie tezy o gospodarczym charakterze obydwu projektów stanowi po prostu uleganie rosyjskiej propagandzie i powinno być przedmiotem zainteresowania komórek, które tworzymy, a które mają przeciwdziałać rosyjskiej komunikacji strategicznej. Petras Auštrevičius (ALDE). – Mr President, back in July of this year a group of Members of the European Parliament, including myself, wrote to the Commission to ask it to assess the plans to double the capacities of the Nord Stream. I was rather shocked by the Commissioner's written answer, I quote: «Adding capacity to the Nord Stream pipeline system is first and foremost a commercial decision.» I call it business as usual, nothing new. Therefore, in addition to the many good opinions expressed by my colleagues, I wish to ask the Commissioner three simple questions. Firstly, are you still sure, bearing in mind all the geopolitics, that bypassing Ukraine is first and foremost a commercial project? Secondly, do you not think that the expansion of Nord Stream inherently contradicts the EU energy security strategy and EU energy union? And thirdly, how can you see doubling the Nord Stream capacity as being consistent with reducing EU energy dependency on Russia? João Ferreira (GUE/NGL). – Senhor Presidente, o desenvolvimento da chamada União da Energia não representará outra coisa que não a submissão deste setor estratégico e vital nas economias e nas sociedades modernas aos interesses das principais potências europeias e dos seus grupos económicos, cada vez mais transnacionais, seja do ponto de vista do desenvolvimento das infraestruturas, seja do ponto de vista da ambicionada integração dos mercados. A resposta a grandes e candentes questões, como a melhoria da eficiência energética, a diversificação de fontes, incluindo o aproveitamento sustentável do potencial endógeno de cada país, a segurança do aprovisionamento ou o isolamento energético de certos Estados-Membros, entre outras, tudo isto será relegado para segundo plano. São questões que só no quadro do controlo público democrático sobre o setor energético poderão ser convenientemente abordadas. A energia é um bem público precioso que deve ser resgatado das mãos dos monopólios privados do setor — monopólios em benefício dos quais se desenvolve esta União da Energia. Indrek Tarand (Verts/ALE). – Mr President, Commissioner Šefčovič's initiative to investigate the legal aspect of Nord Stream II is very welcome because it is an open use of energy tools for geopolitical gain, and I would even call it part of a notorious «hybrid war». Whatever the legal niceties invented by corporate lawyers in Russia, Germany and at Royal Dutch Shell, we will give you all our political support, Mr Arias Cañete, to overrun them. However, in order to avoid a possible lose-lose situation, we all know that our legislative triangle – Commission, Parliament and Council – can easily turn into a Bermuda Triangle where good intentions simply disappear. We need Mr Tusk to act and put the issue onto the agenda of a Council meeting. Only then can Frau Merkel and Monsieur Hollande see through the eyes of Robert Fico, Ewa Kopacz, Victor Ponta, Bohuslav Sobotka, Laimdota Straujuma and others and see what a fatal mistake it would be to have Mr Putin and Mr Schröder build this environmentally damaging and economically unviable gas pipeline. I think, Mr Arias Cañete, you were in the oil business. Well, I was in the gas business, as a builder in the Soviet Army of Soviet-German gas pipelines. So I would like to end on an optimistic note. Russian ability to deliver gas is actually a bluff. Gazprom may have a few millions for the National Front in France but that is all – 50% is unused for Nord Stream I. Stop the stupid plan to have another one which is aimed at killing Ukraine first and then the rest of us. Adam Szejnfeld (PPE). – Panie Przewodniczący! Kluczowym elementem budowania bezpieczeństwa energetycznego Unii Europejskiej powinno być zmniejszenie uzależnienia Europy od importu źródeł energii, zwłaszcza z jednego wschodniego kierunku. W takiej sytuacji trudno uznać gazociąg Nord Stream II za inwestycję zgodną po pierwsze z interesami Wspólnoty, po drugie z fundamentami Unii Europejskiej i po trzecie z europejską strategią bezpieczeństwa energetycznego. Mamy więc do czynienia z sytuacją kuriozalną. Z jednej strony we wszystkich dokumentach strategicznych Unii Europejskiej podkreśla się konieczność doprowadzenia do znaczącej dywersyfikacji źródeł i dróg dostaw energii, z drugiej jednak strony podejmowane są i akceptowane przedsięwzięcia inwestycyjne, które jeszcze bardziej będą uzależniały kraje członkowskie od Rosji. Jednoznacznie niewiarygodne wydają się w tym kontekście także wypowiedzi niektórych polityków, którzy twierdzą, że jest to prywatny, komercyjny projekt, w który nie można ingerować. Pamiętać bowiem należy, że na przykład państwo niemieckie jest współwłaścicielem części firm, które podpisały porozumienie z Gazpromem. Trudno więc wierzyć, że niemieckie koncerny podejmowały działania w tak strategicznych długofalowych sprawach bez wiedzy i bez zgody rządu Republiki Federalnej Niemiec. Nord Stream II przyniesie nie tylko zagrożenie gospodarcze i polityczne dla Wspólnoty, ale też bezpośrednie straty gospodarcze dla niektórych państw członkowskich, na przykład dla Polski i Bułgarii, oraz dla państw stowarzyszonych, na przykład Turcji i Ukrainy. Ta ostatnia już szacuje swoje straty na około 2 mld euro rocznie i określa ten projekt jako, cytuję: «zdradę unijnych idei solidarności». Z tych powodów, Panie Przewodniczący, Unia Europejska powinna wpłynąć na powstrzymanie tego projektu. Adam Gierek (S&D). – Panie Przewodniczący! Unia energetyczna to z jednej strony jednolity rynek konkurencyjnej energii, a z drugiej realizacja europejskiego celu klimatycznego. Podstawowym narzędziem prowadzącym do tego celu jest efektywność energetyczna. Podwojenie Gazociągu Północnego może wywrzeć istotny wpływ na budowę unii energetycznej, a także na bezpieczeństwo dostaw. Patrząc racjonalnie i przyszłościowo – pomijając polityczne niedomówienia, zadawnione spory i obawy wynikłe z doświadczeń historycznych, które przecież nie mogą wiecznie trwać – trzeba przyznać, że budowa drugiej nitki Gazociągu Północnego jest ideą słuszną. Konwersja energii gazu na energię elektryczną jest co najmniej o 20% bardziej efektywna w ujęciu fizykochemicznym aniżeli konwersja z węgla, podczas gdy emisja CO2 to 40% tej z jego spalania. Ale jest jeszcze jeden bardzo ważny efektywnościowy aspekt – duża elastyczność produkcji energii elektrycznej, co doskonale współgra z energią wiatrową. Turbiny gazowe to idealny sposób na efektywność podczas tak zwanych szczytowych poborów. Budowniczowie pierwszego Nord Stream doskonale to rozumieli, rozumieli geopolityczną wyższość tego projektu. W przypadku nowego projektu niezbędna jest jednak metoda wspólnotowa nadzorowana przez Unię Europejską. Inwestycja z odgałęzieniami do krajów unijnych w rejonie Bałtyku, która umożliwi wspólnotową eksploatację oraz ustalanie cen. Uważam też za celowe rozważenie powrotu do idei Jamał II. PRZEWODNICTWO: RYSZARD CZARNECKI Wiceprzewodniczący Anneleen Van Bossuyt (ECR). – De plannen voor de verdubbeling van de North Stream-pijpleiding gaan lijnrecht in tegen de doelstellingen die we onszelf hebben gesteld voor de energie-unie. De Europese Unie moet de komende jaren minder afhankelijk worden van Russisch gas, niet alleen door het diversifiëren van haar toeleveranciers, maar ook door op zoek te gaan naar alternatieve energiebronnen. Bovendien wordt de potentiële capaciteit vandaag de dag van de North Stream-pijpleiding die al bestaat, maar voor de helft gebruikt. Een verdubbeling van North Stream is dus eerder ingegeven door Russische geopolitieke belangen en niet door een marktvraag. Wat gaan we doen als Rusland de gaskraan weer gaat dichtdraaien? Op welke bronnen gaan we dan kunnen terugvallen? Dus daarom wil ik u vragen om deze deal echt kritisch te benaderen. Jasenko Selimovic (ALDE). – Herr talman! Det har länge varit känt att Ryssland har använt sig av gasenergi för att påverka olika länder och stoppa deras eventuella vändning mot väst och EU. Några exempel: År 2007 skars alla leveranser av oljeprodukter till Estland av i samband med statykrisen. När samma land stiftade en lag som påverkar estniska ryssar blev det gasstopp. När Georgien valde en västvänlig regering: prishöjningar. När Ukraina gjorde samma sak: prishöjningar. När valutaunionen med Vitryssland inte blev av: prishöjningar. Baltiska länder, Armenien, Kirgizistan, Transnistrien, Georgien har alla varit utsatta för prishöjningar. Nu är det Balkans tur. Ryssland är i full gång i Bosnien och i Serbien med att låsa in även dessa länder i beroende med målet att de ska dansa som Kreml vill. Till slut vet vi att den planerade utbyggnaden av Nord Stream kommer att förvärra situationen för Ukraina. Min fråga är: Hur ska kommissionen se till att det inte händer i framtiden? Vi har sett det i går, vi ser det i dag. Med vilka medel ska kommissionen se till att vi inte ser det än mer i framtiden? Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE). – Κύριε Πρόεδρε, αυτό το οποίο οφείλω να τονίσω είναι ότι πρέπει, σε αυτή την αίθουσα, να είμαστε όλοι αντικειμενικοί και ειλικρινείς. Τουλάχιστον, αυτό το οποίο εγώ ακούω, από την ημέρα που εκλέχθηκα ευρωβουλευτής, από όλους, από το Ευρωκοινοβούλιο, από την Ευρωπαϊκή Επιτροπή, από τον αρμόδιο επίτροπο, από τους πάντες, είναι ότι οφείλει η Ευρωπαϊκή Ένωση να καταστεί ενεργειακά αυτοδύναμη, αυτάρκης, να υπάρξει απεξάρτηση, να υπάρξουν πολλές ενεργειακές πηγές εφοδιασμού, να μην είναι όμηρος και ελεγχόμενος ο ενεργειακός εφοδιασμός της Ευρωπαϊκής Ένωσης και ότι όλα αυτά θα προσπαθήσουμε να διασφαλίσουμε. Το αφήνω στην κρίση του καθενός, να μας πει αν διασφαλίζεται όλα αυτό μέσα από το Nord Stream 2. Αυτό που έχω να πω είναι ότι, και σήμερα, ο κύριος Επίτροπος, πολύ ορθά, ανέφερε ότι η Ευρωπαϊκή Ένωση πρέπει να έχει πολλές πηγές εφοδιασμού φυσικού αερίου. Πώς επιτυγχάνεται όμως αυτό; Εδώ είναι η ώρα της κρίσης, η ώρα των αποφάσεων, η ώρα των προτάσεων. Εμείς έχουμε προτάσεις. Μια σωστή πρόταση είναι να αξιοποιήσουμε τις εγχώριες πηγές εφοδιασμού. Θεωρώ ότι η Ανατολική Μεσόγειος, αλλά και άλλες περιοχές προσφέρονται για την Ευρωπαϊκή Ένωση να τις αξιοποιήσει και να καταστεί, όσο το δυνατόν περισσότερο, αυτάρκης και να μην είναι εξαρτώμενη από μία ή από δύο πηγές στα θέματα ενέργειας. Θεωρώ ότι Ανατολική Μεσόγειος προσφέρεται, και μέσω της Κύπρου που είναι μέλος της Ευρωπαϊκής Ένωσης, να καταστεί ένας εναλλακτικός βραχίονας ενεργειακού εφοδιασμού, αξιοποιώντας την Κύπρο, το Ισραήλ, την Αίγυπτο και την Ελλάδα. Θεωρώ, όμως, ότι υπάρχουν και άλλες περιοχές που μπορούν να δώσουν εναλλακτικές λύσεις και εναλλακτικές προτάσεις εφοδιασμού. Θεωρώ, ταυτόχρονα, ότι πρέπει να επικεντρωθούμε σε λύσεις τέτοιες που δεν θα καταστήσουν στο παρόν και στο μέλλον όμηρο την Ευρωπαϊκή Ένωση στα θέματα ενέργειας. Πιστεύω ότι πρέπει να κινηθούμε αντικειμενικά, με προτάσεις που θα έχουν παρόν, μέλλον και προοπτική, και μια τέτοια πρόταση είναι, επιτέλους, να αξιοποιήσουμε την Ανατολική Μεσόγειο προς την ορθή κατεύθυνση και να επενδύσουμε σε ενεργειακές υποδομές προς όφελος της Ευρωπαϊκής Ένωσης, προς όφελος των Ευρωπαίων πολιτών, προς όφελος του ενεργειακού εφοδιασμού και της αυτάρκεια της ενέργειας για την Ευρωπαϊκή Ένωση. Jeppe Kofod (S&D). – Hr. formand! Hr. kommissær! North Stream skal ikke udvides. Så simpelt kan det siges. Vores energiunion skal bygge på solidaritet, på samarbejde og på vedvarende energi, og North Stream repræsenterer det totalt modsatte af disse mål. North Stream II går uden om vores baltiske naboer og Polen, og den vil isolere Ukraine totalt. Desuden er der jo ingen behov for den, når omkring halvdelen af den nuværende kapacitet i North Stream ikke bliver brugt! Den vil kun styrke og belønne Putin – og svække Europa – Putin, som har invaderet Ukraine og som nu bomber i Syrien. Han fortjener ingen belønning. Udvidelsen af North Stream vil kun forstærke, forlænge og forværre vores afhængighed af russisk gas. I stedet skal vores energiinvesteringer bruges på vedvarende energi, på energieffektivitet og på at udbygge et reelt og sandt indre europæisk energimarked, og det håber jeg, at kommisæren vil sætte alt ind på kommer til at ske. Dawid Bohdan Jackiewicz (ECR). – Panie Przewodniczący! Chcę przypomnieć, że mój kraj, Polska, od początku rozmów nad projektem Nord Stream protestował przeciwko jego realizacji. Uważamy, że jest to inwestycja godząca w bezpieczeństwo energetyczne Europy Środkowo-Wschodniej. Uważamy, że jest niezgodna z obowiązującą w Unii Europejskiej, m.in. w dziedzinie energetyki, zasadą solidarności. Nie może być tak, że podmioty podlegające prawu europejskiemu uzgadniają projekt godzący w kardynalne zasady tego prawa z podmiotami państwa, które nawet nie jest członkiem Unii Europejskiej. A to dzisiaj właśnie ma miejsce przy milczącym przyzwoleniu części państw Unii Europejskiej. Co więcej, budowa Gazociągu Północnego stoi w sprzeczności z działaniami na rzecz zwiększenia bezpieczeństwa energetycznego gospodarki unijnej. Gazociąg Północny to bezpieczeństwo destabilizuje, niemal skazuje rynek Unii Europejskiej na monopol dostaw gazu. W praktyce oznacza to budowanie bezpieczeństwa energetycznego tylko jednego członka Unii Europejskiej. Gdzie tutaj więc solidarność, o której tyle słyszeliśmy w kontekście problemu uchodźców, zwłaszcza z ust polityków niemieckich? Mam je do krótkie pytanie do Pana Komisarza: czy podjęte zostały analizy projektu Nord Stream pod kątem jego zgodności z wymogami trzeciego pakietu energetycznego? Csaba Molnár (S&D). – Elnök Úr, nem vitás, hogy az európai energiaellátás hosszú távú jövőjét a megújuló energiákra kell építenünk. Ez nem valamilyen puszta környezetvédelmi megfontolás, vagy egy nehezen értelmezhető «zöld» ideológia, hanem egész egyszerűen Európa energiabiztonságának a záloga, a munkahelyteremtés, az ipari és a gazdasági fejlődés motorja lehet. Természetesen ezek mellett azonban szükségünk van – hiszen kiváltani még nem tudtuk – hagyományos energiahordozókra is. Itt viszont diverzifikációra van szükség, hiszen diverzifikáció nélkül az Európai Unió energiabiztonsága ebben az ügyben nem fenntartható. Az Európai Bizottság hivatalos adatai szerint a diverzifikációnak köszönhetően már most jelentősen csökkentek az európai energiaárak. Nyilván ebben a diverzifikációban szerepe kell, hogy legyen az orosz gáznak is, de itt világossá kell tennünk: nem egyoldalú az Európai Unió gázfüggése Oroszországtól. Az oroszoknak legalább ennyire szüksége van ránk, európaiakra is, egészen egyszerűen azért, mert új távol-keleti partnereikhez képest mi európaiak jóval inkább megbízható partnerek vagyunk az európai energiabiztonság megvalósítása tekintetében. Ezért megújuló energiák és hagyományos energiahordozók diverzifikációja egyaránt szükséges. Zbigniew Kuźmiuk (ECR). – Panie Przewodniczący! Panie Komisarzu! Projekt inwestycyjny Nord Stream 2 jest przede wszystkim przedsięwzięciem politycznym, a nie gospodarczym, ponieważ dotychczasowe moce przesyłowe Nord Stream 1 są wykorzystane zaledwie w 50%. Co więcej, realizacja tej inwestycji przez wielkie zachodnie koncerny energetyczne z rosyjskim Gazpromem, który regularnie nadużywa swojej dominującej pozycji rynkowej i przeciwko któremu Komisja prowadzi od kilku lat postępowanie antymonopolowe, jest jawnym lekceważeniem nie tylko prawodawstwa europejskiego, ale przede wszystkim zasady solidarności zapisanej w projekcie unii energetycznej, popartej przecież przez rządy 28 państw członkowskich. Jeżeli rządy największych krajów Unii domagają się solidarności od krajów Europy Środkowo-Wschodniej w sprawie imigrantów, to jako przedstawiciel największego z tych krajów – Polski – domagam się przestrzegania zasady solidarności w sprawie bezpieczeństwa energetycznego zapisanej nie tylko we wspomnianym projekcie unii energetycznej, ale także w traktacie lizbońskim i w konsekwencji doprowadzenia do zablokowania realizacji tej przede wszystkim rosyjskiej inwestycji. Theresa Griffin (S&D). – Mr President, energy security is a major challenge for Europe. In the UK, dependency on imports, in particular of natural gas, has increased significantly over the last years. In this context, I would like to stress that solutions to energy security include deepening market integration, strengthening our efforts on energy efficiency and promoting the development of renewables. Doubling the capacity of the Nord Stream pipeline has several implications which crucially need to be evaluated by the Commission. First, Mr Arias Cañete, the Commission must ensure that the project complies with EU laws on energy markets. I am also urging the Commission to investigate urgently what the doubling of the pipeline's capacity will mean for the central and eastern European countries. It is in our interests to find a comprehensive solution for energy security which will benefit all Member States. I am not convinced that this project is part of the solution. Pytania z sali Krzysztof Hetman (PPE). – Panie Przewodniczący! Chyba wszystko zostało powiedziane dzisiaj na tej sali, ja ograniczę się tylko do sprawy chyba najważniejszej: solidarność i poszanowanie prawa – fundamenty Unii Europejskiej. Ostatnio mówi się o nich wyjątkowo dużo w Europie. Dzisiaj na tej sali te wartości zostały odmienione chyba przez wszystkie przypadki. Nie można zgodzić się na to, aby w jednych sprawach solidarność była drogowskazem dla wszystkich państw członkowskich, a w innych była mierzona efektywnością ekonomiczną, jak jest w przypadku projektu Nord Stream 2. Jeśli będzie w innym przypadku, to ja jako Europejczyk i większość współobywateli Unii Europejskiej zostanie odarta z wszelkich złudzeń. Doru-Claudian Frunzulică (S&D). – Mr President, when the European Council of March 2014 concluded that we must elaborate a plan to reduce energy dependence on Russia, they were suggesting that, beyond strengthening our relationship with existing suppliers other than Russia, a new policy goal should also be to open the way for new energy resources. As a matter of fact, this expenditure on the Nord Stream pipeline would negatively affect the countries of central and eastern Europe, only favour the interests of certain EU countries and companies, and oppose the principle of solidarity and common action embedded in the guidelines of the common strategy that the Commission developed at the request of the Member States – a very negative move from some European Union countries with regard to EU solidarity and cohesion. I consequently believe that we ultimately need to stand by our European energy security strategy if we do not want to be vulnerable to supply disruptions, whether caused by political or commercial disputes, political instability or infrastructure failures. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε πρόεδρε, ο Nord Stream 2 αποδεικνύει ότι, και στον ενεργειακό τομέα, η οικονομία καθορίζει τις αποφάσεις. Tην ίδια ώρα που η κυρία Merkel διαβεβαίωνε ότι δεν θα εγκαταλείψει την Ουκρανία, οι γερμανικές εταιρείες, μαζί με άλλες ευρωπαϊκές πολυεθνικές, έκλειναν με την Gazprom τη συμφωνία για τον διπλασιασμό του δυναμικού του Nord Stream. Το πράττουν αυτό διότι θεωρούν ότι είναι φθηνότερη λύση. Οι επιχειρήσεις, αλλά και κυρίως, οι καταναλωτές έχουν ανάγκη από πρόσβαση σε φθηνή ενέργεια. Γι' αυτό το λόγο, είναι σημαντικό να διαφοροποιηθούν, τόσο οι πάροχοι, όσο και, κυρίως, οι ενεργειακοί δρόμοι. Η στρατηγική των πολλαπλών νότιων ενεργειακών διαδρόμων και το πέρασμά τους απ' την πατρίδα μου, την Ελλάδα, είναι κομβικής σημασίας σε αυτό το θέμα. Με τις εξελίξεις στο Ιράν, την κατασκευή του TAP την ανακάλυψη των κοιτασμάτων σε Αίγυπτο, Ισραήλ, Κύπρο και με τα κοιτάσματα στην Ελλάδα, το ενεργειακό πλαίσιο αλλάζει άρδην. Η Ελλάδα πρέπει να αποτελέσει στρατηγικό ενεργειακό κόμβο και πύλη εισόδου στη νέα αρχιτεκτονική αξιοποιώντας τα ενεργειακά αποθέματά της, μακριά απ' την κηδεμονία της τρόικας και των δανειστών, με μόνο γνώμονα το όφελος του λαού μας και την ευημερία του. Bronis Ropė (Verts/ALE). – Komisija neturėtų šio projekto vertinti vien kaip komercinio sumanymo, bet žiūrėti visapusiškai Europos Sąjungos geostrateginių interesų saugumo ir klimato tikslų kontekste. Šis projektas neatitinka skelbiamų Europos Sąjungos energetikos diversifikacijos tikslų, nesukuria naujo šaltinio ar maršruto. Ir neatitinka Europos Sąjungos prioritetų dėl energijos efektyvumo ir energetinės nepriklausomybės užtikrinimo. Nėra būtinybės statyti dar vieno infrastruktūros objekto Baltijos jūros regione. Ypač kai dujų suvartojimas nuolat mažėja. Šiuo metu jau yra alternatyvių šaltinių, pavyzdžiui, Lietuvoje pastatytas suskystintų dujų terminalas, deja, dėl tinklų neatskyrimo ir jų trūkumo apkrautas vos trečdaliu. Noriu tikėti, jog «Nord Stream 2» netaps dar vienu Europos solidarumo nesėkmės pavyzdžiu, skirtingai nei jo pirmtakas «Nord Stream» projektas, nebus pripažintas europinio intereso projektu. Kiek galima viena kalbėti, o kita daryti? (Koniec pytań z sali) Miguel Arias Cañete,
Member of the Commission
. – Mr President, I would like to thank all the honourable Members for their comments, and I am glad that we are very much on the same line on this topic. Let me repeat that, in the context of energy security, diversification is the key, and this is the policy that the Commission is developing. We are supporting all diversification projects. We will launch an energy, gas and storage strategy early next year. It will be of the utmost importance in view of the future evolution of liquid natural gas. We are supporting the developments in the Southern Corridor, because it is fundamental that the Trans-Anatolian and the Trans-Adriatic pipelines are put into production. Initially the capacity will be only 10 billion cubic metres (Bcms), but in the future we will have lines not only to Azerbaijan but also to Turkmenistan, and, when the conditions are right, we will begin importing Iranian gas. There are new developments in the Mediterranean: we are speaking about substantial amounts of gas: almost 3 000 Bcms in proven, discovered gas. Other possibilities are additional. We also want to connect the Iberian Peninsula with Central Europe; this will permit the flow of Algerian gas. So there are many diversification projects at the moment. Our strategy is diversification of sources and routes. Nord Stream II does not follow this core policy objective. On the contrary, if constructed, it would not only increase Europe's dependence on one supplier, it would also increase Europe's dependence on one route. More precisely, the project would dry out the transit through Ukraine, concentrate 80% of Russian gas imports on one route and would lead to a dominant position of Gazprom on the German market by increasing its share from 40% to over 60%. Therefore the alignment of this project with our European energy strategy on security of supply raises serious doubts. In this spirit, it is crucial to preserve safe transit through Ukraine, which today represents about half of the Russian gas coming to the European Union. As I said before, there is overcapacity for transport of gas from Russia. For these reasons the Nord Stream II project cannot ever become a project of common interest. It cannot ever benefit from European Union financing or European Union support. I reassure you that we will continue our rigorous assessment of the Nord Stream II project, in particular to ensure full compliance with internal energy market legislation. We will get in touch with the designated pipeline operator and the German regulator in order to find out more about the details of the project. On that basis, the Commission will draw its conclusions on the legality of the Nord Stream II project and the next steps to be taken by the Commission. I will keep the Parliament informed about any major development on this matter. It is for companies to decide whether the Nord Stream project is commercially viable or not. But if the project is implemented, the task of the Commission is to ensure full compliance with EU acquis. As I said before, Nord Stream II will have to comply fully with European Union law, in particular the Third Energy Package but also environmental, competition and public procurement rules. I will pay personal attention to that. Nicolas Schmit,
président en exercice du Conseil
. – Monsieur le Président, très rapidement, la Présidence remercie le Parlement européen pour ce débat très utile et pour l'intérêt qu'il porte à la question de la sécurité énergétique, y compris au projet du gazoduc Nord Stream. En effet, la sécurité énergétique est un sujet capital pour l'Union européenne, pour ses citoyens et pour ses économies. La sécurité énergétique, et je crois que le débat l'a bien montré, intègre une multiplicité d'aspects économiques, environnementaux, mais aussi géopolitiques. L'Union doit avoir une vision et des objectifs communs et parler d'une seule voix. L'Union de l'énergie offre un cadre qui devrait permettre à l'Union d'atteindre ces objectifs. Je voudrais, surtout compte tenu de ce que vient de dire le commissaire, vous citer ce qui a été retenu dans les conclusions du Conseil européen du 19 et du 20 mars 2015. Je cite le paragraphe 2, point d), qui dit: «de faire en sorte que l'ensemble des accords liés à l'achat de gaz auprès de fournisseurs extérieurs soient pleinement conformes au droit de l'UE, notamment en renforçant la transparence de ces accords et leur compatibilité avec les dispositions de l'UE en matière de sécurité énergétique». Je crois que ce que le commissaire a dit va tout à fait dans ce sens et, donc, la Présidence ne manquera pas de transmettre les préoccupations qui ont été exprimées ce soir à qui de droit. Przewodniczący. – Zamykam debatę. Oświadczenia pisemne (art. 162) Michel Dantin (PPE),
par écrit
. – Monsieur le Président, chers Collègues, le 4 septembre dernier, Gazprom a annoncé la signature d'un accord pour la construction du gazoduc Nord Stream 2, augmentant ainsi la capacité de Nord Stream, qui est, faut-il le rappeler, un gazoduc reliant directement la Russie à l'Allemagne via la mer Baltique et qui contourne l'Ukraine. Ce projet aura pour conséquence d'augmenter la dépendance de l'Union européenne vis-à-vis du gaz russe à raison de 55 milliards de mètres cubes par an. Considérant que la Commission européenne a fait de la sécurité et de la diversification de l'approvisionnement énergétique une de ses priorités dans le cadre de l'Union de l'énergie, je regrette que cet accord aille à contresens de nos intérêts. Il nous faut au contraire développer notre approvisionnement méridional. De plus, l'instabilité parmi des pays producteurs d'énergie ou de transit comme en Ukraine, au Moyen-Orient ou en Afrique du Nord, appelle à davantage d'unité et de solidarité entre États membres. L'Europe importe aujourd'hui 55 % de son gaz, c'est pourquoi nous devons nous armer d'une politique énergétique plus coordonnée et d'une véritable diplomatie énergétique, afin de peser davantage dans les négociations face à nos partenaires. András Gyürk (PPE),
írásban
. – Úgy vélem, hogy abban nincs vita köztünk, hogy az energiamix összetételének meghatározása tagállami hatáskör. Ugyanakkor arra a kérdésre, hogy az energiaellátás biztonságának garantálása milyen hatáskörbe esik, már nem ilyen egyértelmű a válasz. Az egységes belső piac kialakítása több felelősséget helyez az Európai Unió szintjére is. Ezért úgy gondolom, hogy vannak olyan energiapolitikai területek, ahol az EU felelőssége meghatározó. Ismét közeledik a tél, jön a «gázválságok időszaka». A gázellátás biztonsága hangsúlyosabban jelenik meg mindennapjainkban. Az új összekötők megépítése, a kétirányúsítás kialakítása lassú folyamat, ezért a közép-kelet-európai régióban az egyoldalú függőség mutatói csak lassan javulnak. Üdvözlendő a Bizottság szerepe az október 1-jétől már életbe lépett «téli csomag» kialakításában, így bízhatunk abban, hogy a következő télen mind Ukrajna, mind az Ukrajnán keresztül ellátott tagállamok ellátása megoldott lesz. A fenti megfontolások alapján érdeklődéssel követtem az Északi Áramlat II. gázvezeték projekt hivatalos indulását, hiszen a projekt megvalósítása jelentős hatással bírhat a közép-kelet európai régióra, mind gázpiaci, mind energiapolitikai szemszögből. A tisztánlátás érdekében a következő kérdéseim vannak a Bizottsághoz: A Bizottság mely szempontok alapján értékeli a részvényesi megállapodást? Habár vállalati ügyként hivatkoznak a projektre a politikai döntéshozók, az gázpiaci elemzők szerint a jelenlegi iparági környezet nem indokolja a beruházást. A Bizottság hogyan látja ezt a helyzetet? Barbara Kappel (ENF),
schriftlich
. – Allen Unkenrufen zum Trotz ist die Verdoppelung der Kapazität der North-Stream-Pipeline eine große Chance für die europäische Energieversorgungssicherheit. Nicht nur würde es die Union schaffen, unsichere Transitländer zu umgehen, die sich immer wieder durch das Abschöpfen von Gas, das für Europa bestimmt ist, hervorgetan haben, sondern eine Verdoppelung der North-Stream-Kapazität würde auch die Liefer-Diversifizierungsmöglichkeiten jener Länder erhöhen, die selbst stark von anderen Regionen abhängig sind. In geopolitischer Hinsicht eröffnete dieser Pipeline-Ausbau eine gute Gelegenheit, mit Russland wieder in vertiefte Gespräche einzutreten, die Beziehungen zu normalisieren und die europäisch-russische Partnerschaft, in der Russland in Bezug auf Energiefragen immer ein verlässlicher Gaslieferant und Europa immer ein verlässlicher Abnehmer war, wieder aufleben zu lassen. Dogmatische Unflexibilität, die diese Vorteile in Abrede stellt, würde das genaue Gegenteil bewirken: Europa würde seine Energiesicherheit, allen voran im Bereich Gas, selbst stark einschränken und die Beziehungen zu Russland erneut unnötig belasten. Dem Preis, der für eine solche Strategie zu zahlen ist, steht kein echter Nutzen gegenüber, sondern nur noch mehr selbst geschaffene Probleme. Anstatt diesen Zyklus fortzusetzen, täte Europa gut daran, pragmatische und bewährte Lösungsansätze für Europas Energiesicherheit zu verfolgen – und zwar nicht mit beständiger Regelmäßigkeit gegen, sondern mit Russland. Tunne Kelam (PPE),
in writing
. – Nord Stream 2 poses a principal dilemma to the EU. Are we following our own common policies or turning a blind eye? A consortium of five energy giants has agreed with Gazprom to increase the volume of Nord Stream by 55 cubic metres by 2019. As a result, the EU will significantly increase its energy dependence on Russia, whereas one of the main aims of the third energy package is to diversify energy sources. This is not an economic, but a political problem. The energy package also clearly foresees unbundling measures that in this case are clearly ignored. Gazprom, which has been the most ferocious opponent of unbundling has obviously achieved a victory over EU common policies. Nord Stream 2 aims at bypassing pipelines crossing Ukraine. This will result in weakening Kiev economically and promise more energy insecurity for central European states. Instead of eliminating energy islands in the EU, the latest developments will create new ones. I call upon the European Commission to investigate closely these developments and to rigorously apply the EU third energy package, ensuring full compliance with unbundling rules and energy diversification goals. Eduard Kukan (PPE),
písomne
. – Rozhodnutie o výstavbe ďalších línii plynovodu Northstream nie je dobrou správou ani pre krajiny strenej Európy, ani pre našich partnerov na Ukrajine a ani pre spoločnú európsku energetickú politiku. Pripravovaný projekt ohrozuje nielen záujmy niektorých členských krajín Únie, napríklad takých ako Slovensko, ale priamo zasahuje do oblasti energetickej bezpečnosti a diverzifikácie dodavok energetických surovín, na čom by ma byť postavená naša spoločná energetická politika. Zásadne nesúhlasím s týmto projektom a bol by som rád, ak by Európska komisia preverila opodstatnenie tohto projektu a začala kroky, ktoré by viedli k jeho pozastaveniu. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult
. – Arvestades praegust rahvusvahelist olukorda ja Euroopa Liidu eesmärki suurendada oma energiajulgeolekut ning vähendada energiasõltuvust Venemaast, on plaan laiendada Nord Streami gaasitoru projekti vastupidine nendele eesmärkidele. Võib tuua palju näiteid selle kohta, kui Venemaa kasutab energiat oma naaberriikide mõjutamiseks. Värskeim näide sellest on Ukraina. Ka Nord Streami laiendamise plaanid annaksid lisalöögi Ukrainale, sest arvestatav osa Venemaalt imporditavast gaasist jõuab Euroopasse praegu läbi Ukraina. Julia Pitera (PPE),
na piśmie
. – Plany budowy dodatkowych nitek gazociągu Nord Stream w sytuacji tak wysokiego uzależnienia UE od dostaw gazu ze wschodu oraz nadużywania dominującej pozycji rynkowej przez jednego dostawcę nie mają żadnego uzasadnienia. Również ich uzasadnienie ekonomiczne jest wątpliwe, gdyż decyzja o tej inwestycji ma podłoże wyłącznie polityczne. Istniejące zdolności przesyłowe wykorzystywane są przecież na poziomie 50%. Projekt ten, pomijając Ukrainę jako trasę przesyłu gazu ze wschodu, negatywnie wpłynie na i tak trudną sytuację ekonomiczną tego kraju. Osłabi też znacząco jej pozycję negocjacyjną, a pośrednio osłabi też państwa tranzytowe, takie jak Słowacja. Ponadto inwestycja ta koliduje z ideą unii energetycznej popartą przez wszystkich szefów państw członkowskich podczas Rady Europejskiej w marcu 2015 r. w oparciu o solidarność i ograniczanie nadmiernej zależności UE od dostaw energii ze wschodu. Uzgodniono, że wszystkie umowy gazowe powinny być weryfikowane pod kątem zgodności z legislacją UE i priorytetami bezpieczeństwa energetycznego całej UE, a wsparcie finansowe i regulacyjne powinno być udzielane jedynie projektom dywersyfikującym zarówno źródła, dostawców, jak i drogi dostaw gazu do całej UE i jej sąsiadów. Bezpieczeństwo energetyczne państw UE i ich sąsiadów należy wzmacniać wspierając np. realizację Południowego Korytarza Gazowego, zasilającego rynek gazem z regionu Morza Kaspijskiego czy import LNG od obecnych i perspektywicznych dostawców, takich jak USA. Algirdas Saudargas (PPE),
raštu
. – Rusijos iniciatyva stumiamą antrosios «Nordstream» atšakos projektą reikėtų vertinti atsižvelgiant į dabartinę geopolitinę perspektyvą. Ukrainos likimas toli gražu neišspręstas ir panašu, kad frontas, turėsiantis didelę įtaką didžiausios Europos saugumo krizės sprendimui, persikėlė į Siriją. Rusija ir toliau gilina įtampą santykiuose su Vakarais. Nors Europos Komisijai sėkmingai sustabdžius projektą «Southstream», tikėjomės, kad Rusijos energetiniai čiuptuvai nesugebės surakinti visos Europos, su Turkija Maskva susitarė dėl projekto «Bluestream» įgyvendinimo. Tačiau dabar matome, kad partneriai dėl skirtingo požiūrio į Vidurio Rytų krizės sprendimą gali rimtai susikirsti ir dėl dujų vamzdžio. Todėl šiame kontekste antrosios «Nordstream» atšakos projektas nusidažo naujomis spalvomis. Noriu atkreipti dėmesį į du aspektus. Pirma, projekto įgyvendinimas leistų Rusijai pasiekti jau seniai užsibrėžtą strateginį tikslą – tiekiant dujas į Europą apeiti tranzitine valstybe esančią Ukrainą. Taip Ukraina prarastų ne vien 2 mlrd. JAV dolerių metinių pajamų, bet ir galimybę priešintis Rusijai vykdant «dujų politiką». Antra, Rusijai strategiškai itin patogu turėti tik jai pavaldų koridorių dujų transportavimui į Vakarų Europą, taip niekam nesumokant už transportavimo sąnaudas. Tačiau tai tik dar labiau įtvirtintų šiandien ir taip didelę Rusijos dujų gigantės įtaką Europoje – tai kelia didelę grėsmę Vidurio ir Rytų Europos valstybių energetiniam saugumui ir iš esmės prieštarauja Europos solidarumo idėjai. Владимир Уручев (PPE),
в писмена форма
. – Уважаеми колеги, руската страна настоятелно преследва заявените намерения за строителство на заобикалящи Украйна газопроводи, които да позволят прекратяване на газовия транзит през тази страна. Споразумението на «Газпром» с пет европейски фирми за двойно увеличаване на капацитета на «Северен поток» е не само стъпка в тази посока, но и представлява съществен риск за сигурността на доставките на газ за цяла югоизточна Европа. Едностранното прекратяване на проекта «Южен поток» и възникналите сериозни затруднения в договарянето на «Турски поток», не на последно място заради различните позиции на Русия и Турция по отношение на Сирия, липсващите газови връзки между държавите в този регион и слабият напредък в реализацията на Южния газов коридор правят транзита на руски газ през Украйна единствена към момента алтернатива. В момент, когато изграждаме европейски енергиен съюз, изискваме говорене в един глас за енергийната сигурност, имаме ясни приоритети за следване спрямо уязвимия регион на югоизточна Европа, корпоративното договаряне за «Северен поток 2» поставя на изпитание общоевропейската енергийна политика. «Северен поток 2» ясно показва, че е необходима много по-голяма координация между държавите членки в енергийните взаимоотношения с трети страни доставчици, при което да не се допуска намаляване на енергийната сигурност на едни региони от Европейския съюз за сметка на корпоративни интереси на компании в други региони. 19.   Ανανέωση του σχεδίου δράσης της ΕΕ για την ισότητα των φύλων και τη χειραφέτηση των γυναικών στο πλαίσιο της αναπτυξιακής συνεργασίας (συζήτηση) Przewodniczący. – Kolejnym punktem porządku dnia jest debata nad pytaniem wymagającym odpowiedzi ustnej skierowanym do Rady i Komisji przez Lindę McAvan w imieniu Komisji Rozwoju w sprawie odnowienia Unijnego planu działania w sprawie równości płci oraz wzmocnienia pozycji kobiet w kontekście współpracy na rzecz rozwoju (Rada: O-000109/2015 - B8-0762/2015, Komisja: O-000110/2015 - B8-0763/2015) (2015/2754(RSP)) Linda McAvan,
author
. – Mr President, we are here on the late shift but we are here to discuss what is still a very important issue, and I know you all agree about that. We wanted this debate tonight because we want to see a real commitment from the Commission and the Member States to a step change on gender equality and women's empowerment in development. We want to see agenda action taken seriously, not just paid lip service to by our institutions. We know we need a step change because the Commission's own evaluation of the last programme says, and I quote, «the results were very patchy and poorly documented», and «the results are the accomplishments of committed individuals, rather than an organisational response». So we do need to see change, but I am afraid I have got to start tonight's comments on a negative note. Our draft resolution called on the Commission to produce a new gender action plan (GAP) as a communication to give a strong political signal about that need for that step change; a message that gender matters and women's empowerment should be higher on the agenda of development policy. We also made that call about the need for communication because we heard rumours, which unfortunately turned out to be true, that the Commission wanted to publish the new GAP as a staff working document, not as a communication, as had previously been intended. Indeed, the day after our committee vote the Commission published a staff working document on gender. Now I have spoken to people in the Commission and I have heard their arguments. They do not want to be seen to be churning out communications one after another, and some think that talking about the status of the document amount to quibbling. But when you turn to the evaluation of the last programme, I think you will see why we need to make sure the document is taken seriously: the evaluation says that incentives to motivate staff in the Commission and the External Action Service, both in Brussels and in the delegations, and to take gender and women's empowerment seriously, were missing. There was a failure to do that. If we had had a communication, it would have been adopted by the entire College of Commissioners: it would have sent a strong message to ambassadors in our delegations that this is a policy of the European Commission, not a staff working document. So downgrading the gender action plan, Commissioner, was not the wisest way in which to start a discussion within the Commission on streamlining your work. I suppose we are where we are tonight – and Commissioner Timmermans has assured us that he is a feminist and is fully committed to the new framework. I know that Commissioner Mimica, Commissioner Stylianides and the Presidency of the Council, indeed the Council as a whole, are very committed on this. So on the details of our resolution, what we want now are concrete policies, coupled with financial resources. We want gender equality to be a core business of the delegations, with more emphasis on reporting, monitoring and evaluation. We want it to be part of the human rights dialogue with third countries and we want action on programing on education, on violence against women and girls, on ending discriminatory practices, on equal pay and decent work. We want action on maternal health, access to health care and – I would personally add – a clear affirmation of sexual and reproductive health and rights. So Commissioner, what I want to hear from you is about how the plans for funding are going to be put in place and how we are going to do the concrete follow-up on this action plan, or framework as you are now calling it. Finally, we have got to see this discussion in the context of the wider work on the Sustainable Development Goals signed up to two weeks ago in New York. Goal 5 is about how to achieve gender equality and empower all women and girls, and there are nine targets. We need to translate those targets into actions here, and we need to add indicators in order to do that. People are saying we need a data revolution and we need dis-aggregated data. If we do not count women and girls, if we do not know what is happening to them, we will not be able to change their lives. The real test of whether our policies work will be whether women and girls in developing countries feel the change. In New York we all pledged ourselves to leaving nobody behind, and now we have got an opportunity to put that into practice. I think you have the support of this House, Commissioner, to do the right thing on the gender action plan. Nicolas Schmit,
président en exercice du Conseil
. – Monsieur le Président, Mesdames et Messieurs les députés, Madame, je vous fais une confession, moi aussi je suis un féministe parce que j'ai eu l'occasion de m'occuper, dans une vie antérieure, de la coopération au développement. J'ai gagné la conviction absolue que le développement passe par les femmes, passe par l'éducation des femmes et passe par l'intégration des femmes dans la vie économique. Je crois vraiment que l'avenir du développement, c'est les femmes. L'égalité, d'ailleurs, entre hommes et femmes est au cœur des valeurs européennes. Elle fait partie intégrante du cadre juridique et politique de l'Union européenne. L'Union et ses États membres sont parmi les principaux acteurs de la protection et de la mise en œuvre des droits de la femme, qu'ils défendent également dans leurs relations extérieures. L'année 2015 est une année importante puisqu'elle marque à la fois l'adoption du programme de développement pour l'après-2015, le quinzième anniversaire de la résolution 1325 du Conseil de sécurité des Nations Unies sur les femmes, la paix et la sécurité ainsi que le 20e anniversaire de l'adoption de la déclaration et du programme d'action de Beijing. C'est dans ce contexte que l'Union et ses États membres poursuivent et intensifient leurs efforts dans un dossier qui, pour eux, est prioritaire. Au cours de ce second semestre, la Présidence luxembourgeoise poursuit les travaux menés ces dernières années au Conseil en matière de genre et de développement. Elle s'appuie notamment sur les conclusions que le Conseil a adoptées en mai dernier concernant l'égalité entre hommes et femmes dans le cadre du développement. La Présidence veillera à ce que les questions de genre demeurent au cœur des priorités de l'Union et de ses États membres, tant à l'intérieur de l'Union que dans sa politique extérieure. Au sein des instances du Conseil, nous travaillons actuellement avec les États membres, la Commission et le Service européen pour l'action extérieure à la mise en place du nouveau plan d'action pour l'égalité entre les hommes et les femmes et l'émancipation des femmes. À l'échelle mondiale, des progrès significatifs ont été réalisés en matière d'égalité entre les sexes et d'émancipation des femmes et des jeunes filles. L'accès des jeunes filles à l'éducation primaire a enregistré une amélioration significative au cours des dernières années. L'autonomisation économique des femmes progresse. Un nombre croissant de femmes ont, aujourd'hui, accès aux soins de santé et aux méthodes de contraception modernes, et la mortalité maternelle a baissé de manière considérable. Cependant, il faut constater que les progrès ne sont pas aussi rapides que nous le souhaitons et qu'ils se produisent de manière très inégale selon les régions, selon les pays, voire parfois au sein du même pays. Chaque jour, partout dans le monde, on continue de porter atteinte aux droits des femmes et des jeunes filles: entraves à l'accès à l'éducation, discriminations à l'embauche, salaire inférieur à travail égal, lois discriminatoires ou vexatoires, violences conjugales, traite et exploitation sexuelle, mutilations génitales. Autant d'exemples qui nous rappellent combien il est indispensable que l'Union européenne ne relâche pas ses efforts, sinon qu'elle les intensifie résolument. Nous voulons, à cet égard, que le nouveau plan d'action qui a été récemment présenté par la Commission constitue un outil efficace pour la promotion des droits des femmes et des jeunes filles. Il doit permettre d'améliorer significativement la situation des femmes et des jeunes filles, aujourd'hui encore, victimes de discriminations. Nous accueillons favorablement le fait que les rapports sur la mise en œuvre du nouveau plan d'action soient obligatoires et prévus comme un exercice conjoint entre les différents acteurs de l'Union européenne. Une autre approche innovante est le Institutional cultural shift prévu par le document qui appelle les délégations de l'Union européenne, aussi bien au siège que sur le terrain, à intégrer le genre de manière automatique et transversale dans tous les secteurs. Dans les jours et les semaines qui viennent, nous continuerons à travailler activement au sein du Conseil sur ce dossier. Un point «genre et développement» figurera d'ailleurs à l'ordre du jour de la réunion du Conseil «Affaires étrangères», à laquelle participeront les ministres du développement, le 26 octobre. Ce Conseil adoptera des conclusions et le nouveau plan d'action pour l'égalité entre les hommes et les femmes. Mesdames et Messieurs les députés, l'Union européenne et les États membres doivent rester à la pointe du combat en faveur de l'égalité entre les hommes et les femmes. Soyez assurés que la Présidence déploiera tous les efforts nécessaires dans ce sens. Christos Stylianides,
Member of the Commission
. – Mr President, I am here on behalf of my colleague Neven Mimica. I hope to meet Ms McAvan's concerns by addressing her questions with the Commission's position. Addressing the delay in the achievement of gender equality worldwide, the European Union wants to provide concrete, high-impact actions and measures, supported by more targeted funding, gender expertise and strong political leadership in all its external policies, including in international cooperation and development. We confirmed this intention in the recent global process of adoption of the new Sustainable Development Goals. This is exactly what the Commission's services and the European External Action Service had in mind when putting forward the new framework for action on Gender Equality and Women's Empowerment through EU external relations from 2016 to 2020. Looking at its scope and substance, it is a more ambitious, robust and results-oriented successor to the current EU Gender Action Plan in Development, which will soon expire. Its ambition is clearly seen in its thematic and geographical coverage: it will apply in all EU external policies, including trade and, where relevant, humanitarian assistance. It will apply in all our partner countries, including in fragile and emergency situations. It will focus on transformative areas for girls and women, so as to eliminate all forms of violence or discrimination, to give them equal access to natural and economic resources and to empower them socially and politically. Let me stress this: the level of ambition and commitment of this new framework have not been affected by its format as a joint staff working document. It is a positive step change that will ensure that the Commission's services and the European External Action Service work together effectively, coherently and strategically, making sure that the fulfilment of girls' and women's rights are a tangible reality. We expect the Member States to endorse our new approach soon through relevant Council conclusions, by making a widely applicable and coordinated effort at EU level. I would like to invite the European Parliament to join this collective endeavour, so we can maximise our impact and results on the ground. I am convinced that the change has to start from home: shifting the institutional culture – including through dedicated leadership in all European Union institutions and Member States – is key to ensuring a more effective delivery of gender-sensitive outcomes. Rest assured that adequate financial and human resources and gender expertise to implement the new framework will be provided. For instance, specific support will be provided to our staff in EU delegations and headquarters, through helpdesks and targeted training. The Commission's commitment is also quantifiable: the Development Cooperation Instrument has already earmarked around EUR 100 million for measures targeting gender equality. Much more is going to be spent by programmes tackling other sectors and priorities – like agriculture, energy, justice and migration – that consistently take women's and girls' perspectives into account. A strong monitoring and reporting structure is also being put into place to make all actors, at all levels, accountable for the results of implementation. In conclusion, let me reiterate our full commitment to the effective implementation of this new gender framework and to making the necessary changes happen. We hope to have Parliament's support, and I personally am sure that Parliament will support this initiative for the Commission. Davor Ivo Stier,
u ime kluba PPE
. – Gospodine predsjedniče, u prvom redu želio bih čestitati izvjestiteljici Lindi McAvan i pozdraviti rezoluciju o obnovi plana djelovanja EU-a kako je izglasana u Odboru za razvoj ovog Parlamenta. Sada samo neke brojke o tome zašto je ovo pitanje važno i zašto doista zaslužuje komunikaciju Europske komisije. Svake godine 14 milijuna djevojčica prisiljeno je na brak, 62 milijuna ne pohađa školu, brojne države još uvijek na snazi imaju diskriminatorne zakone i prakse kojima se ženama uskraćuju njihova prava, pristup resursima i radnim mjestima, participacija u političkom i ekonomskom životu. U nekim zemljama selektivno se pobacuju djevojčice samo zato što su djevojčice. Takve štetne prakse ne priječe razvoj samo ženama, već i njihovim nacijama i zemljama jer ulaganje u žene nosi višestruke povrate uloženog. U prosjeku, žene reinvestiraju 90 % svojih prihoda u obitelj i zajednicu u usporedbi s 30-40 %, koliko ulažu muškarci. Kada samo 10 % više djevojčica pohađa školu, BDP u prosjeku raste za 3 % u zemljama u razvoju. Dakle, moramo istaknuti ovdje da kada se radi o održivom razvoju, isplati se osnažiti položaj žena. Zato smo i u rezoluciji o novom globalnom razvojnom okviru usvojenom prošle godine vrlo jasno istaknuli kako žene ne samo da trebaju ostvariti ravnopravnost, već moraju imati centralnu ulogu u novom planu razvoja. Doru-Claudian Frunzulică,
on behalf of the S&D Group
. – Mr President, considering the importance of empowering women, not only as a self-standing human rights issue, but also as a precondition for achieving the post-2015 Sustainable Development Goals, I believe that the 2017 mid-term review of the Development Cooperation Instrument (DCI) presents a good opportunity to assess the impact of DCI-financed programmes on women and girls and make reallocations if necessary. Two of the Millennium Development Goals explicitly address women's rights – namely promotion of gender equality and empowerment of women, and the improvement of maternal health – and they remain, unfortunately, largely unachieved. Moreover, progress towards gender equality and women's empowerment has been slow and uneven in many countries. The conclusions of the evaluation of the 2010-2015 Gender Action Plan show the clear need for a change in EU action on gender equality and women's empowerment, and that we need a renewed political commitment by the European External Action Service and the Commission to improve performance in this area. I therefore strongly support the call to put in place measures that will strengthen the leadership and participation of women and women's rights organisations in both the public and private spheres. Combating violence against women, tackling pay gaps and ensuring that women can reach equal positions in the working world should be our priorities for the immediate future. We must make a greater effort towards preventing discrimination against women on the grounds of marriage or maternity, and ensuring their effective right to work, to be educated and to be free from any kind of oppression. The renewed gender action plan should focus on all aspects of EU external policy – development cooperation, humanitarian aid, trade, human rights and foreign affairs, migration and asylum – in line with the Policy Coherence for Development principle, and should apply to developing, neighbourhood and enlargement countries alike. It is fundamental that we cooperate with third-country governments and with all stakeholders indicated in regions where rape is used as a weapon of war and oppression to bring this practice to an end, to bring the perpetrators to justice and work with survivors, affected women and communities to help them heal and recover. Only when these issues are properly addressed by the decision makers and become part of the culture and social values will we be close to achieving a stronger, safer and more equal society for all. Branislav Škripek,
za skupinu ECR
. – Je chvályhodné, že Európska únia rozvojovou pomocou napomáha riešenie ťažkých problémov krajín tretieho sveta, no spolu s tou pomocou je zvrchovaným štátom stále agresívnejšie vnucovaná genderová ideológia a kultúra smrti. Je podmieňovaná prijímaním nových modelov spolužitia, tzv. genderov či sexuálnych orientácií i akceptovaním propotratovej agendy. Pápež František zdôraznil nedávno v OSN, že obyvatelia najchudobnejších krajín tretieho sveta potrebujú zaistiť základné životné potreby a bezpečie, ako je domov, práca, zem a sloboda ducha, ale nepotrebujú všemožné kvóty či umelo vyvolávaný boj proti tzv. stereotypom. Keď sa nejedná o ochranu pred porušovaním základných ľudských práv, sme povinní preukazovať rešpekt k právu, histórii, kultúre i tradíciám tretích krajín. Nemáme voči nim žiadne právo usilovať o ideologickú kolonizáciu skrze nanútenia anomálnych modelov a štýlov života cudzích identite národov, ako zdôraznil pápež František. Medzinárodné inštitúcie, teda i Európsky parlament majú usilovať o skutočný integrálny ľudský rozvoj pre všetkých. Prvotnou podmienkou takéhoto rozvoja je právo na život každej ľudskej bytosti, a to od počatia po prirodzenú smrť. To by malo byť mottom i tejto inštitúcie, ktorá sa zaviazala byť garantom základných ľudských práv. Beatriz Becerra Basterrechea,
en nombre del Grupo ALDE
. – Señor Presidente, señor Schmit, señor Stylianides, gracias y enhorabuena, señora McAvan. La Agenda 2030 para el Desarrollo Sostenible, la igualdad de género y empoderar a todas las mujeres y las niñas: ese es el objetivo número cinco. Las mujeres representan al menos la mitad, casi siempre un poco más, de nuestro mundo: la mayoría, por tanto. Son más vulnerables a la pobreza, a la inseguridad alimentaria, al cambio climático o a la falta de servicios médicos. La igualdad de género no es solo un derecho fundamental, sino la base necesaria para conseguir el mundo que queremos: un mundo igualitario, próspero y sostenible. Este es el objetivo al que se han comprometido y que han suscrito los 193 países firmantes, con un enfoque integral y operativo en el largo plazo. Fíjense si es importante que actualicemos correctamente este Plan de Acción: está llamado nada menos que a convertirse en el marco y el soporte a nivel europeo para alcanzar los objetivos que nos hemos marcado hace solo dos semanas. La plena eliminación de todas las formas de violencia contra las mujeres y las niñas es, sin duda, uno de los aspectos clave. Aún hoy en día, una de cada tres mujeres en el mundo (y, sí, las europeas también) sufrirá violencia sexual, física o psicológica en algún momento de su vida por el solo hecho de ser mujer. Además de los cien millones que ya han sido destinados a mejorar los derechos de las mujeres y de las niñas, animo a la Comisión a que firme y ratifique el Convenio de Estambul. Pero, para mí, la columna vertebral es la educación. Alcanzar la igualdad de género y empoderar a todas las mujeres y niñas pasa ineludiblemente por la educación. Esto tiene una trascendencia radical, porque significa, de facto, poner a las mujeres y, sobre todo, a las niñas donde tienen que estar: en el corazón del desarrollo sostenible global. Para ello, considero imprescindible crear y dotar adecuadamente un Fondo Mundial para la Educación, que esté a disposición de una gran agenda global de educación y del objetivo número cuatro: garantizar una educación de calidad inclusiva y equitativa, y promover las oportunidades de aprendizaje permanente para todos. Como propone Jeffrey Sachs, asesor especial de las Naciones Unidas, garantizar la educación secundaria a las niñas en todo el mundo es lo que de verdad las convertirá en las agentes transformadoras integrales que necesitamos: Emphasizing the girls, the boys will get it. Lola Sánchez Caldentey,
en nombre del Grupo GUE/NGL
. – Señor Presidente, la igualdad de género es un derecho humano y un principio fundamental de la Unión. Sin embargo, el salario de las mujeres es, de media, un 30 % más bajo que el de los hombres. La mujer tiene la mitad de probabilidades de encontrar un trabajo que un hombre y una de cada tres mujeres ha sido agredida física o sexualmente por su pareja o ha sufrido violencia sexual por parte de un desconocido. Señorías, en la práctica, las mujeres no tenemos los mismos derechos que los hombres. La evaluación del primer Plan de Acción sobre igualdad de género indica deficiencias y falta de voluntad política. El positivo informe que se vota mañana llama a un Plan de Acción sobre igualdad de género ambicioso y realmente efectivo y, por eso, lo apoyaremos. Debemos promover la igualdad de género y el empoderamiento de la mujer en todas las políticas, especialmente en las de desarrollo. Tenemos que eliminar todas las barreras a la igualdad entre hombres y mujeres. Barreras sociales, pero también económicas, que llevan a la feminización de la precariedad, de la pobreza, y a un exilio interior de la mujer. ¡Basta ya de austeridad! Las mujeres somos las más dañadas. Tenemos que garantizar el derecho al aborto. Sí, al aborto libre y gratuito. Debe garantizarse y sin él no habrá nunca igualdad. Es fundamental que este nuevo Plan contenga la forma de comunicación y esté respaldado por todo el colegio de comisarios. Sin todo ello, seguirán existiendo barreras a la mujer y seguiremos siendo ciudadanas de segunda. Jordi Sebastià,
en nombre del Grupo Verts/ALE
. – Señor Presidente, es un poco triste ver esta Cámara tan vacía. Nunca la había visto tan vacía. Ha sucedido alguna otra vez que, cuando hemos tratado algún tema de igualdad, siempre lo tratamos en el último punto del orden del día, cuando tenemos menos gente. Espero que sea solo una coincidencia porque creo que es un tema fundamental. Saludamos esta iniciativa como una necesidad urgente. Si de verdad apostamos por romper la discriminación que sufren las mujeres en la mayor parte del mundo, debemos incorporar de manera decidida —y no solo como una mera declaración de intenciones— la perspectiva de género en nuestras políticas de cooperación. Por eso, aunque esta iniciativa es importante, no podemos dejar de lamentar que el texto sea un documento de trabajo y no tenga el valor de una comunicación oficial a la Comisión. Tampoco nos satisface que no quede claro cómo se financiará este Plan, ni que no haya un compromiso explícito de aumentar los fondos para las políticas de igualdad de género. Sin presupuesto, queridos colegas, las buenas palabras se quedan en nada. Damos un pequeño paso, pero aún nos queda mucho por hacer. Aprobaremos el texto. Saludamos a su responsable, pero no nos vamos a conformar. Queremos más, más presupuesto, más compromiso y más líneas concretas de aplicación. La lucha por la igualdad real debe ser un compromiso de la política europea en todas sus áreas. Mylène Troszczynski,
au nom du groupe ENF
. – Monsieur le Président, chers collègues, voici de nouveau un rapport législatif fourre-tout. Le Parlement, par cette proposition de résolution, ruine une nouvelle fois le combat essentiel à mener pour les femmes au profit d'intérêts particuliers et idéologiques. Dans ce rapport, vous dénoncez principalement les violences faites aux femmes, tout en pointant les lacunes du plan d'action 2010-2015, notamment dans les domaines prioritaires comme la garantie de l'intégrité physique et psychologique des femmes et des jeunes filles dans les pays en voie développement. Seulement, vous oubliez l'essentiel. Nos peuples seraient heureux que vous nommiez les pays et les régions du monde qui sont majoritairement le théâtre de ces violences en tout genre infligées aux femmes. À qui souhaitez-vous que la Commission adresse ce message? Le courage vous manque peut-être mais l'essentiel de cette violence prend son origine dans les cultures dominées par le fondamentalisme islamique qui se répand sur tous les continents, et même chez nous en Europe. Je vais vous citer les propos de l'imam de la mosquée de Brest lors du salon de la femme musulmane de Pontoise, donc en France, rapportés dans différents journaux: «Si la femme sort sans honneur – c'est-à-dire sans le voile islamique – qu'elle ne s'étonne pas que les hommes abusent de cette femme-là». Il est difficile de faire plus clair. Notre désir utopique d'égalité homme-femme est à des années-lumière de ce que vivent les femmes dans ces pays où le mariage et les stérilisations forcées, les violences conjugales, la vente des femmes sur les marchés aux esclaves, et j'en passe, sont devenus leur terrible quotidien. Nous ne pouvons pas parler de ces horreurs sans citer ces organisations terroristes, comme l'État islamique ou Boko Haram, si puissantes qu'elles menacent l'existence de nombreux États légitimes, organisations terroristes dont la puissance est largement de la responsabilité des politiques étrangères de l'Union européenne, des États-Unis et des monarchies du Golfe elles-mêmes, si activement opposées aux valeurs que vous défendez dans ce rapport. Je reviens moi-même de Saint-Petersbourg, où se déroulait le forum féminin eurasien. Sept cents femmes de quatre-vingt nations, députées nationales, représentantes d'exécutifs, d'ONG, d'entreprises, d'universités, y sont venues pour témoigner du quotidien des femmes dans leur pays, tant au niveau professionnel ou politique qu'au niveau personnel ou physique. Les femmes de ces pays où les terroristes islamistes font régner la terreur ont témoigné des atrocités qui les frappent, comme les viols ou les tortures physiques, notamment l'ablation des organes génitaux, afin qu'elles ne puissent plus jamais donner la vie. Ce que ces femmes appellent de leurs vœux, c'est qu'on vienne les aider dans leur pays ou que l'on vienne aider leur gouvernement à combattre ces terroristes. Je le disais en préambule, il s'agit d'un fourre-tout législatif. Dans ce rapport, vous réclamez aussi des actions spécifiques afin de renforcer les droits des minorités sexuelles, comme les personnes LGBTI. Croyez-vous que ces pays en voie développement aient réellement besoin de cela et jusqu'où irez-vous dans vos fantasmes impérialistes? Julie Girling (ECR). – Mr President, I fully support action for women's empowerment and welcome the renewal of the EU Plan of Action on Gender Equality, and I would like to support Ms McAvan's call to elevate its importance within the Commission's administration. This is clearly vital if we are going to get action taken. The ECR Group and the UK Conservatives are committed to putting girls and women at the centre of international development. We believe that investing in girls and women has a transformative impact on growth, poverty reduction and achieving the critical Millennium Development Goals. While welcoming the renewal of the plan, I do have some reservations. I am not comfortable with over-emphasis on information and methodology: I would much rather see us spending our efforts – and indeed our money – on actual action. I firmly believe in the principle of aid effectiveness – that is, focusing on a results-based approach – and I support the approach of the UK Government as developed in its multilateral aid review, which identifies the need to strengthen gender mainstreaming in practice. This is the most important aspect. Catherine Bearder (ALDE). – Mr President, I would like to thank Linda McAvan for the work she has been doing. We have always seen European equality as including gender equality. So it is essential that we keep this is a central point of our strategies in developing countries, particularly this year as we come forward with the Sustainable Development Goals. Women must be free of the threat of violence, and we must plan for that in our strategies. We know of the sexual violence inflicted on women in conflict areas: in Nigeria by Boko Haram; in the Democratic Republic of the Congo; the rape and worse, in Syria, of women in refugee camps fleeing war. The list goes on. But it is a sad biological fact that many pregnancies result from this violence. The Commission has now confirmed to MEPs that international humanitarian law and/or human rights law may justify offering a safe abortion, rather than perpetuating what amounts to inhumane treatment. Women's health and their ability to access support and protection include their ability to exercise their sexual and reproductive rights. This is essential to female freedom and empowerment. We must ensure that women retain access to sexual and reproductive rights and, if necessary, safe and legal abortions. This must remain part of the EU's support for women in conflict areas and for women fleeing violence. Eleonora Forenza (GUE/NGL). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, in virtù dei trattati e delle strategie che l'Unione europea ha redatto e sottoscritto e in virtù degli obiettivi di sviluppo sostenibile per il 2030 che le Nazioni Unite hanno recentemente reso pubblici, io credo sia doveroso l'impegno di questo Parlamento e delle risorse che esso ha a disposizione per una migliore attuazione del secondo obiettivo, sia a livello dell'Unione sia a livello degli Stati. Sostenibile è uno sviluppo che monitora e incrementa l'accesso all'istruzione, ai servizi e alla salute per le ragazze, sostenibile è uno sviluppo che crea le condizioni perché le donne possono scegliere un impiego per loro gratificante ed equamente retribuito rispetto ai loro colleghi uomini. Abbiamo a disposizione, grazie all'EIGE (European Institute for Gender Equality), un indicatore di gender equality, i cui dati, che possono essere anche lenti disaggregati, indicano i punti in cui è urgente agire nell'immediato. Suggerisco di partire da lì. Suggerisco anche che tutti gli Stati membri, in particolare gli Stati dell'Europa del Sud, elaborino un indicatore di gender equality che possa leggere la situazione anche a livello regionale, che monitori e che permetta di agire in modo efficace. Tra gli obiettivi di sviluppo sostenibile, troviamo anche il diritto allo sviluppo, che si traduce in parte in obiettivi globali tra governi dei paesi cosiddetti sviluppati e paesi invia di sviluppo. Tutto questo ci riguarda. Pytania z sali Ricardo Serrão Santos (S&D). – Senhor Presidente, o plano que vigorou entre 2010 e 2015 contribuiu para o desenvolvimento de um conjunto de novas políticas no âmbito da cooperação e do desenvolvimento. No entanto, há ainda um conjunto de situações que carecem de intensificação e outras que merecem um tratamento mais ajustado ou mesmo novas abordagens. O plano que vigorará entre 2015 e 2020 deverá ser ambicioso e coerente. Pretende-se que preconize uma mudança cultural ao nível das instituições. Deverá acolher os objetivos sociais e políticos da União Europeia, alinhando—os com aquele que é o nosso papel no mundo. A defesa da igualdade de género, também noutras geografias, deve ser uma componente fundamental deste novo plano. Saliento a possibilidade de estender os objetivos desta política à atividade comercial da União. O comércio justo é uma forma eficaz de impulsionar mudanças de comportamento, promovendo o desenvolvimento na origem, a confiança no destino e a justiça nas relações económicas e sociais. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε Πρόεδρε, η Ευρωπαϊκή Ένωση οφείλει να καταπολεμήσει τις διακρίσεις ανάμεσα στα δύο φύλα που παρατηρούνται στους χώρους δουλειάς, ενισχύοντας ταυτόχρονα τη χειραφέτηση των γυναικών στις αναπτυσσόμενες χώρες. Στην περίοδο της παγκόσμιας χρηματοοικονομικής κρίσης που διανύουμε, παρατηρούνται έντονες διακρίσεις σε βάρος των γυναικών, καθώς και διαφορές σε μισθούς και συντάξεις ανάμεσα στα δύο φύλα, σε όλο τον κόσμο. Επιπλέον, τα επίπεδα ανεργίας των γυναικών ξεπερνούν, κατά πολύ, αυτά των ανδρών, γεγονός που δείχνει ακόμη πιο έντονα τις διακρίσεις, όσον αφορά τα κριτήρια πρόσληψης των εργαζομένων. Στη φτωχοποιημένη από το μνημόνιο Ελλάδα, οι γυναίκες είναι τα μεγαλύτερα θύματα της κρίσης. Έτσι, το ποσοστό ανεργίας των γυναικών, στο πρώτο τρίμηνο του 2015, είναι 30,6% έναντι 23,5% των ανδρών. Τα κράτη μέλη της Ευρωπαϊκής Ένωσης οφείλουν να παλέψουν, προκειμένου να εξαλειφθούν οι μισθολογικές διαφορές ανδρών και γυναικών στον αναπτυσσόμενο κόσμο και να επιβάλουν τη διαφάνεια στα συνταξιοδοτικά συστήματα όσον αφορά τα δύο φύλα. Επίσης, θα πρέπει να διασφαλίσουν τα δικαιώματα των γυναικών, σε σχέση με την μητρότητα και να αντιταχθούν στην άδικη απόλυση γυναικών εργαζομένων κατά τη διάρκεια της εγκυμοσύνης τους. (Koniec pytań z sali) Christos Stylianides,
Member of the Commission
. – Mr President, firstly allow me to congratulate again my colleague Linda McAvan on her dedication on this very challenging and demanding issue. Honourable Members, allow me to sincerely thank you for this fruitful debate in these circumstances and at this very difficult time, which shows how close to each other our positions and ambitions are when it comes to improving the lives of women and girls in our partner countries. I hope that your main concerns have been addressed in the new gender framework for action and that we can continue our dialogue on its implementation. I also want to thank you all for your overall dedication on gender issues, especially this year when we celebrate the 20th anniversary of the Beijing Platform for Action and the 15th anniversary of the UN Resolution on Women, Peace and Security, and the year in which we adopted the 2030 Agenda for Sustainable Development that should leave no one behind, women and girls in particular – if I may add. The 2030 Agenda is a universal framework with ambitious goals and targets. It also reaffirms the role of gender equality and empowerment of women as keys to, and drivers of, sustainable development. As the European Union strongly conveyed in New York two weeks ago, we want to live in a world where the rights of girls and women are claimed, valued and respected by all, and where everyone is able to fulfil their potential and contribute to a more fair and just society for all. The Commission and the European External Action Service are eager and fully committed to make this pledge a reality, through effective implementation of the new gender framework, and in partnership with all the EU institutions, the Member States, partner countries, civil society organisations, international organisations, entrepreneurs and all other interested stakeholders. And of course, as the Commission, we count on this House to be our key partner. Przewodniczący. – Otrzymałem jeden projekt rezolucji złożony zgodnie z art. 123 ust. 2 Regulaminu. Zamykam debatę. Głosowanie odbędzie się w czwartek 8 października 2015 r. o godz. 12.00. Oświadczenia pisemne (art. 162) Viorica Dăncilă (S&D),
în scris
. – Egalitatea de șanse reprezintă un factor esențial pentru dezvoltarea durabilă, în special în domeniile în care această inegalitate este mai pronunțată în țările în curs de dezvoltare, și anume: ocuparea forței de muncă și activitățile economice, guvernanță, accesul la educație, sănătate, violența împotriva femeilor. Apreciez faptul că s-au înregistrat progrese considerabile în ceea ce privește egalitatea de șanse între femei și bărbați în cadrul cooperării pentru dezvoltare și cred că este importantă coordonarea și armonizarea cu statele membre, prin schimbul de bune practici. Consider că Uniunea Europeană trebuie să continue să promoveze egalitatea de gen la nivel internațional și regional, subliniind, în special, importanța extinderii aplicării acesteia dincolo de domeniile sănătății și educației, în acest mod contribuind la integrarea deplină a egalității de șanse între femei și bărbați în strategiile de țară și la punerea în aplicare a cooperării pentru dezvoltare a Uniunii Europene. Arne Lietz (S&D),
schriftlich
. – Die Erneuerung des Aktionsplans zur Gleichstellung von Frauen und Männern ist ein wichtiger Schritt, und ich begrüße, dass relevante Punkte wie die Stärkung der wirtschaftlichen Lage von Frauen und Mädchen, Zugang zum Arbeitsmarkt sowie deren Partizipation am politischen und öffentlichen Leben erwähnt werden. Zentrale Aspekte fehlen jedoch, wie zum Beispiel der Zusammenhang zwischen den sexuellen und reproduktiven Rechten der Frauen und Mädchen und dem Zugang zum Bildungssystem und Arbeitsmarkt. Etwa 222 Millionen Frauen in den Entwicklungsländern haben keinen Zugang zu sicheren und modernen Methoden der Familienplanung. Weltweit haben 62 Millionen Mädchen keine Schulausbildung. Dies beeinträchtigt ihre Partizipation am Arbeitsmarkt. Auch wird in dem Aktionsplan die Rolle der Männer und Jungen vernachlässigt. Dabei sind sie wichtige Akteure bei der Gleichstellungspolitik. Ebenso muss der Kohärenz zwischen den internen Politikbereichen und den auswärtigen politischen Maßnahmen der EU besondere Bedeutung beigemessen werden. Dabei spielt die Handelspolitik der EU mit ihren Instrumenten ebenfalls eine wichtige Rolle. Vor dem Hintergrund der Komplexität dieses Feldes ist es von daher notwendig, dem Aktionsplan politisch größeres Gewicht zu verschaffen und ihn damit zu einer Mitteilung der Kommission aufzuwerten. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich
. – Die institutionelle Steuerung von Werten und Normen durch Instrumente der Entwicklungshilfe ist eine Spezialität der EU. Der Bericht zur «Erneuerung des EU-Aktionsplans zur Gleichstellung der Geschlechter und Machtgleichstellung der Frauen in der Entwicklungszusammenarbeit» ist nach den Berichten Noichl und Tarabella ein weiteres Beispiel von Unfug, für den die EU das Geld der Bürger der Mitgliedstaaten ausgibt. Der Bericht unterstützt nicht nur Gendermanipulation durch die Informationsbüros des «EU-Außenministeriums», sondern propagiert auch die Darstellung von Ehe und Mutterschaft als Diskriminierungstatbestand. Das ist nicht nur Unfug, das ist totaler Blödsinn! Der FEMM-Ausschuss hat mal wieder nicht nur das Prinzip der Subsidiarität verletzt, sondern auch bewiesen, dass dieses Haus Sonderrechte für Migrantinnen, mit dem HIV-Virus lebende Frauen, lesbische, bi-, trans- und intersexuelle Frauen (LGBTI) und Frauen mit Behinderungen befürwortet – aber leider keine Toleranz für Heteros und Familien aufbringt. Das Plenum ist dem Ausschuss in seiner Auffassung gefolgt. Dem Bericht habe ich freilich nicht zugestimmt. 20.   Ημερήσια διάταξη της επόμενης συνεδρίασης 21.   Λήξη της συνεδρίασης (Posiedzenie zostało zamknięte o godz. 22.45 )

8.6.2023
EL
Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
C 201/857 8ης Οκτωβρίου 2015ΠΛΗΡΗ ΠΡΑΚΤΙΚΑ ΤΩΝ ΣΥΖΗΤΗΣΕΩΝ ΤΗΣ 8ΗΣ ΟΚΤΩΒΡΙΟΥ 2015 (2023/C 201/04) Περιεχόμενα 1.
Έναρξη της συνεδρίασης
859 2.
Ίσες ευκαιρίες και ίση μεταχείριση ανδρών και γυναικών σε θέματα εργασίας και απασχόλησης (συζήτηση)
859 3.
Eφαρμογή του άρθρου 20 παράγραφος 2 της οδηγίας για τις υπηρεσίες και του άρθρου 8 παράγραφος 3 της οδηγίας για τα δικαιώματα των καταναλωτών (συζήτηση)
875 4.
Συζήτηση για περιπτώσεις παραβίασης των ανθρωπίνων δικαιωμάτων, της δημοκρατίας και του κράτους δικαίου
880 4.1.
Κεντροαφρικανική Δημοκρατία
880 4.2.
Κατάσταση στην Ταϋλάνδη
884 4.3.
Οι μαζικές εκτοπίσεις παιδιών στη Νιγηρία λόγω των επιθέσεων της Boko Haram
890 4.4.
Η περίπτωση του Ali Mohammed al-Nimr
897 5.
Νομοθεσία της ΕΕ για τις υποθήκες και τα χρηματοπιστωτικά προϊόντα υψηλού κινδύνου: η περίπτωση της Ισπανίας (πρόταση ψηφίσματος που κατατέθηκε): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
902 6.
Η θανατική ποινή (προτάσεις ψηφίσματος που έχουν κατατεθεί): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
903 7.
Έγκριση των Συνοπτικών Πρακτικών της προηγούμενης συνεδρίασης: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
903 8.
Θέσεις του Συμβουλίου κατά την 1η ανάγνωση: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
903 9.
Ώρα των ψηφοφοριών
903 9.1.
Κεντροαφρικανική Δημοκρατία (RC-B8-1000/2015, B8-1000/2015, B8-1009/2015, B8-1010/2015, B8-1011/2015, B8-1014/2015, B8-1016/2015, B8-1019/2015) (ψηφοφορία)
903 9.2.
Κατάσταση στην Ταϋλάνδη (RC-B8-1002/2015, B8-1002/2015, B8-1012/2015, B8-1013/2015, B8-1015/2015, B8-1017/2015, B8-1018/2015, B8-1021/2015) (ψηφοφορία)
903 9.3.
Οι μαζικές εκτοπίσεις παιδιών στη Νιγηρία λόγω των επιθέσεων της Boko Haram (RC-B8-1003/2015, B8-1003/2015, B8-1020/2015, B8-1023/2015, B8-1024/2015, B8-1027/2015, B8-1029/2015, B8-1031/2015) (ψηφοφορία)
903 9.4.
Η περίπτωση του Ali Mohammed al-Nimr (RC-B8-0997/2015, B8-0997/2015, B8-1004/2015, B8-1022/2015, B8-1025/2015, B8-1026/2015, B8-1028/2015, B8-1030/2015, B8-1032/2015) (ψηφοφορία)
903 9.5.
Yπηρεσίες πληρωμών στην εσωτερική αγορά (A8-0266/2015 - Antonio Tajani) (ψηφοφορία)
903 9.6.
Νομοθεσία της ΕΕ για τις υποθήκες και τα χρηματοπιστωτικά προϊόντα υψηλού κινδύνου: η περίπτωση της Ισπανίας (B8-0987/2015) (ψηφοφορία)
903 9.7.
Η θανατική ποινή (B8-0998/2015, B8-0998/2015, B8-0999/2015, B8-1001/2015, B8-1005/2015, B8-1006/2015, B8-1007/2015, B8-1008/2015) (ψηφοφορία)
903 9.8.
Τα διδάγματα που αντλήθηκαν από την καταστροφή της ερυθράς ιλύος, πέντε έτη μετά το ατύχημα στην Ουγγαρία (B8-0989/2015) (ψηφοφορία)
903 9.9.
Ανανέωση του σχεδίου δράσης της ΕΕ για την ισότητα των φύλων και τη χειραφέτηση των γυναικών στο πλαίσιο της αναπτυξιακής συνεργασίας (B8-0988/2015) (ψηφοφορία)
903 9.10.
Ίσες ευκαιρίες και ίση μεταχείριση ανδρών και γυναικών σε θέματα εργασίας και απασχόλησης (A8-0213/2015 - Anna Záborská) (ψηφοφορία)
904 10.
Αιτιολογήσεις ψήφου
904 10.1.
Yπηρεσίες πληρωμών στην εσωτερική αγορά (A8-0266/2015 - Antonio Tajani)
904 10.2.
Νομοθεσία της ΕΕ για τις υποθήκες και τα χρηματοπιστωτικά προϊόντα υψηλού κινδύνου: η περίπτωση της Ισπανίας (B8-0987/2015)
936 10.3.
Η θανατική ποινή (B8-0998/2015, B8-0998/2015, B8-0999/2015, B8-1001/2015, B8-1005/2015, B8-1006/2015, B8-1007/2015, B8-1008/2015)
963 10.4.
Τα διδάγματα που αντλήθηκαν από την καταστροφή της ερυθράς ιλύος, πέντε έτη μετά το ατύχημα στην Ουγγαρία (B8-0989/2015)
991 10.5.
Ανανέωση του σχεδίου δράσης της ΕΕ για την ισότητα των φύλων και τη χειραφέτηση των γυναικών στο πλαίσιο της αναπτυξιακής συνεργασίας (B8-0988/2015)
1014 10.6.
Ίσες ευκαιρίες και ίση μεταχείριση ανδρών και γυναικών σε θέματα εργασίας και απασχόλησης (A8-0213/2015 - Anna Záborská)
1039 11.
Διορθώσεις και προθέσεις ψήφου: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
1078 12.
Κατάθεση εγγράφων: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
1078 13.
Αναφορές: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
1078 14.
Αποφάσεις σχετικά με ορισμένα έγγραφα: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
1078 15.
Διαβίβαση των κειμένων που εγκρίθηκαν κατά τη σημερινή συνεδρίαση: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
1078 16.
Χρονοδιάγραμμα των προσεχών συνεδριάσεων: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά
1078 17.
Διακοπή της συνόδου
1078 Πλήρη Πρακτικά των συζητήσεων της 8ης Οκτωβρίου 2015 Președinte: IOAN MIRCEA PAȘCU Vicepreședinte 1.   Έναρξη της συνεδρίασης (Ședința a fost deschisă la 8.30) 2.   Ίσες ευκαιρίες και ίση μεταχείριση ανδρών και γυναικών σε θέματα εργασίας και απασχόλησης (συζήτηση) Președintele. – Primul punct de pe ordinea de zi este dezbaterea privind raportul doamnei Anna Záborská, în numele Comisiei pentru drepturile femeii și egalitatea de gen, referitor la aplicarea Directivei 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (2014/2160(INI)) (A8-0213/2015). Anna Záborská,
spravodajkyňa
. – Na úvod mi dovoľte poďakovať za spoluprácu tieňovým spravodajcom a členom Výboru pre práva žien. Aj keď nie vždy sme mali rovnaký pohľad na vec, ale cítila som, že nás spája snaha zlepšiť postavenie žien na trhu práce. Pred 3 rokmi prijal tento Parlament správu našej kolegyne Edit Bauer o princípe rovnakej mzdy pre mužov a ženy za prácu rovnakej hodnoty. Táto správa obsahovala zoznam konkrétnych odporúčaní pre Komisiu s cieľom zlepšiť postavenie žien v zamestnaní. No tri roky uplynuli a nezmenilo sa takmer nič. Preto som sa vo svojej správe sústredila na štyri veci, ktoré sa mi zdajú kľúčové. Po prvé, zaviesť vo všetkých členských štátoch jednoznačnú definíciu práce rovnakej hodnoty. Po druhé, zlepšiť prístup žien ku spravodlivosti. Po tretie, motiváciu zamestnávateľov. A po štvrté, výzvu Komisii, aby všetky tieto požiadavky zohľadnila v návrhu novej smernice, ktorá by nahradila tú existujúcu a kládla na členské štáty vyššie nároky. Koncept rovnakej práce alebo práce rovnakej hodnoty bol doteraz zavedený len v 12 z 28 členských štátoch. Vo väčšine z nich zohľadňuje zručnosť, snahu, zodpovednosť a pracovné podmienky. Keďže dobrovoľné zavádzanie tohto konceptu neprinieslo očakávané výsledky, navrhujem, aby bolo povinné vo všetkých členských štátoch, čo zároveň prispeje k prehĺbeniu slobody pohybu pracovných síl v Európskej únii. Ide najmä o odseky 8, 9, 10 a 11. Definíciu práce rovnakej hodnoty dopĺňa povinnosť zamestnávateľov definovať pracovné pozície neutrálne, teda tak, aby nepreferovali ako uchádzačov mužov ani ženy. Takáto požiadavka možno vyžaduje väčšiu citlivosť, ale určite nepredstavuje administratívnu záťaž navyše. Čo sa týka prístupu žien k spravodlivosti, navrhujem posilnenie antidiskriminačných úradov prípadne odborov v členských štátoch a rozšírenie ich kompetencií, dokonca až tak, aby mohli ponúkať ženám nielen právne poradenstvo, ale aj zastupovanie pred súdom v diskriminačných sporoch. Práve nedostatok právneho vedomia a finančná situácia bráni mnohým ženám v tom, aby sa domohli spravodlivosti. Keď hovorím o motivácii zamestnávateľov, mám na mysli predovšetkým odporúčanie v odseku 37, aby sa spoločnosti, ktoré si neplnia svoje povinnosti v oblasti rovnosti mužov a žien, vylúčili z verejného obstarávania tovaru a služieb financovaných z rozpočtu Európskej únie. Rada by som zdôraznila, že nejde o sankciu, ale o motiváciu. Ten, kto sa chce prihlásiť o európske zákazky, musí vytvoriť rovnaké podmienky pre mužov aj ženy, ktorých zamestnáva. Vážené kolegyne a kolegovia, povinnosť rovnakého zaobchádzania je zakotvená v zmluvách Európskej únie už takmer šesťdesiat rokov a je našou zodpovednosťou, aby ju rešpektoval každý zamestnávateľ v Európskej únii. V uplynulých rokoch sme boli svedkami stagnácie. Je načase, aby sme ju konečne prekonali a posunuli sa ďalej. Christos Stylianides,
Member of the Commission
. – Mr President, on behalf of my colleague Commissioner Věra Jourová, I am here for this debate. Thank you for this important report and in particular my thanks to Ms Záborská. Tackling pay discrimination – tackling the gender pay gap – is an important commitment for the Commission. It is a real priority and it has been for a very long time. But, as your report reminds us, we still have work to do. Let me highlight at the outset that this is not only about fairness: it is also an economic issue. Reduction of the gender pay gap is an investment in the future of the Union. There needs to be better use of women's skills to allow them to contribute more to the economy as a whole. There are clear benefits to this: improved recruitment and retention; reduction of skills mismatches; an increase in motivation and productivity; improvement in a company's image; and an increased female employment rate. The gender pay gap has numerous complex causes. Occupational and vertical segregation, and lower rates of female participation in the labour market are all relevant factors. It is also key to encourage a more balanced sharing of family responsibilities between women and men so as to reduce the persistent gender pay and pension gaps. Equal pay legislation is an important part of the solution but the broader mix of law and policy is equally relevant, at both national and EU level. Closing the gender pay gap therefore needs a comprehensive approach with both legislative and non-legislative action. It requires the efforts and commitment of all players – decision makers at EU and national level, as well as stakeholders. Effective application of the existing EU legal framework on equal pay is crucial for tackling pay inequality. I fully agree with you that this remains one of the biggest challenges. The Commission is therefore monitoring constantly whether EU law on equal pay is being correctly applied, and it supports Member States and other stakeholders with the proper enforcement of the existing rules. Two years ago, the Commission published a report reviewing the application of the Gender Equality Directive (Recast). This demonstrates to stakeholders what is required for more effective application of the existing legislation, with practical guidance on gender-neutral job classification systems so as to assist Member States and employers in bridging the gender pay gap. Moreover, last year the Commission adopted a Recommendation on Pay Transparency. This provides Member States and stakeholders with a toolkit of concrete measures to tackle pay inequality and the gender pay gap. Pay transparency and gender-neutral job evaluation, and evaluation systems in companies, are crucial because they reveal gender bias or discrimination in the pay structures of a company or industry. They support employers and social partners in taking concrete action to ensure the effective implementation of the equal pay principle. By the end of this year, Member States should notify to the Commission the national measures they have taken in accordance with the Recommendation. We will closely assess the situation and we will prepare a report on progress made in implementing the Recommendation. On that basis, we will assess the potential need for additional measures. We will look specifically at measures to tackle pay discrimination, to ensure equality in occupational pension schemes and to strengthen the implementation and enforcement of the legislation. The core task of national equality bodies is to promote equal treatment, and to provide independent assistance to victims of discrimination. Strengthening their role would improve enforcement in general, in particular in relation to equal pay. Effective, proportionate and dissuasive sanctions are crucial to provide a strong incentive for compliance with equal pay rules and to guarantee enforcement. Let us look at the bigger picture. We have also recently announced our plans for a new initiative in the area of work-life balance. We intend to support working parents and carers across the EU – to strike a better work-life balance, and to encourage more equal sharing of care responsibilities between women and men. This initiative will help women to remain and advance in the labour market and thereby to tackle, over the longer term, the gender pay and pension gaps. As well as legislation, the Commission is also undertaking a number of policy and awareness-raising actions to address the gender pay gap. We are currently funding eight multi-national projects, worth around EUR 2.5 million, which tackle different aspects of the gender pay gap in a concrete and targeted manner. The Commission will mark European Equal Pay Day on 2 November this year, to make the gender pay gap plain and explicit for all Europeans and to draw attention to the fact that a pay gap still exists between men and women. This is the day when women symbolically stop earning and work for free for the rest of the year. Honourable Members, again, thank you for this report. The progress we are making is clearly not fast enough. We need to work together to ensure that everyone steps up their efforts on this issue. Vilija Blinkevičiūtė,
Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonės referentė
. – Pirmiausia noriu pabrėžti, kad Direktyva dėl moterų ir vyrų lygių galimybių darbe ir darbo rinkoje tikrai yra sunkiai įgyvendinama valstybėse narėse. Taigi, reikėtų skubiai peržiūrėti šią direktyvą, nes mes iš tikrųjų privalome spręsti ilgametę problemą dėl nevienodų moterų ir vyrų atlyginimų už tą patį darbą. Nes tai yra didžiausias lyčių lygybės principo pažeidimas ir nesilaikymas. Taigi, būdama nuomonės pranešėja Užimtumo ir socialinių reikalų komitete, raginu valstybes nares kuo efektyviau ir aktyviau įgyvendinti Komisijos rekomendaciją dėl vienodo vyrų ir moterų darbo užmokesčio principo stiprinimo didinant skaidrumą. Antra, noriu priminti, jog darbo rinkoje nuolatos vyksta darbų išskaidymas pagal sektorius. Ir moterys dažniausiai dirba tuose sektoriuose, kuriuose yra mažesni atlyginimai, nelegalūs darbai, darbai be garantijų, kaip antai darbas namų ūkiuose, auklės, sergančių žmonių priežiūra. Tai yra labai sunkūs darbai, tačiau vis dar nuvertinami ir mažai apmokami. Ir galiausiai noriu paraginti Komisiją paskelbti Europos kovos su vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumu metus. Constance Le Grip,
au nom du groupe PPE
. – Monsieur le Président, force est de constater que, malgré les efforts déployés – et l'arsenal législatif européen en matière d'égalité entre hommes et femmes, notamment d'égalité salariale existe, il est bien fourni –, depuis quelques années, la réduction des inégalités salariales et la lutte contre ces discriminations salariales faites aux femmes sur le marché du travail stagnent. Nous ne pouvons donc pas rester inertes. Il nous faut envisager d'être plus efficaces, plus crédibles afin de parvenir à des résultats. C'est ce qu'attendent nos concitoyens. Je salue le travail de notre collègue, Anna Záborská, qui, en faisant le point, de manière très honnête, très précise et très exhaustive sur l'application de la directive de 2006, pointe du doigt les failles, les manquements et propose surtout des pistes d'actions concrètes et opérationnelles. Encore une fois, il faut arriver à être précis et à apporter des solutions concrètes. Elle esquisse plusieurs pistes. Il ne faut pas s'interdire de réfléchir à des sanctions pour rendre véritablement crédible, dans nos entreprises européennes, l'impératif de réduction des inégalités salariales. Il nous faut envisager, très sérieusement, avec des études certainement approfondies, d'arriver à faire la différence entre, d'une part, les réels cas de discriminations faites aux femmes, qui sont absolument intolérables, injustifiables et incompréhensibles, compte tenu du gâchis que cela représente et du potentiel féminin qui est ainsi bafoué et mis de côté, et, d'autre part, les trop nombreux obstacles, plafonds de verre et autres entraves à la progression des femmes. Il est temps d'agir. Nous attendons, toutes et tous, que la Commission européenne nous fasse une proposition de refonte législative, que nous appuierons. Inés Ayala Sender,
en nombre del Grupo S&D
. — Señor Presidente, sí, estamos aquí, hoy, evaluando —lo que yo entiendo que, además, es muy importante— el informe de la señora Záborská, a quien felicito por su amplitud de miras, a pesar de que ella haya tenido que hacer una pequeña reserva por lo que respecta a su voto, pues es necesario proceder a una revisión y elaborar un nuevo texto que mejore y modernice la Directiva sobre la igualdad de trato en el empleo y en el salario. Yo creo que es inaceptable que todavía hoy en Europa haya más del 15 % de brecha salarial entre hombres y mujeres, lo que pone de manifiesto que la igualdad de salario por un mismo trabajo no es hoy una realidad en nuestras democracias. De ahí que nosotros estemos de acuerdo y apoyemos totalmente la necesidad de promover —y, para ello, miro al comisario y a la Comisión— sistemas no sexistas de evaluación y clasificación de empleos, de modo que mediante estos sistemas y la transparencia salarial podamos desarrollar metodologías de evaluación de los puestos de trabajo para evitar los prejuicios de género que hacen que se haya sistematizado esa brecha salarial. También estamos pidiendo y apoyando la obligación de que las empresas elaboren y apliquen unos planes estratégicos anuales en materia de igualdad de género, así como el derecho, tanto para mujeres como para hombres, a la conciliación de la vida laboral con la vida familiar, que, hoy en día, también es tan difícil. Y, por último, para nosotros es fundamental que se propongan auditorías salariales obligatorias en relación con las empresas que cotizan en una bolsa de valores en los Estados miembros, exceptuando, evidentemente, las pequeñas y medianas empresas. Necesitamos, además, para las mujeres que los interlocutores sociales y, especialmente, los sindicatos sean apoyados en todas estas reivindicaciones, y necesitamos, desde luego, que en el próximo texto de la Comisión haya un planteamiento radical. Hay buenas prácticas —nos ha dicho el comisario— en todos los ámbitos, incluso a nivel internacional, pero, en nuestra opinión, subsiste todavía en la actualidad una brecha de más del 15 % entre los salarios de hombres y mujeres que es totalmente inaceptable en nuestra democracia. Jadwiga Wiśniewska,
w imieniu grupy ECR
. – Panie Przewodniczący! O sprawozdaniu w sprawie aktualizacji dyrektywy o równości płci w miejscu pracy najwięcej mówi fakt, że sama sprawozdawczyni pani poseł Záborská musi zgłaszać do niego odrębne zdanie. Dokument ten, który powinien stanowić pragmatyczną próbę rozwiązania problemu nierówności płac i nierównego traktowania w miejscu pracy, pełen jest ideologicznych, naruszających zasadę pomocniczości wtrętów o potrzebie włączenia zagadnień związanych z płcią w dziedzinie kształcenia i szkoleń zawodowych czy konieczności legalnego uznania zmiany płci, nadmiernych obciążeń administracyjnych w postaci audytów. Kuriozalne jest, że w sprawozdaniu wszystkie odniesienia do obiektywnej płci biologicznej zamieniono na płeć społeczno-kulturową. Macierzyństwo jest rolą społeczną właściwą tylko kobietom i jest niczym zaskakującym, że wpływa również na ich karierę zawodową. Oczywiście, że trzeba podejmować działania na rzecz wyrównywania różnic w wynagrodzeniach. Drogą do tego nie jest jednak nakładanie kolejnych obowiązków informacyjnych na pracodawców. To kompetencje kluczowe mają znaczenie na rynku pracy i działania Unii Europejskiej nie powinny sugerować, że kobiety są mniej kompetentne. Niestety komisja FEMM nie potrafi podejść do tego tematu pragmatycznie, dlatego grupa ECR zagłosuje przeciw. Catherine Bearder,
on behalf of the ALDE Group
. – Mr President, equal treatment of men and women is a fundamental value of EU law, and the principle of equal pay has been enshrined in the Treaties since 1957. Despite this long-standing commitment to equality, progress remains far too slow. The gender pay gap and gender pension gap still show significant differences. It is gender that we are talking about, not biological sex. Women are in effect punished because of society's expectations that they will bear children, regardless of whether they have them or not. Single women without children earn less than their male colleagues. Marriage and children are irrelevant to women's earning potential. Women earn less whether they have husbands or children or not. As the gender pay gap stands, on average European women work 60 days without pay compared to European men. Employers might think this is good value, but it is shocking that it still happens. The best way to tackle wage inequality is to improve wage transparency but, despite years of various instruments, the problem persists. The time has now come for stronger action. We need mandatory wage transparency and committed action from governments and businesses alike. Large companies listed on the stock exchanges in Member States should be obliged to publish their data so that employees can see for themselves whether they are getting a fair deal. They already have to publish other financial data, so this requirement is not too onerous. On a related point, we have to protect the independence and funding of national equality bodies, which assist in cases of unfair treatment, and we must likewise protect them from political interference. I am also delighted to see language in this report ensuring that trans people are protected under equality legislation. A recent study found that one third of trans people reported discrimination when seeking employment at work. Trans women earn 20% less than their other female colleagues and they are punished doubly for being a woman and for being trans. We need improved trans-inclusive diversity training and legal gender recognition across our Member States, as well as equality for women in the labour market now. Inês Cristina Zuber,
em nome do grupo GUE/NGL
. – Senhor Presidente, este relatório defende princípios e medidas fundamentais para a criação da igualdade no local de trabalho. Alguns exemplos: a valorização da contratação coletiva e a crítica ao ataque que é feita a esta hoje, a valorização do papel desempenhado pelos sindicatos na promoção da igualdade de tratamento e do conceito de igualdade de remuneração no emprego, a defesa de que os sistemas de avaliação e classificação profissional se devem basear na negociação coletiva, a constatação de que os Estados—Membros devem garantir os direitos relacionados com a maternidade - nomeadamente o impedimento do despedimento abusivo de trabalhadoras durante a gravidez ou quando regressam ao trabalho após a licença de maternidade -, a recomendação aos Estados-Membros de que tomem medidas para garantir a inversão do ónus da prova, assegurando que incumbe sempre ao empregador provar que não discrimina. Agora, seriam importantes duas coisas: primeiro, que as palavras passassem do papel à prática. Em muitos países, não é por não haver legislação protetora dos direitos das mulheres que a discriminação acontece; em segundo lugar, que as medidas económicas que este Parlamento aprova não contraditam estes princípios. Karima Delli,
au nom du groupe Verts/ALE
. – Monsieur le Président, mes chers collègues, combien de fois allons-nous avoir des rapports et des questions sur l'égalité dans ce Parlement, alors que nous avons des États membres qui manquent de courage? Le premier constat est dramatique. C'est le plus criant, c'est bien sûr la question des salaires. S'agissant de cette question, aujourd'hui, quand on regarde les chiffres et les dernières données, le salaire perçu par les femmes dans les pays de l'Union est encore inférieur en moyenne de 16,4 % en 2013. En 2008, il l'était de 17,3 %. À ce rythme, il va falloir attendre 71 ans – 71 ans! – pour que l'égalité entre les hommes et les femmes sur la question les salaires soit mise en place. Alors que le principe même dans l'Union européenne, c'est un salaire égal pour un même travail. C'est le principe de base. Par conséquent, après des années d'inaction, il est grand temps que cela change parce que la question du salaire, c'est juste un grand symbole, mais derrière, il y a toutes les questions concernant la retraite, quand on sait que les femmes touchent en moyenne une retraite inférieure de 39 % à celle des hommes et que la directive adoptée en 2013 qui demande, notamment, aux entreprises d'avoir au moins 40 % de femmes dans les conseils d'administration, n'est toujours pas appliquée.. Que faut-il faire? Selon moi, le mot d'ordre, c'est la sanction. Il faut sanctionner les États qui ne respectent pas les principes d'égalité, il faut sanctionner également les entreprises. Daniela Aiuto,
a nome del gruppo EFDD
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, abbiamo di recente avuto modo di approfondire il quadro occupazionale femminile in Europa in un incontro di una delegazione della commissione FEMM in Irlanda presso la sede di Eurofound. Quello che ne emerge è un quadro preoccupante, per non dire allarmante. Per quel che riguarda la disparità di genere tra occupati, la percentuale di distacco in Europa ha una media di circa il 10 per cento con picchi, ad esempio, in Italia, il mio paese, dove tale disparità raggiunge addirittura il 20 per cento nella fascia tra i trenta e i quarant'anni. Questo significa che non si è fatto abbastanza in questi anni né per le politiche occupazionali né per i sistemi di welfare familiare e per la prima infanzia. Solo infatti tramite un loro finanziamento più incisivo si riuscirà ad abbassare questa percentuale oggi ancora vergognosamente elevata. Per quel che riguarda invece la disparità salariale di genere, in tutta l'Unione siamo di fronte a un colpevole 16 per cento di differenza. Qui entra in gioco un discorso più culturale poiché basato su pratiche discriminatorie perpetrate in tutti gli Stati dell'Unione e che la direttiva del 2006, a cui fa riferimento la relazione Záborská, si propone di combattere. Accogliamo quindi con favore il contenuto di base di questo dossier, rimarcando tuttavia la nostra contrarietà all'introduzione di sanzioni e pratiche burocratiche eccessivamente onerose che vanno ad aggravare ancora di più il peso amministrativo a cui già sono sottoposte le aziende. Va bene lavorare su politiche di lotta alle discriminazioni, ma senza accanirsi troppo sui datori di lavoro, che sono spesso incolpevoli. Marie-Christine Arnautu,
au nom du groupe ENF
. – Monsieur le Président, je remercie ma collègue madame Záborská pour son travail approfondi. Je partage aussi son souci de promouvoir l'accès des femmes au marché du travail, notamment celles ayant fondé une famille et ayant des enfants. J'approuve également la volonté de permettre aux mères de famille travaillant depuis chez elles, particulièrement sous statut d'auto-entrepreneur, de bénéficier d'une meilleure protection sociale. Je me réjouis que soit prise en considération la situation des plus fragiles, notamment les mères isolées, vivant bien souvent, en France mais aussi dans tous les autres États membres, en-dessous du seuil de pauvreté. Mais, malheureusement, les adversaires de la famille traditionnelle composée d'un homme et d'une femme et de leurs enfants se sont acharnés sur votre texte, Madame, et ont noyé vos bonnes intentions sous un déluge de considérations n'ayant rien à voir avec le sujet de votre rapport, qui, je le rappelle, est la mise en œuvre du principe de l'égalité des chances et de l'égalité de traitement entre hommes et femmes en matière d'emploi et de travail. Que viennent faire, Madame, les considérations sur la race, l'origine ethnique ou la religion dans ce rapport? Quel besoin avait-on de distinguer les femmes lesbiennes ou bisexuelles des autres femmes? Que vient faire cette obsession sur le changement de sexe dans le rapport? Il y est fait mention pas moins de six fois, je les ai comptées, du changement de sexe et du transsexualisme. Je ne suis pas persuadée, d'ailleurs, que les personnes concernées, assez peu nombreuses, aient envie, elles aussi, d'être montrées ainsi du doigt. Je déplore donc vivement que votre rapport, dont le fond est sincèrement très louable, soit dénaturé par un communautarisme LGBT exacerbé et par cette volonté de détruire les fondements de notre société. Je ne pourrai donc pas le voter en l'état, et croyez bien que je le regrette. Krisztina Morvai (NI). – A jelentésnek a q) pontját szeretném majd idézni, és konkrét kérdésem van a Bizottság itt jelenlévő képviselőjéhez, valamint Záborská asszonyhoz, a raportőrünkhöz. Azt mondja a q) pont: «Mivel a nők egyes kategóriái, többek között az etnikai kisebbséghez tartozó, a leszbikus, a biszexuális, a transznemű ... (pám-pám-pám) nők halmozott megkülönböztetés veszélyének vannak kitéve a foglalkoztatás és a munkavégzés során.» Szeretettel kérdezem, az általam egyébként igen nagyra becsült, nagy tudású Záborská asszonyt, a jelentéstevőt – aki történetesen a konzervatívok soraiban ül és szlovák, tehát közép-kelet-európai, periféria országból érkezett –, hogy Ön szerint nem kellett volna legalább ilyen súllyal megemlíteni azt a diszkriminációt, ami a centrum és a periféria országaiban dolgozó nők és tipikus női munkát végző mondjuk ápolónők, gondozónők ötszörös, tízszeres fizetési különbségeiben van. Ami aztán az egész életüket meghatározza, mert el kell hagyniuk a hazájukat ahhoz, hogy el tudják tartani a gyermekeiket. Várom a Bizottság képviselőjének és a jelentéstevőnek a válaszát erre a kérdésre. Anna Maria Corazza Bildt (PPE). – Mr President, it is clear that much more needs to be done to ensure equality for women in employment. The principle of equal pay for equal jobs is still not respected in all the Member States. This creates inequality even later when women have lower pensions. Member States should take concrete measures to eliminate the gender pay gap, including addressing the root causes. Commissioner, I welcome your work both on transparency and on evaluation. To have a job and economic independence are key for women's equality and, in particular now, for the integration of migrant women in our society. We need to create the conditions for all women to access the labour market without discrimination. The selection criteria should be based on competence and skills. It should be easier for women to start a business and to be entrepreneurs. Women's empowerment is crucial, and – as you said, Commissioner – it is also for the benefit of the European economy and growth. Women and men should also have the same opportunity to combine family and career. Mothers are not the only parents responsible for taking care of children. Member States should promote shared parental responsibility. Equality at work is also about removing stereotypes and changing mentality. Too many women are still victims of sexual harassment at work. As long as women are considered more for how they look than for how they perform at work, inequality will not be achieved. Our fight for equal treatment should not be ideological and it should not involve imposing a model. It is about women's individual choice and dignity. (The speaker agreed to take a blue-card question under Rule 162(8)) Tibor Szanyi (S&D),
Kékkártyás kérdés
. – Képviselő Asszony, Ön tagállami lépéseket sürgetett. Hoznék egy tagállami példát, Magyarország estét, ahol egyébként a tankönyveknek a dolga az állami, illetve kormányzati ellenőrzés alatt van. Egy hatodikos általános iskolás tankönyvben olvasható, Magyarországon: a lányok állítólag könnyebben tanulnak meg olvasni, mint a fiúk többsége, de matematikában inkább a fiúk ügyesebbek. A fiúk és a lányok bizonyos testi adottságokban és szellemi képességekben különbözőek. Ez van Magyarországon egy hatodikos általános iskolai tankönyvben. Az Ön pártja soraiban ülő FIDESZ kontrolálta tankönyvben. Anna Maria Corazza Bildt (PPE),
blue-card answer
. – I find what my colleague said regrettable. I do not think that there should be any discrimination at school between girls and boys. I am not aware of what you were saying, Mr Szanyi, but schools are a national issue. We do not deal with school texts in Parliament, but we definitely deal with non-discrimination, as I said, and this is very much the policy of the whole EPP Group. Anna Hedh (S&D). – Herr talman! Även om jag och Anna Záborská inte alltid delar samma politiska värderingar, vill jag tacka henne för detta betänkande. Situationen på arbetsmarknaden är alltjämt ohållbar med katastrofala skillnader vad gäller lika löner och i utbetalda pensioner. Samtidigt är inte ojämlikheten något exklusivt för arbetsmarknaden, och inte heller något som bör talas om i enbart ekonomiska termer. Ojämlikheten i samhället bygger på hur vi ser på och tänker om kvinnor – en oftast unken kvinnosyn. Denna syn tillåter bolagsstyrelser att enbart omfatta män. Den ser gärna att kvinnor gör det obetalda hushållsarbetet, och kanske framför allt att det är kvinnans roll. När Záborská och andra högerpolitiker pratar om detta, verkar en av få lösningar vara att arbetet i hushållet ska ha en högre ställning. Jag ställer mig då frågan: Vad löser det? Visst skulle det kunna generera en ökad ekonomisk inkomst, men det faktiska problemet kvarstår, nämligen att kvinnor förväntas att ta det dubbla ansvaret. När ska vi ta oss an det egentliga problemet, att få männen att ta ansvar, att män tenderar att arbeta mer som småbarnsföräldrar och att de ska ta ett ansvar i hemmet? (Talaren godtog att besvara en fråga («blått kort») i enlighet med artikel 162.8 i arbetsordningen.) John Stuart Agnew (EFDD),
blue-card question
. – I would just like to ask the speaker this: you used the term «housewife» and you are in the S&D Group – are you aware that this is a politically incorrect term? If I was to use the word «housewife» in Britain I would be branded as a woman hater. Anna Hedh (S&D),
svar («blått kort»)
. – Jag använde inte ordet «hemmafru» på svenska. Det måste vara något fel i tolkningen. Jag använde «arbete i hushållet» – och inte «hemmafru», vilket är ett uttryck som vi inte längre använder i Sverige heller. Beatrix von Storch (ECR). – Herr Präsident! Wir reden heute über den Bericht Záborská, der – wenn Sie mich fragen – diesen Namen nicht verdient; er ist zu schlecht. Ich zitiere die Ziffer 16, unter der Überschrift Überwachung und Datenerhebung: «Das Parlament fordert die Kommission und die Mitgliedstaaten auf, Aufsichts- und Kontrollmaßnahmen zu ergreifen und wirksame Überwachungssysteme zu schaffen, um die Erhebung von Daten zu Belästigungsfällen aufgrund des Geschlechts zu verbessern;» – ein europaweites Überwachungssystem gegen Belästigung. Hurra! Der zweite Punkt, den ich herausheben möchte, ist wichtig: «Wir bekräftigen die Notwendigkeit eindeutiger Begriffsbestimmungen, zum Beispiel mit Blick auf das geschlechtsspezifische Lohngefälle». Sehr richtig! Wir müssen dringend eindeutige Begriffe definieren: Was ist überhaupt Gender, was ist sexuelle Identität – sexual identity –, was ist Geschlechtsidentität – gender identity? Was ist das eigentlich? Lassen Sie uns das definieren und dann darüber reden, anstatt zu reden, ohne zu wissen, worüber. (Die Rednerin ist damit einverstanden, eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte» gemäß Artikel 162 Absatz 8 der Geschäftsordnung zu beantworten.) Bill Etheridge (EFDD),
blue-card question
. — After that speech, which I agree with very much in many parts, I was wondering if you would agree with me how remarkable it is that, every time we speak about equalities in this place, it is never mentioned that the new people who come to this continent, the migrants from other parts of the world, have vastly different ways of looking at equality between men and women. Maybe that should be addressed when people come here: the fact that they come from totally different cultures. That is an area that does not even get discussed: the fact that women are treated far more as inferior in the places they come from. Beatrix von Storch (ECR),
Antwort auf eine Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Ich glaube, dass es wichtig ist, dass wir auch vor diesem Hintergrund ganz klar definieren, worüber wir eigentlich reden: die Akzeptanz der Vielfalt von Geschlecht. Das klingt irgendwie entweder total toll oder vollkommen irre. Auf jeden Fall sollten wir uns klarmachen, worum es dabei geht. Und dann sollen wir den mehreren Millionen Einwanderern, die jetzt aus anderen Kulturkreisen zu uns kommen, erklären, was das ist – die Akzeptanz der Vielfalt von Geschlecht. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL). – Señor Presidente, creo que la brecha salarial, las políticas de austeridad y la violencia de género son el claro ejemplo de lo poco que están haciendo las instituciones tanto en los Estados como en la Unión Europea para poner en práctica esas políticas de igualdad y de prevención de género que, aunque muchas veces insuficientes, existen. Yo quiero utilizar mi intervención para preguntar a la Comisión: ¿qué piensa hacer en la práctica para eliminar el sesgo de género que existe a la hora de aplicar las políticas de igualdad? ¿Qué piensa hacer en la práctica para eliminar el sesgo de género a la hora de luchar contra la violencia de género? ¿Qué medidas de acción positiva piensa poner en marcha? Porque, si en esto no avanzamos, seguiremos analizando cada año la situación de las mujeres en distintos ámbitos pero permaneceremos en la misma situación. (La oradora acepta responder a una pregunta formulada con arreglo al procedimiento de la «tarjeta azul» (artículo 162, apartado 8, del Reglamento)) Paul Nuttall (EFDD),
blue-card question
. – I am a bit confused because I looked at your Group yesterday and the day before, and there were «Refugees welcome» signs on your front tables. Do you not agree with me that violence against women will increase if we allow more and more people into this continent from countries where the words of a woman are, in some cases, worth only half of those of a man, and which generally treat women in an appalling fashion? Do you not agree with me that if we allow more people to come to this continent from Muslim countries in the Middle East violence against women will naturally increase? Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
respuesta de «tarjeta azul»
. – A mí me parece que esa pregunta no tiene mucho sentido. La desigualdad de género existe y va a seguir existiendo si no tomamos medidas de acción positiva. Louise Bours (EFDD). – Mr President, I say to the House: the Members all seem in a pretty confused state to me. You do not really know what it is you want. You have now started to contradict yourselves completely – which I know is absolutely nothing new for this place, but now it is so blatant. In paragraph 34, you call for EU gender-neutral job classifications and evaluation systems, yet, in paragraph 13, you demand the introduction of binding gender quotas. So what is it? Jobs based on the gender of a person, or jobs irrespective of the gender? Do you want to fight discrimination or don't you? In paragraph 37, you call for EU mandatory pay audits for listed companies in order to obtain gender data. You call for the introduction of sanctions at EU level that would exclude companies from procurement of goods and services financed with public subsidies. So are you saying that you want the EU to block companies from using public goods, services and money if there is not an appropriate gender balance? In paragraph 41, you call for a reversal in the burden of proof between employer and employee. Are you aware that this would require a complete alteration in the UK judicial system? Shall we just throw away the concept of innocent until proven guilty? Finally, in paragraph 50, you want the EU to conduct a study on the situations of working mothers, mothers who choose to stay at home and women without children who have made the choice to work. And why? To find out how each affects the labour market. It is almost as if you want to belittle those who do not conform to your view of what the role of a woman should be. Please do something useful. Let us talk about female genital mutilation; let us talk about forced marriage; let us speak out about abuses of women across the world. But, please, stop wasting all of our time. Λάμπρος Φουντούλης (NI). – Κύριε Πρόεδρε, κυρίες και κύριοι συνάδελφοι, εδώ και χρόνια προσπαθείτε, λέτε, να επιτύχετε την ισότητα στην εργασία μεταξύ των φύλων. Αναρωτηθήκατε, όμως, γιατί όλες οι μέχρι τώρα προσπάθειές σας έχουν καταλήξει σε αποτυχία; Αδυνατείτε να συνειδητοποιήσετε πως η ίδια η προσέγγισή σας είναι λάθος. Παραδομένοι σε μία ατομικιστική έξαψη, αρνείστε να αποδεχθείτε το φυσιολογικό γεγονός πως κύτταρο της κοινωνίας είναι οικογένεια. Πιέζετε τους πολίτες σε μία επιδίωξη μεγαλύτερων απολαβών και σε ένα άκρατο καταναλωτισμό. Επιδιώκετε πάση θυσία την ισότητα και δεν μπορείτε να καταλάβετε πως, απλά, προκαλείτε την ισοπέδωση. Δεν είναι η ισότητα η μαγική λύση. Η λέξη που ψάχνετε είναι η αρμονία. Αρμονία μεταξύ των φύλων, αρμονία μεταξύ όλων των μελών μιας κοινωνίας και συνεργασία όλων για την προώθηση του κοινωνικού και όχι του οικονομικού μας, μόνο, επιπέδου. Φτάσατε ακόμα και στο ιερό έργο της ανατροφής των παιδιών ή της φροντίδας των ηλικιωμένων και των αναπήρων, να προσπαθείτε να το αποτιμήσετε σε οικονομικά μεγέθη. Ίσες ευκαιρίες για όλους: αυτή είναι η μοναδική ισότητα που μπορεί να υπάρξει και, ταυτόχρονα, ενίσχυση με κάθε τρόπο του θεσμού της οικογένειας, του μόνου θεσμού που μπορεί να εγγυηθεί την κοινωνική συνοχή. Angelika Niebler (PPE). – Herr Präsident, verehrter Herr Kommissar, meine lieben Kolleginnen und Kollegen! Ich möchte mich zunächst herzlich bei der Berichterstatterin, Anna Záborská, für ihren Bericht und die Bemühungen um ihren Initiativbericht bedanken. Wir haben die Situation, dass in den letzten Jahrzehnten in Sachen Gleichstellung, Gleichberechtigung in der Europäischen Union sehr viel getan wurde. Aber natürlich gibt es noch Nachbesserungs- und Verbesserungsbedarf, insbesondere beim Thema Lohngefälle, Lohndifferenz. Was müssen wir denn tun, um dieses Problem in den Griff zu bekommen? Ich denke, zuerst die Ursachen analysieren: Warum gibt es diese hohe Lohndifferenz? Das liegt in erster Linie daran, dass Frauen natürlich sehr viele Erwerbsunterbrechungen haben und dass die Vereinbarkeit von Familie und Beruf in manchen Ländern immer noch schwierig zu erreichen ist. Frauen wählen in der Regel auch Berufe, die weniger gut bezahlt sind. All das sind die Ursachen. Wir müssen doch sicherstellen, dass es möglich ist, im Beruf zu bleiben, und auch den Wiedereinstieg erleichtern. Da sind die Tarifparteien gefordert. Da können wir, glaube ich, gesetzgeberisch nicht viel machen. Ich lehne auch die Passagen im Bericht ab, die in die Tarifautonomie eingreifen, und Berichtspflichten, die für die Firmen nur Bürokratie bedeuten, aber nichts für die Interessen der Frauen erreichen. Marc Tarabella (S&D). – Monsieur le Président, je salue d'abord la rapporteure, Mme Záborská, pour son engagement dans ce dossier, qui montre les failles et qui propose des remèdes. Dans mon rapport voté au début de l'année sur l'évolution de l'égalité, je soulignais, comme l'a dit Karima Delli tout à l'heure, qu'il faudra attendre 2084 pour avoir une égalité salariale, ce qui est évidemment beaucoup trop long. Il faut donc des mesures coercitives pour remédier au problème. Le choix du 2 novembre, Monsieur le Commissaire, est symbolique parce que cela veut dire qu'au-delà du 2 novembre, les femmes travaillent gratuitement. On est à 85 % de l'année. Le 2 novembre, c'est le jour des morts. Aussi, j'espère que ce ne sera pas propice pour enterrer ce dossier. La lutte contre les stéréotypes me paraît être quelque chose de fondamental. Il faut lutter contre les stéréotypes sexistes, qui reproduisent les inégalités au moment de l'entrée dans la vie active. Par conséquent, c'est dès le monde de l'éducation et de la formation qu'il faut aussi agir pour éviter ce fléau des stéréotypes sexistes. Enfin, je pense qu'il faut améliorer la compatibilité, on l'a dit, entre la vie professionnelle et la vie familiale. Et là, clairement, ce sont souvent les femmes qui sont contraintes de faire le choix d'abandonner leur boulot. Il faut y remédier également. Jana Žitňanská (ECR). – Správa veľmi dobre pomenúva problém, ktorý osobne považujem za dôležitý, a síce problém špecifickej skupiny rodičov, prevažne matiek, ktoré sa s obrovskou láskou dennodenným fyzickým a psychickým nasadením starajú o svoje deti so zdravotným postihnutím. Je veľkou hanbou, ak je starostlivosť o takéto deti synonymom pre život v chudobe a dáva možnosť vzniknúť javu, ktorý poznáme ako feminizácia chudoby. Členské štáty sa musia preto viac zaangažovať nielen pri ocenení tejto práce, ale aj vo vytváraní podmienok na podporu vzniku pracovných miest pre matky, ktoré chcú aspoň čiastočne pracovať, ale vzhľadom na zdravotné problémy detí sú zamestnávateľmi odmietané. Nestačí, že máme zákaz diskriminácie na papieri, lebo realita sa zmení až vtedy, ak konečne prestaneme o týchto ženách rozmýšľať ako o tých, ktoré sú na pracovnom trhu menejcenné. Materstvo, starostlivosť o chorých, starších a zdravotne postihnutých nesmie byť navyše stigmou a odsúdením k nízkemu dôchodku, ale hodnotou samou o sebe a rovnocenným príspevkom k životu v našej spoločnosti. (Rečníčka súhlasila s tým, že odpovie na otázku položenú podľa postupu zdvihnutia modrej karty (článok 162 ods. 8 rokovacieho poriadku)). Λάμπρος Φουντούλης (NI),
ερώτηση «γαλάζια κάρτα»
. – Είναι πάρα πολύ ωραία αυτά που είπατε, αλλά, θα διαφωνήσω μαζί σας σε ένα συγκεκριμένο θέμα: επειδή είμαι πατέρας παιδιού με ειδικές ανάγκες, έχω μια κόρη 32 χρονών με σύνδρομο down, τη φροντίδα του παιδιού δεν την επιφορτίζεται μόνο η μητέρα, αλλά σε πάρα πολλές οικογένειες μοιράζεται το βάρος και η ευθύνη και στους δύο γονείς και στον πατέρα και στη μητέρα· δεν συμφωνείτε; Jana Žitňanská (ECR),
odpoveď na otázku položenú zdvihnutím modrej karty
. – Máte pravdu je veľa rodín, kde aj otec znáša túto ťarchu alebo kde aj otec sa stará o dieťa so zdravotným postihnutím. Žiaľ, z mojej skúsenosti veľa rodín, kde sa narodí dieťatko so zdravotným postihnutím, sa rozpadá. A väčšinou je to teda matka, ktorá zostáva starať sa o toto dieťatko a naozaj finančné ohodnotenie takejto starostlivosti je na úrovni prežitia, nehovoriac o tom, že má to potom dopad, samozrejme, aj na jej dôchodok. Čiže, keď hovorím o tom, že sú ohrozené chudobou tieto ženy, prevažne ženy, tak, žiaľ, je to smutná skutočnosť. Tania González Peñas (GUE/NGL). – Señor Presidente, la igualdad de trato y la no discriminación entre hombres y mujeres no solamente es una cuestión de justicia, no es solo un derecho consagrado en los Tratados de la Unión y no es solo una deuda histórica. Es también un tema estratégico y de sentido común para el desarrollo económico y social de Europa, para la sostenibilidad de nuestras sociedades. El informe que nos reúne aquí esta mañana demuestra la ineficacia de una legislación que no se aplica adecuadamente en los Estados miembros. Mientras tanto, la brecha salarial entre hombres y mujeres es del 16,4 % y la brecha pensional alcanza el 39 %. Dejar de lado a más del 50 % de la población europea no contribuye a la prosperidad ni al bienestar. Es necesario establecer medidas que no dejen a la libre voluntad de las empresas garantizar la gestión de la igualdad en el mercado de trabajo, pero también lo es aplicar otro tipo de medidas, profundizar legislativamente en otras cuestiones, como garantizar los derechos y unas condiciones de trabajo dignas para el trabajo doméstico y de cuidados, ejercido mayoritariamente por mujeres, y asegurar la corresponsabilidad con permisos de paternidad obligatorios, iguales e intransferibles. Σωτήριος Ζαριανόπουλος (NI). – Κύριε Πρόεδρε, ανησυχεί η Ευρωπαϊκή Ένωση για την ισότητα των γυναικών στην απασχόληση. Ανησυχεί δηλαδή ο θύτης για τα θύματά του. Η κοροϊδία σε όλη της τη δόξα! Κρύβει η Ένωση τη βαρβαρότητα της, που κορυφώθηκε με τα μνημόνια: κατάργηση κάθε δικαιώματος, εξίσωση προς τα κάτω, κοινή εξαθλίωση γυναικών και ανδρών. Στην Ελλάδα των τριών μνημονίων της Ένωσης, με ΣΥΡΙΖΑ, ΠΑΣΟΚ και Νέα Δημοκρατία, ουσιαστικά καταργείται εντελώς η σύνταξη, ιδιαίτερα για τις γυναίκες, αυξάνονται τα όρια ηλικίας έως και 17 χρόνια και τα χρόνια εργασίας, όταν η ανεργία καλπάζει. Η αδήλωτη, διακοπτόμενη, μερική εργασία, οι μισθοί πείνας οργιάζουν, ιδιαίτερα στις γυναίκες, ως κίνητρο ανταγωνιστικότητας. Καταργείται η κυριακάτικη αργία της ξεκούρασης και της οικογενειακής επαφής. Καταργείται το ΕΚΑΣ των χαμηλοσυνταξιούχων, κυρίως γυναικών. Πετσόκοψαν την κατώτερη σύνταξη, από τα 486 στα 392 ευρώ. Συντάξεις-ψίχουλα 200 ως 250 ευρώ, ώσπου να φτάσεις στα 67. Τα ιδιωτικά συνταξιοδοτικά συστήματα της Ένωσης χειροτερεύουν την κατάσταση. Ένας δρόμος απέμεινε για γυναίκες και άντρες: σύγκρουση με τις κυβερνήσεις, την Ευρωπαϊκή Ένωση των μνημονίων και της καπιταλιστικής βαρβαρότητας. Dubravka Šuica (PPE). – Gospodine predsjedniče, želim čestitati gđi Zaborskoj na predanosti i konzistentnosti. Ovo izvješće podupire temeljno načelo «jednaka plaća za jednaki rad» i slažem se da se ovakva diskriminacija više ne može tolerirati, ako je točan podatak, a vjerujem da jest, da je prema nekim pokazateljima 15 % niža plaća žena, a prevedeno u dane to znači 60 dana rada više u odnosu na muškarce. Stoga se postavlja pitanje koje to društvo želi da pola njegovog potencijala ostane neiskorišteno. Ne vjerujem da to ijedno društvo, ijedna država članica želi. Isto tako postavlja se pitanje koliko ćemo još puta imati ovakvo ili slično izvješće, gđo Zaborska. Činjenica je da se svih ovih godina, usprkos naporima nije se dovoljno učinilo. Međutim, složila bih se da je ovo ipak kulturološko ili civilizacijsko pitanje, da države članice moraju poduzeti mjere za jednake mogućnosti za žene i muškarce, trebamo osigurati dignitet ženama stoga očekujem od Komisije da uvede bolji nadzor, da se provede neka vrsta revizije. To je jedini način da idemo naprijed, gđo Zaborska. Andrea Cozzolino, ( S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, se sei donna lavori quanto un uomo e guadagni di meno, ormai i dati sono definitivi, mediamente siamo intorno al 16 per cento, come la relazione denuncia, ma ci sono aree dell'Europa dove questa cifra, questa percentuale raggiunge livelli davvero preoccupanti: 20-25 per cento. Domandiamoci perché. Perché le donne hanno un livello di produttività minore? Hanno una conoscenza e una competenza minore? Si impegnano di meno nei luoghi di lavoro? Sarebbe davvero strano sostenere alcune di queste tesi. Allora, se non ci sono reali ragioni irrazionali, quello del divario retributivo di genere è un gap che va sanato subito. La parità di trattamento è un principio che è nell'ordinamento europeo dal 1957, ma i dati ci dicono che siamo ancora totalmente lontani dalla sua piena attuazione. Forse non ci stiamo lavorando con lo spirito giusto e con la determinazione giusta. Sappiamo bene che non è una direttiva da abbattere stereotipi e pregiudizi, ma appoggio la relatrice nel chiedere alla Commissione una nuova direttiva e maggiore rigore di applicazione da parte degli Stati membri. Rosa Estaràs Ferragut (PPE). – Señor Presidente, efectivamente, la señora Záborská ha hecho un trabajo extraordinario y quería darle la enhorabuena. Era un informe muy necesario. Todavía hoy las mujeres siguen cobrando una media de un 16 % menos que los hombres por un trabajo de igual valor y es una brecha que puede llegar a ampliarse al 20 % en algunos Estados miembros. Efectivamente, también el marco jurídico existe en la Unión Europea, pero la Directiva 2006/54/CE, que vino a agrupar toda la legislación anterior, no ha sido utilizada por los Estados miembros para poder aprovechar la oportunidad y revisar de manera valiente los sistemas nacionales para que no se produzca esta discriminación. Por eso, la petición a la Comisión es muy clara: una revisión de esa Directiva y una directiva nueva donde se pueda subsanar todo aquello que no ha funcionado. Piensen ustedes que la consecuencia inmediata de la brecha salarial es la brecha en la jubilación, que puede llegar al 39 %. Y quiero acabar pidiendo el principio de no discriminación para los sectores más vulnerables, que serían todos los sectores del LGBTI, discapacidad, minorías étnicas, orientación sexual, etc. (La oradora acepta responder a una pregunta formulada con arreglo al procedimiento de la «tarjeta azul» (artículo 162, apartado 8, del Reglamento)) José Blanco López (S&D),
pregunta de tarjeta azul
. – Señor Presidente, escuchando a la señora Estaràs decir que hay Estados miembros en los que la brecha salarial es mayor y sabiendo que desde el año 2011 —y no estamos satisfechos— se estabilizó en la Unión Europea, ¿cómo valora que en España, desde el año 2011, la brecha salarial se incrementara en el 8 %? ¿Tiene que ver con la reforma laboral del Gobierno en relación con las políticas de igualdad? Rosa Estaràs Ferragut (PPE),
respuesta de «tarjeta azul»
. – Después de que el Gobierno socialista nos dejara un paro increíble de más de cuatro millones de personas, la reforma laboral del Gobierno de España ha posibilitado que se creara, después de una crisis importante y por primera vez, trabajo en España y que podamos recuperarnos de aquello que el Gobierno socialista nos dejó. Procedura «catch the eye» Alessandra Mussolini, (PPE). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, peccato perché il testo parla della discriminazione salariale, fondamentale per noi, per tante donne soprattutto in Italia, ma è stato appesantito dall'inversione dell'onere della prova per il datore di lavoro, dalle sanzioni obbligatorie, dall'espulsione delle aziende negli appalti pubblici per quanto riguarda il finanziamento europeo. E poi vorrei far riflettere la relatrice su un punto: il testo introduce una nuova fattispecie giuridica, la discriminazione multipla, e in tal modo diventa discriminante per le donne, perché una donna avrà una semplice discriminazione e un'altra categoria sensibile avrà una discriminazione multipla, il che vanifica il concetto giuridico di discriminazione. La discriminazione è unica, non ci può essere una discriminazione di serie A e una discriminazione di serie B. Per tale motivo, purtroppo, nonostante i concetti fondamentali che dovevano essere introdotti, il mio voto sarà contrario. José Blanco López (S&D). – Señor Presidente, efectivamente lo acabo de poner de manifiesto: la brecha salarial es algo que se debe plantear en el debate político, en el primer punto de nuestra agenda, porque, mientras no se corrija, no habrá justicia y seguiremos alimentando una discriminación. Decía antes que en la Unión Europea, efectivamente, la brecha salarial se ha estabilizado. A pesar de eso, es necesaria una nueva regulación, una nueva directiva, para acabar definitivamente con ella. Pero es verdad que resulta más dramático cuando en Estados miembros, a pesar de lo que se ha dicho, se hacen reformas laborales y no se tiene en cuenta esta discriminación y se precariza el mundo del trabajo, pues la consecuencia es que las mujeres todavía sufren más discriminación, como sucede en nuestro país: que después de una reforma laboral que precarizó el mundo del trabajo, la desigualdad se ha incrementado, la brecha salarial ha aumentado y, por lo tanto, es hoy ocho puntos mayor que en el año 2011. No podemos, señorías, mirar para otro lado. Ruža Tomašić (ECR). – Gospodine predsjedniče, jednake mogućnosti i jednako postupanje prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada do sada nije urodilo plodom jer se nije ozbiljno inzistiralo na pravnoj provedbi zakona. Žalosti me što nismo spremni napraviti zaokret i usvojiti drukčiji pristup ovoj problematici, već se predlaže dodatno intenziviranje napora u istom smjeru. Gomilanjem propisa možemo samo dodatno opteretiti europska poduzeća, a to će se negativno odraziti na sve radnike – i žene i muškarce. Cilj nam je valjda da što više žena i muškaraca radi, a ne što manje. Predloženo sastavljanje godišnjih poslovnih planova o jednakosti spolova i osposobljavanje osoblja na temu jednakosti i raznolikosti predstavlja obično zadovoljavanje forme koje neće promijeniti baš ništa, osim što će zbog povećanja troškova nekolicina radnika sasvim svejedno kojeg spola, ostati bez posla, a zakoni se i dalje neće sami od sebe provoditi. Филиз Хюсменова (ALDE). – Г-н Председател, за да подобрим европейския пазар на труда, е важно политиката за равенството между половете да бъде прилагана не само на хартия, но и на дела. Пазарна необходимост е жените на Европа да са икономически независими, да бъдат възнаграждавани справедливо, да разчитат на баланс между професионалния и семейния живот и да знаят, че нямат таван до управлението на компании. Към това трябва да добавим и истински секторен баланс. Той изисква подобряване на достъпа на жените до типично мъжки професии и увеличаване на достъпа на мъжете към феминизирани професии, като например в сферата на образованието. В България ниското заплащане действа като бариера пред младите, и предимно пред мъжете да упражняват учителската професия. Възможностите за стимулиране на половия баланс в професии като тази са реални. И трябва да се възползваме от тях, защото двата пола допринасят по различен начин към системата, образованието и възпитанието на учениците, включително и към равенството на половете. Maria Grapini (S&D). – Domnule președinte, vreau să mă adresez colegilor. Eu, în ansamblu, spun că raportul este necesar, dar ce șanse are să se aplice când, domnule comisar, începeți prin a spune că este un raport important, după care, uluitor, spuneți că, de fapt, trebuie să îmbunătățim competențele femeilor și să le ajutăm? Ce vreți să induceți, domnule comisar, ideea că femeile nu sunt pregătite, că nu au competență, că trebuie să le ajutăm? Cum vă explicați că, în țări cu populație majoritar feminină, accesul femeilor la funcții de conducere, fie că vorbim de instituțiile statului, politice sau în mediul privat, sunt ale bărbaților? Cine decide, domnule comisar, în acest caz? Bărbații. Nu induceți ideea falsă că, de fapt, din acest motiv femeile sunt discriminate și există disparități: pentru că nu sunt pregătite profesional. De aceea plec sceptică de aici, dacă aceasta este percepția dumneavoastră. Noi, femeile, nu vrem o discriminare pozitivă. Noi vrem să respectați valoarea; matematic, nu se poate ca, dintr-un procent mare al populației feminine dintr-un stat, să nu existe un procent apropiat în locurile de decizie. Și mai este o problemă: problema educației, despre care s-a vorbit. Nu se poate să existe într-adevăr educație cu manuale în care femeia stă la bucătărie și bărbatul e la mașină. Cred că avem nevoie de o supraveghere a modului de implicare a legislației. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε Πρόεδρε, επί πολλά χρόνια, η Ευρωπαϊκή Ένωση κάνει προσπάθειες, προκειμένου να σταματήσει η διάκριση των δύο φύλων σε θέματα αμοιβών και απασχόλησης. Παρά ταύτα, βλέπουμε ότι οι μισθολογικές διαφορές εις βάρος των γυναικών συνεχίζουν· αμείβονται με 16%, τουλάχιστον, χαμηλότερους μισθούς απ' ό,τι οι άντρες. Έχουμε υπερεκπροσώπηση των γυναικών στη μερική απασχόληση,· έχουμε υποεκπροσώπηση των γυναικών σε θέσεις πλήρους απασχόλησης και έχουμε, επίσης, συντάξεις τουλάχιστον κατά 39% κατά μέσο όρο χαμηλότερες στις γυναίκες απ' ό,τι στους άντρες. Ειδικότερα, τώρα, στις χώρες που έχουν πληγεί από τα μνημόνια, οι γυναίκες είναι αυτές οι οποίες έχουν πληγεί περισσότερο από τα μέτρα λιτότητας και δημοσιονομικής προσαρμογής. Στην Ελλάδα, τα τελευταία στοιχεία του 2015 δείχνουν ότι οι γυναίκες έχουν ποσοστό ανεργίας 30,6%, ενώ οι άντρες 23,5%. Πρέπει, επειγόντως, να ληφθούν μέτρα για να αντιμετωπισθούν και να σταματήσουν οι διακρίσεις μεταξύ των δύο φύλων. Ivan Jakovčić (ALDE). – Gospodine predsjedniče, ovaj dom sebe voli nazvati domom europske demokracije. Ovaj dom će danas raspravljati o četiri slučaja kršenja ljudskih prava u svijetu. Ovaj dom danas raspravlja o temi o kojoj se raspravljalo kao da smo u Srednjem vijeku, jer ovdje slušam argumente nekih koji neće podržati ovo izvješće. Pa oni zaista žive u Srednjem vijeku! Ako mi danas u ovom domu moramo još uvijek razgovarati o jednakosti i ravnopravnosti i ako neki to namjerno ne žele razumjeti, onda oni zaista žive u Srednjem vijeku. I meni je žao što sam danas slušao neke rasprave, neke argumente protiv ovog izvješća i argumente koji uopće nisu nikakvi argumenti, nego je ideologija koja narušava jednakost i ravnopravnost i koja upravo želi ići protiv onoga što su jednakost i ravnopravnost. Nicola Caputo (S&D). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, non è la prima volta che intervengo in quest'Aula sui diritti delle donne e la parità di genere. Devo dire che, nonostante l'esistenza di direttive europee, siamo troppo lontani dal raggiungimento degli obiettivi e anche dall'applicazione della legislazione europea. Ben venga quindi la nuova direttiva auspicata dal relatore. Come si evince dalla stessa relazione della strategia dell'Unione europea per la parità tra donne e uomini dopo il 2015 in Europa, le donne sono poco rappresentate nei processi decisionali, e questo avviene nei parlamenti, nei governi nazionali, ma anche nelle imprese, soprattutto nelle grandi. Insomma, si sono fatti passi in avanti un po' ovunque in tutti i settori, ma serviranno ancora 81 anni per chiudere la forbice delle opportunità lavorative tra uomini e donne e nel nostro continente dobbiamo fare i conti anche con la percentuale del 20-25 per cento di donne che subiscono violenza almeno una volta nella vita, anche nei luoghi di lavoro. L'Europa non può limitarsi alla semplice denuncia, dovrà garantire il rispetto concreto della legislazione europea in materia di parità di genere. È giusto assicurare le stesse opportunità e gli stessi diritti a uomini e donne, ma questo non deve giustificare derive radicali che vanno contrastate con energia e determinazione. (Încheierea procedurii «catch the eye») Christos Stylianides,
Member of the Commission
. – Mr President, thank you for this very rich discussion. After this, I am all the more convinced that closing the gender pay gap needs a comprehensive approach. That means legislative and non-legislative measures and, of course, efforts from all the relevant stakeholders at both EU and national level. The effective application and enforcement of equal pay in Member States are essential to ensure the rights enshrined in the directive. This remains the biggest challenge. Going forward, the Commission will examine national measures following the Recommendation on Pay Transparency. We will assess the need for any additional measures at EU level. Of course this will include looking at whether we should review the Gender Equality Recast Directive. Anna Záborská,
spravodajkyňa
. – Ďakujem vám za podnetnú diskusiu. Cítila som z nej podporu viacerých myšlienok, ktoré som sa snažila vložiť do návrhu mojej správy, a som vám za túto podporu vďačná. Cítila som však aj viaceré výhrady, aj keď viaceré z nich sa môjho textu vôbec netýkali. Pani Morway s tou otázkou na mňa má pravdu, ale, bohužiaľ, táto správa o probléme odmeňovania žien vo východnej a západnej Európe nehovorí. Nedá sa reagovať na všetko a potom mi dovoľte, aby som zareagovala skôr symbolicky. Proces schvaľovania iniciatívnej správy od výboru až po hlasovanie v pléne Parlamentu niekedy pripomína slávnostnú večeru, na ktorej sa servíruje čerstvo upečená ryba. Podarilo sa vám ju upiecť presne tak, ako ste chceli, má správnu farbu, vôňu aj chuť, ale viete, že v nej budú aj kosti. A niekedy je ich tak veľa, že nakoniec porciu nedokážete zjesť. Otvorene priznávam, že aj táto správa má kosti. Niektoré sú malé a dajú sa prehltnúť, ale iné sú vyslovene nepríjemné a vzbudzujú moje obavy. Snažila som sa prostredníctvom «split» a «separate» hlasovania upozorniť na tieto pre mňa problematické miesta. No zároveň som si uvedomila, že tri takéto miesta, tri takéto kosti sú pre mňa nestráviteľné a je to článok 18, pozmeňovací návrh 2 a článok 42. Opakovane som počas 11 rokov v tomto pléne aj na výbore upozorňovala, že používanie termínu «gender» vedie k zmätkom, pretože tento termín nie je právne definovaný. Jeho obsah sa mení v závislosti od jeho používania v médiách či ideologických pamfletoch. Dôkazom toho sú aj rôzne preklady textu mojej správy, ktoré majú tým pádom aj rôzne implikácie. Venovala som príprave tejto správy veľa času, ak však bude záverečný text napriek mojej najlepšej snahe nestráviteľný, budem sa musieť v hlasovaní zdržať. Ďakujem vám ešte raz za spoluprácu, podporu aj pochopenie. Președintele. – Dezbaterea a fost închisă. Votul va avea loc astăzi, 8 octombrie 2015. Declarații scrise (articolul 162) Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing
. – Gender inequality in the field of employment hampers the potential of women to fully use their skills and abilities in contributing to society, and seriously impacts on the living conditions of European families. No mother should be made to choose between earning an income or caring for her child, elderly, disabled or other vulnerable family member. Parents have the exclusive discretion of deciding how to balance their family responsibilities with their employment, and policies must aim at setting up different frameworks within which parents can make a free and informed decision as to what is best for their own family and circumstances. In this regard, the EU needs to offer evidence-based options for family-focused growth and an integrated approach to equality in employment. Policies must also seek to propose measures which, while facilitating work-life balance, do not seriously prejudice SMEs. This must be accompanied by an understanding that an employee who reaches a work-life balance is a better employee. I have voted in favour of quotas and similar measures, as temporary provisions addressing the current situation, which are to be systematically reviewed. Michela Giuffrida (S&D),
per iscritto
. – Se sei donna lavori quanto un uomo e guadagni meno. Nell'Unione europea le donne guadagnano circa il 16% in meno degli uomini. Domandiamoci il perché. Hanno forse il 16% in meno di intelligenza? Lavorano il 16% in meno? Si impegnano il 16% in meno? Conoscono il 16% in meno rispetto ai colleghi uomini? Sarebbe strano sostenere una tesi simile. E allora, se non ci sono ragioni reali e razionali quello del divario retributivo di genere è un gap che va sanato subito. La parità di trattamento è un principio che è nell'ordinamento europeo dal 1957, ma i dati ci dicono che siamo ancora lontani dalla sua piena attuazione. Forse non ci stiamo lavorando abbastanza. Sappiamo bene che non è una direttiva ad abbattere stereotipi e pregiudizi, ma appoggio la relatrice nel chiedere alla Commissione una nuova direttiva e maggiore rigore di applicazione da parte degli Stati membri. Ádám Kósa (PPE),
írásban
. – Mint ismert, Európában és különösen Közép-Európában a hölgyek jobban teljesítenek a felsőfokú végzettség elérésében, mint a férfiak. Ennek ellenére ez nem tükröződik a munkaerőpiacon, ugyanakkor egyre több, képzetlen férfi jelenik meg a munkanélküliek körében. A családok stabilitása is egyre inkább kérdésessé válik, miközben az oktatásra egyre nagyobb felelősség és feladat hárul. A megoldás a harmonikusabb családi munkamegosztás és a házasság intézményében is deklarált felek közti egyenlőség erősítése lenne, összhangban Magyarország Alaptörvényével. A családnak továbbra is a társadalom alapvető építőkockájának kell maradnia, hiszen családban bontakozhatnak ki leginkább a gyermekek is. A jelentéstevő, Zaborska képviselőasszony munkásságát kiemelve szeretném megerősíteni, hogy a néppárti értékrendnek a jelentésben való megjelenítése prioritás volt. Ami pedig a női vezetők kiválasztását illeti, továbbra is az alkalmasság legyen a fő szempont. Elengedhetetlen, hogy a szélesebb nyilvánosság objektív tájékoztatást kapjon a női vezetők kvalitásairól és a gyermekneveléssel kapcsolatos kiegyensúlyozatlan, nagyobb felelősségükről, hátrányaikról, melynek oka a nemek közti munkamegosztás jelenlegi gyakorlata. Sajnos a jelentésbe ez a szempont sem került bele hangsúlyosan, mint ahogyan a szolgálati idő hosszát sem vették figyelembe. Így a kiegyensúlyozott és hátrányos megkülönböztetéstől mentes értékelési és minősítési rendszerek kialakítása terén megmaradt az ellentmondásosság. Krystyna Łybacka (S&D),
na piśmie
. – Według dostępnych danych kobiety są lepiej wykształcone od mężczyzn, nie przekłada się to jednak na ich pozycję na rynku pracy. Statystycznie kobiety są mniej aktywne zawodowo, mniej zarabiają, wykonując tę samą pracę oraz są niedostatecznie reprezentowane w organach decyzyjnych w różnych obszarach gospodarki. Z danych wynika, iż jeśli obecny trend w zwiększaniu zatrudnienia kobiet w UE utrzyma się na tym samym poziomie, to osiągnięcie określonego w strategii Europa 2020 wskaźnika zatrudnienia na poziomie 75% wśród kobiet i mężczyzn w wieku 20-64 lat opóźni się o 18 lat. Niwelowanie dysproporcji na rynku pracy wymaga skoordynowanych działań na poziomie europejskim i narodowym przy współpracy z pracodawcami i związkami zawodowymi. Aby zwiększyć aktywność zawodową kobiet potrzebujemy skutecznej polityki prorodzinnej, której celem byłoby ułatwienie godzenia życia zawodowego z rodzinnym poprzez m.in. zapewnienie dobrej jakościowo opieki nad dziećmi. Ponadto należy ułatwić kobietom powrót na rynek pracy poprzez odpowiednie szkolenia oraz doradztwo zawodowe. Potrzebujemy również większej promocji zatrudniania kobiet, wparcia dla ich przedsiębiorczości oraz dla aktywnego uczestnictwa kobiet w procesach decyzyjnych. Zwracam także uwagę na rolę edukacji w promowaniu równych szans na rynku pracy dla kobiet i mężczyzn oraz w zwalczaniu stereotypów i dyskryminacji ze względu na płeć. Margot Parker (EFDD),
in writing
. – In paragraph 13 there is a call for the Women on Boards Directive to be adopted, which includes gender quotas. The EU has absolutely no right to impose gender quotas on UK companies. Quotas are demeaning for women, and recruitment should be based solely on merit, not on gender. You do not fight discrimination with more discrimination. Calls for EU mandatory pay audits and EU sanctions, in paragraph 37, shows once again that the EU is trying to interfere and take more powers where it has no right to them. Paragraph 41 states that you want to see a reversal in the burden of proof between employer and employee. This would rip up the justice system in the UK and do away with the principle of «innocent until proven guilty». UKIP, of course, supports gender equality, equal pay and any steps to fight discrimination based on gender, ethnicity, religion, orientation or any other characteristics. Everyone should have the same protection and the same opportunities to prove what they can do. UKIP cannot, however, support calls for more EU legislation and interference in UK laws and freedoms. Only our elected and accountable Government should be able to decide these things, not unelected EU bureaucrats. Claude Rolin (PPE),
par écrit
. – L'écart salarial et les différences de statut entre hommes et femmes reste aujourd'hui encore beaucoup trop important. Il est essentiel que l'Union européenne oeuvre à plus d'égalité entre hommes et femmes en particulier dans le monde du travail. Je vous remercie. Ricardo Serrão Santos (S&D),
por escrito
. – No Índice Global das Diferenças de Género, do Fórum Económico Mundial, Portugal, o meu país, estava em 2014 no 39o lugar. Vejamos alguns números: 31% dos lugares no Parlamento Nacional são ocupados por mulheres, 21% dos cargos ministeriais são ocupados por mulheres e há apenas 12% de mulheres nos conselhos de administração das empresas. Um homem português ganha em média mais 30% que uma mulher portuguesa. Por estas razões, considero muito positivo que este relatório refira, explicitamente, que os Estados-Membros devem legislar para obrigar as empresas a elaborarem e a definirem planos anuais empresariais em matéria de igualdade de género e de direitos das mulheres e, também, de homens que assumam a prestação de cuidados a membros da família, e a garantirem uma representação equilibrada de mulheres e homens nos conselhos de administração. Jutta Steinruck (S&D),
schriftlich
. – Gleicher Lohn für Männer und Frauen sollte eigentlich im 21. Jahrhundert selbstverständlich sein. Dennoch ist equal pay für die gleiche Arbeit für viele Frauen nach wie vor ein Wunschtraum. Auch zehn Jahre nach der Verankerung des Prinzips ist die Richtlinie in vielen Mitgliedstaaten noch nicht richtig umgesetzt. Seit Jahren liegt der sogenannte Gender Pay Gap im EU-Durchschnitt bei 17 %. Ohne konkrete und ambitionierte Maßnahmen schließt sich diese Lücke erst in 70 Jahren. Also 2086! Diese Ungleichheit nehmen Frauen mit bis ins Rentenalter. Dort beträgt der Unterschied zwischen Männern und Frauen 39 %. Die Kommission sollte die Schwachstellen in der Umsetzung identifizieren und einen Vorschlag zu deren Behebung vorlegen. Wie wäre es zum Beispiel mit einer obligatorischen Lohnüberprüfung und Sanktionen im Falle der Nicht-Einhaltung des Prinzips equal pay? Auch eine Überprüfung der Fortschritte im Rahmen des Europäischen Semesters wäre ein guter Schritt. Gleichberechtigung ist ein Grundwert der Europäischen Union, und das sollte nicht nur auf dem Papier so sein. Claudia Tapardel (S&D),
in writing
. – Equality between men and women is a fundamental principle of European law which applies to all aspects of life in society, including the world of work. However, based on the last available figures from 2012, the average gender pay gap in the EU was approximately 16.4%. Moreover, while female labour participation varies between sectors, some sectors, such as transport, have even fewer women on average. The reasons for that are related to stereotypes of male dominance and lack of attractiveness in a wide sense. We should address the situation by calling for more action by the EU 28 and the individual Member States. We need to start by revising the recast directive in order to reduce differences in pay for men and women. We must also urge Member States to take more action on unequal pay practices and to promote wage transparency. Most divisively, we can request the introduction of mandatory pay audits for companies listed on stock exchanges and the imposition of sanctions on companies failing to meet their responsibilities with regard to gender equality. There is no reason why, in today's world, we should accept a situation where men are receiving higher pay and preferential treatment in the matter of employment and occupations. Romana Tomc (PPE),
pisno
. – V Uniji in po svetu obstaja neenakost na področju zaposlovanja žensk kljub nekaterim pozitivnim ukrepom, ki smo jih sprejeli za odpravo tega pojava. Prav tako ženske kljub svojim sposobnim, nadarjenostim in spretnostim v praksi ne dosegamo enakega plačila kot moški na enakovrednih poklicnih položajih, zato menim, da mora Evropski parlament spodbujati vse tiste ukrepe, ki gredo v smer enakosti in enakopravnosti med spoloma. Neenakosti med spoloma nastajajo zaradi usklajevanja družinskega in poklicnega življenja. To se odraža tudi v času, ko zapustijo trg dela oz. ob upokojitvi in pahne ženske v neenak položaj. Ženske so namreč še vedno tradicionalno tiste, ki so bolj obremenjene – tako psihično, kot tudi z vidika organizacije časa, saj po navadi opravljajo še neformalna gospodinjska dela. Če bi obstajala dejanska enakost moških in žensk na trgu dela, bi tudi kot družba lahko izkoristili številne potenciale obeh spolov – to pa bi posledično prineslo višjo rast BDP vseh posameznih držav članic pa tudi EU kot celote. Prav zato se moramo še naprej zavzemati za koncept spolne enakosti in enakopravnosti pri zaposlovanju, za transparentnost plač in za boljše pogoje pri usklajevanju družinskega in poklicnega življenja. Kajti le tako bo EU lahko resnično uresničevala načela, h katerim se je zavezala tudi v Pogodbi o ustanovitvi Unije. Pablo Zalba Bidegain (PPE),
por escrito
. – Muchas gracias, señora Záborská, por su informe; ha hecho usted un excelente trabajo. La igualdad de trato entre hombres y mujeres en el ámbito laboral es un objetivo claro en todos los Estados miembros. Este informe es muy necesario para abordar esta situación. Las condiciones de acceso al mercado laboral deben ser justas, iguales y no discriminatorias. Se debe asegurar la igualdad en la calidad del empleo entre hombres y mujeres, y debemos trabajar en ello: la igualdad de remuneración para el mismo trabajo debe ser una premisa básica. Si no existe esta igualdad de trato, a la larga surgirán más desigualdades, no habrá una independencia económica de la mujer y se verán mermadas económicamente de cara a la jubilación. Se deben abordar las causas y ha de ponerse fin a esta situación dentro de la Unión Europea y evitar así crear situaciones de vulnerabilidad. 3.   Eφαρμογή του άρθρου 20 παράγραφος 2 της οδηγίας για τις υπηρεσίες και του άρθρου 8 παράγραφος 3 της οδηγίας για τα δικαιώματα των καταναλωτών (συζήτηση) Președintele. – Următorul punct de pe ordinea de zi este dezbaterea privind întrebarea cu solicitare de răspuns oral referitoare la punerea în aplicare a articolului 20 alineatul (2) din Directiva privind serviciile și a articolului 8 alineatul (3) din Directiva privind drepturile consumatorilor, adresată Comisiei de Evelyne Gebhardt, în numele Grupului S&D și de Andreas Schwab, în numele Grupului PPE (O-000083/2015 – 2015/2881(RSP) – B8-0754/2015). Evelyne Gebhardt,
Verfasserin
. – Herr Präsident! Vielen Dank, dass wir diese Frage hier heute stellen können. Wir stellen immer wieder fest, dass Bürger und Bürgerinnen im Internet einkaufen möchten und dies aus unterschiedlichsten Gründen nicht tun können – weil sie eine falsche IPAdresse haben, die falsche Kreditkarte haben, die falsche Nationalität haben, im falschen Land leben –, und deswegen diesen Einkauf nicht tätigen können. Das Recht in der Europäischen Union ist eigentlich klar: Diskriminierung wegen der Staatsangehörigkeit ist nicht erlaubt, ist nicht in Ordnung. Deswegen ist es ein Unding, dass dieser große Binnenmarkt den wir haben, der für die Unternehmen einen sehr großen Gewinn bringt, dieser große Bienenmarkt für die Menschen, für die Verbraucher und die Verbraucherinnen heute immer noch nicht so existiert und viele Hindernisse entstehen. Deswegen ist es auch ganz wichtig, dass wir auch hier dagegen vorgehen. In ihrer Mitteilung zur Strategie für einen digitalen Binnenmarkt für Europa hat die Europäische Kommission gesagt, sie wolle sich «für 2016 mit ungerechtfertigtem Geoblocking im Bereich des Online-Handels befassen, gegebenenfalls auch im Wege einer gezielten Änderung des Rechtsrahmens für den elektronischen Geschäftsverkehr». Mich würde jetzt sehr interessieren: Was meinen Sie denn mit dieser Änderung? Welcher Art soll diese Änderung sein? Was bezwecken Sie damit? Außerdem interessiert mich auch sehr: Wie gedenken Sie als Europäische Kommission dafür zu sorgen, dass Artikel 20 Absatz 2 der Dienstleistungsrichtlinie und Artikel 8 Absatz 3 der Verbraucherschutzrichtlinie endlich auch verwirklicht werden? Rechte, die schon längst in Kraft sind, aber für die Bürger und Bürgerinnen immer noch nicht fassbar sind. Ich bin sehr gespannt, wie Sie uns dazu antworten werden. Andreas Schwab,
Verfasser
. – Herr Präsident, Herr Kommissar, meine Damen und Herren, liebe Kolleginnen und Kollegen! Die heutige mündliche Anfrage an die Kommission gibt uns die Möglichkeit, nochmals deutlich zu machen, was wir in der Dienstleistungsrichtlinie einerseits und in der Verbraucherrechterichtlinie andererseits als Gesetzgeber klargestellt haben. Benachteiligungen oder unterschiedliche Behandlungen von Verbraucherinnen oder Verbrauchern aufgrund ihrer Nationalität oder ihres Standortes sind nur dann zulässig, wenn es dafür zwingende rechtliche Gründe gibt. Im Europäischen Parlament arbeiten wir stark und engagiert daran, dass die rechtlichen Voraussetzungen dafür geschaffen werden und künftig keine unterschiedliche Behandlung mehr zulässig ist. Es ist uns bewusst, dass wir dafür natürlich auch eine Reihe von Vereinheitlichungen brauchen, damit Unternehmen einerseits und Verbraucherinnen und Verbraucher andererseits tatsächlich auch ein einheitliches Regelungsumfeld vorfinden. Was wir aber bei einigen Anbietern gesehen haben – ich erwähne hier den Fall Disneyland aus dem Sommer – ist, dass obwohl die Bedingungen in diesen Bereichen vereinheitlicht sind, dennoch gewissermaßen missbräuchlich versucht wird, unterschiedliche Preismodelle in Europa durchzusetzen. Und das ist schlicht inakzeptabel. Ich fordere die Europäische Kommission auf, hier mit der gesamten Maßgabe der Möglichkeiten, die ihr zur Verfügung stehen, tätig zu werden. Ich sage das besonders deshalb, weil wir natürlich wissen, wie schwer es ist, einheitliche Bedingungen hinzubekommen. Wir haben auch immer wieder die Debatte darüber, wie viel Einheitlichkeit wir uns erlauben können. Es gibt viele Mitgliedstaaten, die keine Harmonisierung bestimmter Bereiche der rechtlichen Bedingungen haben wollen. Aber wenn selbst bei den Bedingungen, wo wir Vereinheitlichung hinbekommen haben, am Ende der Bürger, der Verbraucher, die Verbraucherin den Eindruck bekommt, dass Unternehmen gewissermaßen den Gutteil des Binnenmarktes für sich abschnappen können, dann stößt das auf unseren entschiedenen Widerstand. Herr Kommissar, ich bitte Sie, eine klare Aussage dazu zu treffen, was Sie in diesen Fällen unternehmen wollen. Ivan Jakovčić (ALDE). – Gospodine predsjedniče, oprostite što upadam za vrijeme sjednice, ali imamo problem s hrvatskim prijevodom, jednostavno nemamo hrvatskog prijevoda. Sad ga nismo imali na njemačkom, prije ga nismo imali na engleskom, pa budite ljubazni, ja mogu neke jezike razumjeti, ali ipak ne mogu sve pa bih vas zamolio da pokušate vidjeti da li možemo dobiti prijevode. Christos Stylianides,
Member of the Commission
. – Mr President, on behalf of my colleague Commissioner Elżbieta Bieńkowska, I am here to discuss this issue. The issue raised by the honourable Members touches at the heart of what EU citizens can expect of the single market. When shopping cross-border, our consumers are still being discriminated against on the basis of their nationality or place of residence. This is not acceptable. We keep on receiving complaints from citizens against alleged discriminatory practices, through various channels. First, direct complaints; second, complaints to European Consumer Centres; third, information requests to Your Europe Advice; and, fourth and most importantly, parliamentary questions. As democratically elected representatives, you act as a major interface between citizens and EU institutions. I cannot encourage you strongly enough to keep on sending us feedback from your constituents. With the rise of the internet, e-commerce is getting increasingly important, but many questions also concern transactions taking place on commercial premises. Online geo-blocking is one of the most visible and the most often described types of discrimination, with consumers being barred from completing transactions, or being redirected to another website offering the same service but at a higher price. Discrimination also takes place on a daily basis for millions of Europeans travelling abroad as tourists, buying a second home in another country, or just crossing the border. This must stop – and action has been announced in the digital single market strategy. The need for action will be expanded on in the internal market strategy for goods and services, to be adopted at the end of the month. On 24 September 2015, the Commission also launched a public consultation. The consultation will help the Commission prepare a legislative initiative in 2016. We all know examples of discriminatory practices. Last year, we initiated an action with the main car rental companies in Europe, after noticing very substantial price differences for exactly the same service, just depending on the place of residence of the customer. This year, you will have heard of press reports concerning a major amusement park in France, for which some special offers were limited to French residents. We also have examples of people being denied access to car-sharing with a non-national driving licence, or for the need to have a national registration number to buy a service. The current legal framework has not created enough certainty for businesses and consumers. It has not enabled national authorities to enforce the non-discrimination obligation in daily practice. This is what we are planning to address. Contractual freedom is an important principle, which must be preserved, but we must also tackle the voluntary segmentation of the single market by companies, and we must safeguard the rights of consumers. The interests of SMEs must also be protected. We want to encourage companies and consumers to use the single market, not force them to do so if it would be too burdensome or uncertain for them. My colleagues Elżbieta Bieńkowska and Günther Öttinger will be more than happy to discuss those challenges further in order to find solutions that open up the single market for companies and consumers alike. Olga Sehnalová,
za skupinu S&D
. – Pane předsedající, diskriminace spotřebitelů na základě jejich národnosti či místa bydliště je bohužel stále každodenní realitou vnitřního trhu Evropské unie. Je proto zcela nezbytné upřesnit právní rámec zákazu diskriminace v oblasti služeb i zboží. Zásadní je vyjasnění tzv. objektivních kritérií. Musí dojít k jednoznačnému vymezení podmínek, které jsou v mimořádných případech akceptovatelné pro omezení přístupu ke zboží a službám. Důležité je také posílit spolupráci dozorových orgánů, aby mohly důsledně a koordinovaně věnovat pozornost všem možným formám diskriminace a plně využít pravomocí sítě pro spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele. Mějme ale na paměti, že odstranění tzv. geoblockingu je nejen jednou z největších výzev při vytváření digitálního vnitřního trhu, ale spotřebitelé čelí diskriminaci i v off-line prostředí. Předcházejme proto rozdílům mezi pravidly platnými pro nákupy off-line a online, což by bylo v rozporu s myšlenkou vnitřního trhu. Vyzývám proto Komisi, aby zohlednila tyto připomínky v plánované revizi nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele. Dita Charanzová,
on behalf of the ALDE Group
. – Mr President, I am glad the Commission is fighting on this issue. The ALDE Group is looking forward to addressing this in a geo-blocking regulation complementing the services and e-commerce directives. Consumers across Europe face two huge barriers when trying to shop across borders: either they are denied delivery completely or delivery costs are so high that there can be no justifiable reason for them other than to prevent sales. If goods and content cannot cross borders, Europeans will not shop across borders. They will forever be locked within their national markets and subject to higher prices due to a lack of full and honest competition. Commissioner, when combined with different prices based on location, there can be no doubt that this is a case of discrimination by companies, based if not on nationality then on place of residence – discrimination if not because I am Czech then because I live in Prague. Some small businesses have said that it is not discrimination, but that they simply cannot handle the problems associated with language and returns. Maybe they are right and we need to do more on those problems, as is provided for in the strategy. But, Commissioner, on what grounds can a giant company justify this denial of service? Normally I am against overregulating businesses. I honestly believe that most businesses want to do right by their customers and thereby attract more customers, but this is clearly a case where we must act to stop this illegal price discrimination and segmenting of the market. This is pure price discrimination and it should not be acceptable in the digital single market. Patrick O'Flynn,
on behalf of the EFDD Group
. – Mr President, it is all very well for the Commission to highlight the problem of geo-blocking and to pose as a consumer champion, but arguably the Commission itself deserves to be ranked as the Geo-blocker in Chief. Over-regulation by the Commission has made it much more difficult than it need be for SMEs to sell abroad. The recent VAT Mini One-Stop Shop (VAT MOSS) measure is a case in point: SMEs have to pay this tax on e-commerce sales in every single member country that they sell to, and the result has been a mass withdrawal of micro-businesses from export markets and a consequent narrowing of consumer choice. Far too often, the Commission, as well as the EU in general, becomes the problem rather than the solution. I do not doubt that it wishes to do good; I do ask that it opens its eyes to the harm it is doing in practice to the prosperity of what is fast becoming the world's economically least dynamic continent. Procedura «catch the eye» Maria Grapini (S&D). – Domnule președinte, încep prin a-i felicita pe autorii întrebării cu solicitare de răspuns oral. Fac parte din Comisia IMCO și de multe ori în cadrul comisiei discutăm acest aspect: nu este suficient să avem o directivă a serviciilor, dacă nu avem o monitorizare exactă a ceea ce se întâmplă în piață. Pentru că, într-adevăr, vrem un cadru unitar și, așa cum spunea colega mea, Eveline, de foarte multe ori îți vine să te muți în altă țară ca să faci o achiziție online. Discriminarea nu vizează doar prețul, așa cum spunea cealaltă colegă a mea, ci și timpul de livrare și foarte multe alte lucruri legate de calitate. Cred că este important ca Comisia să ia act de această întrebare, dar am aștepta și un răspuns concret: ce se poate face pentru a avea, într-adevăr, o îmbunătățire a calității aplicării în mod unitar în țările membre a Directivei serviciilor și, mai ales, ce se poate face să nu mai apară această discriminare? Cred că trebuie acționat și preventiv, să nu pățim ca în cazul Volkswagen, să descoperim când lucrurile sunt prea grave. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε Πρόεδρε, συζητούμε για τα δικαιώματα των καταναλωτών και πώς τα κράτη μέλη θα πρέπει να φροντίσουν, ώστε να μη γίνονται διακρίσεις λόγω ιθαγένειας και τόπου κατοικίας του παραλήπτη. Αρχικά, τα κράτη μέλη οφείλουν να επιβλέπουν τη σωστή εφαρμογή της υπάρχουσας νομοθεσίας όσον αφορά τις διαδικτυακές υπηρεσίες. Συχνά, ορισμένοι καταναλωτές προερχόμενοι από μικρά κράτη μέλη, έρχονται αντιμέτωποι με αρκετές δυσκολίες κατά τη διαδικασία παραλαβής των αντικειμένων που επιθυμούν, ενώ σε ορισμένες περιπτώσεις, οι διαδικτυακοί πάροχοι αρνούνται να παραδώσουν τα αντικείμενα στους καταναλωτές. Είναι επομένως αναγκαίο, η Ευρωπαϊκή Ένωση να βάλει τέλος στον αδικαιολόγητο αποκλεισμό των καταναλωτών από την αγορά οποιωνδήποτε αγαθών ή υπηρεσιών, εφόσον αυτή η κίνηση παραβιάζει τα βασικά τους δικαιώματα. Επιπλέον, στα πλαίσια του ηλεκτρονικού εμπορίου, θα πρέπει να σταματήσει η επιπλέον επιβάρυνση του καταναλωτή για το κόστος μεταφοράς, σε περίπτωση που δεν έχει ενημερωθεί εκ των προτέρων γι' αυτό. Τέλος, θα πρέπει να ληφθούν άμεσα μέτρα από την Ευρωπαϊκή Ένωση, ώστε να υπάρξει μια στοχευμένη αλλαγή στον τρόπο διεξαγωγής του ηλεκτρονικού εμπορίου, χωρίς να καταπατώνται τα δικαιώματα των καταναλωτών. Ivan Jakovčić (ALDE). – Gospodine predsjedniče, geoblokiranje je jedna od najperfidnijih diskriminacija s kojima se suočavamo u današnje vrijeme jedinstvenog tržišta i jedna je od najvećih prepreka koje nove tehnologije nude u stvaranju jedinstvenog digitalnog tržišta. Europska unija je nastala upravo na jedinstvenosti tržišta i željom za jedinstvenim tržištem, a danas se suočavamo s tim da nam tehnologije sprečavaju daljnji razvoj. Zato, a i zbog osobnih iskustava koje sam imao i iskustava koje su imali moje kolegice i kolege, želim zaista pozvati Komisiju da pokuša učiniti što je moguće više i što je moguće prije kako bi se taj perfidni način trženja na tržištu raznim proizvodima i uslugama spriječio i kako bi Europa zaista mogla razviti jedinstveno digitalno tržište. Nicola Caputo (S&D). – Signor Presidente, onorevoli deputati, la creazione di reti di telecomunicazioni e di servizi digitali in grado di superare i confini nazionali è essenziale al fine di sostenere la strategia del mercato unico digitale in Europa. Occorre tener conto del valore primario della difesa dei consumatori, i quali meritano un sistema il più elevato possibile di protezione sia delle transazioni sia della fruibilità del bene acquistato, senza geoblocchi. Per una legislazione europea protettiva e che esalti la crescita sono quindi imperativi categorici la trasparenza dei processi di acquisto online, un'applicazione uniforme del quadro legislativo e le pari condizioni della resa del servizio. Non possono quindi essere trascurati i segnali che provengono dall'ultima sentenza della Corte di giustizia del 6ottobre 2015 che, nel dichiarare invalido il cosiddetto regime di «approdo sicuro», ha messo in chiaro che il flusso dei dati sensibili dei consumatori va tutelato e non utilizzato a loro discapito, come invece accade nei geoblocchi. Mi auguro che la Commissione recepisca il decisum della Corte e gli scenari complessi che offre, operando il giusto contemperamento tra l'obiettivo di sostenere la strategia per il mercato unico digitale e tutelare i consumatori nella loro libera fruizione di contenuti e servizi online. (Încheierea procedurii «catch the eye») Christos Stylianides,
Member of the Commission
. – Mr President, I want to thank the honourable Members again for their questions and comments on this very important issue of consumer protection and discrimination. This is an issue on which we can all agree that the current situation is not acceptable, when we look at the potential we are promising to our citizens and consumers in the internal market. In the current situation, we are supposed to have access to online and cross-border purchases, yet we cannot be fully guaranteed that because the offer is not available to another country, or because we cannot be sure of getting fair treatment compared to another consumer. The internal market is about offering everyone the chance to access – everywhere on EU territory – the services he or she needs, even from another EU country. I want to be clear: freedoms always have to be balanced against one another and there is not any which is more important than the other. So we need to balance contractual freedom with the right of consumers not to be unfairly discriminated against because of their place of residence. But we also need to recognise that there is no «obligation to sell» or to unify prices throughout the single market. Where this balance lies will depend on the outcome of the consultation and the discussions with the stakeholders and Member States. Article 20 of the Services Directive lays down the basic principles which Member States should implement and apply. If a Member State is in breach of these principles, the Commission can initiate action against the Member State. It appears that many Member States have not taken sufficient action to put this principle of non-discrimination into practice. Buying online has aggravated the current problems and a more comprehensive, effective and consumer-friendly solution is necessary. Legislative proposals will be made by the Commission as a follow-up to the Digital Single Market Strategy and the forthcoming Internal Market Strategy. Președintele. – Dezbaterea a fost închisă. Declarații scrise (articolul 162) Carlos Coelho (PPE),
por escrito
. – Aplaudo a apresentação da Estratégia para o Mercado Único Digital por parte da Comissão Europeia no seguimento das prioridades avançadas pela Comissão Juncker que responde aos desafios da era digital. O Mercado Único Digital deve assegurar a livre circulação de mercadorias, pessoas, serviços e capitais, devendo os cidadãos e as empresas beneficiar de um acesso sem descontinuidades a atividades em linha e desenvolver essas atividades em condições de concorrência leal e com um elevado nível de proteção dos consumidores e dos seus dados pessoais, independentemente da sua nacionalidade ou local de residência. Não obstante estes princípios estarem já consagrados no artigo 20.o, n.o 2 da Diretiva dos Serviços, complementado pelo artigo 8.o, n.o 3 da Diretiva relativa aos Direitos do Consumidor, os consumidores europeus deparam-se, nos dias de hoje, com grandes problemas nas compras em linha por motivos territoriais, seja pela negação de entrega noutro Estado—Membro, pela discriminação de preços ou pelo bloqueio geográfico da morada de IP. Há que aproveitar esta oportunidade para acabar com estas limitações injustificadas, recolocando o consumidor no centro do Mercado Digital, adaptando as regras existentes às nossas realidades societais e mudando o paradigma de justificação da exceção para a garantia dos benefícios do Mercado Interno aos consumidores. 4.   Συζήτηση για περιπτώσεις παραβίασης των ανθρωπίνων δικαιωμάτων, της δημοκρατίας και του κράτους δικαίου 4.1.   Κεντροαφρικανική Δημοκρατία Președintele. – Următorul punct de pe ordinea de zi este dezbaterea a șapte propuneri de rezoluție referitoare la Republica Centrafricană (2015/2874(RSP)). Anna Elżbieta Fotyga,
autorka
. – Pomimo wysiłków społeczności międzynarodowej sytuacja humanitarna i w dziedzinie bezpieczeństwa Republiki Środkowoafrykańskiej pozostaje dramatyczna, a nawet się pogarsza. Misja Unii Europejskiej, misja pomostowa, była sukcesem, co ocenili również członkowie SEDE odwiedzający Republikę Środkowej Afryki, wydaje się jednak, że trwała zbyt krótko. Splot nieszczęśliwych okoliczności związanych z funkcjonowaniem MINUSCA – misji ONZ – spowodował, że nie mogła ona wypełnić skutecznie swojego mandatu. Doceniam zaangażowanie sekretarza generalnego ONZ, Rady Bezpieczeństwa, wydaje się jednak, że społeczność międzynarodowa powinna zwiększyć wysiłki wspierające Republikę Środkowej Afryki. To może być ognisko naprawdę dramatycznej radykalizacji i pogorszenia sytuacji bezpieczeństwa. Louis Michel,
auteur
. – Monsieur le Président, Monsieur le Commissaire, le cessez-le-feu intervenu en avril 2015, la tenue du Forum national de Bangui pour la réconciliation en mai dernier dans sa foulée, l'accord de désarmement, de démobilisation, de réintégration, et de rapatriement permettent de reconstruire enfin une vraie perspective politique. Il faut remercier encore une fois la France pour son implication, on aurait pu espérer, de la part des pays européens, un peu plus de solidarité et d'engagement. Je voudrais aussi profiter de cette tribune pour féliciter Mme Samba-Panza et les autorités de transition pour leur détermination à achever le processus en cours. Ils ont promulgué, le 3 juin dernier, une loi établissant la Cour pénale spéciale, l'adoption par le Conseil national de la transition du projet de constitution qui doit être soumis sous peu à référendum. Le principal message de mon intervention, c'est qu'il faut absolument que l'on tienne des élections générale, libres, fiables et transparentes avant la fin de l'année, c'est-à-dire que l'on respecte scrupuleusement l'agenda. Ignazio Corrao,
Autore
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, la situazione della Repubblica centrafricana è l'ennesima situazione che rischia di degenerare in una guerra civile, fuori controllo, ed è l'ennesima situazione in Africa in cui ci troviamo davanti ad un paese che è ricchissimo di risorse, ricchissimo di possibilità di crescita, ma che in realtà rimane sempre sottomesso ad una colonizzazione diversa, perché è vero che è finita quella ufficiale, quella degli Stati, quella francese, ma è vero che è iniziata quella economica, soprattutto sul mercato del legno. E qui possiamo fare l'esempio delle nostre politiche incoerenti, perché abbiamo stipulato diversi accordi come Unione europea però, ancora oggi, si registra da tantissime ONG che, attorno appunto all'esportazione del legno, c'è il finanziamento di ribelli e quindi la causa di questi conflitti. Pier Antonio Panzeri,
Autore
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, il recente scoppio di violenze tra le diverse comunità religiose della Repubblica centrafricana è molto preoccupante e questo deterioramento della situazione è un nuovo episodio della crisi che il paese sta affrontando dal 2012. Negli ultimi tre anni nella Repubblica centrafricana sono stati commessi reati estremamente gravi, inclusi crimini di guerra e crimini contro l'umanità. Abbiamo bisogno perciò di intervenire in maniera molto chiara, abbiamo bisogno ad esempio di un sistema giudiziario funzionante e indispensabile per svolgere un'indagine accurata su tutte le violazioni dei diritti umani e del diritto umanitario internazionale e pensiamo che sia necessario che l'Unione africana e l'Unione europea siano tenute a utilizzare tutte le misure e gli strumenti adeguati per aiutare il governo della Repubblica centrafricana nel superamento di questo stato di crisi e nella transizione verso un nuovo Stato inclusivo e democratico. Abbiamo bisogno di lavorare in questa direzione. Tunne Kelam,
author
. – Mr President, the September wave of new clashes indicates how volatile the situation really is in the Central African Republic. I am really concerned about the threat of a revival of sectarian fighting. Last Saturday, two Christian churches were set ablaze or ransacked. Then a mosque and Muslim radio headquarters were attacked. There was an attempt to murder one of the top Christian leaders there. Therefore, the most important task is to contain the violence and return the country to national reconciliation, the rule of law and regular elections. I think it is important to avoid formally opposing Muslims and Christians, a practice being misused by political and economic groups. For example, the so—called anti—Balaka militia is falsely labelled as Christian, whereas it has animist roots or whatever. Therefore, international pressure and more humanitarian aid are needed and, as I mentioned, regular elections are what we expect next. Judith Sargentini,
Auteur
. – Het conflict in de Centraal-Afrikaanse Republiek is samen met die in Syrië en Soedan een van de grootste humanitaire crises nu, maar dat in de Centraal-Afrikaanse Republiek krijgt een stuk minder aandacht. Het lijkt wel vergeten. De rebellen in de Centraal-Afrikaanse Republiek zijn verantwoordelijk voor executies, verkrachtingen, ontvoeringen en massale plunderingen. 2,7 miljoen mensen, bijna de helft van de bevolking, hebben hulp nodig maar de hulporganisaties, zoals bijvoorbeeld het Rode Kruis, kunnen hun diensten niet eens meer aanbieden in de hoofdstad Bangui. Patiënten moeten te voet naar het ziekenhuis. Gisteren werd er een blauwhelm gedood in een vuurgevecht met rebellen. Deze rebellenlegers betalen hun mensen met de handel in diamanten en hardhout. Er bestaat een tijdelijke stop op de handel in diamanten, maar dat verbod wordt én ontdoken én voorraden bouwen zich op. Zo snel als er weer officieel in diamanten gehandeld kan worden, zullen deze diamanten op de markt komen. Daarvan zal de bevolking niet profiteren. Sterker nog, het is opnieuw de financiering van rebellen. Ook Europese bedrijven kopen dit hardhout en deze diamanten van deze rebellen. Amnesty International heeft daar net een groot onderzoek naar gedaan. Er zijn Belgische bedrijven die daar handelen. Ik roep Europese bedrijven op daar nu mee te stoppen, want het geld moet weg bij de rebellen anders houdt dat conflict nooit op. Marie-Christine Vergiat,
auteure
. – Monsieur le Président, la République centrafricaine est confrontée à la pire crise humanitaire depuis son indépendance. L'ensemble de la population est affectée et deux millions et demi de personnes, soit la moitié de la population, essentiellement des enfants, ont besoin d'assistance d'urgence et notamment d'aide alimentaire. Ce n'est pas un simple affrontement entre communautés religieuses mais une instrumentalisation de celles-ci. Les troubles sécuritaires sont perpétrés par des groupes politico-militaires, sur fond d'accaparement des ressources – bois et diamants, notamment – avec la complicité de grandes multinationales. L'Union européenne devrait donc centrer son action prioritairement sur une résolution politique et non militaire du conflit, s'attaquer à ses racines, c'est-à-dire au sous-développement et à la lutte contre la corruption. Une enquête transparente et indépendante sur les allégations de crimes commis tant par les forces françaises de Sangaris que par celles de l'ONU est nécessaire car ces actes sont intolérables. Nous ne voterons pas en faveur de cette résolution, qui se félicite des actions entreprises. Elles ont échoué. Le résultat est malheureusement là et nous avons des doutes sur la possibilité de la tenue d'élections dans de bonnes conditions. Bogdan Brunon Wenta,
w imieniu grupy PPE
. – Panie Przewodniczący! Republika Środkowoafrykańska jest jednym z najbiedniejszych krajów na świecie, który, jak wielu już kolegów i koleżanek powiedziało, mierzy się z największym kryzysem humanitarnym od czasu uzyskania niepodległości w 1960 r. W konsekwencji konfliktu między chrześcijańskim południem i muzułmańską północą ponad połowa ludności wymaga natychmiastowej pomocy humanitarnej. 20% populacji to uchodźcy – osoby wewnętrznie przemieszczane, przesiedlane. Ważne jest to, że Unia Europejska zwiększyła wsparcie dla Republiki Środkowoafrykańskiej nie tylko w postaci pomocy humanitarnej, ale także projektów rozwojowych w obszarze zdrowia, tworzenia miejsc pracy czy integracji gospodarczej kobiet. Apeluję jednak o wzmocnienie politycznego przekazu w kwestiach takich właśnie jak budowanie pokoju, zapewnienie bezpieczeństwa i poszanowanie praw człowieka. Gilles Pargneaux,
au nom du groupe S&D
. – Monsieur le Président, Monsieur le Commissaire, la paix vacille à nouveau en Centrafrique: 61 morts, 300 blessés la semaine dernière à Bangui. J'ai fait partie de la délégation du Parlement européen en février dernier, qui a prodigué un certain nombre de propositions et d'actions qui restent d'actualité, Monsieur le Commissaire. Tout d'abord, nous devons rapidement, maintenant, organiser des élections législatives. Cette transition politique, pourtant voulue par la présidente, Mme Catherine Samba-Panza, n'existe pas et, donc, nous devons tout faire pour organiser ces élections législatives. Nous devons en priorité désarmer les milices. Cette action de désarmement des milices, nous devons la mener à bien. Puis, pour en finir avec les violences et l'instabilité, il faut préparer l'avenir. J'invite tous les États membres qui ne l'ont pas encore fait à participer au fonds Bêkou. Ce fonds dispose de 54 millions d'euros pour le développement sur le long terme du pays. Ce n'est pas assez. Il nous faut donc faire en sorte, Monsieur le Commissaire, que vous soyez proactif pour que tous les États membres soient partie prenante de ce fonds. Lidia Senra Rodríguez,
en nombre del Grupo GUE/NGL
. — Señor Presidente, sabemos que el saqueo de los recursos naturales es la causa de la miseria y la pobreza en toda África. En el caso de la República Centroafricana, conocemos el interés de las compañías multinacionales por el petróleo, la madera y los diamantes. Según diferentes ONG, las mayores compañías de piedras preciosas y de madera habrían participado de alguna forma en la financiación de grupos armados responsables de ejecuciones sumarias, violaciones y desapariciones forzadas. Y yo me pregunto: ¿hasta cuándo van a permitir que este expolio de recursos continúe? ¿Cuándo van a poner fin a las políticas de intervención y a las políticas militares que favorecen los intereses de las multinacionales? Y, por último, me pregunto también qué van a hacer para impedir el comercio internacional de los diamantes almacenados durante el conflicto. Procedura «catch the eye» Doru-Claudian Frunzulică (S&D). – Mr President, the recent outbreak of violence between different religious communities in the Central African Republic is highly alarming, with approximately 50 people killed, 100 injured and 30 000 displaced since 26 September 2015. I therefore strongly support the call for maximising support for stabilisation, peace-building and humanitarian efforts in the Central African Republic. We need the EU and its Member States to do all they can to bring the country back from the brink, ensuring better civilian protection as soon as possible and accelerating the disarmament of militias. Inadequate assistance is likely to lead to further instability and to increased flows of refugees and displaced people. The Government of the Central Africa Republic should address the root causes of the crisis, such as widespread poverty and regional disparities and inequalities, and should reinforce governmental structures in administration, fight corruption and promote an inclusive economic recovery. Only strong action supported by the efforts of the international community can re-establish reconciliation, security and trust in the state institutions. Νότης Μαριάς (ECR). – Κύριε Πρόεδρε, Η Κεντροαφρικανική Δημοκρατία είναι μια πλούσια χώρα,· έχει διαμάντια, έχει ξυλεία. Και όμως, αυτή τη στιγμή, αντιμετωπίζει μία ανθρωπιστική κρίση, τη χειρότερη ανθρωπιστική κρίση από τότε που απέκτησε την ανεξαρτησία της, το 1960. Και τα 4,5 εκατομμύρια του πληθυσμού της έχουν πρόβλημα, ενώ το ήμισυ των κατοίκων είναι παιδιά. Καταλαβαίνετε, λοιπόν, ότι το πρόβλημα είναι σοβαρό. Οι συγκρούσεις που εμφανίζονται ως θρησκευτικές συγκρούσεις, στο βάθος, έχουνε ως υπόβαθρο την ίδια την εκμετάλλευση των φυσικών πόρων και, κυρίως, των πλουτοπαραγωγικών πηγών. Γι' αυτό γίνονται αυτές οι συγκρούσεις. Ταυτόχρονα, πολλές εταιρείες διαμαντιών και πολύτιμων λίθων έχουν άμεση σχέση με ένοπλες ομάδες, οι οποίες είναι υπεύθυνες για βιασμούς, θανάτους, λεηλασίες κ.λπ. Πρέπει, λοιπόν, να γίνει άμεση παρέμβαση της διεθνούς κοινότητας. Πρέπει η Ευρωπαϊκή Ένωση να είναι πιο αποφασιστική, ώστε να σταματήσει αυτή η κατάσταση, να υπάρξει ειρήνη στην περιοχή και, κυρίως, η εκμετάλλευση των πολύτιμων λίθων και των διαμαντιών να πραγματοποιείται υπέρ του ίδιου του λαού της Κεντροαφρικανικής Δημοκρατίας. Ivan Jakovčić (ALDE). – Gospodine predsjedniče, Srednjoafrička Republika je zemlja koja je prošla zadnjih godina razne procese – od pomirbe, od pokušaja normalizacije odnosa, do sada evidentnog pogoršavanja stanja, do toga da smo došli u situaciju da su napadnute mirovne misije, do toga da imamo ubojstva, razbojništva i pljačke zadnjih tjedana. Veliko je pitanje da li će izbori riješiti problem. Naravno da su izbori ono što je najdemokratskije i budu li svi poštovali rezultate izbora onda možemo očekivati da će izbori vjerojatno riješiti problem ili barem utrti put rješavanju problema. Međutim, činjenica je da i dalje preostaju razni skriveni interesi koji postoje kada govorimo o velikim resursima koje ima Srednjoafrička Republika, pogotovo kada govorimo o dijamantima i drvu, i veliko je pitanje hoće li izbori sami riješiti problem ili će problem riješiti naš trajni angažman u Srednjoafričkoj Republici i u drugim zemljama koje su od interesa za Europsku uniju. Fabio Massimo Castaldo (EFDD). – Signor Presidente, onorevoli colleghi, Repubblica centrafricana, parliamo di un paese in cui nel 2014 c'è stato un bambino morto al giorno, in cui ben 10 000 sempre nello stesso anno sono stati arruolati dalle varie fazioni in lotta. Dal 1960 questo Stato ha vissuto praticamente un costante stato di instabilità e di guerra civile, grazie anche alla frammentazione etnica e religiosa, ma soprattutto grazie alla cosiddetta neocolonizzazione economica che ha portato uno stato in cui appunto abbiamo una carenza di mezzi di trasporto evidente, spesso i feriti non possono essere portati negli ospedali, in cui l'acqua potabile copre una superficie ridicola del paese. Come sempre, quanto più si è ricchi di risorse, tanto più sono poveri i cittadini. L'onorevole Corrao menzionava il legno pregiato, l'intervento appunto delle multinazionali europee, si potrebbe estendere benissimo anche ai diamanti, che purtroppo però non sono stati inclusi nel progetto appunto del dossier sui minerali dei conflitti da questo Parlamento e dalla Commissione. Va fatta una fortissima condanna anche delle violenze perpetrate dai militari di altri paesi delle missioni di pace, e bisogna quindi rendersi credibili per disarmarli. Se non porremo fine all'azione delle nostre multinazionali, ben difficilmente si uscirà dalla crisi politica e umanitaria e ben difficilmente avremo elezioni credibili. (Încheierea procedurii «catch the eye») Christos Stylianides,
Member of the Commission
. – Mr President, we welcome the adoption of Parliament's urgent resolution on the new outbreak of violence in the Central African Republic (CAR). The European Union condemns in the strongest terms the recent violence, as voiced in the statement from the spokesperson for the High Representative/Vice-President issued on 28 September 2015. Those behind these actions, in and outside the country, should be held accountable. Deplorably, humanitarian workers have again been targeted, and prevented from doing their work. We also call for the observance of international humanitarian law. I want to express the European Union's solidarity with the victims of these last few days. The overwhelming majority of citizens of the Central African Republic deserve – for the country's prospects for peace and recovery – and demand an end to conflict and division between communities. At a time when the country is nearing the end of the transition, recent events demonstrate that elections, reconciliation and security should remain our priorities for the coming months. I want to reiterate the EU's strong support for the transitional authorities. In particular, I would like to compliment the transition Head of State, Catherine Samba-Panza. There is no alternative to the transition process. The electoral process must continue. Everything must be done to achieve a level of inclusiveness, transparency and credibility that will lead to an outcome accepted by all: a legitimate, post-transition government with a new constitution endorsed by the majority of the country's citizens. This needs to go hand in hand with renewed efforts for reconciliation and the restoration of social cohesion. Security remains another priority, not only in view of the elections. The CAR is still too dangerous a place – there should be no tolerance for any party which refuses to abide by the Disarmament and Cessation of Hostilities and Violence agreements. The EU recalls that there can be no reconciliation without justice. Also, let us not lose sight of the still ongoing humanitarian crisis affecting over half of the population. The European Union will continue to provide humanitarian assistance to those in need. Furthermore, it is building bridges between humanitarian aid and longer-term development action. This is the objective of the Bêkou Trust Fund that has mobilised to date EUR 108 million. The European Union remains fully committed, together with its partners on the ground, to assist the people of the Central African Republic in the humanitarian field. To close: the CAR is at a turning point in its history. It can set an example of recovery and stabilisation. It will require goodwill and, above all, determination by the leaders in Bangui and all of the international community. Thus, it is important to keep the CAR on the international agenda at this very critical moment of the transition process. Today's urgent debate is a concrete contribution to preventing the CAR becoming a forgotten crisis again. Președintele. – Dezbaterea a fost închisă. Votul va avea loc la sfârșitul dezbaterilor. 4.2.   Κατάσταση στην Ταϋλάνδη Președinte. – Următorul punct de pe ordinea de zi este dezbaterea a șapte propuneri de rezoluție referitoare la situația din Thailanda (2015/2875(RSP)). Ryszard Czarnecki,
autor
. – Panie Przewodniczący! Tajlandia jest krajem znanym nam, Europejczykom, przede wszystkim z bardzo miłych wczasów spędzanych w tym kraju, jest adresem turystycznym dla wielu mieszkańców państw członkowskich Unii Europejskiej. Jednak w sensie politycznym Tajlandia kojarzy się mniej miło. Oczywiście chodzi o wydarzenia, które mają w tym kraju miejsce już od dwóch lat, od wielkich protestów opozycji, od wprowadzenia stanu wojennego w tym kraju. Wydaje się, że Tajlandia, jeden z tych – w swoim czasie – «tygrysów» Azji Południowo-Wschodniej, gdy chodzi o kwestie ekonomiczne, dzisiaj musi usłyszeć bardzo wyraźnie ze strony naszego Parlamentu, ze strony Unii Europejskiej domaganie się realnej demokracji, bo na to ten naród absolutnie zasługuje. W moim przekonaniu, w przekonaniu także mojej grupy politycznej trzeba bardzo wyraźnie nie tylko monitorować sytuację w tym kraju, ale także wskazywać, że nasza współpraca ekonomiczna, współpraca Unii i Tajlandii będzie uzależniona od tego, czy w tym kraju będą przestrzegane prawa człowieka, czy też nie. Cecilia Wikström,
förslagsställare. – Herr talman! Det thailändska folket är nära vänner till oss i Europa. Inte minst i mitt hemland, Sverige, finns det många, många människor som känner att Thailand är deras andra hem. Vänner måste emellertid också kunna tala uppriktigt med varandra. Vänner tål också kritik. Sanningen är att utvecklingen i Thailand när det gäller grundläggande mänskliga fri- och rättigheter är mycket, mycket djupt oroande. Folket i Thailand förtjänar ett liv i full frihet – med rätten att välja sina liv, rätten att välja sina politiska företrädare och rätten att leva i en demokrati. Jag vill nu uppmana de thailändska myndigheterna att omedelbart se till att respekten för de grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna återupprättas och att demokratin återinförs. Ignazio Corrao,
Autore
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, condivido quanto ha detto l'onorevole Czarnecki riguardo al fatto che quando parliamo della Thailandia nel nostro immaginario è spesso e volentieri una bellissima meta turistica dei cittadini europei e che quasi nessuno sa in che condizioni politiche riversa il paese. Dopo il colpo di Stato abbiamo avuto un'escalation di repressioni, un'escalation di violenze, una situazione in cui chiunque si oppone al regime militare viene comunque messo a tacere. È vero che le relazioni si sono un po' allentate tra Unione europea e Thailandia, ma è anche vero che siamo ancora in grado, come Unione europea, di fare pressione sulla giunta militare affinché si instauri un processo che porti verso una democratizzazione del paese. E questo è quello che dobbiamo cercare di fare attraverso, appunto, la nostra forza economica, oltre che diplomatica, cercare di riportare la Thailandia verso un processo democratico, perché è davvero molto importante. Pier Antonio Panzeri,
Autore
. – Signor Presidente, onorevoli colleghi, la Thailandia attraversa da tempo una grave crisi politica e istituzionale. È un paese dove i diritti umani non sono pienamente salvaguardati. Bisogna chiudere con l'attuale fase e sono due i punti che noi vogliamo sottolineare: innanzitutto è importante dare una nuova Costituzione democratica al paese e fissare la data per le elezioni, e rispettare questa data per assicurare la transizione dalla giunta militare ad un governo democratico. In seconda istanza è indispensabile porre al centro il tema dei diritti umani e particolarmente i diritti dei lavoratori posti seriamente in discussione. L'ONU ha definito la condizione attuale dei lavoratori nel settore della pesca una forma moderna di schiavitù, così come nella fabbrica di ananas Natural Fruit denunciate dall'attivista britannico Andy Hall. Bisogna combattere questi abusi e invitiamo l'Unione europea a non concludere nessun accordo sulla pesca se questi problemi non saranno affrontati e risolti. Elnökváltás: GÁLL–PELCZ ILDIKÓ alelnök asszony Barbara Lochbihler,
Verfasserin
. – Frau Präsidentin! Thailand ist ein wichtiger Partner der EU im politischen wie im ökonomischen Sinn. Umso entscheidender ist es, dass die EU als Freund und Partner Thailands besorgniserregende Entwicklungen in Bezug auf Menschenrechte und Demokratie anspricht. Thailand muss alles tun, um schnellstmöglich zu einer demokratischen Zivilregierung zurückzukehren, und den Zeitplan für die anstehenden Wahlen einhalten. Orientieren kann sich die thailändische Regierung an ihrer eigenen Verfassung und an den internationalen Verpflichtungen in Bezug auf die Unabhängigkeit der Justiz, die freie Meinungsäußerung, die Vereinigungs- und Versammlungsfreiheit. Die willkürlichen Verhaftungen Andersdenkender müssen aufhören. Das Regionalbüro des UN-Hochkommissariats für Menschenrechte dokumentierte allein im Zeitraum von Mai 2014 bis August 2015 1 222 willkürliche Festnahmen. Nach der Verhaftung erfolgen in vielen Fällen sogenannte Sitzungen zur Verhaltensänderung, die in Isolierungshaft auf Militärbasen stattfinden. Ich begrüße, dass die thailändische Regierung Maßnahmen im Kampf gegen illegale Fischerei und Menschenhandel ergriffen hat. Viele Männer arbeiten auf Fischerbooten unter Verhältnissen, die als Sklaverei bezeichnet werden können. Arbeiter werden eingekauft und gezwungen, das Schiff nicht zu verlassen und manchmal für Jahre ohne Lohn zu arbeiten. Besonders betroffen sind Migranten aus Malaysia und Kambodscha und Rohingyas aus Myanmar. Die thailändische Regierung muss die eingeleiteten Maßnahmen und Kontrollen auch konsequent umsetzen. Jeroen Lenaers,
author
. – Madam President, this debate on this resolution is a result of our commitment to, and our friendship with, the Thai people. Because of this friendship and commitment there can be only one priority for the EU with regard to Thailand and that is for Thailand to return as soon as possible to a democratic society with an elected civil and representative government. We therefore urge the Thai authorities not only to stick to the presented timeline for a new constitution, with elections in mid-2017, but also to present a constitution that is based on democracy, equality, freedom and fundamental rights. This is something we are concerned about because, if a constitution is to be future-proof, the process needs to be inclusive. It needs to be transparent, and people need to have the opportunity to participate. We have seen increasingly worrying reports of deteriorating human rights in Thailand. We call on the Thai authorities to lift all measures that restrict freedom of assembly and freedom of speech, and to allow for the genuine political involvement of all citizens. Tania González Peñas,
Autora
. – Señora Presidenta, el Parlamento Europeo no puede tolerar los abusos generalizados contra los derechos humanos por parte del Gobierno militar en Tailandia, que, además de poner en riesgo la vida de su población, pone en peligro el impulso hacia un avance democrático en la región. Son igualmente preocupantes las condiciones de los trabajadores en Tailandia y especialmente las de los trabajadores migrantes y los abusos de Natural Fruit. No es suficiente que la Comisión Europea haya suspendido temporalmente las negociaciones del tratado comercial con Tailandia; en ningún caso se deberían retomar esas negociaciones. Pero, además, es necesario suspender inmediatamente el sistema de preferencias generalizadas y aplicar estrictamente las cláusulas de derechos humanos. De la misma manera, es inaceptable que continúe la exportación de armas a un país que viola flagrantemente los derechos humanos. Instamos a que se reinstaure de inmediato un gobierno civil y democrático y demandamos la liberación de todas las personas detenidas por razones políticas y encarceladas por la junta militar desde el golpe. Cristian Dan Preda,
au nom du groupe PPE
. – Madame la Présidente, la situation politique en Thaïlande est dans une impasse. Nous avons, d'un côté, un régime militaire qui a pris le pouvoir par la force et qui souhaite se maintenir le plus longtemps possible et, de l'autre, des crispations sociales qui sont le résultat d'un durcissement du pouvoir en place, notamment en matière de liberté d'expression. L'Union européenne entretient depuis longtemps des relations politiques, économiques et culturelles fortes avec la Thaïlande. Notre rôle est maintenant de soutenir une transition démocratique dans le pays et de pousser la junte militaire à accélérer le calendrier électoral. En effet, le premier ministre a annoncé que le processus de rédaction de la constitution devrait prendre vingt mois, ce qui repousserait les élections à juin 2017. Ce calendrier ne représente pas une solution acceptable pour le peuple, qui souhaite voir le retour d'un gouvernement civil légitime le plus rapidement possible. Il faut saluer, par ailleurs, la récente nomination par le gouvernement d'une nouvelle commission chargée de rédiger une constitution, ainsi que la libération de plusieurs journalistes. Il s'agit de signaux positifs, mais beaucoup reste à faire. Seule l'organisation d'élections libres et transparentes permettra au gouvernement thaïlandais de regagner la confiance et le respect de la population. Anneliese Dodds,
on behalf of the S&D Group
. – Madam President, I welcome this resolution on the situation in Thailand. Since the military coup in May 2014, hundreds of people have been arbitrarily arrested and detained. Sweeping and unchecked powers have been given to the military, as has been mentioned. Media outlets and websites have been censored and the rights of freedom of expression and peaceful assembly have been massively restricted. I am particularly concerned about the situation of Andy Hall, a British human rights defender. Mr Hall faces seven years in prison and a multi-million-pound fine simply for conducting research for a report by a human rights group. The report highlighted abuses of migrant workers in Thailand by a Thai company called Natural Fruits. The charges made against Andy Hall are utterly unfounded and he appears to have received this treatment simply because he had the temerity to expose labour exploitation. I call on the Thai authorities to adhere to their human rights obligations and to drop all charges against Mr Hall. Heidi Hautala,
on behalf of the Verts/ALE Group
. – Madam President, like the previous speaker, I also want to emphasise the call for all charges against Andy Hall to be dropped. He is a workers' rights defender and a UK, and thus an EU, citizen. Human rights defenders must have the possibility to expose human rights violations. Andy Hall contributed to a Finnwatch report in 2013, which showed that labour abuses and slavery—like practices are a reality in the activity of a Thai pineapple wholesaler, Natural Fruit. He should be rewarded for this, not threatened with seven years in prison. His next hearing will be held on 19 October 2015. The High Representative should now condemn the judicial harassment of Andy Hall and the EU should demand that Thailand investigate the allegations against Natural Fruit. The EU should provide financial support for Andy Hall's legal defence, just as he received support as a human rights defender in 2013. Finally, the EU should find out whether Natural Fruit is still continuing to export to the EU, and should ensure that consumers have the right to know the origin of products. Csaba Sógor (PPE). – Egyértelmű, hogy az EP parlamenti frakciója és az egész Európai Unió a thaiföldi politika normalizálódását várja: azt szeretnénk, hogy a katonai hatalmat szabad és demokratikus választások útján polgári kormányzás váltsa fel, továbbá, hogy az új alkotmány megszövegezésének folyamata minél hamarabb érjen véget és egy egyenlőségen, szabadságon és jogállamiságon alapuló alaptörvényt fogadjanak el. Azt gondolom, hogy az Európai Uniónak lehetősége van támogatni ezt a folyamatot, hiszen az ASEAN tagállamainak legnagyobb működőtőke-befektetője éppen Európa. Többet fektettünk be a térségbe, mint az Egyesült Államok és Japán összesen! Kereskedelmi partnerként pedig csak Kína előz meg bennünket. Természetesen a gazdasági, politikai, kulturális fejlődés elengedhetetlen része az emberi jogok tiszteletben tartása, ideértve a nemzeti kisebbségek jogait is. Erről sokszor még egyes EU-s tagállamok is szívesen megfeledkeznek az unión belül, saját tagállamaikban is. Josef Weidenholzer (S&D). – Frau Präsidentin! Thailand ist ein wichtiger Partner Europas, nicht nur im Tourismus, sondern auch im Handel. Thailand ist auch ein strategischer Partner. Daher beobachten wir mit Sorge, dass es immer häufiger zu Einschränkungen in der Demokratie gekommen ist, dass es immer mehr zur Verletzung von Menschenrechten kommt, und dass vor allem eine systematische Verletzung von Sozial- und Arbeitnehmerrechten passiert. Ich teile die Sorge um Andy Hall. Das ist ein symptomatischer Fall, und ich hoffe, dass die thailändischen Behörden diese Anschuldigungen sehr bald fallen lassen. Ich möchte auch registrieren, dass es zaghafte Schritte der Normalisierung in Thailand gibt. Ich hoffe, dass Thailand den Mut aufbringt, schnell und rasch wieder demokratische Verhältnisse herzustellen. Wir könnten vielleicht mit unserer Handelspolitik etwas dazu beitragen, dass das leichter und schneller geschieht. Stanislav Polčák (PPE). – Paní předsedající, vývoj v Thajsku v posledních letech rozhodně nelze označit za příznivý, zdá se, že však nezaslouží ani jednoznačný odsudek. Existují totiž známky toho, že tamní situace nabírá lepších vyhlídek. Dokladem je například zrušení stanného práva letos na jaře. Pravdou nicméně je, že současná vláda i po zrušení stanného práva si řadu nadstandardních pravomocí ponechává. Jako příklad lze uvést svévolnou a tzv. bezpečnostní vazbu, za rok 2014 lidskoprávní organizace uvádí tři sta lidí, kteří do ní byli uvrženi. Právě tyto pravomoci je podle mého názoru třeba sledovat s vědomím složitosti tamní situace a upozorňovat na případy, kdy dochází k porušování těchto práv. Podle mého názoru bychom se neměli spokojit s příslibem, že návrat občanských práv bude spojen až s přijetím nové ústavy, ale naopak bychom měli vyžadovat, aby se okruh práv reálně respektovaných thajskými orgány rozšiřoval pozvolna už nyní. «Catch the eye» eljárás Marc Tarabella (S&D). – Madame la Présidente, Monsieur le Commissaire, chers collègues, depuis le coup d'État militaire, la situation des droits de l'homme en Thaïlande ne cesse d'empirer. Plus personne ne s'exprime librement, toute parole à l'encontre de la monarchie ou du pouvoir en place se voit réprimer et conduit à des arrestations arbitraires. Les accusations de crime de lèse-majesté se sont multipliées depuis le coup d'État militaire et toute personne ayant osé s'élever contre le régime en place ou la monarchie est susceptible de subir des sessions d'ajustement de comportement, forme de rappel à l'ordre intensif effectué au poste de police et visant à remettre ces personnes dans le droit chemin. Des centaines de sites internet ont été fermés et la liberté d'expression n'est plus qu'un concept utopiste. Je tiens à encourager tous les défenseurs des droits de l'homme qui font tout leur possible pour défendre les droits essentiels en Thaïlande. Je tiens d'ailleurs à féliciter Mme Mutita Chuachang, journaliste thaïlandaise, qui vient de recevoir le prix Kate Webb 2015, décerné par l'agence France-Presse, qui vise à soutenir les journalistes travaillant dans des conditions très difficiles en Asie. Νότης Μαριάς (ECR). – Κυρία Πρόεδρε, μετά το πραξικόπημα της 22ας Μαΐου του 2014, που έγινε στην Ταϊλάνδη, έχουν ενταθεί οι συλλήψεις, οι διώξεις, οι φυλακίσεις όλων όσων αντιστέκονται, όλων όσων στηρίζουν τα ανθρώπινα δικαιώματα. Η κατάσταση πλέον είναι απαράδεκτη, έχει φτάσει στο απροχώρητο. Μάλιστα, στις 14 Αυγούστου 2015, η στρατιωτική χούντα ψήφισε ένα νόμο που απαγορεύει τις δημόσιες συναθροίσεις και προβλέπει, μάλιστα, και κάθειρξη μέχρι 10 έτη εάν κάποιος παραβιάσει αυτό το νόμο. Καταλαβαίνετε, λοιπόν, ότι δεν μπορεί να συνεχιστεί αυτή κατάσταση, και δεν πρέπει να γίνεται ωραιοποίηση του τι ισχύει στην Ταϊλάνδη επειδή υπάρχουν ευρωπαϊκές επενδύσεις, επειδή δημιουργείται ένας κύκλος εργασιών. Πρέπει, λοιπόν, να αποκατασταθεί η δημοκρατία, πρέπει να αρχίσουν να προστατεύονται τα δικαιώματα, πρέπει να γίνουν εκλογές και, κυρίως, να υπάρξει προστασία των εργασιακών δικαιωμάτων. Μάλιστα, ακούσαμε καταγγελίες ότι η κατάσταση που επικρατεί στον τομέα της αλιείας μοιάζει με δουλεία. Επομένως, πρέπει να επανέλθει η δημοκρατία στην Ταϊλάνδη. Franz Obermayr (ENF). – Frau Präsidentin! Wir kennen Thailand als Land mit freundlichen Bewohnern, mit großer Tradition, hoher Kultur, gastfreundlich und wirtschaftlich auch sehr erfolgreich. Natürlich entspricht Kriegsrecht nicht unseren europäischen demokratischen Vorstellungen. Wir sollten aber aufpassen, nicht mit zweierlei Maß zu messen. Auf der einen Seite kritisieren wir Waffenlieferungen, kritisieren wir die Menschenrechte und Arbeitsbedingungen, aber wir messen doch mit zweierlei Maß. Ich vermisse die gleichen Maßstäbe bei anderen Ländern wie zum Beispiel Saudi-Arabien. Wir sollten aber weiterhin die einzelnen politischen Gruppierungen, die einzelnen politischen players genau beobachten und nicht mit dem Zeigefinger kommen und uns als europäische Schulmeister aufführen. Ich bin optimistisch, dass die Arbeit an der neuen Verfassung erfolgreich sein wird und dass die Wahlen 2017 planmäßig, zeitgerecht und demokratisch ablaufen werden. Doru-Claudian Frunzulică (S&D). – Madam President, considering the deteriorating situation of human rights and freedoms in Thailand, as evidenced by the severe censorship of TV channels and community radio situations, the arbitrary detaining of people and the arrest of 14 activists from the Neo-Democracy Movement, I support the call on the Thai military authorities to lift repressive restrictions on the right to liberty and the peaceful exercise of other human rights, in particular those relevant to peaceful involvement in political activities. Concerning the situation of the workers' rights defender, Andy Hall, who is facing seven years in prison and a multi-million-dollar fine for defamation after contributing to a report alleging labour abuses by a Thai pineapple wholesaler, I welcome the call in this resolution for the dismissal of all charges against him, since his actions, as a human rights defender, were directed at exposing instances of human trafficking and improving the legal situation of migrant workers in Thailand. («A catch the eye» eljárás vége.) Christos Stylianides,
Member of the Commission
. – Madam President, I completely agree with the House. Thailand is an important partner, including in our relations with the whole region. Thailand is an ancient and proud nation which is admired and loved for its nature, its culture and, most of all, for its people. Our main concern is the lack of progress in solving what seems to be a cycle of political conflict – at times violent political conflict – and military takeovers. Thailand needs to bridge divides in society as in politics. The bridges are not being built yet. Respecting human rights is essential for solving Thailand's crisis. Human rights violations are an offence to human dignity and also a major obstacle to long-term stability and prosperity. Freedom of expression, not censorship; freedom of assembly, not restrictions or «attitude adjustments»; due process of law, not judging civilians in military courts: all these are prerequisites for an inclusive and peaceful process which should lead, without further delay, to the establishment of full democracy. It is against this background that we welcome the focus on Thailand's situation and today's debate, and I would stress the importance of Parliament's calls for respect for human rights and for Thailand's early return to democratic governance. The European Union has done much already and will continue its policy of critical engagement taking a value-based approach. Our approach was first established with the Council conclusions of 23 June 2014, which called for the urgent restoration of the legitimate democratic process as well as respect for human rights and fundamental freedoms. It has since been followed with public statements and work for positive change. We have stepped up our work in many different ways, such as diplomatic monitoring of key court cases and meetings with those fighting for democracy and human rights. Allow me to raise one last important problem which pre-dates the military takeover and which a number of MEPs are very concerned about: forced labour in the Thai seafood industry. We are fully aware of this dramatic problem, and we will continue to take it up with our Thai counterparts. On the positive side, the Thai authorities have publicly declared that they will address it, and have already taken some initial constructive steps, but much still needs to be done. No person should be working in slave-like conditions in the 21st century. European consumers and European buyers are increasingly aware of how the goods they consume are produced, and demand transparency and socially responsible supply chains. The day before yesterday, Parliament strongly supported the swift ratification within the EU of the International Labour Organisation protocol against forced labour. I hope Thailand follows your example very soon. To conclude, the European Union is not just a fair-weather friend. The debate here today and Parliament's commitment are proof of our solidarity and continued friendship with the people of Thailand. We will remain engaged with the Government of Thailand, and we call for the early return to democratic governance in the country, as was stated in the Council conclusions of June 2014. Lastly, regarding Mr Andrew Hall, a labour rights activist, I congratulate our colleagues on raising this issue. The European Union has been following the situation of Mr Hall closely for quite some time. The delegation there will arrange observation of his trial on 19 October 2015. The European Union will continue to monitor the situation closely and to raise concerns with the authorities. Elnök asszony. – A vitát lezárom. A szavazásra 2015. október 8-án, csütörtökön 12 órakor kerül sor. Írásbeli nyilatkozatok (162. cikk) Davor Ivo Stier (PPE),
napisan
. – Podržavam ovu Rezoluciju zbog izvanrednog stanja u Tajlandu koje je izazvano prvenstveno činjenicom da je 20. svibnja 2014. godine svrgnuta tamošnja vlada od strane državne vojske nakon čega su uslijedili bezakonje i nemiri. Ograničenje slobode okupljanja i uvođenje strogih kazni za prekršaje poput ometanja rada javnih službi samo su neki od činitelja alarmantnog stanja u Tajlandu. Također, prisutni su brojni slučajevi kršenja ljudskih prava poput optužbi sudionika mirnih prosvjeda za pobune i kršenja zakona ili pak činjenice da se smrtna kazna i dalje redovito primjenjuje. Isto tako, stanje sigurnosti lokalnih zajednica i aktivista pogoršano je od vojnog udara samim time što je vojno osoblje imenovano «službenicima za održavanje reda i mira» kako bi samovoljno pritvaralo ljude, provodilo istrage i izvršavalo pretrage bez naloga. Tajland prema međunarodnim ugovorima ima dužnost provesti istragu za ovakve slučajeve te poduzeti mjere za teška kršenja ljudskih prava. (Az ülést két percre felfüggesztik.) 4.3.   Οι μαζικές εκτοπίσεις παιδιών στη Νιγηρία λόγω των επιθέσεων της Boko Haram Elnök asszony. - A következő pont: vita hét állásfoglalásra irányuló indítványról a következő témában: a Boko Haram támadásai következtében a gyermekek tömegesen lakóhelyük elhagyására kényszerülnek Nigériában (2015/2876(RSP)) Mark Demesmaeker,
auteur
. – Vandaag dolen zowat 1,2 miljoen kinderen door het noordoosten van Nigeria, weerloos, ontredderd, getraumatiseerd, op de vlucht voor het barbaarse geweld van de nomadische oorlogsmachine van Boko Haram. Mensenrechten en kinderrechten zijn er van geen tel. Dit is de vernietiging van een hele generatie. Maar ik richt mij ook tot de nieuwe Nigeriaanse president: mijnheer Buhari, bescherm uw kinderen. Bewijs dat u wel het verschil kan maken, want ondanks de oliedollars is het land niet in staat geweest om de eigen bevolking te beschermen. Schrijnend hoe een land aan de top kan staan van olieleveranciers, maar in de welvaartskelder van de wereld vertoeft. Net die armoede wakkert het geweld verder aan. Soldaten zijn gedemotiveerd en de verarmde bevolking is een makkelijke prooi voor terroristen en voor de doctrine van Boko Haram. En laten we niet vergeten in de spiegel te kijken, mijnheer de commissaris. Kan de EU het land nog een perspectief bieden op een betere toekomst door middel van haar huidige handels- en ontwikkelingsbeleid? Een krachtig signaal vereist niet alleen woorden, maar ook daden. Dank u. Maite Pagazaurtundúa Ruiz,
Autora
. – Señora Presidenta, la de Boko Haram es la cara más atroz del fanatismo religioso y político. Quienes destrozan la posibilidad de un futuro digno en las comunidades que atacan lo hacen precisamente para ello. Por eso, atacan a los niños y niñas, que son el futuro. Por eso, atacan especialmente a los escolares y utilizan la violación sexual como arma. Si los dejan sin escuela, pongamos escuelas. Si los atacan sexualmente, devolvámosles la dignidad. Protejamos a los niños y niñas en Nigeria y, tras la victimización, apoyémosles especialmente, reintegrémosles en la comunidad. Los más vulnerables deben ser nuestra prioridad absoluta en Nigeria y, por eso, presentamos esta Resolución y, por eso, no debemos olvidar el caso de Nigeria ni, especialmente, el caso de los niños. Es algo que les debemos a ellos y es algo que nos debemos como comunidad internacional. Ignazio Corrao,
Autore
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, quando parliamo della situazione dei bambini in Nigeria, quindi di sfollamenti dovuti all'attività di Boko Haram nel paese, è chiaro che dobbiamo fare riferimento alla situazione generale della Nigeria, che è il paese più ricco dell'Africa, ma sistematicamente uno dei paesi più pericolosi dove c'è più povertà, come paradosso, e dove ci sono situazioni quale quella che stiamo descrivendo. Milioni di bambini che scappano, milioni di bambini, come denunciato dall'Unicef, l'agenzia delle Nazioni Unite per i diritti dell'infanzia, per i quali mancano i fondi anche per l'acqua, anche per i diritti di base e su questo ci dovremmo impegnare come Parlamento europeo e cercare di spingere la comunità internazionale a reperire quei fondi. Non dobbiamo tralasciare un altro aspetto, ossia che si tratta della Nigeria, e quindi i bambini di cui stiamo parlando sono bambini che vengono utilizzati come bambini soldato e anche questo è un tema su cui stiamo facendo molto poco e ci sono tantissime denunce che non riguardano solo la Nigeria, ma che riguardano questo tema. Soprattutto dovremmo cercare di fare in modo che questi bambini, quando vengono sottratti alle milizie siano inseriti in programmi di reinserimento sociale e non puniti in quanto soldati. Pier Antonio Panzeri,
Autore
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, in Nigeria l'insicurezza causata dal conflitto tra il gruppo armato di Boko Haram, le forze militari e i gruppi di autodifesa di civili ha costretto oltre 1 400 000 bambini, di cui la metà con meno di cinque anni, a lasciare le proprie abitazioni e fuggire. La situazione umanitaria continua a deteriorarsi per le difficoltà nel reperire alimenti, acqua potabile, servizi sanitari e i bambini rischiano di morire per malaria, malnutrizione ed essere coinvolti in un ciclo di violenza, separati dalle loro famiglie, esposti a sfruttamento e reclutati nei gruppi armati. Giovani donne e ragazze sono state rapite e sottoposte a matrimoni forzati, abusi fisici e psicologici, lavoro forzato e stupro. Inoltre spesso ai bambini sono legate addosso bombe e vengono fatti esplodere in luoghi pubblici. Da qui questa risoluzione e il nostro richiamo forte perché si affronti seriamente questa situazione da parte della comunità internazionale a partire dall'Unione europea. Maria Heubuch,
Verfasserin
. – Frau Präsidentin! Die Lage in Nigeria ist dramatisch. Inzwischen hat sogar Boko Haram den Treueeid mit dem Islamischen Staat geschworen und so eine ganz unsägliche Koalition geschlossen – eine Allianz, die den Terror weiter über das Land und eigentlich weiter über diesen Kontinent ausbreiten soll. Allein in den letzten Monaten hat Boko Haram zirka 1 600 Zivilisten getötet. Hunderttausende sind auf der Flucht, darunter viele Kinder. Und Nigeria hat weltweit die höchste Anzahl an Kindern, die keine Schule besuchen, gerade wegen des Terrors von Boko Haram. Wir haben von den Vorrednern sehr viel darüber gehört. Hier muss die internationale Gemeinschaft ihre Verantwortung übernehmen und die Versprechen bezüglich der humanitären Hilfe einhalten. Daher begrüße ich es sehr, Herr Kommissar Stylianides, dass die Gelder für die Opfer von Boko Haram erhöht werden sollen. Aber ich denke, trotz allem gibt es ein bisschen Hoffnung in Nigeria. Wir haben einen Regierungswechsel erlebt, einen demokratischen Wechsel, friedlich, was in Afrika nicht selbstverständlich ist. Und der neue Präsident hat jetzt ein Programm vorgelegt, das vielversprechend klingt – unter anderem, was die Bekämpfung der Korruption, den Schutz von Frauen und Kindern und die Art der Einsätze des Militärs gegenüber Boko Haram angeht. Und jetzt hoffen wir doch sehr, dass es gelingt, dieses Programm umzusetzen. Ich glaube, wir müssen jetzt alles dazu tun, um diese Regierung zu unterstützen, diese Region zu unterstützen, damit das neue Programm wirklich erfolgreich wird. Santiago Fisas Ayxelà,
Autor
. – Señora Presidenta, queridos colegas, como jefe de la misión electoral de la Unión Europea en Nigeria, he estado este año cuatro veces en este país, y el próximo lunes voy a volver para presentar el informe final al nuevo Gobierno. Dentro de la terrible situación en la que está el noroeste del país, debido a los ataques de la banda terrorista Boko Haram, es especialmente dolorosa la situación en que se encuentran miles de chicas que han sido violadas, obligadas a convertirse al Islam, forzadas a casarse y, en muchos casos, utilizadas como niñas suicidas bajo pena de ser enterradas vivas, y eso sin contar a los miles de desplazados y a sus familias, que han tenido que abandonar sus casas y están en una situación de gran precariedad. Desde Europa no nos podemos quedar con los brazos cruzados ante tanto horror. No debemos quedarnos solo en una condena formal de estos terribles actos terroristas, sino que hemos de dar nuestro apoyo efectivo al nuevo Gobierno y a la coalición de Estados africanos que, por fin, se ha puesto en marcha para acabar con la lacra terrorista de Boko Haram. Lola Sánchez Caldentey,
Autora
. – Señora Presidenta, Nigeria es el país más poblado de África y es, también, una de las economías más ricas y más grandes del continente, ya que cuenta con importantes reservas de petróleo. Sin embargo, más de setenta millones de nigerianos y nigerianas viven por debajo del umbral de la pobreza. La desigualdad entre las personas y la desesperación son el caldo de cultivo perfecto para la violencia. No solamente hay necesidad de asistencia humanitaria. Las causas de Boko Haram también debemos buscarlas en nuestras políticas externas, entre ellas la comercial, que siguen empobreciendo a África. Son los niños y las niñas los principales damnificados, las principales víctimas de la violencia, pues son secuestrados, reclutados y explotados sexualmente por Boko Haram y privados de absolutamente todos sus derechos como niños y niñas. La Unión Europea debe ser coherente. Si nuestra política comercial sigue empobreciendo a África y si no hacemos nada en aras de un sistema fiscal justo y redistributivo a nivel mundial, luego no nos podemos llevar las manos a la cabeza ante situaciones tan terribles como esta. Y eso se llama coherencia. Seán Kelly,
thar ceann an Ghrúpa PPE
. – A Uachtaráin, is ábhar an-tábhactach é seo agus is dóigh liom gur cheart dúinn féachaint air i gcomhthéacs na gcainteanna a bhí ar siúl sa Phairlimint seo i rith na seachtaine. Bhí an Seansailéir Angela Merkel agus Uachtarán na Fraince, Francois Hollande, anseo agus iad ag rá gur cheart dúinn díriú níos mó ar an Afraic, cabhrú níos mó leo maidir le hábhair mhóra cosúil le hathrú aeráide, an eacnamaíocht a chur ar bun agus saol níos fearr a chothú do na daoine ann. Nuair a fheicimid cad atá ag tarlú sa Nigéir, feicimid chomh deacair is atá sé déileáil le grúpaí cosúil le Boko Haram agus an sceimhlitheoireacht atá ar siúl acu, go háirithe maidir le daoine óga – buachaillí óga agus cailíní óga – agus fiú amháin iad ag déanamh scrios ar scoileanna. Dá bhrí sin is léir go gcaithfimid comhoibriú leis na Náisiúin Aontaithe agus le gach aon duine eile a chabhróidh linn chun saol níos fearr a chothú ansin agus troid i gcoinne Boko Haram. (Aontaíonn an cainteoir freagra a thabhairt ar cheist ó «chárta gorm» (Riail 162(8) de na Rialacha Nós Imeachta)). Paul Rübig (PPE),
Frage nach dem Verfahren der «blauen Karte»
. – Frau Präsidentin! Ich möchte den Kollegen Kelly fragen, wie es eigentlich mit der Bildungsarbeit ausschaut. Gibt es hier Möglichkeiten, in der Öffentlichkeits- und Bildungsarbeit Angebote zu erstellen, um dann vor Ort Aufklärung zu betreiben und auch die notwendigen Rahmenbedingungen setzen zu können? Seán Kelly (PPE),
blue-card answer
. – My colleague, Mr Rübig, is absolutely correct. It is one thing to fight against Boko Haram, it is another thing to establish the culture that is necessary for the recognition of human rights and respect for individuals. It is only through a proper educational system that that can happen. There is a big difference between having a proper educational system and actually destroying schools – which is what is happening right now in Nigeria. So, yes, that is the fundamental way of approaching the problem and, unless it happens, we will never really have progress. Elena Valenciano,
en nombre del Grupo S&D
. – Señora Presidenta, nos acostumbramos con mucha velocidad a las tragedias que nos rodean y aquí, muchas tardes, muchas mañanas, hablamos de los millones de seres humanos que sufren; de los millones de niños y niñas que están siendo gravemente atacados en, probablemente, lo más grave, que es robarles la educación. No hay nada peor para el futuro de esos niños que robarles la educación. Hablamos de ello y casi nos acostumbramos a las cifras, pero también tenemos que saber que los donantes —aquellos que nos comprometimos a donar una cantidad de dinero, para que fuera posible la educación de los niños y las niñas y para que se pudiera combatir eficazmente el ataque de Boko Haram— no hemos cumplido: de cada tres euros a los que nos comprometimos, debemos dos. Es decir, tenemos una responsabilidad también nosotros. Así que yo me dirijo a la Unión Europea y a los Estados miembros para que cumplan con los compromisos que han adquirido para que sea posible acabar con esta barbarie en Nigeria, apoyando también a su presidente. Bas Belder,
namens de ECR-Fractie
. — Voorzitter, in paragraaf 11 van de gezamenlijke resolutie staat een zinsnede die mij diep heeft geraakt. Ik citeer: «geeft uiting aan zijn volledige medeleven met vrouwen en kinderen die het blinde terrorisme van Boko Haram hebben overleefd». Bij deze zin denk ik onmiddellijk aan Hassan Bitrus, 4 jaar oud en afkomstig uit Noord-Nigeria. November vorig jaar liep hij met een bijbel in zijn hand de kerk uit. Extremisten van Boko Haram hielden hem aan, pakten zijn bijbel af en wierpen die in een vuur. Hassan probeerde zijn bijbel met een stok uit het vuur te halen. Een terrorist van Boko Haram trapte hem tegen zijn hoofd, zo het vuur in. Voor dood liet Boko Haram hem achter. Godzijdank overleefde Hassan Bitrus. Hassan Bitrus en alle talloze slachtoffers van Boko Haram vragen om meer dan onze sympathie, namelijk om internationale bescherming, ook van de EU. Hilde Vautmans,
namens de ALDE-Fractie
. – Voorzitter, ik denk dat iedereen het hier vandaag al heeft gezegd: we moeten spreken over Nigeria. Meer dan een miljoen kinderen zijn op de vlucht, velen jonger dan vijf jaar, gewoon omdat ze naar school willen gaan, omdat ze gedood worden als ze onderwijs willen volgen. Collega's, Boko Haram is bang van mensen met een mening. Hun waarheid, hun laffe waarheid komt uit de loop van een geweer. Daarom moeten we de strijd tegen Boko Haram opvoeren. Maar we moeten natuurlijk opletten dat de remedie niet erger is dan de kwaal. Vandaar dat we aan de nieuw verkozen president moeten vragen een onderzoek in te stellen naar de schendingen van de mensenrechten door de voormalige legertop. Waarheid moet daar geschieden. Tenslotte, Voorzitter, wil ik nog een lans breken voor de vrouwen die daar massaal verkracht zijn. Ik denk dat we hun alle steun moeten geven. Ik wil hier ook een oproep doen om hun toe te staan abortus te plegen wanneer zij zwanger worden na deze misdaden. Ik dank ook mevrouw Mogherini voor haar standpunt ter zake. Franz Obermayr,
im Namen der ENF-Fraktion
. – Frau Präsidentin! Seit Jahren kennen wir die Appelle der Union an die Mitgliedstaaten, den Kampf gegen Boko Haram zu intensivieren. Doch erreicht wurde leider viel zu wenig. Geiselnahmen – vorwiegend weiblicher Bewohner – stehen auf der Tagesordnung. Wir erlebten im Sommer die Selbstmordanschläge durch Kindersoldaten, und nach wie vor werden systematisch christliche Dörfer ausgelöscht. In Nordnigeria sind derzeit 1,2 Millionen Kinder auf der Flucht, und nach UNICEF ist die Hälfte von diesen Kindern unter fünf Jahren. In den Nachbarstaaten wurden zirka 265 000 Kinder vertrieben. Wenn Europa nun den Kampf gegen Islamismus in Nigeria und den Kampf gegen die menschenverachtende Barbarei von Boko Haram nicht mit aller Konsequenz betreibt und unterstützt, brauchen wir uns nicht darüber zu wundern, wenn sich der nächste Immigrations-Tsunami aufbaut. Krzysztof Hetman (PPE). – Pani Przewodnicząca! Trwający od 6 lat konflikt w północno-wschodniej Nigerii kosztował już życie ponad 20 tysięcy osób, a ponad 2 miliony zmusił do opuszczenia swoich domów. Z uwagi na strukturę społeczną Nigerii, gdzie ponad 40% społeczeństwa jest poniżej 14 roku życia, ogromna liczba osób dotkniętych konfliktem to dzieci. Morderstwa, odseparowanie od rodziców, przemoc seksualna, brak dostępu do opieki medycznej, edukacji czy głód stają się codzienną częścią ich dzieciństwa. Do poprawy ich sytuacji potrzebne są kompleksowe działania ukierunkowane zarówno na poprawę ogólnej sytuacji polityczno-gospodarczej w kraju, jak i na zapewnienie wsparcia humanitarnego. W tym kontekście cieszę się, że w czerwcu Komisja przeznaczyła dodatkowe 21 milionów euro, a ostatnio zapowiedziała kolejne zwiększenie środków na ten cel. Pamiętajmy jednak, że w dalszym ciągu potrzeby Nigerii znacznie przewyższają oferowaną pomoc i dalsze wysiłki w tym kontekście są niezbędne. Kazimierz Michał Ujazdowski (ECR). – Pani Przewodnicząca! To, co dzieje się w Nigerii, jest aktem szczególnego barbarzyństwa, to czego dopuszcza się Boko Haram. Jestem, tak jak wielu moich przedmówców, zdecydowanym zwolennikiem tego, by Unia Europejska podejmowała i wspierała wszystkie działania skutecznie przynoszące pomoc humanitarną mieszkańcom Nigerii: kobietom, przesiedlanym dzieciom, okaleczonym osobom. Musimy także dążyć do tego, by władze Nigerii były pod stałą presją. Ale podobnie jak pan poseł Belder chciałbym, żebyśmy mówili o tym z podniesioną przyłbicą, bez wewnętrznej cenzury – to nienawiść tej grupy do chrześcijaństwa jest źródłem tego barbarzyństwa. To powinno być bardzo wyraźnie nazwane: nasi bracia w wierze giną, ponieważ są chrześcijanami. Powinno być to bardzo wyraźnie także nazwane w rezolucji. Anna Maria Corazza Bildt (PPE). – Mr President, half a million people, half a million children, have been uprooted from their homes, many separated from their families. For six years Boko Haram terrorism has been terrifying the people in and around Nigeria. We should strongly condemn the use of children as sexual slaves, forced marriages, recruitment for terrorist activities and any form of violence against children. Our hearts today should be with the victims and their families. We should at least remember the schoolgirls of Chibok, who were kidnapped one-and-a-half years ago, and the thousands of girls who are abducted in Nigeria. Our message should be strong: you are not forgotten and you are not alone. But much more needs to be done to mobilise support in Europe to join forces with the rest of the international community to support the Nigerian Government and the African Union to protect children, investigate these crimes and combat impunity. Children should be given access to basic needs: water, food, shelter, healthcare and schooling. In the Intergroup on Children's Rights we will continue to keep the fate of the children in and around Nigeria on the agenda for as long as it takes. «Catch the eye» eljárás Jiří Pospíšil (PPE). – Paní předsedající, já se chci připojit k tomu, co zde bylo řečeno. Chci poděkovat autorům tohoto návrhu, chci poděkovat všem, kteří vystoupili a jasně odsoudili násilí, které probíhá v Nigérii. Ta čísla tady padala a není třeba je opakovat, přes dva miliony vnitřních uprchlíků v této zemi, tisíce zavražděných žen, dětí, ale i obyčejných civilních obyvatel. Více než deset milionů dětí v Nigérii nemůže chodit do školy, to je nejvíce dětí, které nechodí do školy, na celém světě na počet obyvatel této země. Je třeba podle mého názoru o tom vést debatu, ne to podceňovat jen proto, že se nás to bezprostředně nedotýká, jako se nás třeba bezprostředně dotýkají problémy Blízkého východu. Myslím si, že by zde měla být velmi aktivní Evropská komise. Zde vyzývám pana komisaře, aby se Evropská komise snažila být lídrem v získávání humanitární pomoci tomuto území, dětem a ženám žijícím a vysídleným v této oblasti. Je třeba, aby peníze, které dárci slíbili, byly dodány a to bohužel dnes není. Je dále třeba hovořit s prezidentem. Marek Jurek (ECR). – Pani Przewodnicząca! Kilka miesięcy temu wydawało się, że Boko Haram jest zepchnięte do defensywy, że działania podjęte przez państwa Unii Afrykańskiej i wsparcie dla rządu Nigerii doprowadzą do tego, że będziemy coraz mniej słyszeć o tym dramatycznym problemie. Ale dzisiaj widzimy znowu, że Boko Haram jest aktywne i Europa nie może ani zamykać oczu ani ograniczać się tylko do słów, dlatego że my bardzo dużo mówimy, a nie zdajemy sobie sprawy z tego, że to, co się dzieje w Afryce, poczynając od regionu na południe od Sahary, przez region Wielkich Jezior i po Środkową Afrykę, jest jednym z największych dramatów geopolitycznych współczesności będącym jednocześnie nieprawdopodobnym dramatem humanitarnym. Europa na nowo musi we współpracy z państwami Unii Afrykańskiej i z rządem Nigerii myśleć nie tylko o tym, jak proponować kolejne rezolucje, ale jak pokonać i wyeliminować Boko Haram. Doru-Claudian Frunzulică (S&D). – Madam President, throughout Nigeria insecurity caused by the conflict between the terror group Boko Haram, military forces and civilian self-defence has escalated into a worsening humanitarian crisis. The latest spate of attacks has uprooted 500 000 children, bringing the total number of displaced children in north—east Nigeria and neighbouring Chad and Niger to 1.4 million. These children are at risk of being trapped in a cycle of violence, separated from their families, exposed to exploitation and recruited by armed groups, despite a commitment by the Commission to provide additional funds to boost urgent humanitarian aid to the region. I would like to express my concern at the funding gap between commitments and actual payments for UNICEF operations. It is essential that we contribute to bringing to an end the violence of Boko Haram as soon as possible, re-establish stability and security across the whole country and address the root causes of terrorism and illegal migration. Илхан Кючюк (ALDE). – Г-жо Председател, уважаеми колеги, днес тероризмът се явява най-голямата заплаха за света. Под неговата угроза са всички граждани, независимо от тяхната етническа и религиозна принадлежност, и варварството на Боко Харам нееднократно го доказва. Вече няколко години терористичната организация е нарастваща заплаха за стабилността на Нигерия и региона на Западна Африка. Боко Харам продължава да отвлича деца и жени и да ги използва за самоубийствени атентати, като разраства своята дейност и в съседни държави. В тази връзка искам да подкрепя неотдавнашното изявление на Европейската комисия за необходимостта от допълнителни средства за стимулиране на спешната хуманитарна помощ в региона. Необходимо е също така, съвместно с международната общност, да окажем нужната подкрепа на новоизбрания президент на Нигерия, за да приеме строги мерки за защита на цивилното население. Трябва да се постави специален акцент върху защитата на жени и деца и да се осигури помощ на жертвите от зверствата на терористичната организация. Fabio Massimo Castaldo (EFDD). – Signora Presidente, onorevoli colleghi, se vediamo le notizie che vengono dalla Nigeria purtroppo stiamo leggendo un bollettino di guerra, e a farne le spese sono bambini e ragazzini dai 5 ai 14 anni che vengono utilizzati in modo vile per attentati kamikaze. Le Nazioni Unite, tramite l'agenzia dell'Unicef, hanno dichiarato che, dei 50 milioni di euro necessari, ne sono arrivati solamente il 32 per cento per fronteggiare questa emergenza. Bene, i donatori internazionali, inclusa l'Unione europea, devono fare di più, devono mandare fondi addizionali, occorre adottare misure anche per proteggere i civili e occorre permettere alle ragazzine violentate di usufruire dei relativi servizi medici, incluso l'aborto, con appunto l'assistenza dei programmi di recupero sociale. Dobbiamo anche capire però che se non adottiamo politiche più lungimiranti e sostenibili e se non interveniamo sull'origine del problema terroristico, che sono le condizioni di povertà e la governance inefficace e la corruzione, noi non risolveremo mai il problema né in Nigeria né altrove. Dobbiamo risolvere le crisi di oggi e prevenire quelle di domani cambiando la nostra condotta. Marijana Petir (PPE). – Gospodine predsjedniče, osuđujem izazivanje egzodusa te okrutnost prema djeci, pogotovo djevojčicama, koje provodi Boko Haram, ne samo na području Nigerije, gdje je i glavno uporište ove terorističke skupine, nego i na području Kameruna, Čada i Nigera. Potpuno je nedopustivo što djeci onemogućavaju pohađanje škole, što im uskraćuju radosti odrastanja i svih ljepota koje djetinjstvo sa sobom donosi. Otimaju ih i odvajaju ih od njihovih obitelji. Jednako tako ističem da ova teroristička skupina ciljano napada i ubija kršćane, a u posljednjih nekoliko godina ubili su 10 000 ljudi. Zbog terora koji provode u bijegu je oko 250 000 ljudi. Ubijanje koje Boko Haram provodi je nedopustiv zločin. Osobno to osuđujem i pozivam sve da zaustave ta ubojstva koja provodi ova teroristička skupina. Naš odgovor mora biti jasan. Moramo spriječiti financijske tokove prema Boko Haramu i poduprijeti snage koje se bore protiv Boko Harama te ojačati humanitarnu pomoć Europske unije djeci koja su žrtve ove terorističke skupine. Νότης Μαριάς (ECR). – Κυρία Πρόεδρε, η Νιγηρία είναι μια πλούσια χώρα, με πλουτοπαραγωγικές πηγές, με πετρέλαιο, με τεράστια έσοδα κι όμως ο πληθυσμός στη Νιγηρία ζει μέσα στη φτώχεια και βρίσκεται αντιμέτωπος με την καταπάτηση των ανθρωπίνων δικαιωμάτων. Έτσι, η υπανάπτυξη, η έλλειψη δημοκρατίας και η διαφθορά αποτελούν λίπασμα για την τρομοκρατία και την ανάπτυξη της Boko Haram, της οργάνωσης αυτής των τζιχαντιστών που συνεργάζεται στενά με τον ISIS. H Boko Haram, λοιπόν, αναπτύσσεται συνεχώς, ασκεί τρομοκρατία, είναι υπεύθυνη για δολοφονίες, για βομβιστικές ενέργειες, για απαγωγές παιδιών, για βιασμούς. Από το 2009, εκατομμύρια παιδιά έχουν εγκαταλείψει τις εστίες τους για να σωθούν. Για να ηττηθεί η Boko Haram, πρέπει να χτυπηθεί η φτώχεια, πρέπει να χτυπηθούν τα αίτια που δημιουργούν την τρομοκρατία, πρέπει τα τεράστια έσοδα από το πετρέλαιο στη Νιγηρία να πάνε υπέρ του ίδιου του λαού της Νιγηρίας, και όχι στις τσέπες των πολυεθνικών. Davor Ivo Stier (PPE). – Gospođo predsjednice, za početak želio bih izraziti sućut obiteljima žrtava posljednjeg napada Boko Harama koji se odvio u Nigeriji prošlog tjedna. Stotine tisuće djece moralo je dosad pobjeći iz svojih domova u Nigeriji zbog Boko Harama i zato moramo podržati Nigeriju i njezinu vladu u nastojanjima i u borbi protiv Boko Harama. U tom smislu pozdravljam odluku Konferencije predsjednika da se pozove predsjednika Buharija da sljedeće godine dođe u ovaj Parlament. Potrebna je naravno humanitarna pomoć, ali isto tako moramo pomoći nigerijskoj vladi da odgovori i na uzroke krize i konflikata na ekstremno siromaštvo, ogromne socijalne nejednakosti i na endemsku korupciju, jer je neprihvatljivo da zemlja tako bogata prirodnim resursima ima gotovo dvije trećine stanovništva ispod granice ekstremnog siromaštva, a to je zapravo plodno tlo za radikalizam kakav sada viđamo u Nigeriji. Zato mislim da bi i Komisija trebala unutar EDF-a posebno naglasiti važnost borbe protiv korupcije. («A catch the eye» eljárás vége.) Christos Stylianides,
Member of the Commission
. – Madam President, colleagues, thank you for giving me the opportunity to comment on the humanitarian situation in north-eastern Nigeria, in particular that of children. Thank you for your comments. It was a very rich discussion. I was there two or three months ago. I visited areas very close to the areas controlled by Boko Haram and it is very clear that the violence perpetrated by Boko Haram is still most worrying, with, unfortunately, no predictable perspective for improvement yet. Some progress in engaging against Boko Haram has been achieved by the new authorities in Nigeria, together with its neighbouring countries, but the terrorists continue to perpetrate attacks on an almost daily basis. This is not only extending insecurity and human suffering, we also see that children are increasingly used as weapons to carry out suicide attacks. This situation is unacceptable and calls for our continued commitment. The crisis caused by Boko Haram is one of the worst humanitarian crises worldwide. The number of internally displaced people (IDPs) in the north—east of Nigeria has increased to over two million. In the whole Lake Chad region, about 700 000 children have been forced from their homes. The majority of them are staying with host communities, and not in official camps, and their needs in terms of food, education and health are most often not met. Their vulnerability makes them easy targets for bad treatment and exploitation. We are following the situation closely, together with the UN and humanitarian actors on the ground. We help Nigeria with several instruments. Firstly, through humanitarian aid, the European Union is providing assistance in the areas of healthcare, food security and nutrition, shelter, protection, water and sanitation, with a special focus on children. The Commission has been the leading humanitarian donor in Nigeria since the beginning of the Boko Haram crisis, with a mobilisation of EUR 20.5 million in the current year and EUR 42.5 million for the whole Lake Chad region. We are currently preparing to provide support to the Multinational Joint Taskforce that is being set up by the countries concerned. A significant amount has been set aside, around EUR 50 million, but not all requirements are yet met to commit these funds. The coming weeks will bring more clarity. The European Union also funds a specific counter-terrorism project that supports counter-radicalisation and de-radicalisation measures, observance of human rights in military operations, the establishment of communication systems and Nigeria's criminal justice response to terrorism. EU development assistance under the European Development Fund (EDF) focuses on tackling the root causes of radicalisation and violence, and is targeted in part at children – in particular with projects on child protection and juvenile justice administration, child health, psychosocial support for boys and girls who are victims of armed conflict, and involving girls in peacebuilding efforts in north-east Nigeria. Nigeria is also a priority country for the EU in the Children in Armed Conflict initiative, following the listing of the country in the UN report on children and armed conflict. In mobilising this support, we are doing our best to address the situation of children suffering the consequences of Boko Haram violence. But, of course, much of the responsibility lies with national governments. We will stay committed to supporting them, and will continue to work with the United Nations, civil society and our humanitarian partners on the ground. Elnök asszony. – A vitát lezárom. A szavazásra 2015. október 8-án, csütörtökön 12 órakor kerül sor. Írásbeli nyilatkozatok (162. cikk) Anna Elżbieta Fotyga (ECR),
na piśmie
. – Gorąco wspieram działania państw afrykańskich i społeczności międzynarodowej przeciwko Boko Haram. Bezsprzecznie w walkę z jednym z najbardziej bezwzględnych ugrupowań terrorystycznych powinna jeszcze mocniej włączyć się Unia Europejska i państwa członkowskie. W głosowaniu sprzeciwiłam się zapisowi o dostępie do pełnego zakresu usług w zakresie zdrowia seksualnego i reprodukcyjnego. Podobne zdanie mam na temat kwestii związanej z Republiką Środkowoafrykańską. To jedno z najbiedniejszych państw na świecie, o niezwykle skomplikowanych problemach, stoi na skraju wojny domowej i olbrzymiego kryzysu humanitarnego. Zapewnienie nieograniczonego dostępu do aborcji nie rozwiązuje żadnego z nich. Wiem o tym, bo przewodniczyłam w tym roku misji SEDE do Bangi. Istotną rolę odegrała tam polska żandarmeria. Spotkałam się tam także z polskimi misjonarzami, którzy z poświęceniem służyli mieszkańcom tego kraju, nawet w okresie największych napięć. To oni pomagali kobietom i dzieciom w najcięższych chwilach. Sytuacja kobiet jest niezwykle ciężka podczas wszystkich konfliktów zbrojnych. Temat ten zostanie omówiony podczas następnego posiedzenia SEDE. Luigi Morgano (S&D),
per iscritto
. – Profondamente preoccupato della tutela dei diritti dei minori in Nigeria, paese in cui oltre il 40% della popolazione ha un'età compresa tra 0 e 14 anni; convinto dell'importanza di tutelare adeguatamente i diritti delle donne e dei bambini nella lotta all'estremismo; sostengo convintamente la risoluzione che invita le autorità nigeriane e la comunità internazionale a collaborare per invertire la continua tendenza allo sfollamento della popolazione. Il solo approccio militare non sarà sufficiente a contrastare Boko Haram, che con le sue azioni ha privato dell'accesso all'istruzione la cifra di scolari più alta al mondo. Troppi bambini sono scomparsi, sono stati rapiti o reclutati come combattenti e lavoratori domestici. Troppe ragazze sono state vittime di stupri e matrimoni forzati o sono state obbligate a convertirsi all'Islam. Separati dalle famiglie e costretti dalle violenze a fuggire per salvare la propria vita, i bambini in Nigeria sono il 58% degli sfollati interni. Benché diverse organizzazioni umanitarie operino nei campi, l'accesso ai diritti di base continua a essere di qualità tremendamente bassa. Il Parlamento europeo deve fare tutto quanto in suo potere per impedire che le vite di tanti minori siano segnate da episodi quotidiani di violenza e terrore nonché da abusi fisici e psicologici. Bogdan Brunon Wenta (PPE),
na piśmie
. – W ciągu ostatnich pięciu miesięcy działania islamistów z Boko Haram zmusiły pół miliona dzieci do ucieczki z domów. To ugrupowanie, które w ostatnim czasie zdobyło kontrolę w wielu miastach północno-wschodniej Nigerii, morduje osoby cywilne, uprowadza kobiety i dziewczęta oraz siłą wciela chłopców i młodych mężczyzn do swych oddziałów. Dzieci uciekają i są masowo wysyłane przez rodziców na południe kraju, a także poza jego granice, głównie do Kamerunu, Czadu i Nigru. Jednym z głównych celów Boko Haram, poza wprowadzeniem szariatu, jest walka z zachodnią edukacją. 10,5 miliona nigeryjskich dzieci nie uczęszcza do szkoły, a z rąk terrorystów zginęło w Nigerii ponad 600 nauczycieli. Mając na uwadze, że edukacja jest jednym z najważniejszych czynników zapewniających zrównoważony rozwój i filarem stabilnego społeczeństwa, apeluję do prezydenta Nigerii i nowo powołanego rządu federalnego o przyjęcie zdecydowanych środków w celu zwalczania ekstremizmu i ochrony ludności cywilnej, zwłaszcza dzieci, oraz zapewnienia bezpiecznych warunków do życia i rozwoju, w tym także kształcenia. 4.4.   Η περίπτωση του Ali Mohammed al-Nimr Elnök asszony. - A következő pont: vita nyolc, Ali Mohamed an-Nimr ügyéről szóló állásfoglalásra irányuló indítványról (2015/2883(RSP)) Aymeric Chauprade,
auteur
. – Madame la Présidente, chers collègues, le jeune chiite Ali Mohammed al-Nimr a été condamné à la peine capitale par décapitation au sabre, suivie de crucifixion, par la Cour suprême d'Arabie saoudite, alors qu'il n'était à l'époque des faits, en 2012, âgé que 17 ans et que ses soi-disant crimes tenaient à sa participation à des manifestations d'opposants chiites. Il est acquis que c'est sous la torture que ce jeune garçon a avoué des crimes qu'il n'a jamais commis. Il est acquis aussi que ses droits les plus élémentaires à un procès équitable n'ont jamais été respectés. Le cas de ce jeune chiite d'Arabie saoudite, que j'ai voulu soulever comme corédacteur de cette résolution, a permis de trouver dans les groupes un large consensus, et je m'en félicite. Je remercie les collègues des autres groupes avec lesquels nous avons travaillé à la rédaction d'un texte que je crois équilibré, un texte qui n'est pas animé par la volonté de condamner tout un pays, mais par la volonté de lui faire entendre raison quant à des pratiques qui ne sont plus admissibles quand on prétend appartenir à la communauté des nations. La puissance financière immense de l'Arabie saoudite, sa capacité à absorber un certain nombre de nos produits industriels de haute technologie ne doit pas justifier ces dérives. Charles Tannock,
author
. – Madam President, it is a tragic irony that, at a time when Saudi Arabia is being appointed to head an influential committee of the UN Human Rights Council, at home it is sentencing teenagers to death by beheading for the so-called crime of protesting. Today's debate focuses on the case of Ali Mohammed al-Nimr, but only yesterday reports emerged of a second teenager, Dawood al-Marhoon, who is facing a similar fate. Al-Nimr remains in prison, a place he has been since he was arrested in 2012, aged only 17, and faces imminent execution. It seems, though, that this is not only about alleged crimes, but also about Saudi Arabia's wider sectarian war. Al-Nimr comes from a Shiite area and his uncle is a distinguished Shiite cleric. There is little coincidence that al—Marhoon is also a Shia. These cases are particularly shocking, but they are only two cases in an extensive catalogue of human rights abuses in the kingdom of Saudi Arabia. The country's criminal justice system is the perfect blueprint for any repressive authoritarian state. I called last week on the King of Saudi Arabia to pardon al-Nimr. Today I repeat these calls for both him and al—Marhoon. Frédérique Ries,
auteure
. – Madame la Présidente, Ali al-Nimr, le voici, c'est lui. Il a 17 ans sur cette photo, un enfant presque, un étudiant modèle, un étudiant qui aime la photo, qui aime les voyages, qui aime le vélo, qui aime la liberté aussi et qui, visiblement, aime les polos Ralph Lauren. Comme beaucoup à Qatif, ce fief chiite en Arabie saoudite, Ali est épris de liberté – je l'ai dit – et, comme des milliers de jeunes à qui les Printemps arabes avaient donné des ailes, il a marché dans la rue, en 2012. Il n'y a pas eu de printemps à Qatif. C'était Ali avant son arrestation, avant sa détention au quartier de sécurité, avant des aveux arrachés sous la torture. C'était Ali avant les quatre années qui l'ont privé de sa famille, avant les quatre années qui lui ont volé sa jeunesse. Aujourd'hui, Ali est un homme, un homme condamné à mort. La sentence peut être exécutée aujourd'hui, demain, à n'importe quel moment. Je ne reviendrai pas sur les violations des droits de l'homme en Arabie saoudite. Notre texte le fait et nous le faisons à longueur de session. Le royaume saoudien vient de propulser son ambassadeur au plus haut niveau du Conseil des droits de l'homme des Nations unies à Genève. Je demande de la cohérence et je me joins à l'appel du monde pour demander au roi Salmane la grâce pour Ali al-Nimr. Ignazio Corrao,
Autore
. – Signora Presidente, onorevoli colleghi, Arabia Saudita e diritti umani, parliamo di nuovo di questo tema da cui emerge tutta l'enorme incoerenza che noi abbiamo come Unione europea, perché l'Arabia Saudita, che consideriamo un nostro partner, un paese con cui intrattenere buone relazioni, un paese da non condannare, è uno dei paesi al mondo dove avvengono le peggiori violazioni dei diritti umani e con cui dovremmo avere un polso più fermo. Invece cosa succede? Succede che, per premiare il fatto che condannano alla crocifissione o condannano a morte in tutti i modi più barbari possibile, succede che il loro ambasciatore venga nominato come rappresentante alle Nazioni Unite per i diritti umani con l'appoggio del governo inglese, e Cameron, incalzato su questa domanda non sapeva cosa rispondere e continuava a dire sì, però noi facciamo pressione affinché rispettino i diritti umani, ma dall'altra parte li appoggiava sistematicamente. Allora cerchiamo di capire, colleghi, che tipo di approccio dobbiamo avere nei confronti dell'Arabia Saudita, perché l'Arabia Saudita è un paese che dobbiamo imparare a condannare e a sanzionare, altrimenti è inutile che stiamo qui a parlare di diritti umani. Richard Howitt,
author
. – Madam President, Ali Mohammed al-Nimr was arrested and tortured for being part of the Arab Spring. It must not be allowed to die; he must not be allowed to die. The true bravery in this case is that of Ali himself in the face of a horrible death. The Saudi authorities must allow him to live and uphold the right to peaceful protest in their country. Saudi Arabia chairs the UN Human Rights Council's expert panel, but it is breaching its legal obligations under the UN Convention on the Rights of the Child. It is a country which is condemning an increasing number of young people to death while Europe is demanding a moratorium. There is well-founded suspicion that Ali has been condemned to this fate only because he comes from the family of a Shia cleric who is himself a dissident. Last year in this Chamber I spoke on the agreement on counter-terrorism between the European Union and Saudi Arabia. This Parliament voted that it must be subject to respect for human rights. Today all reports suggest that this is a boy who has been sentenced to death as a terrorist on the basis of evidence that has been withheld, who has been tortured while under treatment, and who signed a confession under duress and was tried in secret. It is sickening that my own country's Government is bidding to provide services for the very same Saudi prison service which will be responsible for inflicting the death penalty. Britain and our European partners want good relations with Saudi Arabia. But today we must ask if the treatment of Ali al-Nimr is consistent with the assurances given about the relationship we have. If those promises are to mean anything they must mean Ali's life. Ali was a child: let him be a man. Tomáš Zdechovský,
Autor
. – Paní předsedající, pane komisaři, touto rezolucí upozorňujeme na další z případů porušování lidských práv jednním z našich obchodních partnerů, Saúdskou Arábií. Je dobré mít se Saúdskou Arábií dobré ekonomické vztahy i dobré politické vztahy, ale je také důležité upozorňovat na to, co se v této zemi děje. V případě Alího Muhammada an-Nimra není brán ohled na Všeobecnou deklaraci lidských práv, ani na Úmluvu OSN o právech dítěte, ani na samotnou Arabskou chartu o lidských právech. Odsouzení Alího Muhammada an-Nimra je tedy proti všem našim hodnotám a musíme bojovat za to, aby bylo okamžitě zrušeno. Od roku 2014 narostl v Saúdské Arábii počet trestů smrti a to nesmí evropskou ani mezinárodní komunitou být přehlíženo. Marie-Christine Vergiat,
auteure
. – Madame la Présidente, le rôle déstabilisateur de l'Arabie saoudite, n'est plus à démontrer dans la région, comme au Yémen mais aussi ailleurs, via le financement d'organisations terroristes. L'horreur règne également en interne: opposants politiques, femmes, travailleurs immigrants ou minorités, notamment chiites, sont victimes des pires discriminations et même d'exactions. C'est un pays moyenâgeux. Ali Mohammed al-Nimr en est le triste symbole. Mineur au moment de son arrestation, torturé pendant sa détention, victime d'un procès biaisé, désormais condamné au comble de la barbarie. Son crime: avoir eu l'audace de manifester pour l'égalité des droits, en plus d'être le neveu de son oncle. Crime de lèse-majesté, ils sont chiites. Pour cela, il doit être décapité puis crucifié. Ceux qui devraient réagir, au mieux regardent ailleurs. L'ONU laisse l'Arabie saoudite obtenir des responsabilités au sein du Conseil des droits de l'homme, les États-Unis et la France se disputent le privilège d'être son meilleur allié. Alors non, Ali ne doit pas mourir, pas plus que Raif Badawi ne doit être fouetté. Nous ne devons pas nous taire. L'Union européenne doit réagir, exiger la grâce d'Ali et de Raif. Pascal Durand,
auteur
. – Madame la Présidente, deux plaies risquent de conduire un jeune homme de 20 ans à la mort dans des conditions barbares et inhumaines. Ces deux plaies, on peut les nommer. Elles s'appellent le cynisme et l'indifférence. Le cynisme de dictatures sanguinaires qui se permettent de signer des conventions internationales sur les droits de l'homme et sur les droits de l'enfant. L'indifférence, c'est celle qui, au nom de l'argent-roi, incite les grandes démocraties à regarder ailleurs pour récupérer du pétrole ou pour vendre de l'armement. Ne laissons pas l'Europe, qui n'est pas qu'un marché mais qui est, d'abord et avant tout, l'incarnation de valeurs, voir ses valeurs sacrifiées, décapitées sur l'autel d'une dictature sanguinaire. L'Union européenne et le Parlement doivent dire haut et fort à l'Arabie saoudite qu'on ne torture pas un enfant, qu'on ne le condamne pas à mort. Oui, nous devons demander la grâce mais nous devons, au-delà, demander à l'Arabie saoudite de mettre en place une commission d'enquête contre la torture pour faire en sorte que les libertés individuelles et les droits humains soient respectés dans ce pays. Jiří Pospíšil,
za skupinu PPE
. – Paní předsedající, já se chci připojit ke svým předřečníkům a jasně také odsoudit připravovanou barbarskou vraždu tohoto mladého arabského muže. Nelze to ani nazvat trestem, protože trest zkrátka v jednadvacátém století nemůže vypadat tak, že je někomu useknuta hlava a jeho tělo je pověšeno na kříž, aby tam shnilo. To je zkrátka jednoznačná justiční vražda za to, že někdo vyjadřoval svoje politické názory, chtěl svobodu slova ve své zemi a také za to, že je šíita a že jeho strýc, jak už tu bylo řečeno, je vlivným odpůrcem tamního režimu. Není možné, podle mého názoru, vnímat Saúdskou Arábii jako rovnocenného partnera, zakrývat si oči a neříct jasně, že dnes v Saúdské Arábii bohužel narůstá počet poprav. Je třeba říci, že za tento rok je to už sto dva poprav, to číslo je vyšší a vyšší a hlavně jsou popravovány děti a cizinci bez toho, že by u nich byl zaručen řádný a spravedlivý proces. Dnes je Saúdská Arábie na třetím místě ve světě v množství poprav. Je třeba to odsoudit a vyvinout tlak. Ana Gomes (S&D),
em nome do grupo.
– Senhora Presidente, a condenação do jovem xiita Ali Mohammed al—Nimr à morte por decapitação, seguida de crucificação, é mais uma punição medieval, cruel, contra ativistas de direitos humanos na Arábia Saudita, perseguidos por exercerem a liberdade de expressão e outros direitos civis e políticos, em processos que não respondem claramente aos padrões internacionais de julgamento justo. A Alta Representante, Federica Mogherini, e os Estados-Membros devem expressar publicamente ultraje por esta condenação sectária, que atenta contra o mais básico da dignidade da pessoa humana, e devem pressionar as autoridades sauditas a todos os níveis para porem fim à barbárie. Considerando este caso e muitos outros, como o chicoteamento e a prisão de Raif Badawi, a União e os Estados-Membros têm de pôr fim ao «business as usual» e reavaliar as relações que mantêm com a Arábia Saudita noutros domínios, como o comércio, a energia, a segurança e a cooperação militar. É intolerável o silêncio dos governantes europeus porque a Arábia Saudita fornece petróleo e compra armas. Esse silêncio traduz cumplicidade (...) (A Presidente retira a palavra à oradora.) Mark Demesmaeker,
namens de ECR-Fractie
. – Voorzitter, een jongeman van 17 arresteren, folteren en veroordelen tot onthoofding, gevolgd door kruisiging. Dergelijke praktijken associeer ik niet met het land dat de VN-Mensenrechtenraad voorzit maar met Daesh of Al-Qaeda. En de vergelijking houdt hier niet op. Sinds de jaren zeventig heeft Saoedi-Arabië tientallen miljarden oliedollars geïnvesteerd in het uitroeien van de pluralistische islam. Vandaag worden in moskeeën van Marokko tot Pakistan en Indonesië soefi's, gematigde soennieten en sji'ieten verketterd onder impuls van het Saoedische wahabisme. Terroristische groeperingen als al-Qaeda, Daesh en het al-Nusra-front zijn hiervan de ideologische erfgenamen. Antimodern, antiwesters, antipluralistisch en tegen vrouwenrechten. Dit Parlement is altijd zeer streng geweest ten aanzien van de mensenrechtensituatie in Saoedi-Arabië. Toch zie ik bevriende staatshoofden en regeringsleiders veel te gemakkelijk te koop staan voor de Saoedische oliedollars. Zo tekenen zij mee het doodvonnis van Ali Mohammed al-Nimr. Niet in mijn naam! Geef hem gratie! Laat hem vrij! Pavel Telička,
on behalf of the ALDE Group
. – Madam President, it has been said that Saudi Arabia is an important country in the Middle East. We share the same objectives in the peace process, and it is in both of our interests to work together on a number of issues. It is sad that the human rights record of Saudi Arabia is a tragic one, and here we are facing yet another example of this. I appreciate what President Hollande said. He made a very strong statement on behalf of his country, which has traditionally strong ties with Saudi Arabia. He made a very strong statement to Saudi Arabia. What is missing is a statement and a clear-cut position from Ms Mogherini. We should all agree that this is an area in which we expect Ms Mogherini to take a strong line. We should also agree that if this record continues there should be a strong EU reaction, irrespective of common issues that we have traditionally shared. Patrick Le Hyaric,
au nom du groupe GUE/NGL
. – Madame la Présidente, comme tous ici, je crois qu'on ne peut pas se contenter de protestations formelles. Toutes les institutions européennes doivent tout faire pour empêcher la décapitation puis la crucifixion du jeune Ali Mohammed al-Nimr. Après plus de 2 200 exécutions ces dix dernières années, l'Arabie saoudite repousse notre humanité commune dans les noires cavernes de la barbarie d'un autre âge. Rien ne peut justifier le silence ou la moindre complaisance. Nos institutions doivent, d'une part, se faire entendre, avec plus de force et agir, y compris en remettant en cause certaines coopérations, certains accords commerciaux. Rien ne vaut la vie humaine. Nous devons également contester la présidence de ce pays au Conseil des droits de l'homme des Nations unies. Oui, par tous les moyens, réclamons qu'Ali Mohammed al-Nimr et maintenant pour Daoud al-Marhoun soient épargnés. Elena Valenciano (S&D). – Señora Presidenta, Arabia Saudí va a decapitar a un joven que cometió un delito a los 17 años. Realmente, la justicia saudí este año ha batido todos sus récords. Ha decapitado a ciento treinta personas. Y esa es la horrible suerte que va a correr Alí si nosotros no levantamos alto la voz a favor de su liberación. Este Parlamento no va a dejar de señalar ante el Gobierno saudí lo inhumano de su ley, lo inhumano de su acción. Ocho meses después de que aprobáramos una Resolución de urgencia sobre el caso de Raif Badawi —cuya libertad hoy volvemos a pedir—, este Parlamento va a volver a levantar la voz a favor de Alí Mohamed al-Nimr; no vamos a callarnos. El Gobierno saudí debe tomar nota. No vamos a consentir que sigan decapitando a gente inocente, a gente joven cuyo único delito cometido es luchar por su libertad. («A catch the eye» eljárás vége.) Christos Stylianides,
Member of the Commission
. – Madam President, honourable Members, thank you for bringing up the case of Ali Mohammed al-Nimr. As we all know, Saudi Arabia is an important partner for the European Union but, like many in Europe, we are concerned by the death sentence imposed on Mr al-Nimr by a Saudi court earlier this year. Mr al-Nimr was a juvenile when he was arrested in 2012 on charge of, inter alia, joining a criminal group and attacking police forces after he took part in demonstrations in the Saudi Arabia's Eastern Province. We have been closely following developments related to his case, as well as the overall human rights situation in Saudi Arabia. The basis and conditions of Mr al-Nimr's sentence, as well as the nature of the punishment handed down to him, are matters of grave concern for the European Union. In addition, the sentence appears manifestly disproportionate. We have therefore been engaging the Saudi authorities, in close coordination with EU Member States represented in Riyadh. Our Delegation in Riyadh has been tasked to convey to the Saudi authorities our strong view that the sentence is disproportionate and the proposed modalities of the execution particularly degrading, and to call on them to review Mr al-Nimr's sentence. This is, of course, also an opportunity to reiterate, once more, our principled EU position on the death penalty, as well as to stress the worrying increase in the use of the death penalty in Saudi Arabia. We also constantly reiterate the need to respect the UN minimum standards, especially concerning the issue of execution of minors and renew our offer to engage in a more constructive human rights dialogue with Saudi Arabia. The pace of executions in Saudi Arabia is reaching unprecedented levels, with capital punishment being increasingly imposed for non-lethal crimes, such as drug offences. Obviously, we will continue to call on our Saudi partners to suspend the sentence and to review the court ruling. Let me once again assure you that we will continue to remain engaged with the case of Mr al-Nimr and to voice the EU's concern through appropriate channels. Elnök asszony. – A vitát lezárom. A szavazásra 2015. október 8-án, csütörtökön 12 órakor kerül sor. Írásbeli nyilatkozatok (162. cikk) Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς
. – Κύριε Πρόεδρε, στις 14 Φεβρουαρίου του 2012 συνελήφθη ο Mohammed al-Nimr, ο οποίος συμμετείχε σε διαδήλωση κατά της κυβέρνησης της Σαουδικής Αραβίας, σε ηλικία 17 ετών. Συνέχεια καταδικάστηκε σε εκτέλεση με αποκεφαλισμό και δημόσια σταύρωση. Σύμφωνα με τη Σύμβαση των Ηνωμένων Εθνών για τα δικαιώματα του παιδιού, απαγορεύεται σε κάθε χώρα η επιβολή θανατικής ποινής και ισόβιας κάθειρξης σε άτομα κάτω των 17 ετών. Ωστόσο, η Σαουδική Αραβία όχι μόνο έχει παραβιάσει την εν λόγω Σύμβαση του Ο.Η.Ε. επιβάλλοντας στο Mohammed al-Nimr τη θανατική ποινή, αλλά έχει χαρακτηρίσει ως παράνομη τη συμμετοχή του σε διαμαρτυρία κατά της κυβέρνησης, γεγονός που παραβιάζει επιπλέον και το δικαίωμα της ελεύθερης έκφρασης. Απέναντι σε αυτήν την παραβίαση βασικών ανθρωπίνων δικαιωμάτων, καλείται η Ε.Ε. να κάνει άμεσα ξεκάθαρη την αντίθεσή της στη δικαστική απόφαση καταδίκης του Mohammed al-Nimr, να απαιτήσει την μη εκτέλεση της ποινής και να ζητήσει την απονομή χάρης. Παράλληλα, η Ε.Ε. οφείλει να συμβάλλει στην τήρηση των κανόνων που έχουν θεσπιστεί για την προστασία των ανήλικων παιδιών. Marijana Petir (PPE),
napisan
. – Moji prethodnici govorili su o tragičnoj sudbini gospodina al-Nimra koji je osuđen na smrtnu kaznu. Kao i svi prije mene, tražim pomilovanje za njega i da ga se odmah pusti na slobodu. No, moram reći ovdje i nekoliko riječi o ponašanju EU-a u odnosu na države u kojima se na najgrublji način krše ljudska prava. Rasprave o doista tragičnim sudbinama nevinih ljudi koje na svakom zasjedanju četvrtkom imamo na dnevnom redu, doživljavam kao pranje nečiste savjesti opterećene s oko 152 milijarde eura gospodarske razmjene sa zemljama Zaljeva koja se očekuje ove godine. Da li je doista novac vredniji od ljudskih života? I gdje je tome kraj? Zašto se ne zapitamo koliko je Saudijska Arabija do sada primila izbjeglica i zašto izbjeglice radije odlaze u Europu? Pitam sebe i vas zajedno, što će Europska unija konkretno učiniti, u financijskom i gospodarskom smislu, da saudijskom vladaru i njemu sličnima na Bliskom istoku pokaže kako se s njihovim politikama ne slaže i kako joj je zaštita ljudskog dostojanstva i života važnija od novca. VORSITZ: ULRIKE LUNACEK Vizepräsidentin Inês Cristina Zuber (GUE/NGL). – Senhora Presidente, tenho um ponto de ordem referente ao artigo 130.o do Regimento. A limitação do número máximo de perguntas escritas que cada deputado pode apresentar é uma medida aberrante que limita a intervenção política dos deputados. Agora, para apresentar mais de cinco perguntas temos que justificar a urgência da entrega dessa pergunta. A situação é tão aberrante que ontem mesmo recebi uma resposta dos serviços do Parlamento a rejeitarem uma pergunta que fiz porque não consideram urgente questionar a Comissão Europeia sobre alegadas agressões de forças militares a refugiados nos últimos dias. Como é que é possível que sejam burocratas a decidirem se é ou não urgente aquilo que os deputados consideram politicamente que é urgente questionar? Os serviços deste Parlamento servem para apoiar o trabalho dos deputados ou para impedir o trabalho dos deputados? President. – Ms Zuber, thank you for your intervention but I would like to inform you that it was not bureaucrats but the plenary of this Parliament which, in the last part-session, decided to limit the number of written questions. I am sorry. That is a fact: it was not bureaucrats, it was the plenary which decided on that. 5.   Νομοθεσία της ΕΕ για τις υποθήκες και τα χρηματοπιστωτικά προϊόντα υψηλού κινδύνου: η περίπτωση της Ισπανίας (πρόταση ψηφίσματος που κατατέθηκε): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 6.   Η θανατική ποινή (προτάσεις ψηφίσματος που έχουν κατατεθεί): βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 7.   Έγκριση των Συνοπτικών Πρακτικών της προηγούμενης συνεδρίασης: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 8.   Θέσεις του Συμβουλίου κατά την 1η ανάγνωση: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 9.   Ώρα των ψηφοφοριών President. – The next item is the vote. (For the results and other details of the vote: see Minutes) 9.1.   Κεντροαφρικανική Δημοκρατία (RC-B8-1000/2015, B8-1000/2015, B8-1009/2015, B8-1010/2015, B8-1011/2015, B8-1014/2015, B8-1016/2015, B8-1019/2015) (ψηφοφορία) 9.2.   Κατάσταση στην Ταϋλάνδη (RC-B8-1002/2015, B8-1002/2015, B8-1012/2015, B8-1013/2015, B8-1015/2015, B8-1017/2015, B8-1018/2015, B8-1021/2015) (ψηφοφορία) 9.3.   Οι μαζικές εκτοπίσεις παιδιών στη Νιγηρία λόγω των επιθέσεων της Boko Haram (RC-B8-1003/2015, B8-1003/2015, B8-1020/2015, B8-1023/2015, B8-1024/2015, B8-1027/2015, B8-1029/2015, B8-1031/2015) (ψηφοφορία) 9.4.   Η περίπτωση του Ali Mohammed al-Nimr (RC-B8-0997/2015, B8-0997/2015, B8-1004/2015, B8-1022/2015, B8-1025/2015, B8-1026/2015, B8-1028/2015, B8-1030/2015, B8-1032/2015) (ψηφοφορία) 9.5.   Yπηρεσίες πληρωμών στην εσωτερική αγορά (A8-0266/2015 - Antonio Tajani) (ψηφοφορία) 9.6.   Νομοθεσία της ΕΕ για τις υποθήκες και τα χρηματοπιστωτικά προϊόντα υψηλού κινδύνου: η περίπτωση της Ισπανίας (B8-0987/2015) (ψηφοφορία) 9.7.   Η θανατική ποινή (B8-0998/2015, B8-0998/2015, B8-0999/2015, B8-1001/2015, B8-1005/2015, B8-1006/2015, B8-1007/2015, B8-1008/2015) (ψηφοφορία) 9.8.   Τα διδάγματα που αντλήθηκαν από την καταστροφή της ερυθράς ιλύος, πέντε έτη μετά το ατύχημα στην Ουγγαρία (B8-0989/2015) (ψηφοφορία) 9.9.   Ανανέωση του σχεδίου δράσης της ΕΕ για την ισότητα των φύλων και τη χειραφέτηση των γυναικών στο πλαίσιο της αναπτυξιακής συνεργασίας (B8-0988/2015) (ψηφοφορία) — Before the vote on paragraph 2: Linda McAvan (S&D). – Madam President, this is simply an oral amendment because the Commission has now published what they are terming a «staff working document» on gender. So it is to update the resolution. (The oral amendment was accepted) 9.10.   Ίσες ευκαιρίες και ίση μεταχείριση ανδρών και γυναικών σε θέματα εργασίας και απασχόλησης (A8-0213/2015 - Anna Záborská) (ψηφοφορία) (The sitting was suspended for a few moments) Președinte: IOAN MIRCEA PAȘCU Vicepreședinte 10.   Αιτιολογήσεις ψήφου 10.1.   Yπηρεσίες πληρωμών στην εσωτερική αγορά (A8-0266/2015 - Antonio Tajani) Explicații orale privind votul Krisztina Morvai (NI). – A pénzügyi szolgáltatások szabályozásával kapcsolatos jelentést megszavaztam. Különösen fontosnak tartom a pénzügyi szolgáltatások szigorú szabályozását magyarként, hiszen nap mint nap találkozom a bankok csalásainak, visszaéléseinek, fogyasztóvédelmi szabályokba ütköző magatartásának a következményeivel, amikor a többszázezer magyar devizahiteles panaszait vizsgálom. Nem csak ilyen területen kell szabályozni a pénzügyi szolgáltatásokat, hanem pl. abban is, hogy mindezek ellenére, a devizahiteles tragédiák ellenére is, borzasztó erőszakos módon erőltetik rá változatlanul a különböző hitelkonstrukciókat, hitelkártyákat a magyar emberekre – akár repülőtéren, akár máshol, ezt is nagyon szigorúan szabályozni kell. Andrejs Mamikins (S&D). – Paldies, priekšsēdētaja kungs! Mūsdienu ekonomika vairs nav iedomājama bez elektroniskām finansiālām transakcijām, un atšķirībā no senseniem laikiem, kad bija iespējams maksāt vai nu pēc bartera principa, vai nu ar tiešo transakciju — no rokas rokās, vai viduslaikiem, kad parādījies vekseļu sistēma, modernajā pasaulē arvien aktīvāk maksā tieši ar elektroniskām transakcijām. Līdz ar to, jo skaidrāk būs legāli aprakstīti visi šo darbību realizēšanas principi, jo efektīvāk būs gan tos ieviest dzīvē, gan arī dabūt zināmu impulsu ekonomikas attīstībai tieši labākas standartizēšanas dēļ. Iespēja skaidrākai maksājumu pakalpojumu izvēlei un to pārredzamība, integrētāka un drošāka elektronisko maksājumu iekšējā tirgus izveidošana un pastāvīga attīstība, visu maksājumos iesaistīto pušu tiesību un pienākumu standartizēšana dalībvalstu starpā, tai skaitā starpnieku komisijas un to darbības principi — tas viss un daudz kas cits uz to attiecināms ir absolūti nepieciešams gan Eiropas Savienības ekonomikas veiksmīgai attīstībai, gan patērētāju uzticēšanās stiprināšanai. Stanislav Polčák (PPE). – Pane předsedající, já se rovněž hlásím k tomu, že jsem podpořil tento návrh usnesení, tuto zprávu pana kolegy Tajaniho. Vytvoření jednotného trhu plateb, elektronické transakce, ochrana spotřebitele – obecně finanční gramotnost, myslím, že všechny ty hodnoty, o kterých zde hovořím, jsou důležité a mají pro konkrétní uživatele těchto produktů a služeb svůj význam. Já jsem podpořil tento návrh zprávy, protože vnímám zásadní význam vytvoření jednotného bezpečného prostředí pro takovéto platby. Obecně mi tato zpráva zapadá do rámce, který jsme zde probírali i v jiných dnech, ať je to elektronický platební rozkaz nebo integrace kapitálových trhů, to jsou všechno finanční nástroje, s nimiž se musí spotřebitelé seznamovat. My bychom je měli informovat a tyto jednotné integrované postupy jim mají usnadnit práci s těmito nástroji. Seán Kelly (PPE). – A Uachtaráin, vótáil mé i bhfabhar na tuarascála seo chomh maith agus is dóigh liom go bhfuil an-jab déanta ag an rapóirtéir Tajani agus ag na daoine eile atá ag cabhrú leis. Déanfaidh sé seo an-mhaitheas d'eacnamaíocht na hEorpa i gcoitinne. Mar a dúradh, tá níos mó agus níos mó oibre á déanamh anois trasna teorainneacha agus ar an idirlíon agus mar sin de, dá bhrí sin tá sé an-tábhachtach go mbeadh rialacha soiléire dochta ag baint leis sin, go háirithe mar a bhaineann le híocaíochtaí. I mo thír féin, tá a lán fiontair bheaga agus mheánmhéide á gcruthú faoi láthair, nó tá siad ann le blianta beaga anuas, agus a lán díobh siúd, beidh siad ag easpórtáil a lán earraí amach anseo thar an idirlíon agus mar sin de. Dá bhrí sin, chomh fada agus is féidir linn, caithfimid an margadh inmheánach a chríochnú agus a chruthú trasna na hEorpa ar fad, agus cabhróidh sé sin go mór linn amach anseo. Jiří Pospíšil (PPE). – Pane předsedající, já jsem tento návrh také podpořil. Zefektivnění elektronických transakcí, zvláště přes hranice jednotlivých států Evropské unie, považuji za důležitý prvek, pokud vytváříme vnitřní trh. Včera jsme zde debatovali o tom, jak lépe řešit přeshraniční soudní spory, debatujeme o tom, jak propojit jednotlivé digitální trhy, umožnit přeshraniční obchodování se zbožím elektronickou formou. Všechny tyto instrumenty mají vést k tomu, co já považuji za velmi důležité, dotvoření vnitřního trhu uvnitř Evropské unie. Takže tento návrh vítám, vítám věci, které se dotýkají dalších možností, jak elektronicky platit jednotlivé pohledávky, vnímám to, že návrh zlevňuje poplatky, to bude zvláště naše občany zajímat, zlevňuje bankovní poplatky. Za důležité považuji také to, že mají být lépe chráněna osobní data a osobní údaje, se kterými banky v bankovním styku počítají a pracují s nimi. Takže návrh je správný. Explicații scrise privind votul Clara Eugenia Aguilera García (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Directiva, que actualiza la Directiva sobre servicios de pago del año 2007 con el objeto de tener en cuenta la aparición de nuevos actores en este mercado. El texto acordado con el Consejo aumenta la protección del consumidor, gracias al trabajo de nuestro Grupo, con relación al texto de 2007 y a la propuesta inicial de la Comisión. En particular, se incluye un derecho incondicional al reembolso de cantidades no adeudadas por el titular de la tarjeta de pago. También se prohíben sobrecargos por utilizar tarjetas cuyas comisiones se encuentran ya limitadas por el Reglamento de comisiones de tarjetas de pago, recientemente aprobado. Asimismo, se logró que en el diálogo tripartito se incluyera la prohibición expresa de la cancelación del servicio de tarjeta de pago por traslado del titular a otro Estado miembro, ejemplo de mala práctica bancaria que hay que erradicar y que no puede subsistir en el futuro mercado único de capitales. En este sentido, es importante asegurar que el importante proyecto de la Unión de los Mercados de Capitales no deje de lado a las familias y los usuarios de servicios financieros, incluyendo los transfronterizos, dada la larga lista de obstáculos al movimiento de capitales. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – Este informe mejora considerablemente la privacidad y la seguridad en los pagos electrónicos respecto a la propuesta de la Comisión, a la vez que refuerza el derecho de los clientes a recibir compensación en el caso de que se produzcan transacciones no autorizadas. Por ello, he votado a favor. Louis Aliot (ENF),
par écrit. – Ce rapport a pour ambition de rendre les paiements par internet ou supports mobiles plus sûrs et moins coûteux en ouvrant le marché à deux nouveaux prestataires de services de paiement (PSP) au sein de l'Union. Si cette proposition permet globalement une plus grande protection du consommateur lors de ses paiements en ligne, une certaine incertitude plane quant au traitement des informations collectées par les PSP. En effet, aucune précision n'est fournie au sujet de ces données. Face à ces incertitudes, je me suis abstenu sur ce rapport. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this proposed directive. The Payment Services Directive is an important piece of legislation which creates new prospects for SMEs and budding start-ups by opening up the banking industry to what are known as third-party providers (TPPs). Not only does this create more employment and business opportunities but it also allows for more consumer choice. Colleagues of mine have worked on this proposal on behalf of the GUE/NGL Group for a number of months and have been proactively involved in the negotiations leading up to this vote. Our focus was to engage in trilogues to ensure that sustainable economic growth and growth-friendly fiscal measures were the core aims. During discussions in preparatory meetings of the Committee on Economic and Monetary Affairs, the need to break the dominance of the big banks, which currently control the payments market to the detriment of small businesses and budding entrepreneurs, was highlighted. Moreover, we sought to ensure that the legislation would strengthen consumer protection and regulate operators who previously functioned with no regulatory or supervisory framework. All competitors will now be forced to comply with the financial rules, which is crucial for any economy. It was for these reasons I voted in favour of this legislation. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – La finalité de cette directive est de sécuriser davantage les paiements en ligne au sein des États membres de l'Union. Pour cela, il est proposé d'ouvrir le marché à deux nouveaux prestataires de services de paiement (PSP), à savoir les PSP gestionnaires de comptes et les PSP tiers. Dans son ensemble, le texte attache une importance toute particulière à la protection des consommateurs. Néanmoins, s'agissant des PSP tiers, certains points demeurent obscurs quant à la confidentialité et à l'exploitation des informations collectées par le prestataire. Pour cette raison, j'ai préféré m'abstenir. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I have no option but to vote against anything which provides the unelected Commission with the power to issue delegated acts. I also note the interference in freedom of contract shown in Article 62, and the suggestion of «full harmonisation» in Article 107. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport qui vise à rendre les paiements en ligne plus sûrs, en établissant des règles de protection des données et de responsabilité pour tous les fournisseurs de services de paiement en ligne. Petras Auštrevičius (ALDE),
in writing. – Since the digitisation process in the world continues to escalate very rapidly, the original Payment Services Directive, which was adopted eight years ago, must be revised to reflect the current situation and address new risks. So I very much welcome the second Payment Services Directive (PSD 2) and I believe that it will lead to the development of, and innovation in, the internal market in payments, which is essential for the proper functioning of our single market. Inés Ayala Sender (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Directiva, que actualiza la Directiva sobre servicios de pago del año 2007 con el objeto de tener en cuenta la aparición de nuevos actores en este mercado. El texto acordado con el Consejo aumenta la protección del consumidor, gracias al trabajo de nuestro Grupo, con relación al texto de 2007 y a la propuesta inicial de la Comisión. En particular, se incluye un derecho incondicional al reembolso de cantidades no adeudadas por el titular de la tarjeta de pago. También se prohíben sobrecargos por utilizar tarjetas cuyas comisiones se encuentran ya limitadas por el Reglamento de comisiones de tarjetas de pago, recientemente aprobado. Asimismo, se logró que en el diálogo tripartito se incluyera la prohibición expresa de la cancelación del servicio de tarjeta de pago por traslado del titular a otro Estado miembro, ejemplo de mala práctica bancaria que hay que erradicar y que no puede subsistir en el futuro mercado único de capitales. En este sentido, es importante asegurar que el importante proyecto de la Unión de los Mercados de Capitales no deje de lado a las familias y los usuarios de servicios financieros, incluyendo los transfronterizos, dada la larga lista de obstáculos al movimiento de capitales. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šį siūlymą, kurio tikslas – didinti konkurenciją mokėjimo paslaugų rinkoje. Atnaujintomis mokėjimo paslaugų taisyklėmis siekiama skatinti šios rinkos efektyvumą, saugumą ir inovacijas. Naujos taisyklės turėtų plačiau atverti mokėjimų rinką naujiems paslaugų tiekėjams, kurie, pavyzdžiui, remiasi išmaniųjų telefonų ar elektroninių pinigų technologijomis, tačiau išlaikant būtinus atsiskaitymo saugumo reikalavimus. Be to, nustatomos mokėjimo įstaigų steigimosi ir jų veiklos sąlygos, taip pat patikslinamos pinigų grąžinimo ir mokesčių už naudojimąsi mokėjimo paslauga aplinkybės. Zoltán Balczó (NI),
írásban. – A jelentés a belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló korábbi rendeletek módosítását kezdeményezi. A módosítás célja az, hogy a piacon lévő, továbbá az új szolgáltatók számára tegye lehetővé – a pénzforgalmi szolgáltatók által alkalmazott üzleti modelltől függetlenül –, hogy szolgáltatásaikat egyértelmű és harmonizált szabályozási keretben nyújtsák. A fizetési műveletek legyenek biztonságosak, nyújtsanak védelmet a fogyasztóknak a csalás kockázatával szemben. A tagállamoknak, a Bizottságnak, az Európai Központi Banknak és az Európai Központi Bankok Hálózatának szavatolniuk kell a tisztességes versenyt e piacon, elkerülve a meglévő piaci szereplők bármelyikének hátrányos megkülönböztetését. Bármely pénzforgalmi szolgáltató számára lehetővé kell tenni, hogy megbízásos online átutalási szolgáltatásokat kínálhasson. Ez a rendelkezés a fogyasztókat fogja támogatni, biztonságérzetüket növelheti, ezért szavazatommal támogattam. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – Cette directive, en discussion depuis un an et demi, a pour vocation de rendre les paiements via internet ou des supports mobiles plus sûrs et moins coûteux au sein de l'Union, et ce en ouvrant le marché à deux nouveaux prestataires de services de paiement (PSP), les PSP gestionnaires de comptes (ASPSP) et les PSP tiers (TP-PSP). Le texte impose des exigences de transparence et d'information à ces prestataires de services de paiement. In fine, l'objectif annoncé est d'accroître la sécurité en étendant l'obligation d'authentification dite forte pour les paiements en ligne. Cependant, le problème reste le vide juridique autour des PSP Tiers. Aucune précision n'est donnée sur la confidentialité et l'exploitation des informations collectées par les PSP tiers lors de la remontée d'informations consolidées sur les différents comptes détenus par payeur ou lors de l'initiation du paiement auprès du PSP Teneur de compte. Voilà pourquoi je me suis abstenu. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur d'un développement plus poussé du marché des paiements électroniques à l'échelle de l'Union. Cette directive s'intègre dans un plan plus large lancé, par le Parlement, en faveur de la création d'un marché unique intégré des paiements électroniques sûrs pour soutenir la croissance économique de l'Union et pour que les consommateurs, les commerçants et toutes les entreprises puissent avoir le choix et bénéficier de services de paiement transparents afin de profiter des avantages du marché intérieur. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de este informe sobre los servicios de pago en el mercado interior por la importancia de este acuerdo en relación con los pagos a minoristas. Este acto establece un marco jurídico revisado de la Unión aplicable a los servicios de pago y, en particular, al cobro de tasas de intercambio por las operaciones basadas en tarjetas, y persigue acelerar la consecución de un mercado integrado efectivo en el ámbito de los pagos con tarjeta. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Cette directive, en discussion depuis un an et demi, a pour vocation de rendre les paiements via internet ou des supports mobiles plus sûrs et moins coûteux au sein de l'Union en ouvrant le marché à deux nouveaux prestataires de services de paiement (PSP), les PSP gestionnaires de comptes (ASPSP) et les PSP tiers (TP-PSP). L'effet attendu est une baisse des coûts de transaction tout en élevant le niveau de sécurité des paiements en ligne. Le texte impose aussi des exigences de transparence et d'information des PSP. Globalement, ce texte profite donc aux consommateurs. Néanmoins, cette directive crée les prestataires de services de paiement tiers, qui pourront initier des paiements à la demande du payeur sans détenir les fonds concernés. De plus, le problème reste le vide juridique autour des PSP tiers. Aucune précision n'est donnée sur la confidentialité et l'exploitation des informations collectées. J'ai donc décidé de m'abstenir. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Il testo esprime in maniera condivisibile le esigenze di adeguare le normative sui servizi di pagamento alle necessità attuali nel mercato interno europeo, restano in me i dubbi che le soluzioni individuate creeranno realmente le condizioni ottimali per i consumatori e una maggiore ed equa concorrenza nel settore, per questi motivi mi sono espressa con un'astensione. José Blanco López (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Resolución legislativa mediante la que se actualiza la Directiva sobre servicios de pago en el mercado interior y por la que se modifican las Directivas 2002/65/CE, 2013/36/UE y 2009/110/CE, y se deroga la Directiva 2007/64/CE. Gracias al trabajo realizado por el Grupo socialdemócrata, el texto acordado con el Consejo aumenta la protección del consumidor con relación al texto de 2007 y a la propuesta inicial de la Comisión. Específicamente, se incluye un derecho incondicional al reembolso de cantidades no adeudadas por el titular de la tarjeta de pago y también se prohíben sobrecargos por utilizar tarjetas cuyas comisiones se encuentran ya limitadas por el Reglamento de comisiones de tarjetas de pago, recientemente aprobado. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu
. – Balsavau už šį pranešimą, kuriuo Europos Parlamentas pritaria Komisijos siūlymui iš dalies pakeisti direktyvos dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje nuostatas. Patobulinai yra reikalingi, kadangi mažmeninių mokėjimų rinkoje įdiegta svarbių techninių inovacijų – greitai išaugo elektroniniu būdu bei mobiliuoju telefonu atliekamų mokėjimų skaičius ir rinkoje atsirado naujų rūšių mokėjimo paslaugų – kurios kelia iššūkius galiojančiai sistemai. Komisija atliko konsultacijas ir pateikė žaliąją knygą «Integruotos Europos mokėjimų kortele, internetu ir mobiliuoju telefonu rinkos kūrimas», kurioje pabrėžė, kad svarbios mokėjimų rinkos sritys, visų pirma mokėjimų kortele, internetu ir mobiliuoju telefonu, tebelieka susiskaidžiusios pagal valstybių sienas. Be to, paaiškėjo, kad tam tikrais atvejais esamos direktyvos taikymo sritis ir visų pirma elementai, kuriems ji netaikoma, tokie kaip tam tikra su mokėjimu susijusi veikla, yra pernelyg dviprasmiški, pernelyg bendro pobūdžio arba tiesiog pasenę, atsižvelgiant į pokyčius rinkoje. Todėl susidarė teisinis netikrumas, mokėjimo grandinėje kyla galima saugumo rizika ir tam tikrose srityse neužtikrinama vartotojų apsauga. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – V okviru nove direktive glede plačilnih storitev na notranjem trgu gre za obsežne spremembe, ki jih je težko povzeti na kratko. Najpomembnejše so zagotovitev konkurenčnosti pri vseh kategorijah ponudnikov plačilnih storitev, zagotavljanje enotnega trga za vsa maloprodajna plačila, zmanjševanje stroškov notranjih plačil znotraj EU, ohranitev močnejšega nadzora nad novimi produkti na področju plačevanja in seveda še zagotavljanje stalne zaščite potrošnika in njegovih pravic pri plačilnih transakcijah. Poročevalec iz vrst EPP je zadovoljen s končnim izkupičkom in prepričan, da bomo s tem ne le povečali konkurenčnost temveč z večjo transparentnostjo tudi zaščitili potrošnika, zato moja podpora predlogu direktive. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće koje je dogovoreni kompromis između Europskog parlamenta i Europskog vijeća. Ovim Izvješćem se osigurava razvoj novih postupaka i novih sudionika u platnim uslugama uz zajamčenu sigurnost i transparentnost za potrošače. Louise Bours (EFDD),
in writing. – I voted against the second Payment Services Directive because it interferes in freedom of contract, grants the Commission power to issue delegated acts and demands «full harmonisation» in a way that prevents the UK from having its own approach to such matters. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this proposed directive. The Payment Services Directive is an important piece of legislation which creates new prospects for SMEs and budding start-ups by opening up the banking industry to what are known as third-party providers (TPPs). Not only does this create more employment and business opportunities but it also allows for more consumer choice. Colleagues of mine have worked on this proposal on behalf of the GUE/NGL Group for a number of months and have been proactively involved in the negotiations leading up to this vote. Our focus was to engage in trilogues to ensure that sustainable economic growth and growth-friendly fiscal measures were the core aims. During discussions in preparatory meetings of the Committee on Economic and Monetary Affairs, the need to break the dominance of the big banks, which currently control the payments market to the detriment of small businesses and budding entrepreneurs, was highlighted. Moreover, we sought to ensure that the legislation would strengthen consumer protection and regulate operators who previously functioned with no regulatory or supervisory framework. All competitors will now be forced to comply with the financial rules, which is crucial for any economy. It was for these reasons I voted in favour of this legislation. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questo documento perché ritengo importante che nel mercato interno dell'Unione si pervenga al completamento di un sistema di servizi di pagamento il più possibile omogeneo, poiché le ricadute positive di tale soluzione sarebbero innumerevoli. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – L'objectif de cette proposition est de sécuriser les paiements en ligne dans l'Union européenne et de les rendre moins coûteux pour les clients. Pour cela, le rapporteur préconise d'ouvrir le marché à de nouveaux prestataires de services de paiement (PSP), parmi lesquels on compte les PSP gestionnaires de compte et les PSP tiers. Ils auront la mission de réaliser les paiements à la demande des clients. Pour se prémunir de tout risque, le texte leur impose un devoir de transparence, notamment en termes d'authentification pour les paiements en ligne. Les consommateurs sont protégés en cas de vol, de perte ou de détournement de l'instrument de paiement dans les 8 semaines suivant la transaction. Pourtant, le vide juridique qui entoure l'activité des PSP, en particulier sur l'exploitation des données collectées, me laisse sceptique. Ces prestataires auront à leur disposition les moyens d'authentification des clients, ce qui nuit à leur confidentialité. Si l'objectif du rapport est de sécuriser les paiements en ligne, pourquoi n'encadrent-ils pas mieux l'activité des PSP tiers? Pour dénoncer cette incohérence, je me suis abstenu sur ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Raportul referitor la propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind serviciile de plată în cadrul pieței interne aduce noi reglementări, în concordanță cu inovațiile tehnice și creșterea rapidă a numărului de plăți electronice și apariția unor noi tipuri de servicii de plată pe piață. Astfel, au fost înregistrate progrese semnificative în materie de integrare a plăților de mică valoare în Uniune, în particular în contextul textelor legislative ale Uniunii referitoare la plăți. Evoluțiile cu privire la serviciile de plată în cadrul pieței interne au dat naștere unor provocări importante din perspectiva reglementării. Spre exemplu, segmente importante ale pieței serviciilor de plată, cu precădere plățile efectuate cu cardul, pe internet, de pe dispozitivele mobile ajung fragmentate de-a lungul frontierelor naționale. Lipsa unui cadru legislativ clar care să reglementeze acest aspect a condus la o incertitudine juridică, la apariția unor riscuri potențiale în materie de securitate în lanțul plăților și la o lipsă de protecție a consumatorilor în anumite domenii, motiv pentru care m-am exprimat în favoarea raportului referitor la propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind serviciile de plată în cadrul pieței interne. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto di astensione. Il testo si rivolge, infatti, a istituti di credito e società che forniscono «moneta elettronica» attraverso carte di credito. Tra le cose che non convincono molto vi sono i riferimenti fin troppo positivi nei confronti delle possibilità di sviluppo del commercio elettronico e del suo potenziale contributo alla crescita. Non ci persuade l'eccessivo rilievo dato all'EBA, l'autorità bancaria europea, rispetto alle competenze degli Stati membri. Inoltre, il testo sembra non tenere nella dovuta considerazione le problematiche causate dalla posizione dominante di certi operatori (specialmente nel settore delle carte di credito) che hanno politiche commerciali troppo spesso aggressive nei confronti delle piccole imprese e, persino, nei confronti delle banche a dimensione locale o rurale. Certo, siamo di fronte a una direttiva (soluzione preferibile rispetto a un regolamento) e l'auspicio è che l'Italia riesca a legiferare in maniera autonoma, nonostante i residuali spazi di competenza normativa. Insomma, le esigenze di adeguare le normative sui servizi di pagamento alle necessità attuali sono condivisibili. Anche molti degli obiettivi lo sono. Resta però il dubbio che le soluzioni individuate sappiano davvero creare condizioni ottimali per i consumatori, maggiore concorrenza nel settore e servizi adeguati agli sviluppi tecnologici attuali. Soledad Cabezón Ruiz (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Directiva, que actualiza la Directiva sobre servicios de pago del año 2007 con el objeto de tener en cuenta la aparición de nuevos actores en este mercado. El texto acordado con el Consejo aumenta la protección del consumidor, gracias al trabajo de nuestro Grupo, con relación al texto de 2007 y a la propuesta inicial de la Comisión. En particular, se incluye un derecho incondicional al reembolso de cantidades no adeudadas por el titular de la tarjeta de pago. También se prohíben sobrecargos por utilizar tarjetas cuyas comisiones se encuentran ya limitadas por el Reglamento de comisiones de tarjetas de pago, recientemente aprobado. Asimismo, se logró que en el diálogo tripartito se incluyera la prohibición expresa de la cancelación del servicio de tarjeta de pago por traslado del titular a otro Estado miembro, ejemplo de mala práctica bancaria que hay que erradicar y que no puede subsistir en el futuro mercado único de capitales. En este sentido, es importante asegurar que el importante proyecto de la Unión de los Mercados de Capitales no deje de lado a las familias y los usuarios de servicios financieros, incluyendo los transfronterizos, dada la larga lista de obstáculos al movimiento de capitales. Alain Cadec (PPE),
par écrit. – La révision de la directive sur les services de paiement dans le marché intérieur va permettre de défragmenter davantage le marché européen des services de paiement. Pour assurer le bon fonctionnement du marché intérieur, les paiements doivent impérativement être effectués le plus rapidement et le plus efficacement possible. La directive révisée permettra de réduire les coûts de cette fragmentation, estimée à environ 130 milliards d'euros par an. Les paiements seront moins coûteux et plus sécurisés. Cela permettra également l'émergence de nouveaux acteurs, laquelle favorisera une capacité d'innovation plus importante, pour les paiements en ligne par exemple. J'ai voté en faveur de cette nouvelle directive. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Dopo attenta riflessione e discussione in Aula, ho votato a favore della relazione complementare sulla proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa ai servizi di pagamento nel mercato interno. Sono convinto infatti che lo sviluppo di un mercato unico integrato per pagamenti elettronici sicuri è essenziale al fine di sostenere la crescita dell'economia dell'Unione. Tale fenomeno deve tenere conto del valore primario della difesa dei consumatori, i quali devono ottenere il sistema più elevato possibile di protezione sia delle transazioni sia dei dati trasmessi. Per una legislazione europea che sia protettiva e che esalti la crescita, sono quindi imperativi categorici la trasparenza dei processi, la chiarezza giuridica, un'applicazione uniforme del quadro legislativo, le pari condizioni operative. Vanno comunque seguiti i segnali che provengono dall'ultima sentenza della Corte di giustizia del 6 ottobre 2015 che ha dichiarato invalido il regime del cosiddetto «approdo sicuro», statuendo che tale accordo commerciale non garantisce un'adeguata protezione dei dati personali trasferiti dall'Europa ai mercati USA. Sono convinto che ci sia bisogno, per rafforzare la trasparenza del funzionamento degli istituti di pagamento, di garantire l'accesso agevole del pubblico all'elenco delle entità che prestano servizi di pagamento. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this proposed directive, on which I was a shadow rapporteur. The Payment Services Directive is an important piece of legislation which creates new prospects for SMEs and budding start-ups by opening up the banking industry to what are known as third-party providers (TPPs). Not only does this create more employment and business opportunities but it also allows for more consumer choice. As a member of the Committee on Economic and Monetary Affairs, I worked on this proposal on behalf of the GUE/NGL Group for a number of months. My role was to engage in trilogues to ensure that sustainable economic growth and growth-friendly fiscal measures were the core aims. During discussions in preparatory meetings of the Committee on Economic and Monetary Affairs, I highlighted the need to break the dominance of the big banks which currently control the payments market to the detriment of small businesses and budding entrepreneurs. Moreover, I sought to ensure that the legislation would strengthen consumer protection and regulate operators who previously functioned with no regulatory or supervisory framework. All competitors will now be forced to comply with the financial rules, which is crucial for any economy. It was for these reasons I voted in favour of this legislation. James Carver (EFDD),
in writing. – UKIP voted against the second Payment Services Directive because it interferes in freedom of contract, grants the Commission power to issue delegated acts and demands «full harmonisation» in a way that prevents the UK from having its own approach to such matters. David Casa (PPE),
in writing. – The main aim of this proposal is to reduce costs, improve the security of payments and facilitate the emergence of new players and innovative new mobile and internet payment methods. I voted in favour as it will help in providing a better service to consumers in a more secure environment. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Negli ultimi anni, sono stati compiuti grandi progressi nell'integrazione del mercato dei pagamenti al dettaglio nell'Unione europea, in particolare con l'adozione della normativa dell'Unione europea in materia di pagamenti: la direttiva sui servizi di pagamento regolamenta i servizi di pagamento nell'Unione europea stabilendo i diritti e gli obblighi sia per i fornitori dei servizi di pagamento che per i consumatori. Votata durante la settima legislatura, le negoziazioni in trilogo hanno reso il testo meno accettabile rispetto alla prima versione votata in aprile 2014. Alla luce di quanto esposto, insieme ai miei colleghi, mi sono astenuto. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Στηρίζουμε τη πρόταση οδηγίας του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για τις υπηρεσίες πληρωμών στην εσωτερική αγορά . Τα τελευταία χρόνια έχει επιτευχθεί σημαντική πρόοδος όσον αφορά την ενοποίηση των λιανικών πληρωμών στην Ένωση, ιδίως στο πλαίσιο των πράξεων της Ένωσης σχετικά με τις πληρωμές. Το αναθεωρημένο πλαίσιο της Ένωσης για τις υπηρεσίες πληρωμών συμπληρώνεται με τον κανονισμό (ΕΕ) 2015/751 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου. Ο συγκεκριμένος κανονισμός εισάγει, ιδίως, κανόνες που αφορούν την επιβολή διατραπεζικών προμηθειών για τις συναλλαγές με κάρτα και στοιχεία στην ταχύτερη επίτευξη μιας ουσιαστικής ενιαίας αγοράς για πληρωμές με κάρτα. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione concernente i servizi di pagamento nel mercato interno. La proposta di direttiva mira a favorire un maggiore sviluppo del mercato dei pagamenti elettronici nell'UE. Essa contiene adeguamenti della direttiva vigente e impone taluni obblighi agli Stati membri, anche se questi godono di un margine di discrezionalità in merito al recepimento nel mercato interno. Infine, il testo dell'accordo prevede una riduzione dei costi e il miglioramento della sicurezza dei pagamenti. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Mi congratulo con il collega Tajani per l'ottimo lavoro svolto soprattutto nell'ultima fase di negoziazione di questo provvedimento. Ho votato a favore perché colgo anche io l'esigenza di regolamentare meglio il mercato dei servizi di pagamento: da un lato si deve fare spazio alle nuove tecnologie e fare in modo che i pagamenti, specialmente in elettronico, siano sempre più facili e veloci, mentre dall'altro lato bisogna assicurare standard di sicurezza sempre più elevati. Io non voglio che le aziende del mio territorio si perdano un affare perché il terminale in loro possesso sia incompatibile con la carta di credito del potenziale cliente, e quindi applaudo all'accento posto sull'interoperabilità dei sistemi. Chi può, deve essere in condizione di far girare l'economia! Deirdre Clune (PPE),
in writing. – The final compromise on electronic payments approved today by a large majority of the European Parliament represents a significant step forward in favour of European citizens and businesses. The new rules will impact positively on their daily lives, reduce costs and increase security for both consumers and businesses. The European payment services market is still too fragmented and expensive, with costs of approximately EUR 130 billion a year. The new directive will reduce these costs while opening up the market to new operators, which will be subject to the same regulatory and supervisory framework as other credit or payment institutions. The new rules will further improve consumer protection in cases of alleged fraud. David Coburn (EFDD),
in writing. – UKIP voted against the second Payment Services Directive because it interferes in freedom of contract, grants the Commission power to issue delegated acts and demands «full harmonisation» in a way that prevents the UK from having its own approach to such matters. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – Apoio o Relatório Tajani por considerar que esta proposta relativa aos serviços de pagamento no mercado interno vem definir um quadro legal harmonizado para estabelecer um mercado integrado de pagamentos mais justo e seguro para os utilizadores. Com as novas regras, acordadas já com o Conselho, reforçam-se, por um lado, a segurança das operações em linha (serviços de pagamento pela Internet ou por telemóvel), protegendo, por outro lado, os consumidores europeus de situações fraudulentas ou de incidentes de pagamento. Aplaudo as disposições que tornam mais clara a informação aos consumidores, como, por exemplo, os encargos a pagar, o prazo máximo de execução do serviço de pagamento, o contacto do prestador de serviços de iniciação do pagamento e a taxa de câmbio aplicável, nos serviços de pagamento online. De ressalvar a eliminação de barreiras e custos no sistema de pagamentos. Birgit Collin-Langen (PPE),
schriftlich. – Ich habe für den Bericht gestimmt, weil wir den Bereich der sicheren elektronischen Zahlungen im Binnenmarkt weiter voranbringen müssen. Dies ist entscheidend für das Wirtschaftswachstum der Union und um sicherzustellen, dass Verbraucher, Händler und Unternehmen im Einklang mit «Europa 2020» und der «Digitalen Agenda» durch Wahlmöglichkeit und Transparenz bei Zahlungsdiensten in den vollen Genuss der Vorteile des Binnenmarkts kommen. Eine fortschreitende Integration gewinnt umso mehr an Bedeutung, als sich weltweit ein Trend weg vom direkten Kundenverkehr hin zu einer digitalen Wirtschaft abzeichnet. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa importante relazione che ci consentirà di raggiungere obiettivi importanti nel campo dei servizi di pagamento, incrementando il quadro normativo tuttora in vigore. Innanzitutto, ridurre i costi, migliorare la sicurezza dei pagamenti e facilitare l'emergere di nuovi attori e nuovi metodi di pagamento innovativi. Altro aspetto di rilievo è il miglioramento dei servizi online, con grande attenzione alle misure di rispetto dei dati personali, della privacy in generale, combattendo le frodi. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – The current Payment Services Directive is in need of change, and I applaud this directive for moving to update the payment services industry. Consumers need a level playing field, and innovations in this area also need to be regulated. This directive aims to accomplish this. Reducing restrictions on third-party payment services providers means the consumer can have more options when shopping or conducting financial business online. This measure will also improve the security of payments online and allow for a competitive payment services market. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – Este informe mejora considerablemente la privacidad y la seguridad en los pagos electrónicos respecto a la propuesta de la Comisión, a la vez que refuerza el derecho de los clientes a recibir compensación en el caso de que se produzcan transacciones no autorizadas. Por ello, he votado a favor. Andrea Cozzolino (S&D),
per iscritto. – Il continuo sviluppo di un mercato interno integrato per pagamenti elettronici sicuri è essenziale al fine di sostenere la crescita dell'economia dell'Unione e garantire che i consumatori, i commercianti e le imprese dispongano di possibilità di scelta e condizioni di trasparenza in relazione ai servizi di pagamento. La risoluzione del Parlamento europeo va in questa direzione e farà in modo che ci sarà una maggiore chiarezza giuridica per gli operatori e si ridurranno i costi dei servizi di pagamento on line che diventeranno anche più sicuri per i consumatori. Per questo motivo ho votato in favore della risoluzione. Pál Csáky (PPE),
írásban. – A parlament által elfogadott a belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló állásfoglalás-tervezet célja, hogy kiegészítse és naprakésszé tegye a pénzforgalmi szolgáltatásokra vonatkozó belső piaci szabályozását. A parlament egyetért az intézmények között első olvasatban megszületett megállapodással. A reformok eredményeképpen csökkenni fognak a pénzpiaci szolgáltatások költségei, ennek keretében ingyenes tájékoztatást kapnak a fogyasztók a pénzügyi tranzakciókról, a fizetések biztonsága viszont megnő, és innovatív újfajta fizetési módszerek is megjelenhetnek a piacon, szem előtt tartva a személyes adatok biztonságos átvitelét. Mindezek a változások a fogyasztók és a vállalkozások érdekeit szolgálják. A biztonságos elektronikus fizetések belső piacának a fejlesztése az uniós gazdaság növekedését, továbbá a belső piac lehetőségeinek teljes mértékű kihasználását is lehetővé teszi. Támogattam a jelentést. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of the Commission proposal and the legislative resolution which proposes a review of the first Payment Services Directive to reflect new market developments, particularly the need to increase the role of third-party actors in payment services. It is positive that the compromise reached ensures security and transparency for consumers and provides also better protection in case of transactions where the amount of money is known in advance and in the framework contract between a consumer and a payment services provider. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Consider că dezvoltarea continuă a unei piețe interne integrate pentru plăți electronice sigure este crucială pentru a sprijini creșterea economică a Uniunii și pentru a asigura faptul că consumatorii, comercianții și întreprinderile se pot bucura pe deplin de varietatea și de transparența serviciilor de plată pentru a beneficia pe deplin de piața internă. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport vise la création d'un marché intégré des paiements à l'échelle de l'Union, en complétant le cadre juridique existant. Ces dispositions visent à réduire les coûts des services de paiement en encourageant la concurrence dans le secteur et en promouvant l'innovation, notamment par le biais de méthodes de paiement mobiles et en ligne. Soutenant ces objectifs et considérant que les données bancaires des utilisateurs seront mieux protégées lors des transactions, j'ai soutenu ce rapport. Rachida Dati (PPE),
par écrit
. – J'ai voté en faveur du rapport sur les services de paiement dans le marché intérieur. Il est à mon avis important d'assurer une libre concurrence entre toutes les catégories de prestataires de services de paiement. Cela permettra d'augmenter le choix, l'efficacité, la transparence et la sécurité des paiements. Philippe De Backer (ALDE),
schriftelijk
. – Meer en meer winkels bieden producten aan voor verkoop op het internet. Echter, de onlinebetalingssystemen hebben deze trend minder gevolgd. We moeten zorgen voor efficiëntere onlinebetalingssystemen. Op deze manier zal er meer keuze zijn en zullen deze systemen transparanter werken. Dit is erg belangrijk om het vertrouwen in e-commerce te vergroten, hetgeen op zijn beurt de e-commerce en de economie verder zal doen groeien. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto. – Il progetto di risoluzione legislativa del Parlamento europeo sulla proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa ai servizi di pagamento nel mercato interno rappresenta un importante passo in avanti nella direzione di una maggiore integrazione europea nell'ambito del mercato dei servizi. Infatti, oggi molti settori in questo mercato soffrono di un'alta frammentazione, come ad esempio nei pagamenti tramite carta, internet e dispositivo mobile. Una maggiore coerenza in questo settore è auspicata al fine di dare maggiore tutela ai consumatori, riuscendo a ridurre gli elementi di distorsione presenti nell'attuazione di politiche nazionali non integrate. Pertanto questo testo riesce a garantire una maggiore chiarezza giuridica, uniformando il quadro legislativo. Una maggiore trasparenza in questo mercato comporta un più efficiente mercato dei servizi dei sistemi di pagamento, e dunque maggiore scelta per il consumatore. Ancora una volta, il Parlamento ha migliorato un testo della Commissione per aumentare la fiducia dei consumatori. Un altro aspetto positivo di questo progetto di risoluzione si trova nel tentativo da parte del legislatore di evitare degli abusi nell'ambito del diritto di stabilimento, al fine di proteggere gli attori europei da concorrenti sleali. Gérard Deprez (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce rapport parce qu'il est nécessaire de mettre à jour les règles de l'Union sur les services de paiement afin de suivre le rythme de l'innovation et de rendre les méthodes de paiement mobiles et en ligne plus sûres, moins onéreuses et plus attractives, tant pour les consommateurs que pour les entreprises. La proposition vise à améliorer la protection des consommateurs contre la fraude, les abus et les incidents de paiement, par exemple en cas d'opération litigieuse. En vertu des nouvelles dispositions proposées, tous les prestataires de services de paiement qui exercent leurs activités dans l'Union seront, en outre, soumis à des règles appropriées, notamment en matière de surveillance. Ce nouveau cadre devrait créer des conditions propices à l'émergence de nouveaux acteurs et au développement de modes de paiement innovants par internet et par appareil mobile en Europe. Les consommateurs et les entreprises bénéficieront ainsi d'un plus large choix et de conditions plus avantageuses. Mireille D'Ornano (ENF),
par écrit. – Ce rapport compte faciliter les paiements en ligne pour les rendre plus sûrs et moins coûteux, en ouvrant le marché à des prestataires de services de paiement, qui pourront payer sans détenir les fonds, tout en possédant les informations sur les comptes en question. Aucune garantie n'est cependant apportée quant à l'utilisation des données qui sera faite par les prestataires de services de paiement tiers et quant à la protection des informations bancaires personnelles. Cette nouvelle possibilité, aussi intéressante qu'elle puisse être, peut laisser un vide juridique important. Il n'est pas concevable d'ouvrir une telle brèche dans l'exploitation des données personnelles. Attachée à la liberté d'entreprise et à l'innovation, je reste néanmoins convaincue que la question de la protection des données personnelles est un sujet sur lequel un responsable politique ne saurait faire l'impasse. L'Union européenne ne peut pas une nouvelle fois mettre en œuvre de nouveaux mécanismes au jugé sur le marché, sans étudier les problèmes susceptibles d'en découler. C'est pourquoi je m'y suis opposée. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Подкрепих доклада на колегата Таяни, тъй като смятам, че допълва съществуващата рамка в полза на потребителите, като им предоставя подобрен избор и насърчава конкуренцията и прозрачността, като същевременно с това акцентира върху сигурността на потребителите, особено при извършването на плащания на дребно. Гарантира се правна яснота и равнопоставеност за всички участници на пазара. Тези заложени цели би следвало да се постигнат чрез осигуряване на равнопоставеност между всички доставчици на услуги, както и регулаторна рамка, обхващаща новаторските форми на платежни услуги и инструменти. Подкрепям целите на предложението за актуализиране на вече съществуващата рамка към динамично променящата се среда на електронните плащания, като се вземе предвид, по-специално, развитието на електронната търговия за по-нататъшно развитие на широк пазар на ЕС за електронни плащания, които ще дадат възможност на всички участници на пазара да се възползват от предимствата на вътрешния пазар на ЕС. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Δεν πρέπει να δίνεται η δυνατότητα σε υπηρεσίες διαμεσολάβησης πληρωμών, να διεκδικούν την επιλεκτικότητα για την χωρίς περιορισμό εξαίρεση από το πεδίο εφαρμογής, της οδηγίας 2007/04/ΕΚ. Η δε δημιουργία «εργοστασίων είσπραξης» και «εργοστασίων πληρωμών» δεν πρέπει να εξαιρείται από το πεδίο εφαρμογής της οδηγίας, για λόγους δυνητικής φοροδιαφυγής. Τέλος η επιβολή διατραπεζικών προμηθειών, για τις συναλλαγές με κάρτες είναι παντελώς άδικη και λάθος. Bill Etheridge (EFDD),
in writing
. – UKIP voted against the second Payment Services Directive because it interferes in freedom of contract, grants the Commission power to issue delegated acts and demands «full harmonisation» in a way that prevents the UK from having its own approach to such matters. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – A presente diretiva visa reforçar a segurança das operações em linha, proteger os consumidores contra a fraude ou os incidentes de pagamento, abranger novos prestadores e incentivar o desenvolvimento de serviços inovadores. Com a expansão do comércio eletrónico, é necessário atualizar as regras sobre os pagamentos com vista a promover a segurança, a concorrência e a inovação. A descida dos custos e um maior leque de escolha para os utilizadores são alguns dos benefícios apontados e com os quais concordo. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – Je me suis abstenu sur cette délibération parce qu'il existe un vide juridique à l'égard des pays tiers et que la sécurité des paiements n'est ainsi pas vraiment assurée. João Ferreira (GUE/NGL),
por escrito. – Em geral, acompanhamos as preocupações que têm vindo a ser expressas pelos agentes económicos quanto à falta de transparência relativamente aos custos reais dos cartões de pagamento, às barreiras à entrada no mercado de pagamentos e às comissões de intercâmbio multilaterais. Os dados do Banco Central Europeu (BCE) apontam para uma enorme desproporção entre os custos destas operações e os valores cobrados aos beneficiários e consumidores. São necessários mais estudos sobre os custos reais dos métodos de pagamento eletrónicos, procurando colmatar a falta de transparência existente. A situação hoje existente justificaria intervenções legislativas em variados domínios. Esta diretiva, porém, não responde inteiramente a esta necessidade. Desde logo, impunha-se a aplicação de limites às comissões cobradas pelos bancos aos terceiros prestadores de serviços de pagamento, o que não acontece. Este é apenas um exemplo, entre outros possíveis, de como, no final, pesem embora as piedosas intenções expressas, na prática, tudo pode ficar na mesma. Não é a primeira vez que estes temas aqui são discutidos. Mais uma vez, ficam por resolver questões essenciais. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing
. – I voted in favour because changes constitute a positive development for both consumers and SMEs across all Member States. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto con un'astensione a questa relazione che si occupa di istituti di credito e società che forniscono «moneta elettronica» attraverso carte di credito. Vi sono riferimenti fin troppo positivi nei confronti delle possibilità di sviluppo del commercio elettronico e del suo potenziale contributo alla crescita. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Αν και η έκθεση κινείται προς τη σωστή κατεύθυνση, δεν καθορίζονται επακριβώς τα εποπτικά μέσα ώστε οι εξουσίες που ασκούνται, να ασκούνται με σεβασμό προς τα θεμελιώδη δικαιώματα, συμπεριλαμβανομένου του δικαιώματος στην ιδιωτική ζωή. Η έκθεση εισάγει έννοιες αντίθετες προς τις αρχές της ελεύθερης αγοράς. Οι πάροχοι υπηρεσιών πληρωμών και τα ειδικά μέσα πληρωμής δε δύνανται να μεταλλάσσονται αυτόματα από ειδικού σε γενικού σκοπού. Η ομαδοποίηση του συνόλου των υπηρεσιών πληρωμών καταργεί την ανεξαρτησία υποκατηγοριών πληρωμών, καταστρατηγεί πολλά δικαιώματα που συνδέονται με την παροχή και τη χρήση, μπορεί δε να εγείρει προβλήματα ασφάλειας χρηματοπιστωτικών συναλλαγών και ευαίσθητων προσωπικών δεδομένων. Για τους παραπάνω λόγους η ψήφος μου είναι αρνητική. Δεν πρέπει να δίνεται η δυνατότητα σε υπηρεσίες διαμεσολάβησης πληρωμών, να διεκδικούν την επιλεκτικότητα για την χωρίς περιορισμό εξαίρεση από το πεδίο εφαρμογής, της οδηγίας 2007/04/ΕΚ. Η δε δημιουργία «εργοστασίων είσπραξης» και «εργοστασίων πληρωμών» δεν πρέπει να εξαιρείται από το πεδίο εφαρμογής της οδηγίας, για λόγους δυνητικής φοροδιαφυγής. Τέλος, η επιβολή διατραπεζικών προμηθειών για τις συναλλαγές με κάρτες είναι παντελώς άδικη και λανθασμένη. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – I congratulate the rapporteur for his work on the consensual outcome of the report. I would congratulate him especially for ensuring the development of new practices and new players in payment services in response to the challenges the current framework faces, while ensuring safety and transparency for consumers. Transparency of payment services is a key element in terms of guaranteeing that consumers benefit fully from the internal market, and strengthening trust in a harmonised payments market. The payments institutions' access to accounts maintained with a credit institution will allow the unrestricted and efficient provision of payment services. Lastly, consumer protection is a shared competence of the EU and Member States and, especially in the field of financial services, it falls within the broader aim of protecting economic interests. Therefore, I support the elements added to strengthen the provision for consumer protection, such as the unconditional right to reimbursement, better protection in relation to transactions and in the framework contract between a consumer and a payment services provider. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor teniendo en cuenta los importantes progresos que se han realizado de cara a la integración de los pagos minoristas en la Unión Europea. Sin embargo, en los últimos años el mercado de pagos minoristas ha experimentado notables innovaciones técnicas que suponen un desafío para la validez del marco actual. No hay duda de que el desarrollo continuado de un mercado único integrado de pagos electrónicos seguros es esencial para apoyar el crecimiento de la economía de la UE, por lo que es necesario establecer nuevas disposiciones que colmen las lagunas legales y, a la vez, aporten más claridad jurídica y garanticen una aplicación uniforme del marco regulador en toda la Unión. Iratxe García Pérez (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta propuesta, que actualiza la Directiva sobre servicios de pago del año 2007 con el objeto de tener en cuenta la aparición de nuevos actores en este mercado. El texto acordado con el Consejo aumenta la protección del consumidor, gracias al trabajo de nuestro Grupo, con relación al texto de 2007 y a la propuesta inicial de la Comisión. En particular, se incluye un derecho incondicional al reembolso de cantidades no adeudadas por el titular de la tarjeta de pago. También se prohíben sobrecargos por utilizar tarjetas cuyas comisiones se encuentran ya limitadas por el Reglamento de comisiones de tarjetas de pago, recientemente aprobado. Asimismo, se logró que en el diálogo tripartito se incluyera la prohibición expresa de la cancelación del servicio de tarjeta de pago por traslado del titular a otro Estado miembro, ejemplo de mala práctica bancaria que hay que erradicar y que no puede subsistir en el futuro mercado único de capitales. En este sentido, es importante asegurar que el importante proyecto de la Unión de los Mercados de Capitales no deje de lado a las familias y los usuarios de servicios financieros, incluyendo los transfronterizos, dada la larga lista de obstáculos al movimiento de capitales. Eider Gardiazabal Rubial (S&D),
por escrito. – He votado a favor porque supone una actualización de la Directiva sobre servicios de pago del año 2007, con el objeto de tener en cuenta la aparición de nuevos actores en este mercado. El texto acordado con el Consejo aumenta la protección del consumidor, gracias al trabajo de nuestro Grupo, con relación al texto de 2007 y a la propuesta inicial de la Comisión. En particular, se incluye un derecho incondicional al reembolso de cantidades no adeudadas por el titular de la tarjeta de pago. También se prohíben sobrecargos por utilizar tarjetas cuyas comisiones se encuentran ya limitadas por el Reglamento de comisiones de tarjetas de pago, recientemente aprobado. Asimismo, se logró que en el diálogo tripartito se incluyera la prohibición expresa de la cancelación del servicio de tarjeta de pago por traslado del titular a otro Estado miembro, ejemplo de mala práctica bancaria que hay que erradicar y que no puede subsistir en el futuro mercado único de capitales. En este sentido, es importante asegurar que el importante proyecto de la Unión de los Mercados de Capitales no deje de lado a las familias y los usuarios de servicios financieros, incluyendo los transfronterizos, dada la larga lista de obstáculos al movimiento de capitales. Elisabetta Gardini (PPE),
per iscritto. – Questa relazione consentirà grandi benefici sia alle imprese che ai consumatori. Si apre il mercato, si riducono i costi e si combattono le frodi. Si tratta di un risultato straordinario che dimostra l'ottimo lavoro compiuto dal relatore, che ha reso possibile una larghissima convergenza parlamentare. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore dell'aggiornamento della direttiva sul sistema dei pagamenti perché sono fermamente convinta della necessità di rendere il mercato dei pagamenti online sempre meno frammentato, ridurre costi e soprattutto i rischi di frode. Pertanto, saluto con grande interesse l'impegno profuso dai colleghi della ECON che si sono generosamente spesi affinché si creassero i presupposti per la creazione e il rafforzamento di un sistema europeo dei pagamenti elettronici. L'importanza di questo nuovo tassello, che completa il cosiddetto pacchetto legislativo sui sistemi di pagamento, risiede nel fatto che nell'UE il mercato dei pagamenti al dettaglio è in evoluzione come dimostrato da alcuni dati rilevanti: il 34% dei cittadini europei fanno acquisti in internet e oltre il 50% possiede uno smartphone, attraverso cui accede al mondo dei pagamenti tramite dispositivo mobile. L'accordo con il Consiglio si basa su nuove regole volte a: stimolare la concorrenza fra gli operatori dei servizi di pagamento, ampliare l'informazione per i cittadini consumatori, promuovere metodi di pagamento innovativi e altrettanto sicuri, in considerazione delle innovazioni tecnologiche degli ultimi anni, riconoscere diritti di rimborso in caso di frodi, diminuire le spese legate ai servizi di pagamento e, non ultimo, una maggiore attenzione verso il trattamento dei dati. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute für den Bericht über Zahlungsdienste im Binnenmarkt gestimmt. Kollege Tajani hat eine hervorragende Arbeit gemacht. Zahlungsdienste sind von elementarer Bedeutung, wenn wir vom gemeinsamen europäischen Binnenmarkt sprechen. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich befürworte den Bericht meines Kollegen über den Vorschlag für eine Richtlinie des Europäischen Parlaments und des Rates über Zahlungsdienste im Binnenmarkt, zur Änderung der Richtlinien 2002/65/EG, 2013/36/EU und 2009/110/EG sowie zur Aufhebung der Richtlinie 2007/64/EG. Die Schaffung eines Binnenmarktes für den Zahlungsverkehr und elektronische Transaktionen leistet einen wichtigen Beitrag zum Schutz der Verbraucher in der EU. Zunehmend mehr Arbeit wird über die Grenzen hinweg und über das Internet durchgeführt. Das Fehlen eines klaren Rechtsrahmens führt zu Rechtsunsicherheit und einem Mangel an Verbraucherschutz. Nathan Gill (EFDD),
in writing. – UKIP voted against the second Payment Services Directive because it interferes in freedom of contract, grants the Commission power to issue delegated acts and demands «full harmonisation» in a way that prevents the UK from having its own approach to such matters. I have no option but to vote against anything which provides the unelected Commission with the power to issue delegated acts. I also note the interference in freedom of contract evident in Article 62, and the suggestion of «full harmonisation» in Article 107. Neena Gill (S&D),
in writing. – President, I voted in favour of this report, which will allow to ensure the development of new practices and new actors in payment services while ensuring safety and transparency for consumers. It will make electronic payments safer for consumers and encourage competition and innovation in the market. As we continue to push to stop card schemes and banks from unnecessarily increasing fees we expect savings to be passed on to consumers. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
por escrito. – Cada día hacemos más compras por internet. Es necesario, por tanto, mejorar la seguridad de los pagos que hacemos en línea y garantizar la privacidad de los datos de los compradores, así como facilitar la entrada de nuevos competidores en el mercado europeo de los servicios de pago, lo que permitirá una reducción de los costes. Por ello, esta Directiva cuenta con mi voto a favor. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta propuesta, que avanza en el establecimiento de una regulación clara de las transacciones y los pagos en Europa. El objetivo es mejorar la protección del consumidor ante casos de fraude y pagos erróneos o no autorizados, para que el sistema de pagos sea más seguro en todos los Estados miembros. Por otra parte, el cambio legislativo reduce el coste de los pagos tanto en línea como por tarjeta, en beneficio de los consumidores y las pequeñas empresas, ya que el mercado actual está extremadamente fragmentado y dominado por los grandes bancos. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the European Parliamentary Labour Party, I voted in favour of the Payment Services Directive because it will make electronic payments safer for consumers and encourage competition and innovation in the market. As we continue to push to stop card schemes and banks from unnecessarily increasing fees, we expect savings to be passed on to consumers. Sergio Gutiérrez Prieto (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Directiva, que actualiza la Directiva sobre servicios de pago del año 2007 con el objeto de tener en cuenta la aparición de nuevos actores en este mercado. El texto acordado con el Consejo aumenta la protección del consumidor, gracias al trabajo de nuestro Grupo, con relación al texto de 2007 y a la propuesta inicial de la Comisión. En particular, se incluye un derecho incondicional al reembolso de cantidades no adeudadas por el titular de la tarjeta de pago. También se prohíben sobrecargos por utilizar tarjetas cuyas comisiones se encuentran ya limitadas por el Reglamento de comisiones de tarjetas de pago, recientemente aprobado. Asimismo, se logró que en el diálogo tripartito se incluyera la prohibición expresa de la cancelación del servicio de tarjeta de pago por traslado del titular a otro Estado miembro, ejemplo de mala práctica bancaria que hay que erradicar y que no puede subsistir en el futuro mercado único de capitales. En este sentido, es importante asegurar que el importante proyecto de la Unión de los Mercados de Capitales no deje de lado a las familias y los usuarios de servicios financieros, incluyendo los transfronterizos, dada la larga lista de obstáculos al movimiento de capitales. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report, as I am in favour of setting a basis for a harmonised legal framework for the creation of an integrated payments market, which also aims to update and complement the current framework on payment services. Ensuring a competitive level playing field for all categories of payment service providers and ensuring the adequate and consistent protection of consumer interests in the context of payment transactions, including extending regulatory protection to new payment services, are proposals well aligned with the principles of the EU. Hans-Olaf Henkel (ECR),
schriftlich. – Dieser Vorschlag ist die abschließende Bestätigung des im Juli im Trilogverfahren ausgehandelten Kompromisses zwischen EP, Ministerrat und Kommission. Er baut auf einer früheren Richtlinie, 2007/64/EG, auf und vervollständigt somit die Regelung für einen gemeinsamen elektronischen Zahlungsverkehrsmarkt. Dazu gehört die Marktöffnung für sogenannte Zahlungsauslösedienste und Kontoinformationsdienste. Insofern ist der Vorschlag innovationsfreundlich, fördert den Wettbewerb zwischen Zahlungsverkehrsanbietern und stellt einen weiteren Baustein auf dem Weg zu einem gut funktionierenden europäischen Binnenmarkt dar. Das «Level Playing Field» wird mit dieser gemeinsamen Regulierung auf transparente Art und Weise festgelegt. Daher stimme ich für diesen Bericht. Die Kommission, EZB und EBA fordere ich hiermit auf, bei der Implementierung der Richtlinie und später als Aufsichtsbehörden sorgsam auf folgende Aspekte zu achten: —
Datenschutz und die Sicherheit vor unbefugtem Zugriff sind nicht verhandelbar und müssen unter allen Umständen gewährleistet bleiben. —
Der Kontoinformationsdienst verwendet für Kontoabfragen die starke Kundenauthentifizierung. —
Bedingung für den Zugang des Drittdienstes ist eine Versicherungsdeckung, die eine vollständige Entschädigung des kontoführenden Kreditinstituts für eventuelle Schäden sicherstellt. Im Übrigen bin ich der Meinung, dass der Einheitseuro abgeschafft werden muss. Er führt zu Zwist und Zwietracht in Europa. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta propuesta, que avanza en el establecimiento de una regulación clara de las transacciones y los pagos en Europa. El objetivo es mejorar la protección del consumidor ante casos de fraude y pagos erróneos o no autorizados, para que el sistema de pagos sea más seguro en todos los Estados miembros. Por otra parte, el cambio legislativo reduce el coste de los pagos tanto en línea como por tarjeta, en beneficio de los consumidores y las pequeñas empresas, ya que el mercado actual está extremadamente fragmentado y dominado por los grandes bancos. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report. It will allow the development of new practices and new players in payment services while, at the same time, ensuring safety and transparency for consumers. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za nacrt zakonodavne rezolucije Europskog parlamenta o prijedlogu direktive Parlamenta i Vijeća o uslugama platnog prometa na unutarnjem tržištu i izmjeni direktiva 2002/65/EZ, 2016/36/EZ i 2009/110/EZ te stavljanju izvan snage Direktive 2007/64/EZ zbog toga što se time smanjuju razlike među državama članicama i uravnotežuje pravni okvir unutar Unije u navedenoj domeni, te jamči veći stupanj pravne sigurnosti. Nastavno tome, osnažuje se europsko platno tržište, zaštita potrošača i sigurnost plaćanja te potiču se niže cijene istih. Držim, međutim, da se posebna pažnja treba posvetiti transparentnosti takvih procesa, osigurati zaštitu podataka i jasno informirati potrošače o njihovim pravima, te potaknuti nove tehnologije u skladu s rastućim potrebama inovacije. Na ovaj način, usluge platnog prometa pružaju potrošačima veći izbor i odražavaju ravnotežu između otvorenog tržišta i sigurnosti plaćanja. Zato podržavam ovaj prijedlog. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Le but de cette directive est de sécuriser les paiements en ligne effectués au sein des États membres. Dans cette optique, il est proposé d'ouvrir le marché à deux nouveaux prestataires de services de paiement (PSP), à savoir les PSP gestionnaires de comptes et les PSP tiers. Globalement, le texte s'attache beaucoup à la protection des consommateurs. Toutefois, pour ce qui est des PSP tiers, certaines dispositions demeurent obscures, notamment en ce qui concerne la confidentialité et l'exploitation des informations collectées par le prestataire. Je me suis donc abstenu. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de mon collègue Antonio Tajani sur les services de paiement. Ce vote valide l'accord obtenu avec la Commission européenne et le Conseil, qui permet un renforcement de la sécurité des transactions et une réduction des coûts. Les prestataires de services de paiement seront dans l'obligation d'adopter des technologies d'authentification sûres, de s'assurer que les données personnelles circulent sur des canaux sûrs et qu'elles ne seront partagés qu'avec le consentement de l'utilisateur et de manière aussi réduite que possible. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport qui permet d'adapter les paiements des consommateurs aux nouvelles formes de paiement (mobiles, électroniques). Ce texte vise à favoriser l'efficacité du système de paiement dans son ensemble et à offrir un plus grand choix aux consommateurs tout en garantissant la protection des données et des paiements et en imposant l'obligation d'informer les consommateurs de leurs droits. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Der Text macht klar, inwieweit das derzeitige Rahmenwerk für elektronische Zahlungen nicht mehr adäquat auf Innovationen abgestimmt ist und sich teilweise Regulierungen entzieht bzw. inwieweit sich einzelne nationale Regulierungen gegenseitig widersprechen und damit Zahlungsdienste nicht grenzüberschreitend tätig sein können. Er zielt darauf ab, dass Zahlungsdienste effizienter werden, Kunden mehr Wahl haben, mehr Transparenz in diesem Feld geschaffen wird und das Vertrauen in solche Dienste gestärkt wird. Ich unterstütze alle diese Vorschläge und stimme deshalb für den Bericht. Krišjānis Kariņš (PPE),
rakstiski. – Es Eiropas Parlamenta plenārsesijā Strasbūrā balsoju par priekšlikumu direktīvai par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, jo uzskatu, ka tā veicinās elektronisko maksāšanas līdzekļu attīstību un vienkāršos elektroniskos maksājumus gan iedzīvotājiem, gan uzņēmumiem. Direktīva radīs līdzvērtīgākus apstākļus esošajiem un jaunajiem tirgus dalībniekiem, atvieglojot jaunu maksāšanas līdzekļu piekļuvi plašākam tirgum un nodrošinot augsta līmeņa patērētāju aizsardzību šo maksājumu pakalpojumu izmantošanā ES. Mērķis ir radīt labvēlīgu vidi jaunu un inovatīvu maksāšanas līdzekļu izveidei nākotnē. Iniciatīvas, kas samazina ES tirgus fragmentāciju, it sevišķi finanšu jomā, ir atbalstāmas, tādēļ balsoju par šo direktīvu. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I supported the report, as it will allow to ensure the development of new practices and new actors in payment services while ensuring safety and transparency for consumers. Bernd Kölmel (ECR),
schriftlich. – Dieser Vorschlag ist die abschließende Bestätigung des im Juli im Trilogverfahren ausgehandelten Kompromisses zwischen EP, Ministerrat und Kommission. Er baut auf einer früheren Richtlinie, 2007/64/EG, auf und vervollständigt somit die Regelung für einen gemeinsamen elektronischen Zahlungsverkehrsmarkt. Dazu gehört die Marktöffnung für sogenannte Zahlungsauslösedienste und Kontoinformationsdienste. Insofern ist der Vorschlag innovationsfreundlich, fördert den Wettbewerb zwischen Zahlungsverkehrsanbietern und stellt einen weiteren Baustein auf dem Weg zu einem gut funktionierenden europäischen Binnenmarkt dar. Das «Level Playing Field» wird mit dieser gemeinsamen Regulierung auf transparente Art und Weise festgelegt. Daher stimme ich für diesen Bericht. Die Kommission, EZB und EBA fordere ich hiermit auf, bei der Implementierung der Richtlinie und später als Aufsichtsbehörden sorgsam auf folgende Aspekte zu achten: —
Datenschutz und die Sicherheit vor unbefugtem Zugriff sind nicht verhandelbar und müssen unter allen Umständen gewährleistet bleiben. —
Der Kontoinformationsdienst verwendet für Kontoabfragen die starke Kundenauthentifizierung. —
Bedingung für den Zugang des Drittdienstes ist eine Versicherungsdeckung, die eine vollständige Entschädigung des kontoführenden Kreditinstituts für eventuelle Schäden sicherstellt. Béla Kovács (NI),
írásban
. – A kereskedelemben és a szolgáltatások terén a kártyás fizetések felfutásán túl az internetes, a mobil- és más új fizetési módok dinamikus fejlődése tapasztalható. Tekintettel arra, hogy ezek jelentős részben határokon átnyúló tranzakciók, a fogyasztók biztonsága érdekében támogattam a jelentést, amely egyértelmű és harmonizált szabályozási keretet biztosít uniós szinten. Célja, hogy a fizetési műveletek legyenek biztonságosak, nyújtsanak védelmet a csalás kockázatával szemben. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Ho deciso di votare a favore in quanto la presente proposta pone le basi per un quadro giuridico armonizzato concernete la creazione di un mercato integrato dei pagamenti. Lo scopo è quello di aggiornare ed integrare l'attuale quadro sui servizi di pagamento, garantendo la parità di condizioni concorrenziali tra tutte le categorie di prestatori di servizi di pagamento. In tal modo sarà possibile fornire una più ampia scelta nonché una maggiore efficienza, trasparenza e sicurezza dei pagamenti al dettaglio. Constance Le Grip (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la proposition de directive du Parlement et du Conseil européen relative aux services de paiement dans le marché intérieur. Depuis ces dernières années, le marché européen des paiements connaît en effet d'importants et profonds changements techniques. Afin de soutenir la croissance en Europe, il est nécessaire d'accompagner ces innovations techniques en proposant de nouveaux services de paiement adaptés aux besoins actuels. J'ai donc soutenu cette proposition de directive pour permettre aux citoyens, aux consommateurs, aux entrepreneurs et aux commerçants de bénéficier d'une gamme de services de paiement plus large, dont la sécurité et la transparence seront renforcés. Juan Fernando López Aguilar (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Directiva, que actualiza la Directiva sobre servicios de pago del año 2007 con el objeto de tener en cuenta la aparición de nuevos actores en este mercado. El texto acordado con el Consejo aumenta la protección del consumidor, gracias al trabajo de nuestro Grupo, con relación al texto de 2007 y a la propuesta inicial de la Comisión. En particular, se incluye un derecho incondicional al reembolso de cantidades no adeudadas por el titular de la tarjeta de pago. También se prohíben sobrecargos por utilizar tarjetas cuyas comisiones se encuentran ya limitadas por el Reglamento de comisiones de tarjetas de pago, recientemente aprobado. Asimismo, se logró que en el diálogo tripartito se incluyera la prohibición expresa de la cancelación del servicio de tarjeta de pago por traslado del titular a otro Estado miembro, ejemplo de mala práctica bancaria que hay que erradicar y que no puede subsistir en el futuro mercado único de capitales. En este sentido, es importante asegurar que el importante proyecto de la Unión de los Mercados de Capitales no deje de lado a las familias y los usuarios de servicios financieros, incluyendo los transfronterizos, dada la larga lista de obstáculos al movimiento de capitales. Antonio López-Istúriz White (PPE),
por escrito. – Debido a la situación actual en la que nos encontramos, con riesgos de seguridad en la cadena de pago y desprotección de los consumidores en determinados terrenos, resulta necesario realizar este informe para lograr que consumidores y minoristas puedan disfrutar de métodos de pago eficaces, cómodos y seguros a escala de la Unión. En aras de la seguridad jurídica resulta necesario establecer nuevas disposiciones que acaben con las lagunas legales existentes; motivo por el que nace este informe. Asimismo, se lucha para que comerciantes y empresas en general puedan aprovecharse de las ventajas que ofrece el mercado interior. Además, la presente Directiva pretende garantizar la continuidad en el mercado, de manera que todos los proveedores de servicios (tanto los nuevos como los ya existentes) puedan ofrecer sus servicios en un marco reglamentario armonizado. De igual manera, se insta a los Estados miembros, al BCE, a la Comisión y a la ABE a que garanticen una competencia leal en este mercado. Considero de gran relevancia este informe y lo apoyo, ya que contribuirá a consolidar un marco legal claro que generará eficiencia en todo el sistema de pago e incrementará la gama de servicios de pago disponibles y la transparencia de estos. Bernd Lucke (ECR),
schriftlich. – Dieser Vorschlag ist die abschließende Bestätigung des im Juli im Trilogverfahren ausgehandelten Kompromisses zwischen EP, Ministerrat und Kommission. Er baut auf einer früheren Richtlinie, 2007/64/EG, auf und vervollständigt somit die Regelung für einen gemeinsamen elektronischen Zahlungsverkehrsmarkt. Dazu gehört die Marktöffnung für sogenannte Zahlungsauslösedienste und Kontoinformationsdienste. Insofern ist der Vorschlag innovationsfreundlich, fördert den Wettbewerb zwischen Zahlungsverkehrsanbietern und stellt einen weiteren Baustein auf dem Weg zu einem gut funktionierenden europäischen Binnenmarkt dar. Das «Level Playing Field» wird mit dieser gemeinsamen Regulierung auf transparente Art und Weise festgelegt. Daher stimme ich für diesen Bericht. Die Kommission, EZB und EBA fordere ich hiermit auf, bei der Implementierung der Richtlinie und später als Aufsichtsbehörden sorgsam auf folgende Aspekte zu achten: —
Datenschutz und die Sicherheit vor unbefugtem Zugriff sind nicht verhandelbar und müssen unter allen Umständen gewährleistet bleiben. —
Der Kontoinformationsdienst verwendet für Kontoabfragen die starke Kundenauthentifizierung. —
Bedingung für den Zugang des Drittdienstes ist eine Versicherungsdeckung, die eine vollständige Entschädigung des kontoführenden Kreditinstituts für eventuelle Schäden sicherstellt. Petr Mach (EFDD),
písemně. – Hlasoval jsem proti této doplňující zprávě, která dále reguluje něco, co jde proti svobodě smlouvy, a tudíž by mělo být ponecháno na smluvní volnosti obchodních partnerů, např. článek 62. Dále jsem také proti tomu, že článek 104 zmocňuje Komisi k tomu, aby přijímala prováděcí akty. Plná harmonizace uvedená ve článku 107 lépe odpovídá nařízení než směrnici. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Ovim prijedlogom Direktive želi se stvoriti harmonizirani pravni okvir radi stvaranja jedinstvenog i integriranog sustava platnog prometa u Europskoj uniji. Mjerama obuhvaćenim ovim prijedlogom Direktive želi se standardizirati i omogućiti inter-operatibilnost usluga za kartično, mobilno i internet plaćanje; poticati konkurencija različitih pružatelja usluga na području platnog prometa s ciljem podizanja učinkovitosti i transparentnosti i sigurnosti na području plaćanja na malo; poticati prekogranična upotreba inovativnih kartica, internet i mobilnog plaćanja kako bi se osiguralo jedinstveno tržište za plaćanje na malo; i osigurati adekvatnu zaštitu potrošača na području platnog prometa, pogotovo na području novih oblika plaćanja. Ovaj će prijedlog smanjiti troškove plaćanja i omogućiti ulazak na tržište novim pružateljima usluga, a istovremeno podići će se razina sigurnosti za potrošače. Stoga sam podržala Izvješće zastupnika Tajanija. Vladimír Maňka (S&D),
písomne
. – V súčasnej dobe globalizácie sa mení tradičný obchod na digitálnu ekonomiku a zároveň sa rozvíja ponuka elektronických platieb pre užívateľov. Tieto zmeny si vyžadujú aj náležitú úpravu legislatívy, ktorá zvýši právnu istotu a ochranu subjektov v týchto vzťahoch. Predložený návrh reaguje na rozvoj elektronických a mobilných operácií a nástup nových druhov platobných služieb. Zavedenie presnejších práv a povinností pre jednotlivca, platobné inštitúcie, ako aj pre členské štáty prispeje k transparentnosti a bezpečnosti platobných operácií, k zvýšeniu hospodárskej súťaže a zároveň k eliminácií nekalých praktík, akými je zneužívanie údajov alebo pranie špinavých peňazí. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της Συμπληρωματικής Έκθεσης σχετικά με την πρόταση οδηγίας του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για υπηρεσίες πληρωμών στην εσωτερική αγορά και για την τροποποίηση των οδηγιών 2002/65/ΕΚ, 2013/36/ΕΕ και 2009/110/EΚ και την κατάργηση της οδηγίας 2007/64/ΕΚ, για τους λόγους που ανέφερα αναλυτικά στην ομιλία μου στην Ολομέλεια του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου στις 7/10/2015 καθώς και διότι ο ορθός τρόπος λειτουργίας της εσωτερικής αγοράς προϋποθέτει ένα ασφαλές σύστημα πληρωμών προκειμένου να υποστηριχθεί η ανάπτυξη της οικονομίας στην Ένωση και να διασφαλιστεί ότι οι καταναλωτές θα επωφεληθούν από τη διαφάνεια στις υπηρεσίες πληρωμών. Είναι, επομένως, σαφές ότι όλα τα κράτη μέλη θα πρέπει να μεριμνούν, ώστε οι κανόνες πρόσβασης στις υπηρεσίες πληρωμής να είναι αντικειμενικοί και αμερόληπτοι και επίσης να υπάρχει ασφάλεια στις ηλεκτρονικές συναλλαγές. Με αυτό τον τρόπο θα σταματήσουν οι φραγμοί μεταξύ των εθνικών αγορών ενώ θα συμβάλει η εσωτερική αγορά στη δημιουργία ηλεκτρονικού εμπορίου. Ταυτόχρονα, όμως, θα ήθελα να επισημάνω ότι η Ευρωπαϊκή Ένωση δεν δικαιούται να αποκλείσει από την ενιαία αγορά τους ηλικιωμένους, αλλά και άλλες μερίδες καταναλωτών, επιβάλλοντας την υποχρεωτική χρήση καρτών και οδηγώντας έτσι στη «αχρήματη» κοινωνία. David Martin (S&D),
in writing. – As consumers and undertakings are not in the same position, they do not need the same level of protection. While it is important to guarantee consumer rights by provisions from which it is not possible to derogate by contract, it is reasonable to let undertakings and organisations agree otherwise when they are not dealing with consumers. However, Member States should be able to provide that micro-enterprises, as defined in Commission Recommendation 2003/361/EC, be treated in the same way as consumers. In any case, certain core provisions of this Directive should always apply, irrespective of the status of the user. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – La proposta di direttiva in merito ai servizi di pagamento nel mercato interno mi trova favorevole. La relazione favorisce una crescita a livello di sviluppo europeo del mercato dei pagamenti elettronici, sottolineando l'importanza di avere regole e procedure che siano coerenti su tutto il territorio europeo, favorendo così anche la certezza del diritto. Sono questi aspetti importanti da tenere in considerazione e su cui lavorare con qualità, alla luce dell'attuale situazione a livello europeo e anche dell'evoluzione delle necessità dei consumatori, che devono essere adeguatamente tutelati. Inoltre la previsione di una riduzione dei costi è un dettaglio di non trascurabile importanza, prevedendo fra l'altro anche una maggiore sicurezza dei pagamenti, tutelando così i diritti dei consumatori Jiří Maštálka (GUE/NGL),
písemně. – Dnes jsme hlasovali o revidovaných unijních pravidlech o platebních službách. Mělo by dojít ke snížení nákladů na placení účtu tím, že nové firmy na trhu budou moci používat mobilní a online nástroje k provádění plateb jménem zákazníka. Nová pravidla mají rovněž za cíl zabezpečení elektronických plateb stanovením norem o ochraně dat a odpovědnosti pro všechny poskytovatele elektronických platebních služeb. Banka spravující účet plátce k němu bude moci zamezit přístup třetímu poskytovateli služeb pouze na základě objektivně oprávněných a doložených bezpečnostních důvodů nahlášených dozorčím orgánům. Toto ochranné opatření by mělo zabránit možnosti jakýmkoli způsobem «blokovat» trh pro nové platební služby. Platby by tak měly být mnohem bezpečnější, proto jsem návrh podpořil. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa relazione per favorire l'aggiornamento della regolamentazione dei servizi di pagamento. Sono convinto che questa relazione approvata dalla larga maggioranza dei presenti rappresenti un passo avanti importante che inciderà positivamente sulle vite dei cittadini europei. Oltre a essere stata migliorata la sicurezza dei servizi di pagamento online, è stato dato rilievo al trattamento dei dati personali. Emmanuel Maurel (S&D),
par écrit. – Ces dernières années, les paiements en ligne ont connu de profondes évolutions. Il y a peu, ils étaient exclusivement organisés par les opérateurs bancaires. Désormais, d'autres acteurs profitent de l'apparition des nouvelles techniques de paiement pour s'immiscer sur le marché. C'est la raison pour laquelle le législateur européen s'est engagé à donner un périmètre légal à cette évolution. La nouvelle directive sur les services de paiement (DPS2), sur laquelle le Parlement s'est prononcé lors de la dernière session plénière, vise précisément à encadrer ces nouvelles pratiques, que se sont appropriées de nombreuses entreprises européennes. Dès lors, en votant pour le rapport Tajani, j'ai souhaité accorder un soutien exigeant à ces efforts de régulation. Si je suis convaincu de la nécessité de légiférer en la matière, je veux rester vigilant: les nouvelles dispositions devront en toutes circonstances protéger les citoyens européens, et notamment leurs données personnelles. L'innovation peut et doit contribuer au bien-être de nos sociétés mais, pour cela, elle doit s'accompagner de solides garde-fous d'intérêt général. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Der Bericht betont, inwieweit das derzeitige Rahmenwerk für elektronische Zahlungen nicht mehr adäquat auf die Innovationen abgestimmt ist. Teilweise werden Regulierungen entzogen oder es widersprechen sich einzelne nationale Regulierungen gegenseitig und damit können Zahlungsdienste nicht grenzüberschreitend tätig sein. Der Bericht zielt darauf ab, dass Zahlungsdienste effizienter werden, Kunden eine größere Auswahl haben, mehr Transparenz in diesem Feld geschaffen wird und das Vertrauen in solche Dienste gestärkt wird. Grundsätzlich sind es keine schlechten Vorschläge, jedoch wären diese noch ausbaufähig. Daher habe ich mich meiner Stimme enthalten. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – La proposition vise à abroger l'actuelle directive sur les services de paiement (DSP). Il s'agit d'étendre le champ d'application de cette directive afin d'améliorer le fonctionnement du marché intérieur des services de paiement. En effet, avec l'apparition de nouveaux types de services de paiement et la croissance rapide des paiements électroniques et mobiles, le marché des paiements de détail a connu d'importantes innovations techniques qui mettent à l'épreuve le cadre législatif actuel. En facilitant les transactions au sein de l'Union, la Commission espère favoriser la croissance. La faible consommation a pourtant peu à voir avec les moyens de paiement. Il s'agirait plutôt d'augmenter les revenus dont disposent les individus. Le texte propose néanmoins un contrôle renforcé des établissements de paiement au vu de combattre le blanchiment et le financement du terrorisme. Une attention particulière est également portée aux actionnaires des établissements de paiements. Pour encourager cela, je vote Pour mais sans enthousiasme. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – La finalité de cette directive est de sécuriser davantage les paiements en ligne au sein des États membres de l'Union. Pour cela, il est proposé d'ouvrir le marché à deux nouveaux prestataires de services de paiement (PSP), à savoir les PSP gestionnaires de comptes et les PSP tiers. Dans son ensemble, le texte attache une importance toute particulière à la protection des consommateurs. Néanmoins, s'agissant des PSP tiers, certains points demeurent obscurs quant à la confidentialité et à l'exploitation des informations collectées par le prestataire. Pour cette raison, je me suis abstenue. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – A escolha e a transparência dos serviços de pagamento são fundamentais para que os consumidores, os comerciantes e as empresas possam tirar pleno partido do mercado interno, fundamental para o crescimento da economia da União. Por este motivo, apresentei o meu voto favorável à proposta de diretiva do Parlamento Europeu e do Conselho relativa aos serviços de pagamento no mercado interno. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – This resolution features much wording that has been amended by Parliament on the Commission's proposal regarding payment services in the internal market. The final, amended, proposal will work to harmonise the rapidly changing payments market and its regulation in the European Union across national borders – focusing on digital and mobile payments in particular. Such standardisation will improve consumer welfare and ease the burdens on payment services firms attempting to operate transnationally. Therefore I voted in favour of the resolution. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – L'avènement d'un marché numérique en Europe, conditionné par l'émergence de champions européens des nouvelles technologies, est une des priorités libérales du Parlement européen. Nous venons d'approuver la mise à jour des règles sur le marché des services de paiement, actuellement fragmenté et onéreux, dont le coût est évalué à 130 milliards d'euros par an. Il est prévu que les citoyens européens dépensent 45 milliards d'euros via le paiement mobile durant l'année 2015, soit une augmentation de près de 90 % par rapport à 2014. Des chiffres qui confirment la croissance inévitable du numérique dans la vie quotidienne. Ce nouveau cadre réglementaire permettra de réduire les coûts, d'améliorer la sécurité et de faciliter les paiements principalement via mobile et sur internet. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Vítam návrh smernice o platobných službách na vnútornom trhu z dôvodu neustáleho rozvoja integrovaného vnútorného trhu, ktorý má veľký význam pre podporu rastu hospodárstva v Únii. Hlavnou zásadou plnej integrity a efektívnosti je bezpečnosť a transparentnosť pri platbách a využívaní platobných služieb. Je preto nutné harmonizovať trh a naďalej upevňovať dôveru spotrebiteľov. Mali by sa stanoviť nové pravidlá a zaručiť rovnocenné podmienky na zabezpečenie jednotného uplatňovania legislatívneho rámca v EÚ. Pokladám za dôležité zamerať sa na poskytnutie primeranej ochrany spotrebiteľom a podnikom, ku ktorým sa viaže právo poznať skutočné náklady za platby a služby a byť jasne informovaný o svojich právach a povinnostiach, čo má za cieľ posilniť istotu voči harmonizovanému platobnému trhu. Oceňujem rozvoj integrovaného trhu a súhlasím s nariadeniami, pomocou ktorých sa bude predchádzať odlišným prístupom v rámci vnútorného trhu, aby sa plne využívali výhody z neho plynúce. Neustále narastá objem elektronických platieb a využívanie stále nových služieb, čo vnímam ako trend v celosvetovom meradle. Je preto potrebné si uvedomiť, že je nevyhnutné urýchliť vytvorenie a harmonizovanie efektívneho integrovaného platobného trhu. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report on payment services in the internal market, ensuring the development of new practices and new players in payment services while ensuring safety and transparency for consumers, which is essential. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – A Bizottság a belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokra vonatkozó európai parlamenti és tanácsi irányelv elfogadására, továbbá a 2002/65/EK, a 2013/36/EU és a 2009/110/EK irányelv módosítására, valamint a 2007/64/EK irányelv hatályon kívül helyezésére tett javaslatot a Parlamentnek és a Tanácsnak. Az EP Gazdasági és Pénzügyi Bizottsága, elfogadva az olasz néppárti Antonio Tajani jelentését, azt indítványozza a Parlamentnek, hogy első olvasatban javasolja a Bizottság tervezetének módosítását. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság javaslatát támogattam. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – A revisão do quadro jurídico da União relativo aos serviços de pagamento e, nomeadamente, a análise do impacto da Diretiva 2007/64/CE e a consulta sobre o Livro Verde da Comissão de 11 de Janeiro de 2012, intitulado «Para um mercado europeu integrado dos pagamentos por cartão, por Internet e por telemóvel», demonstraram que a evolução registada suscitara importantes desafios do ponto de vista regulamentar. Voto favoravelmente o presente relatório que pretende colmatar as lacunas regulamentares existentes, assegurando simultaneamente uma maior clareza jurídica e uma aplicação coerente do quadro legislativo em toda a União. Deverão ser garantidas aos operadores já presentes no mercado e aos novos operadores condições equivalentes para o exercício da atividade, permitindo a implantação generalizada dos novos meios de pagamento no mercado e garantindo um elevado nível de proteção dos consumidores na utilização desses serviços de pagamento em toda a União Entendo ainda que a evolução continuada de um mercado interno integrado de pagamentos eletrónicos seguros é fundamental para apoiar o crescimento da economia da União Europeia e para garantir que os consumidores, os comerciantes e as empresas possam usufruir da escolha e da transparência dos serviços de pagamento, a fim de tirarem pleno partido do mercado interno. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Ce vote vise à adopter une nouvelle directive sur les services de paiement pour ouvrir le marché à de nouveaux acteurs. L'effet attendu est une baisse des coûts de transaction assortie d'une élévation du niveau de sécurité des paiements en ligne. Cependant, cette directive crée une nouvelle catégorie, celle des prestataires de services de paiement tiers, qui pourront initier des paiements à la demande du payeur sans détenir les fonds concernés. Une incertitude sur le traitement de l'information de ces nouveaux acteurs demeure. J'ai donc décidé de m'abstenir. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the Payment Services Directive because it will make electronic payments safer for consumers and encourage competition and innovation in the market. As we continue to push to stop card schemes and banks unnecessarily increasing fees, we expect savings to be passed on to consumers. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I voted for this report which will improve the effectiveness of the European Parliament and Council directives on payment services in the internal market. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this proposed directive, on which my colleague Matt Carthy was a shadow rapporteur. The Payment Services Directive is an important piece of legislation which creates new prospects for SMEs and budding start-ups by opening up the banking industry to what are known as third-party providers (TPPs). Not only does this create more employment and business opportunities but it also allows for more consumer choice. During discussions in preparatory meetings of the Committee on Economic and Monetary Affairs, Matt Carthy highlighted the need to break the dominance of the big banks, which currently control the payments market to the detriment of small businesses and budding entrepreneurs. Moreover, he sought to ensure that the legislation would strengthen consumer protection and regulate operators who previously functioned with no regulatory or supervisory framework. All competitors will now be forced to comply with financial regulation, which is crucial for any economy. It was for these reasons I voted in favour of this legislation. Luděk Niedermayer (PPE),
písemně. – Podpořil jsem zprávu o platebních službách na vnitřním trhu, která je výsledkem dlouhého vyjednávání mezi EP a Radou obsahujícího řadu složitých technických detailů. Výsledná podoba zajišťuje rovné podmínky mezi všemi kategoriemi poskytovatelů platebních služeb, které zároveň dávají větší možnost volby mezi maloobchodními platebními prostředky a zvyšují jejich bezpečnost a transparentnost. Kladně hodnotím také usnadnění přeshraničního poskytování inovativních platebních služeb při placení kartami, na internetu nebo mobilem. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Der vorliegende Bericht macht klar, warum das derzeitige Rahmenwerk für elektronische Zahlungen nicht mehr an den aktuellen Stand der Innovationen angepasst ist und sich teilweise der Regulierung entzieht. Ferner wird festgestellt, dass sich einzelne nationale Regulierungen gegenseitig widersprechen und damit Zahlungsdienstleister nicht grenzüberschreitend tätig sein können. Im Bericht wird gefordert, dass Zahlungsdienste effizienter werden, Kunden mehr Wahlmöglichkeiten haben, mehr Transparenz in diesem Feld geschaffen wird und das Vertrauen in solche Dienstleistungen gestärkt wird. Grundsätzlich weist der Bericht keine schlechten Vorschläge auf, jedoch gibt es einige Punkte, welche noch genauer definiert werden müssen. Aus diesem Grund habe ich mich meiner Stimme enthalten. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Euroopa Liidu makseteenuste reeglite täiendamine vähendab makseteenustega seotud kulusid, parandab teenuste turvalisust ning on vajalik selleks, et innovatsiooniga sammu pidada. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Siekiant tobulinti mokėjimo paslaugų teisinį reguliavimą yra tikslinga praplėsti direktyvos taikymo sritį. Siekiant skatinti konkurenciją, svarbu užtikrinti, kad mokėjimo paslaugų teikimo srityje būtų taikomi teisinį tikrumą garantuojantys teisės aktai. Be to, būtina užtikrinti saugius, veiksmingus, konkurencingus ir novatoriškus elektroninius mokėjimus. Ypatingas vaidmuo turi būti skiriamas mokėjimo paslaugų vartotojų teisių ir interesų apsaugai. Svarbu skatinti ir užtikrinti vieningos rinkos veikimo principą, kad vartotojai, mažmenininkai ir įmonės pajustų visą bendrosios rinkos naudą. Atkreiptinas dėmesys į tai, kad naujasis reguliavimas turi būti lankstus, lengvai prisitaikantis prie naujų rinkos pokyčių ir naujų paslaugų, kadangi paslaugų rinkoje vyksta nuolatinė aktyvi plėtra. Siekiant efektyviai funkcionuojančios bendros rinkos labai svarbu iš anksto identifikuoti barjerus, ribojančius naujovių diegimą bei efektyvumo didinimą. Pier Antonio Panzeri (S&D),
per iscritto. – Ho deciso di votare a favore della proposta di direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa ai servizi di pagamento nel mercato interno. Negli ultimi anni, i rischi di sicurezza riguardanti i pagamenti elettronici sono aumentati. Ciò è dovuto alla crescente complessità tecnica dei pagamenti elettronici, al continuo aumento del numero di pagamenti elettronici effettuati in tutto il mondo e all'avvento di nuovi tipi di servizi di pagamento. La sicurezza dei servizi di pagamento è una condizione fondamentale per il buon funzionamento del relativo mercato. È quindi opportuno stabilire nuove regole al fine di colmare le lacune regolamentari, garantendo al contempo maggiore chiarezza giuridica e un'applicazione uniforme del quadro legislativo in tutta l'Unione. Gli operatori già attivi sul mercato e i nuovi operatori dovrebbero beneficiare di pari condizioni operative, in modo da rendere possibile una più ampia diffusione sul mercato dei nuovi mezzi di pagamento e garantire un elevato livello di protezione dei consumatori che si avvalgono di tali servizi di pagamento. Ciò dovrebbe generare efficienze nel sistema dei pagamenti nel suo complesso e tradursi in una maggiore trasparenza dei servizi di pagamento, rafforzando inoltre la fiducia dei consumatori in un mercato dei pagamenti armonizzato. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Voterei a favore in quanto ritengo necessario implementare il mercato unico integrato per i pagamenti elettronici sicuri, al fine di favorire la crescita dell'economia comunitaria e al tempo stesso garantire la trasparenza dei servizi di pagamento ai cittadini europei. Eva Paunova (PPE),
in writing
. – The revision of the Payment Services Directive will bolster e-commerce and provide significant advantages for European consumers, whose interest lies at the heart of every piece of legislation that we in the EU institutions produce. I therefore welcome the new measures contained in PSD 2, such as enhanced legal protection, information on transactions and unconditional refund in case of unauthorised payments or fraud. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Današnje je tržište platnog prometa u Europskoj uniji rascjepkano i skupo. Njegov trošak iznosi preko 1 % BDP-a Europske unije ili 130 milijardi eura godišnje. Te si troškove gospodarstvo ne može priuštiti. Potrebno je poticati jedinstveno digitalno tržište, što će internetski platni promet učiniti jeftinijim i sigurnijim za trgovce na malo i potrošače. Naknade za razmjenu koje plaćaju trgovci na malo nađu se na računima izdanima potrošačima. Ne samo da potrošači najčešće nisu toga svjesni već ih se sada sustavima nagrađivanja potiče da upotrebljavaju kartice koje njihovim bankama osiguravaju najveće prihode. Jednaki uvjeti stvorit će se za pružatelje usluga platnog prometa, novi pružatelji dobit će priliku da budu dio tržišta i ponude inovativne usluge, trgovci na malo ostvarit će veliku uštedu plaćajući manje naknade svojim bankama, a potrošači će imati prednosti zahvaljujući nižim maloprodajnim cijenama. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Ce vote vise à adopter une nouvelle directive sur les services de paiement pour ouvrir le marché à de nouveaux acteurs. L'effet attendu est une baisse des coûts de transaction assortie d'une élévation du niveau de sécurité des paiements en ligne. Cependant, cette directive crée une nouvelle catégorie, celle des prestataires de services de paiement tiers, qui pourront initier des paiements à la demande du payeur sans détenir les fonds concernés. Une incertitude sur le traitement de l'information de ces nouveaux acteurs demeure. J'ai donc décidé de m'abstenir. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Prijedlog direktive iznimno je važan jer značajna područja tržišta plaćanja, posebno kartična plaćanja te internetska i mobilna plaćanja, ostaju rascjepkana nacionalnim granicama, a pružateljima je platnih usluga teško uvesti inovativne, sigurne i lako upotrebljive digitalne platne usluge. Prijedlog s amandmanima Europskog parlamenta ispunjava određene regulatorne praznine, težeći modernizaciji zakonodavnog okvira za platne usluge u skladu s razvojem tehnologije i tržišta, povećanju izbora za potrošače, poticanju na smanjenje cijena platnih usluga te unaprjeđenje sigurnosti online plaćanja. Amandmanima na prijedlog direktive jasnije su definirani uvjeti i implikacije isključenja pojedinih platnih transakcija iz područja primjene Direktive 2007/64/EZ, a opseg usluga dotaknutih Direktivom proširio se na usluge pružanja informacija o računu i usluge iniciranja plaćanja, u svrhu povećanja transparentnosti i sigurnosti takvog poslovanja. Kako bi se spriječilo arbitrarno korištenje prakse isključenja iz Direktive u različitim državama članicama, pružatelji usluga trebali bi biti obvezni priopćiti relevantne aktivnosti nadležnim tijelima država članica, a za sva isključenja koja se temelje na poštovanju praga trebalo bi odrediti postupak obavješćivanja. Kako je naglasio i Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora, ovaj prijedlog direktive zasigurno bi omogućio potrošačima, trgovcima na malo i drugim sudionicima na tržištu jednostavnije i potpunije iskorištavanje pogodnosti unutarnjeg tržišta EU-a. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Slažem se s prijedlogom kolege Antonija Tajanija na temu usluga platnog prometa na unutarnjem tržištu. Cilj je daljnja tržišna integracija i smanjenje rascjepkanosti u tom području. S obzirom da na tržištu elektroničkog platnog prometa u Europi postoje velike mogućnosti za inovacije, uz pomoć ove inicijative potrošači i trgovci trebali bi dobiti priliku za potpuno iskorištavanje prednosti slobodnog tržišta. Dakle, želi se potaknuti daljnji razvoj tržišta elektroničkog platnog prometa na razini cijele Europske unije, što odgovara današnjim svjetskim procesima napuštanja tradicionalnih načina trgovanja, te približavanju digitalnom gospodarstvu. Cilj je ujedno smanjiti troškove i cijene za korisnike usluga platnog prometa, stvoriti veći izbor i transparentnost usluga platnog prometa, unaprijediti sigurnost plaćanja, te olakšati pojavu novih subjekata i inovativnih načina plaćanja. Osim ažuriranja trenutačnog okvira za usluge platnog prometa, potrebno je i usvojiti pravila kojima će se ostvarivati načela transparentnosti i sigurnosti, uzimajući u obzir i legitimne potrebe potrošača. Dobavljači platnih trebali bi osigurati sigurnost korisnika, kao i smanjiti rizik od prijevara. Osobni podaci moći će se prenositi samo sigurnim kanalima, a dijeliti samo uz pristanak korisnika. Pavel Poc (S&D),
písemně. – Fungování vnitřního trhu vyžaduje, aby bylo spotřebitelům umožněno bezproblémově provádět elektronické platby. Proto jsem hlasoval pro přijetí doplňující zprávy k návrhu směrnice o platebních službách na vnitřním trhu. Tato úprava je v době rostoucího počtu transakcí provedených přes internet a přes mobilní aplikace bezpochyby na místě. Hlasoval jsem také pro to, aby si finanční instituce poskytující službu elektronických plateb byly nuceny k ochraně spotřebitele zřídit pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání na území, kde nabízejí služby, či obdobnou záruku odpovědnosti a aby orgán EBA nesl odpovědnost za vytvoření a pozdější přezkum pokynů stanovující minimální peněžní částku tohoto pojištění odpovědnosti. Hlasoval jsem také pro zřízení veřejného online rejstříku finančních institucí oprávněných poskytovat elektronické platby, který by měl na poli platebních zprostředkovatelů zajistit větší transparentnost. Protože jsem přesvědčen o důležitosti předcházení jakýmkoliv finančním podvodům, hlasoval jsem i pro umožnění zpracování osobních údajů platebními systémy. Nic to však nemění na skutečnosti, že osobní údaje musí být respektovány a nesmí být zpracovávány či uchovávány bez souhlasu uživatelů za účely jinými než vyšetřování a odhalování podvodů. Věřím, že efektivnější a bezpečnější systém elektronických plateb podpoří další růst evropské ekonomiky. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – La proposta di direttiva è volta a favorire un maggiore sviluppo del mercato dei pagamenti elettronici in tutta l'Unione europea. Questo provvedimento è stato presentato tenendo conto del fatto che l'economia digitale sta soppiantando gli scambi tradizionali e che i consumatori stanno modificando le loro abitudini di pagamento. La nuova direttiva proposta contiene numerosi adeguamenti della vigente direttiva relativa ai servizi di pagamento e impone taluni nuovi obblighi a carico degli Stati membri, lasciando loro un notevole margine di discrezionalità per quanto riguarda le modalità di recepimento nell'ordinamento nazionale. I principi, le regole, le procedure e gli standard proposti devono essere coerenti in tutti gli Stati membri, in modo da conseguire la certezza del diritto e la parità di trattamento fra tutti i partecipanti al mercato. Ritengo che il relatore abbia svolto un ottimo lavoro e pertanto ho deciso di votare a favore della sua proposta. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Le Parlement européen a adopté le texte relatif à la révision de la directive sur les services de paiement dans le marché intérieur. J'ai voté en faveur de ce rapport car il contribue à renforcer l'efficacité des services de paiement au sein de l'Union et à simplifier les procédures existantes. Frédérique Ries (ALDE),
par écrit. – Les députés européens ont voté ce midi le rapport Tajani visant la mise à jour des règles sur le marché des services de paiement. Des services en plein essor mais qui se caractérisent actuellement par leur aspect fragmenté et onéreux, pour un coût global évalué à 130 milliards d'euros par an. Une étude prévoit d'ailleurs que les citoyens européens auront dépensé 45 milliards € via le paiement mobile en 2015, soit une augmentation de près de 90% par rapport à 2014. Des chiffres qui confirment l'impact inévitable du numérique dans la vie quotidienne. J'ai bien sûr soutenu cette adaptation de la législation «services de paiement» aux nouveaux supports technologiques. C'est le genre de législation qui permet de réconcilier les citoyens avec l'Europe. Cette directive apporte assurément une plus-value pour le consommateur qui bénéficiera prochainement de solutions de paiement (en ligne, via mobile ou tablette et par carte) facilitées et à moindre coût. Cette législation permet de prendre date et d'anticiper les grandes tendances et la manière dont les consommateurs achètent dorénavant les biens et services. La plus visible d'entre elles étant certainement le fait que le commerce via smartphones en Europe va augmenter de 42% en moyenne chaque année. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Directiva, que actualiza la Directiva sobre servicios de pago del año 2007 con el objeto de tener en cuenta la aparición de nuevos actores en este mercado. El texto acordado con el Consejo aumenta la protección del consumidor, gracias al trabajo de nuestro Grupo, con relación al texto de 2007 y a la propuesta inicial de la Comisión. En particular, se incluye un derecho incondicional al reembolso de cantidades no adeudadas por el titular de la tarjeta de pago. También se prohíben sobrecargos por utilizar tarjetas cuyas comisiones se encuentran ya limitadas por el Reglamento de comisiones de tarjetas de pago, recientemente aprobado. Asimismo, se logró que en el diálogo tripartito se incluyera la prohibición expresa de la cancelación del servicio de tarjeta de pago por traslado del titular a otro Estado miembro, ejemplo de mala práctica bancaria que hay que erradicar y que no puede subsistir en el futuro mercado único de capitales. En este sentido, es importante asegurar que el importante proyecto de la Unión de los Mercados de Capitales no deje de lado a las familias y los usuarios de servicios financieros, incluyendo los transfronterizos, dada la larga lista de obstáculos al movimiento de capitales. Claude Rolin (PPE),
par écrit
. – Le vote de ce rapport constitue une mise à jour de la directive sur les services de paiement. Le texte adopté vise à améliorer les règles européennes sur les services de paiement afin d'encourager l'innovation en la matière en Europe et à s'affranchir de systèmes américains tel que PayPal (le Parlement européen aimerait en effet voir d'autres entreprises européennes percer, comme c'est déjà le cas en Allemagne avec le dispositif Sofort...). Le texte adopté devrait donc contribuer à faire sauter le verrou des banques qui empêchent encore l'émergence de nouveaux services de paiement, mais aussi de promouvoir le développement de méthodes de règlement innovantes dans l'Union européenne. En stimulant le marché des méthodes alternatives de paiement en ligne, le Parlement européen espère aussi faire baisser les coûts des transactions. Toutefois, des services de paiement moins chers, ne peuvent absolument pas être moins sûrs pour autant, cette directive obligera donc clairement les banques et les autres fournisseurs de services de paiement à utiliser des technologies qui garantissent une procédure d'authentification sûre des utilisateurs et diminuent le risque de fraude pour les consommateurs. Une fois approuvé de manière formelle par le Conseil, le nouveau cadre législatif entrera en vigueur d'ici deux ans, mais les spécifications techniques devront être appliquées auparavant. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – Esta proposta de Diretiva do Parlamento Europeu e do Conselho relativa aos serviços de pagamento no mercado interno, que altera as Diretivas 2002/65/CE, 2013/36/CE e revoga a Diretiva 2007/64/CE, pretende estabelecer um novo quadro jurídico harmonizado, tendente à criação de um mercado integrado de pagamentos. As medidas propostas visam, designadamente, garantir a igualdade de condições de concorrência entre todas as categorias de prestadores de serviços de pagamento, facilitar o fornecimento de um cartão inovador com serviços de pagamento móvel, eliminar obstáculos à concorrência, em especial para os pagamentos com cartão e pela Internet, entre outros. Para a sua correta aplicação, reputo fundamental que seja assegurada uma aplicação coerente do quadro legislativo, alinhando o funcionamento prático das regras de licenciamento e de fiscalização entre os Estados-Membros e uma proteção adequada e consistente dos interesses dos consumidores no contexto das operações de pagamento, incluindo o alargamento da proteção regulamentar de novos serviços de pagamento. Estando globalmente de acordo com as alterações propostas, atribuí o meu voto favorável. Tokia Saïfi (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette proposition de directive sur les services de paiement, qui a pour objectif de réduire les coûts, de sécuriser davantage les paiements, d'inciter l'entrée de nouveaux acteurs sur le marché et de stimuler de nouvelles méthodes innovantes de paiement en ligne. Le marché européen des services de paiement est fragmenté et coûte 130 milliards d'euros par an, ce qui peut nuire à la compétitivité européenne sur le long terme. Il est donc urgent et nécessaire d'actualiser les règles européennes relatives au marché des services de paiement mobile et en ligne. Ainsi, les frais facturés pour les outils de paiement, comme les cartes bancaires, seront interdits. Étant donné que 34 % des citoyens européens font des achats en ligne, cette proposition de directive est essentielle pour la sécurisation des paiements. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della proposta inerente i servizi di pagamento nel mercato interno perché ritengo necessario favorire uno sviluppo maggiore e più armonizzato dei pagamenti elettronici in tutta l'Unione europea, che attualmente risultano essere ancora molto costosi e troppo eterogenei tra i paesi membri. L'economia digitale sta progressivamente sostituendo gli scambi tradizionali e sta cambiando le abitudini di pagamento dei consumatori ed è per questo, che i principi, le regole, le procedure e gli standard devono essere coerenti in tutti gli Stati membri, in modo da conseguire la certezza del diritto e la parità di trattamento fra tutti i partecipanti al mercato. Il testo prevede una riduzione dei costi, il miglioramento della sicurezza, come la riduzione del rischio di frodi e la protezione in caso di pagamenti non autorizzati e nuovi innovativi metodi di pagamento. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta propuesta, que avanza en el establecimiento de una regulación clara de las transacciones y los pagos en Europa. El objetivo es mejorar la protección del consumidor ante casos de fraude y pagos erróneos o no autorizados, para que el sistema de pagos sea más seguro en todos los Estados miembros. Por otra parte, el cambio legislativo reduce el coste de los pagos tanto en línea como por tarjeta, en beneficio de los consumidores y las pequeñas empresas, ya que el mercado actual está extremadamente fragmentado y dominado por los grandes bancos. Olga Sehnalová (S&D),
písemně
. – Podpořila jsem revizi směrnice o platebních službách na vnitřním trhu, protože obsahuje řadu opatření na posílení bezpečnosti a transparentnosti platebních služeb pro spotřebitele. To je obzvláště důležité při aktuálním trendu rozvoje nových druhů platebních možností, jako jsou platby přes mobilní telefon či na internetu, a rostoucího počtu poskytovatelů těchto služeb. Bezpečnost plateb a ochrana osobních údajů jsou nezbytné pro důvěru spotřebitelů v digitální platební technologie. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – Este informe mejora considerablemente la privacidad y la seguridad en los pagos electrónicos respecto a la propuesta de la Comisión, a la vez que refuerza el derecho de los clientes a recibir compensación en el caso de que se produzcan transacciones no autorizadas. Por ello, he votado a favor. Remo Sernagiotto (ECR),
per iscritto. – Negli ultimi anni, i rischi di sicurezza relativi ai pagamenti elettronici sono aumentati. Ciò è dovuto alla crescente complessità tecnica di questi nuovi metodi di pagamento. Grazie a questa proposta si potrà garantire ai consumatori, ai commercianti e alle imprese sia un livello di protezione più elevato, sia una maggiore possibilità di scelta e condizioni migliori di trasparenza in relazione ai servizi di pagamento. Per questo motivo, ho espresso il mio voto favorevole alla direttiva che ha come scopo lo sviluppo di un vasto mercato europeo per i pagamenti elettronici, in modo da poter permettere a tutti gli utenti di godere di maggiori vantaggi nel mercato interno europeo. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I voted against this resolution as I do not wish to see the EU create more legislation in this area. In addition I do not believe that this is an EU competency. Siôn Simon (S&D),
in writing. – As we continue to push to stop card schemes and banks from unnecessarily increasing fees, we expect savings to be passed on to consumers. Ultimately, I voted in favour of the Payment Services Directive because it will make electronic payments safer for consumers and encourage competition and innovation in the market. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – V prípade legislatívneho uznesenia Európskeho parlamentu o návrhu smernice Európskeho parlamentu a Rady o platobných službách na vnútornom trhu som hlasoval za prijatie tohto uznesenia. Aj EÚ totiž musí reflektovať nástup modernej techniky a jej využívanie občanmi pri platení za tovar či služby. Je však potrebné prihliadať na dva aspekty. Prvý je, že je nutné ešte viac chrániť osobné údaje majiteľov účtov, aby neboli zneužité. A druhým je chrániť užívateľov pred neadekvátnymi poplatkami či už zo strany obchodníkov alebo samotných bánk. Práve tieto dva aspekty boli hlavnými piliermi predkladaného návrhu. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Trg plačilnih storitev na drobno je zelo dinamičen in inovativen. 34 odstotkov državljanov EU kupuje praktično izključno na spletu. Sprejeta uredba ureja tudi plačilne storitve preko interneta, kar je zelo uporabno, saj velika večina ljudi dandanes uporablja pametne telefone za plačevanje preko spleta. Končni dogovor spremembe uredbe bo omogočil tudi zmanjšanje odstotka goljufij. Potrošnikom pa se bo zagotovilo nižje stroške uporabe plačevanja preko spleta in boljše ter večje varstvo. Nova direktiva bo povečala konkurenčnost in s tem znižala cene storitev za potrošnike. Zaradi naraščanja uporabe elektronskega poslovanja na področju plačilnega prometa je bila revizija uredbe nujno potrebna in sedaj bo zadostovala spremembam na tem področju. Menim, da smo dobili dobro zakonodajno besedilo in lahko smo zadovoljni s končnim rezultatom pogajanja s Svetom. Iz navedenih razlogov sem podprl spremembo direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitev Direktive 2007/64/ES. Joachim Starbatty (ECR),
schriftlich. – Dieser Vorschlag ist die abschließende Bestätigung des im Juli im Trilogverfahren ausgehandelten Kompromisses zwischen EP, Ministerrat und Kommission. Er baut auf einer früheren Richtlinie, 2007/64/EG, auf und vervollständigt somit die Regelung für einen gemeinsamen elektronischen Zahlungsverkehrsmarkt. Dazu gehört die Marktöffnung für sogenannte Zahlungsauslösedienste und Kontoinformationsdienste. Insofern ist der Vorschlag innovationsfreundlich, fördert den Wettbewerb zwischen Zahlungsverkehrsanbietern und stellt einen weiteren Baustein auf dem Weg zu einem gut funktionierenden europäischen Binnenmarkt dar. Das «Level Playing Field» wird mit dieser gemeinsamen Regulierung auf transparente Art und Weise festgelegt. Daher stimme ich für diesen Bericht. Die Kommission, EZB und EBA fordere ich hiermit auf, bei der Implementierung der Richtlinie und später als Aufsichtsbehörden sorgsam auf folgende Aspekte zu achten: —
Datenschutz und die Sicherheit vor unbefugtem Zugriff sind nicht verhandelbar und müssen unter allen Umständen gewährleistet bleiben. —
Der Kontoinformationsdienst verwendet für Kontoabfragen die starke Kundenauthentifizierung. —
Bedingung für den Zugang des Drittdienstes ist eine Versicherungsdeckung, die eine vollständige Entschädigung des kontoführenden Kreditinstituts für eventuelle Schäden sicherstellt. Ivan Štefanec (PPE),
písomne. – Bezhotovostné transakcie a platby kartami predstavujú čoraz významnejší spôsob prevodu peňazí. Smernica, ktorú sme schválili, umožní efektívnejšie využívanie moderných technológií a lepšiu ochranu spotrebiteľa. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovo Izvješće iz razloga što razvoj digitalnog gospodarstva predstavlja veliku važnost za uspostavu integriranog jedinstvenog tržišta za elektronički platni promet i gospodarstvo u cjelini. Ta će uspostava omogućiti potrošačima, trgovcima i društvima da uživaju u svim pogodnostima unutarnjeg tržišta. U posljednjih nekoliko godina došlo je do znatnog poboljšanja integracije platnog prometa u maloprodaji unutar Unije. Međutim, važna područja tržišta platnog prometa, posebice kartično plaćanje te internetski i mobilni platni promet i dalje su rascjepkani unutar nacionalnih granica. Važno je istaknuti kako zbog neprestanog rasta obujma elektroničkog platnog prometa diljem svijeta te povećanjem tehničke složenosti i izvedivosti dolazi do sigurnosnih rizika. Sigurnosne usluge jedan su od ključnih uvjeta za tržište usluga platnog prometa zbog same zaštite korisnika usluga. Korisnici usluga platnog prometa trebaju biti u potpunosti osigurani od rizika, kako bi tržište neometano funkcioniralo te pridonosilo ključnim gospodarskim i društvenim aktivnostima. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I voted in favour of the Payment Services Directive because it will make electronic payments safer for consumers and encourage competition and innovation in the market. As we continue to push to stop card schemes and banks from unnecessarily increasing fees, we expect savings to be passed on to consumers. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Ovaj prijedlog obuhvaća, ali i opoziva Direktivu o uslugama platnog prometa (DUPP) kojom se utvrđuju temelji za skladni pravni okvirni program stvaranja integriranog platnog tržišta. Neke od mjera kojima je za cilj unaprijediti i upotpuniti trenutni okvirni program platnih usluga, uključuju povećanje konkurentnosti među svim kategorijama pružatelja platnih usluga, osiguravanje jedinstvenog tržišta za sve oblike plaćanja u maloprodaji, obraćanje pozornosti na standardizaciju i interoperabilnost za kartično i internetsko plaćanje, kao i osiguravanje adekvatne i konstantne zaštite interesa potrošača u kontekstu platnih transakcija, što će u praksi značiti proširenje propisane zaštite na nove oblike platnih usluga. Ovo izvješće podržavam jer će se unapređenjem propisa u kontekstu platnih usluga u EU-u, postići bolja zaštita potrošača, te će im dostupnim postati veći broj oblika platnih usluga. Nadalje, obraćanjem pozornosti na standardizaciju postojećih i novih usluga, građanima EU-a olakšat će se proces korištenja različitih metoda plaćanja. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Návrh som podporil, keďže jeho cieľom je najmä prispôsobiť legislatívu EÚ dnešným podmienkam. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o plačilnih storitvah na notranjem trgu. Povečati je treba učinkovitost elektronskih transakcij, še posebej čezmejnih transakcij v Evropski uniji, hkrati pa moramo narediti vse kar je v naši moči, da zaščitimo potrošnike. Današnje gospodarstvo si zelo težko predstavljamo brez elektronskih transakcij, zato potrebujemo pravna načela, ki bodo natančno in jasno urejala ta razmerja. To poročilo bo tudi pripomoglo k oblikovanju enotnega trga v Evropski uniji. Νεοκλής Συλικιώτης (GUE/NGL),
γραπτώς. – Η έκθεση για τις υπηρεσίες πληρωμών στην εσωτερική αγορά αφορά την εναρμόνιση των κανόνων σε όλη την επικράτεια της εσωτερικής αγοράς της Ένωσης, την ίδια ώρα που φιλελευθεροποιεί αυτές τις υπηρεσίες. Πρόκειται για την τρίτη έκθεση η οποία αναθεωρεί τους υφιστάμενους κανόνες για τις υπηρεσίες πληρωμών, μια πολιτική της ΕΕ, για την οποία ήμασταν ανέκαθεν επιφυλακτικοί, για τον λόγο ότι βασίζεται ακριβώς όχι στην εύρυθμη λειτουργία των υπηρεσιών πληρωμών και τη λειτουργία κανόνων για αυτή, αλλά στη λογική ότι όταν απελευθερωθεί μια αγορά γίνεται αυτόματα και πιο εύρυθμη. Παρόλο που η ίδια η έκθεση ήταν πολύ τεχνικής φύσεως τηρήσαμε αποχή, αφού από τη μια η απλοποίηση πληρωμών τόσο με κάρτα όσο και διαδικτυακά είναι προς όφελος των καταναλωτών αλλά και των μικρομεσαίων επιχειρήσεων. Από την άλλη όμως η φιλελευθεροποίηση των υπηρεσιών πληρωμής ανοίγει το παράθυρο σε ένα είδος σκιώδους τραπεζικού συστήματος, το οποίο γίνεται ακόμα πιο πολύπλοκο να ελέγξει ο νομοθέτης. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Η έκθεση κινείται προς τη σωστή κατεύθυνση σε πολλά σημεία όπως η ρήτρα αναθεώρησης, το δικαίωμα προσφυγής, η εκτέλεση πράξεων πληρωμών με ηλεκτρονικό χρήμα, η συνέχιση των πράξεων πληρωμών με μετρητά ή επιταγές στα πλαίσια της ενιαίας αγοράς, η ρύθμιση εποπτικών αρχών των υπηρεσιών εκκίνησης πληρωμών για την προστασία των καταναλωτών, την ασφάλεια και ευθύνη, τον ανταγωνισμό και την προστασία δεδομένων. Όμως, δεν καθορίζονται επακριβώς τα εποπτικά μέσα, ώστε οι εξουσίες που ασκούνται, να ασκούνται με σεβασμό προς τα θεμελιώδη δικαιώματα, συμπεριλαμβανομένου του δικαιώματος στην ιδιωτική ζωή. Η έκθεση εισάγει έννοιες αντίθετες προς τις αρχές της ελεύθερης αγοράς. Οι πάροχοι υπηρεσιών πληρωμών και τα ειδικά μέσα πληρωμής δε δύνανται να μεταλλάσσονται αυτόματα από ειδικού σε γενικού σκοπού. Δεν πρέπει να δίνεται η δυνατότητα σε υπηρεσίες διαμεσολάβησης πληρωμών, να διεκδικούν την επιλεκτικότητα για τη χωρίς περιορισμό εξαίρεση από το πεδίο εφαρμογής, της οδηγίας 2007/04/ΕΚ. Η δε δημιουργία «εργοστασίων είσπραξης» και «εργοστασίων πληρωμών» δεν πρέπει να εξαιρείται από το πεδίο εφαρμογής της οδηγίας, για λόγους δυνητικής φοροδιαφυγής. Τέλος, η επιβολή διατραπεζικών προμηθειών, για τις συναλλαγές με κάρτες είναι παντελώς άδικη και λάθος. Tibor Szanyi (S&D),
írásban. – Szavazatommal támogattam a kiegészítő jelentés elfogadását. A pénzforgalmi szolgáltatások terén folyamatos a technikai innováció, ezért elkerülhetetlen, hogy közösségi szabályaink kövessék ezeket a változásokat. Üdvözlöm, hogy a jelentés nagy hangsúlyt fektetett a kártyaalapú fizetések biztonságára, hiszen anélkül nem valósulhat meg a kártyaalapú fizetések hatékony integrált piaca. Fontosnak tartom, hogy részletes felsorolásokban tért ki a jelentés az egyes versenyt torzító gyakorlatokra, valamint hogy tovább erősítette az eredeti szöveg adatvédelemre vonatkozó részeit. A kiegészítő jelentés értékelésekor figyelemmel voltam továbbá arra is, hogy az előtérbe helyezte a harmonizált szabályozási keret, illetve a magas szintű fogyasztóvédelem biztosításának szükségességét. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Economia pieței comune a Uniunii Europene nu poate funcționa decât atunci când se asigură o circulație optimă a masei monetare în vederea achiziționării și vinderii de produse și servicii între cetățenii și agenții comerciali din statele membre. Din acest punct de vedere, serviciile de plată reprezintă un element-cheie, care poate avea un impact semnificativ asupra dezvoltării economice a statelor membre. Comisia Europeană a emis prima directivă pentru reglementarea acestui domeniu în 2007, dar, între timp, s-au înregistrat progrese importante care impun necesitatea revizuirii sale. Folosirea terților în vederea realizării acestor servicii de plată conferă mai multă transparență și siguranță pentru consumatori. Noul document asigură mai multă protecție împotriva plăților eronate, pentru protejarea plăților pe bază de factură și pentru protejarea drepturilor consumatorilor. De asemenea, se reglementează suprataxele aplicate tranzacțiilor pe baza anumitor instrumente de plată, în special pe baza cardurilor bancare, în sensul instituirii unor limite, cel puțin la nivelul comisioanelor interbancare din cadrul Uniunii. Consider că documentul de față aduce modificări importante ale reglementării serviciilor de plată, care vin în sprijinul cetățenilor europeni și ale dezvoltării economiei Uniunii. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la proposition de M. Tajani sur la proposition de directive du Parlement européen et du Conseil concernant les services de paiement dans le marché intérieur et modifiant les directives 2002/65/CE, 2013/36/UE et 2009/110/CE et abrogeant la directive 2007/64/CE suivant ainsi l'avis des experts de mon groupe politique. Ce règlement instaure en particulier des règles concernant la facturation des commissions d'interchange sur les opérations de paiement liées à une carte et vise à accélérer encore la réalisation d'un marché intégré efficace pour les opérations de paiement liées à une carte. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – The objective of this report is to generate efficiencies in the payment system and lead to more choice and more transparency of payment services, and I voted in favour of it. It calls for Directive 2007/64/EC to be repealed because, since its adoption, the retail payments market has experienced significant technical innovation, which challenges the current framework. The report stresses that the continued development of an integrated internal market for safe electronic payments is crucial in order to support the growth of the EU economy and ensure that consumers and businesses enjoy choice and transparency of payment services, so as to benefit fully from the internal market. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Prijedlog Komisije držim odličnim primjerom zdrave dodane vrijednosti koju Unija može pružiti pojedinačnim državama članicama na primjereniji i efikasniji način nego bi se to moglo ostvariti pojedinačno u bilo kojoj državi članici. Uspostavu harmoniziranog pravnog okvira za integrirano tržište platnog prometa smatram potrebnom i nužnom posljedicom nadogradnje već postojećeg okvira koji se dinamički i progresivno mijenja u skladu s vremenom, te posebice razvojem e-trgovine. Izglasavanje ovog zakonodavnog prijedloga rezultirat će tržišnim pravilima koja će poboljšati izbor potrošača, ne samo naglašavanjem transparentnosti, kompetitivnosti i zaštite tržišnih inovacija, već i putem jačanja sigurnosti u segmentu maloprodajnih plaćanja; sve u cilju zaštite potrošača. U uvjetima sveobuhvatne i nezaustavljive digitalizacije, prijedlozi koji putem ujednačavanja pravila za sve vode prema proširenju mogućnosti izbora te višoj razini zaštite krajnjih korisnika - potrošača, uvijek će dobiti moju svesrdnu podršku. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Dodatno poročilo o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o plačilnih storitvah na notranjem trgu, o spremembah direktiv 2002/65/ES, 2013/36/EU in 2009/110/ES ter o razveljavitvi Direktive 2007/64/ES sem podprla, saj menim, da je izredno pomembno za nadaljnji razvoj notranjega trga ter da prinaša koristi državljanom EU. Predlog direktive bo še dodatno okrepil varno elektronsko plačevanje, prav tako pa bo poostril nadzor, ki bo onemogočal kazniva dejanja in zlorabo podatkov. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta propuesta, que avanza en el establecimiento de una regulación clara de las transacciones y los pagos en Europa. El objetivo es mejorar la protección del consumidor ante casos de fraude y pagos erróneos o no autorizados, para que el sistema de pagos sea más seguro en todos los Estados miembros. Por otra parte, el cambio legislativo reduce el coste de los pagos tanto en línea como por tarjeta, en beneficio de los consumidores y las pequeñas empresas, ya que el mercado actual está extremadamente fragmentado y dominado por los grandes bancos. Ulrike Trebesius (ECR),
schriftlich. – Dieser Vorschlag ist die abschließende Bestätigung des im Juli im Trilogverfahren ausgehandelten Kompromisses zwischen EP, Ministerrat und Kommission. Er baut auf einer früheren Richtlinie, 2007/64/EG, auf und vervollständigt somit die Regelung für einen gemeinsamen elektronischen Zahlungsverkehrsmarkt. Dazu gehört die Marktöffnung für sogenannte Zahlungsauslösedienste und Kontoinformationsdienste. Insofern ist der Vorschlag innovationsfreundlich, fördert den Wettbewerb zwischen Zahlungsverkehrsanbietern und stellt einen weiteren Baustein auf dem Weg zu einem gut funktionierenden europäischen Binnenmarkt dar. Das «Level Playing Field» wird mit dieser gemeinsamen Regulierung auf transparente Art und Weise festgelegt. Daher stimme ich für diesen Bericht. Die Kommission, EZB und EBA fordere ich hiermit auf, bei der Implementierung der Richtlinie und später als Aufsichtsbehörden sorgsam auf folgende Aspekte zu achten: —
Datenschutz und die Sicherheit vor unbefugtem Zugriff sind nicht verhandelbar und müssen unter allen Umständen gewährleistet bleiben. —
Der Kontoinformationsdienst verwendet für Kontoabfragen die starke Kundenauthentifizierung. —
Bedingung für den Zugang des Drittdienstes ist eine Versicherungsdeckung, die eine vollständige Entschädigung des kontoführenden Kreditinstituts für eventuelle Schäden sicherstellt. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta propuesta, que avanza en el establecimiento de una regulación clara de las transacciones y los pagos en Europa. El objetivo es mejorar la protección del consumidor ante casos de fraude y pagos erróneos o no autorizados, para que el sistema de pagos sea más seguro en todos los Estados miembros. Por otra parte, el cambio legislativo reduce el coste de los pagos tanto en línea como por tarjeta, en beneficio de los consumidores y las pequeñas empresas, ya que el mercado actual está extremadamente fragmentado y dominado por los grandes bancos. Inese Vaidere (PPE),
rakstiski
. – Lai arī darījumi ar bankas kartēm un naudas pārskaitījumi Eiropas Savienības ietvaros ir sakārtoti, nodrošinot, ka maksājumi visā Eiropā ir tikpat vienkārši un droši kā patērētāja dzīvesvietas valstī, tomēr jāņem vērā, ka pēc maksājumu pakalpojumu direktīvas pieņemšanas 2007. gadā ir attīstītas inovatīvas metodes maksājumu iniciēšanai e-komercijas jomā. Svarīgi turpināt attīstīt integrētu un drošu elektronisko maksājumu iekšējo tirgu, lai nodrošinātu, ka patērētājiem, tirgotājiem un uzņēmumiem ir maksājumu pakalpojumu izvēle un pārredzamība. Tādēļ balsojumā atbalstīju regulu, kura, cita starpā, pavērs plašākas iespējas maksājumu veikšanai ar mobilo vai tiešsaistes rīku starpniecību, uzlabos maksājumu pakalpojumu drošību, datu aizsardzību un finansiālo atbildību no pakalpojumu nodrošinātāju puses. Jaunajiem maksāšanas pakalpojumiem jābūt drošiem un jāaizsargā lietotājs maksājuma instrumenta nozagšanas vai nozaudēšanas gadījumā, ja tas ticis ļaunprātīgi izmantots. Tādēļ atbalstu noteikumu, kas paredz, ka, ja no maksātāja konta veikts neautorizēts maksājums, konta turētājs nedrīkstēs zaudēt vairāk nekā 50 EUR. Tikpat būtiski, lai maksāšanas instrumentu lietošanas izmaksas būtu samērīgas un maksa, ko maksājumu pakalpojuma sniedzējs iekasē no pircēja, nepārsniegtu tiešās izmaksas, kas radušās par maksājumu instrumenta izmantošanu. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this report on the proposal for a directive to update EU rules on payment services, which will cut the cost of paying bills by enabling new market players to use mobile and online tools to make payments on customers' behalf. The reason I supported the report is that it aims to achieve greater safety by laying down data protection and liability rules for all online payment service providers. It also makes for much greater convenience as, from now on, a payer using an online account will have the right to use payment software, devices and applications provided by an authorised third party and to have payments executed on his or her behalf by that provider. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – La propuesta configura las bases de un marco legal armonizado para la creación de un mercado interior de los servicios de pago. De este modo se ayudará a reducir costes, mejorar la seguridad de los pagos y facilitar la emergencia de nuevos actores y nuevos medios de pago innovadores en el sector. Por ello, considero necesario votar a favor para que se consiga un acuerdo en primera lectura. Elena Valenciano (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Directiva, que actualiza la Directiva sobre servicios de pago del año 2007 con el objeto de tener en cuenta la aparición de nuevos actores en este mercado. El texto acordado con el Consejo aumenta la protección del consumidor, gracias al trabajo de nuestro Grupo, con relación al texto de 2007 y a la propuesta inicial de la Comisión. En particular, se incluye un derecho incondicional al reembolso de cantidades no adeudadas por el titular de la tarjeta de pago. También se prohíben sobrecargos por utilizar tarjetas cuyas comisiones se encuentran ya limitadas por el Reglamento de comisiones de tarjetas de pago, recientemente aprobado. Asimismo, se logró que en el diálogo tripartito se incluyera la prohibición expresa de la cancelación del servicio de tarjeta de pago por traslado del titular a otro Estado miembro, ejemplo de mala práctica bancaria que hay que erradicar y que no puede subsistir en el futuro mercado único de capitales. En este sentido, es importante asegurar que el importante proyecto de la Unión de los Mercados de Capitales no deje de lado a las familias y los usuarios de servicios financieros, incluyendo los transfronterizos, dada la larga lista de obstáculos al movimiento de capitales. Marco Valli (EFDD),
per iscritto. – Dall'introduzione nel 2002 della direttiva sui servizi di pagamento (PSD), il settore ha registrato una rapida crescita del numero delle transazioni elettroniche e la nascita di rivoluzionari servizi di pagamento mobili, che hanno rimesso in discussione le regole di questo mercato. Pertanto, l'obiettivo della riforma PSD II, votata dalla precedente legislatura nell'aprile 2014, era quello di ampliare la concorrenza e l'efficienza nel settore dei servizi di pagamento, garantendo innanzitutto la tutela dei consumatori. I negoziati intrapresi dall'attuale Parlamento durante i triloghi con il Consiglio, tuttavia, sono stati tutt'altro che soddisfacenti. Sebbene siano stati rafforzati i controlli sull'accesso alle informazioni personali evitando al contempo le frodi e gli abusi, il nuovo testo include alcune deroghe ed esenzioni. Restano fuori dalla direttiva infatti i servizi di pagamento tramite carte di debito e, parzialmente, il settore delle telecomunicazioni. Inoltre, vengono eliminate importanti garanzie per il consumatore già approvate dal Parlamento, ad esempio riguardo al diritto di recesso, e sono state introdotte diverse deroghe per alcuni operatori per sottrarsi alle regole della direttiva. Il compromesso al ribasso raggiunto durante tali negoziati evidenzia ancora una volta la subordinazione del Parlamento europeo nei confronti degli interessi particolari degli Stati membri. Per questi motivi mi sono astenuto dal voto su questa relazione. Hilde Vautmans (ALDE),
schriftelijk. – Volgens studies hebben de Europese burgers in 2015 45 miljard euro gespendeerd via mobiele apparaten. Dit betekent ongeveer een verhoging van 90% ten opzichte van het voorgaande jaar. Deze cijfers duiden op een alsmaar stijgende impact van onlinebetalingen in ons dagelijks leven. Volgens schattingen stijgt de handel via de zogenaamde smartphones jaarlijks met ongeveer 42 %. Ik heb natuurlijk voor dit verslag gestemd omdat het de Europese wetgeving aanpast aan de alsmaar sneller veranderende technologische vereisten. De Europese richtlijn betekent een meerwaarde voor de Europese burger die zal kunnen profiteren van vereenvoudigde betalingsmogelijkheden tegen lagere kosten. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – Acompanhamos muitas das preocupações dos agentes económicos, designadamente ao nível da falta de transparência relativamente aos custos reais dos cartões de pagamento, às barreiras à entrada no mercado de pagamentos e às comissões de intercâmbio multilaterais. Os dados do Banco Central Europeu (BCE) apontam para uma enorme desproporção entre os custos destas operações e os valores cobrados aos beneficiários e consumidores. São necessários mais estudos sobre os custos reais dos métodos de pagamento eletrónicos e a falta de transparência no que respeita a esta matéria. Posto isto, seria desejável que esta diretiva conferisse a cada cidadão o direito de abrir uma conta com serviços bancários mínimos e gratuitos, tendo em conta as vantagens que isto traz para a sociedade em geral. Em vez disto, e pese embora o esforço desta iniciativa legislativa, temos mais um emaranhado legislativo, onde se pretende avançar numa direção, criando ao mesmo tempo condições para contornar a legislação. A não aplicação de qualquer limite às comissões cobradas pelos bancos aos terceiros e prestadores de serviços de pagamento é apenas um exemplo. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Der Bericht betont, inwieweit das derzeitige Rahmenwerk für elektronische Zahlungen nicht mehr adäquat auf die Innovationen abgestimmt ist. Teilweise werden Regulierungen entzogen oder es widersprechen sich einzelne nationale Regulierungen gegenseitig, und damit können Zahlungsdienste nicht grenzüberschreitend tätig sein. Der Bericht zielt darauf ab, dass Zahlungsdienste effizienter werden, Kunden eine größere Auswahl haben, mehr Transparenz in diesem Feld geschaffen wird und das Vertrauen in solche Dienste gestärkt wird. Grundsätzlich sind es keine schlechten Vorschläge, jedoch wären diese noch ausbaufähig. Daher habe ich mich meiner Stimme enthalten. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Der Überarbeitung der Richtlinie für Zahlungsdienste im Binnenmarkt stimme ich nicht zu. Das Ziel ist, den gemeinsamen europäischen Markt zu verstärken. Im Ergebnis wird aber vor allem ein freiheitseinschränkendes System zur Überwachung der am Zahlungsverkehr Beteiligten vorherrschen. Zudem halte ich die Regulierung nicht für wettbewerbsfördernd, sondern für wettbewerbsverhindernd. Kleine Internet-Anbieter werden es schwerer haben, den Platzhirschen Konkurrenz zu machen. Schließlich halte ich die Deckelung der Kreditkartengebühren für falsch. Letztlich führt das Verbot der Gebührenerhebung dazu, dass die Kosten der Kreditkartenzahlung über die Preise auf die Nutzer anderer Zahlungsmethoden abgewälzt werden. Θεόδωρος Ζαγοράκης (PPE),
γραπτώς. – Υπερψήφισα την παρούσα πρόταση η οποία εγκρίθηκε ομόφωνα από την αρμόδια Επιτροπή. Το κείμενο αυτό ενισχύει το νομικό καθεστώς που αφορά τις σχετικές υπηρεσίες πληρωμών, θέτοντας ένα περισσότερο εναρμονισμένο πλαίσιο προς όφελος της δημιουργίας μιας ενοποιημένης αγοράς πληρωμών και προστατεύοντας τους καταναλωτές. Pablo Zalba Bidegain (PPE),
por escrito. – El mercado de pagos europeo ha demostrado ser muy dinámico y ha experimentado un ritmo de innovación significativo a lo largo de los últimos años. Sin embargo, continúa siendo un mercado fraccionado, cuyo coste, según estudios de la Comisión Europea, representa más del 1 % del PIB de la Unión Europea. Los sistemas de pago son una fuente de continuo desarrollo, constituyendo una pieza básica para la actividad económica de cualquier país desarrollado. Gracias al acuerdo que hemos votado y al acuerdo que ya votamos en el Reglamento de las tasas multilaterales de intercambio en marzo de este mismo año, avanzamos hacia el desarrollo de un mercado de pagos europeo. Gracias a un mercado de pagos europeo, se permitirá a consumidores, minoristas y otras empresas aprovechar plenamente los beneficios del mercado interior de la Unión Europea en consonancia con la Estrategia Europa 2020, la cual diseñamos para apoyar el crecimiento, la creación de empleo y la productividad en Europa. Marco Zanni (EFDD),
per iscritto. – La direttiva sui servizi di pagamento (PSD) del 2002 regolamenta i servizi di pagamento nell'UE stabilendo i diritti e gli obblighi sia per i fornitori dei servizi di pagamento che per i consumatori. Lo scopo della sua revisione (PSD II) è quello di aumentare la concorrenza e l'efficienza nel settore dei pagamenti, assicurando condizioni eque per la tutela dei consumatori. Durante i negoziati con il Consiglio, da un lato sono stati fatti passi in avanti sia attraverso l'inclusione nella direttiva di ulteriori fornitori di servizi di pagamento, sia nell'ambito dell'accesso alle informazioni prevenendo frodi e abusi. Dall'altro però, il gruppo negoziale ha dovuto accettare un compromesso al ribasso su alcuni punti quali un'esenzione per il settore delle telecomunicazioni, il diritto di recesso gratuito per il consumatore garantito solo dopo 6 mesi e infine un innalzamento della soglia da 1 milione a 3 milioni di euro di transazioni annuali come clausola necessaria per derogare dalle disposizioni della direttiva. Queste deroghe rendono il testo molto meno accettabile rispetto alla prima versione votata dal Parlamento europeo e per questo lo ritengo non pienamente condivisibile. Jana Žitňanská (ECR),
písomne. – Správu o platobných službách na vnútornom trhu som podporila, keďže je podľa môjho názoru potrebné prispôsobovať právny rámec takýmto rýchlo sa meniacim a vyvíjajúcim oblastiam, akými elektronické platby nepochybne sú. A ochrana spotrebiteľa, inovácie, transparentnosť a bezpečnosť platieb sú témy, ktoré sú pri vykonávaní platieb, napríklad cez tablet či smartfón, veľmi dôležité. Na druhej strane sa však nestotožňujem so skutočnosťou, že správa sa vôbec nezaoberá možnosťou prispôsobenia platobných služieb osobám so zrakovým postihnutím. Tieto osoby totiž napriek všetkým moderným technológiám nemôžu využívať výhody, ku ktorým majú ostatní spotrebitelia bežne prístup, keďže prevádzkovatelia na ich špecifické potreby nereagujú a Európska únia vo svojej legislatíve, bohužiaľ, taktiež nie. Inês Cristina Zuber (GUE/NGL),
por escrito. – Os dados do Banco Central Europeu (BCE) apontam para uma enorme desproporção entre os custos destas operações e os valores cobrados aos beneficiários e consumidores. São necessários mais estudos sobre os custos reais dos métodos de pagamento eletrónicos e a falta de transparência no que respeita a esta matéria. Seria importante que a cada cidadão fosse dado o direito de abrir uma conta com serviços bancários mínimos e gratuitos, tendo em conta as vantagens que isto traz para a sociedade em geral. Esta iniciativa legislativa não o prevê, o que é negativo. 10.2.   Νομοθεσία της ΕΕ για τις υποθήκες και τα χρηματοπιστωτικά προϊόντα υψηλού κινδύνου: η περίπτωση της Ισπανίας (B8-0987/2015) Explicații orale privind votul Krisztina Morvai (NI). – Természetesen igennel szavaztam arra a jelentésre, amely a jelzáloghitel-adósok helyzetének könnyítésével kapcsolatos. Egyetlen adatot hadd idézzek belőle: Spanyolországban naponta 95 család veszíti el életvitelszerűen használt lakását. Magyarországon a helyzet még súlyosabb. Ahogy felszólalásomban már elmondtam kezdik a végrehajtási eljárásokat a devizahitelesekkel kapcsolatban. Megszűnik a moratórium a kilakoltatásokra, sorra fogják családok elveszíteni az otthonukat akkor, hogyha ezt nem sikerül megakadályozni. A megakadályozáshoz szakembereknek, jogász kollegáknak, illetve nem kormányzati szervezeteknek, érdekvédelmi szervezeteknek szívből ajánlom ennek a jelentésnek az elolvasását, amit éppen ezért honlapomon és Facebook oldalamon közzéteszek. Andrejs Mamikins (S&D). – Viens no galvenajiem iemesliem, kā arī sekām pēdējos desmit gados ekonomisko un finansiālo krīžu gadījumos vairākās valstīs, tai skaitā manā valstī, Latvijā, bija tieši iedzīvotāju nespēja atmaksāt kredītiestādēs saņemtos kredītus māju, automašīnu un citu preču iegādei. Kamēr ir pilnīgi loģiski, ka kredīta saņemšanas gadījumā aizņēmējam pēc norunātā perioda ir jāatmaksā gan kredīts, gan ar to asociētie procenti, ir nenormāli, ka tik lielam ļaužu skaitam nākas šķirties no savām mājām vai citiem īpašumiem, kuri nereti tiek pielietoti kā ieķīlājumi šo kredītu saņemšanai. Kolēģi, cilvēka tiesības uz jumtu virs galvas ir vienas no fundamentālākajām, līdz ar to ir pilnīgi nepieciešams izstrādāt ar reformēšanu tādu hipotekāru likumdošanas sistēmu, ka cilvēkiem būtu iespēja gan saņemt kredītus, gan arī pilnībā tos apmaksāt. Atbalstu, nobalsoju par. Stanislav Polčák (PPE). – Pane předsedající, já se přiznám, že jsem tuto zprávu nepodpořil. Ten důvod je poměrně prozaický. Podle mého názoru vždy škodí, pokud národní problémy, národní politické spory jsou přenášeny na evropskou úroveň bez toho praktického dopadu na nalézání společného evropského postoje. Já samozřejmě soucítím a vyjadřuji solidaritu s těmi šesti sty tisíci osobami, které ve Španělsku přišly v důsledku postupu bank a nakládání s hypotékami o bydlení. Vnímám rozpory, které jsou v oblasti preferenčních akcií, ale také vnímám jako pozitivní vládu španělského premiéra, který se snažil tyto nedostatky, které vznikly za předchozí vlády socialistů, napravovat. Proto jsem tento návrh, který byl podle mého názoru nekonsensuální, nemohl podpořit. Explicații scrise privind votul Clara Eugenia Aguilera García (S&D),
por escrito. – La legislación hipotecaria española, como viene recogiendo en diferentes sentencias el TJUE, no es acorde a la normativa europea (Directiva 93/13/CEE) al permitir la inclusión de cláusulas abusivas en los contratos hipotecarios. Las modificaciones legislativas llevadas a cabo por el Gobierno de España son insuficientes y no tienen la voluntad real de dar solución al drama social de los desahucios y las insolvencias familiares sobrevenidas, como ponen de manifiesto los datos (alquiler social: 0,4%; dación en pago: 0,7%; moratorias: 8%; 35 000 millones de euros aún en contratos hipotecarios con cláusulas abusivas) y el Abogado General de la UE en su informe de mayo de 2015. Los abusos bancarios en España no solo han afectado a los contratos hipotecarios, sino que unos 700 000 ahorradores han visto sus ahorros atrapados, sin poderlos recuperar, o sometidos a quitas de hasta el 70% por una mala aplicación del derecho a la información por parte de las entidades bancarias, contraria a las garantías de los consumidores. Los socialistas españoles impulsamos con esta Resolución un análisis de la legislación española por parte de la Comisión para que esta dicte las medidas oportunas en su caso. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de esta Resolución ya que considero vital que el Parlamento Europeo se posicione y dé respuesta al alto número de peticiones registradas en los últimos años en las que se denuncian las infracciones cometidas por las autoridades españolas tanto a la hora de garantizar el derecho a la vivienda como en la protección ante los abusos bancarios que han sufrido más de 700 000 personas, estafadas con las preferentes. El texto aprobado es un avance totalmente insuficiente pues, al votar en contra de todas las enmiendas presentadas y eliminar partes aprobadas por la Comisión de Peticiones, socialdemócratas, conservadores y liberales han dejado una Resolución totalmente descafeinada, relegando al Parlamento Europeo a un papel secundario al evitar que la Resolución incluyera llamamientos para que la Comisión Europea iniciara el proceso de adopción de legislación destinada a promover la introducción de la dación en pago y garantizar efectivamente el derecho a la vivienda en toda la UE. No obstante, la Resolución incluye algunas partes destacables como el llamamiento a que el Gobierno actué para acabar con el número intolerable de desahucios que se producen en el Estado o la necesidad de que la Comisión verifique e investigue las quejas recibidas por el fraude de las preferentes. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which was concerned with the mass evictions currently taking place across Spain and the risky financial instruments which are one of the causes of these evictions. At present, 95 families lose their home every day. This is due to the economic, social and financial crisis. However a majority of the evictions are cause by a combination of abusive practices on the part of financial institutions, a lack of accurate essential information on financial instruments for consumers and insufficient legal protection of mortgage debtors. Regarding the abusive practices, 700 000 citizens are estimated to have been sold risky financial instruments by their Spanish banks in bad faith. In Ireland, where we are also currently experiencing an unprecedented homelessness crisis, we now have 130 000 families in need of housing, and many families forced into bankruptcy. In May of this year, my colleague Pearse Doherty brought legislation to the Dáil which would have allowed the regulator to set a cap on the rates being charged by banks but the Irish Government voted against it. This is a matter on which my party will continue to fight, both on the European front and at domestic level. Νίκος Ανδρουλάκης (S&D),
γραπτώς. – Με την παρούσα έκθεση την οποία και στήριξα, η Επιτροπή Αναφορών του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου ασχολείται με το φλέγον θέμα της ελλιπούς προστασίας των δανειοληπτών που κινδυνεύουν να χάσουν τα σπίτια τους με αφορμή την επιδημία κατασχέσεων και εξώσεων στην Ισπανία. Δυστυχώς, λόγω μίας συντηρητικής πλειοψηφίας που διαμορφώθηκε στην Ολομέλεια, κάποια θέματα, τα οποία αφορούσαν και τους Έλληνες δανειολήπτες και συγκεκριμένα την ραγδαία αύξηση των «κόκκινων» δανείων και τις δανειακές συμβάσεις που είχαν συναφθεί σε Ελβετικό Φράγκο και αφορούν πλέον των 75.000 οικογενειών, αφαιρέθηκαν από το τελικό κείμενο του ψηφίσματος. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Lorsque la crise économique est survenue en 2008, de nombreux particuliers espagnols se sont retrouvés dans l'impossibilité de rembourser leurs emprunts. Cela eut pour conséquence l'expulsion de nombreux emprunteurs financièrement acculés. Toutefois, beaucoup s'estiment, à juste titre, lésés (défaut d'informations, non-vérification de la solvabilité des clients de la part des banques, pratiques abusives...). 700 000 citoyens espagnols ont ainsi dénoncé cet état de fait. Avec mes collègues du Front national, nous sommes opposés à ce que les citoyens soient contraints de payer pour les erreurs des gouvernements et des banques. Aussi ai-je voté pour ce projet de question orale. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I voted against because this resolution calls upon the Commission to legislate on more than one matter – namely «family insolvency» and harmonisation of mortgage contracts, as well as to determine which financial institutions should be blacklisted. Nevertheless, I have sympathy with the situation in Spain. I merely believe that it is appropriate for this situation to be resolved through the Spanish government rather than legislating for all 28 countries in the European Union. It is a classic EU power-grab to suggest that a problem in one nation should require legislation in 28. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette délibération comme le préconisait la commission au fond. Inés Ayala Sender (S&D),
por escrito. – La legislación hipotecaria española, como viene recogiendo en diferentes sentencias el TJUE, no es acorde a la normativa europea (Directiva 93/13/CEE) al permitir la inclusión de cláusulas abusivas en los contratos hipotecarios. Las modificaciones legislativas llevadas a cabo por el Gobierno de España son insuficientes y no tienen la voluntad real de dar solución al drama social de los desahucios y las insolvencias familiares sobrevenidas, como ponen de manifiesto los datos (alquiler social: 0,4%; dación en pago: 0,7%; moratorias: 8%; 35 000 millones de euros aún en contratos hipotecarios con cláusulas abusivas) y el Abogado General de la UE en su informe de mayo de 2015. Los abusos bancarios en España no solo han afectado a los contratos hipotecarios, sino que unos 700 000 ahorradores han visto sus ahorros atrapados, sin poderlos recuperar, o sometidos a quitas de hasta el 70% por una mala aplicación del derecho a la información por parte de las entidades bancarias, contraria a las garantías de los consumidores. Los socialistas españoles impulsamos con esta Resolución un análisis de la legislación española por parte de la Comisión para que esta dicte las medidas oportunas en su caso. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šią rezoliuciją dėl hipoteką reglamentuojančių teisės aktų ir rizikingų finansinių priemonių ES. Daugybė gautų peticijų informuoja apie tūkstančius tragiškų asmeninių atvejų, kai piliečiai netenka dalies arba visų viso gyvenimo santaupų. Daugeliu atvejų bankai deramai neinformavo vartotojų apie rizikos, susijusios su siūlomomis investicijomis, mastą. Be to, nemažai nukentėjusių piliečių yra vyresnio amžiaus asmenys, viso gyvenimo santaupas panaudoję investicijoms, kurios, kaip jiems buvo sakoma, nebuvo rizikingos. Pritariu raginimams visoms ES finansų įstaigoms liautis piktnaudžiauti klientų atžvilgiu hipotekos paskolų, sudėtingų finansinių produktų ir kredito kortelių srityse, įskaitant pernelyg didelės palūkanų normos taikymą ir savavališką paslaugos nutraukimą. Komisija turėtų sudaryti išsamų ES masto juodąjį sąrašą, į kurį būtų įtraukiamos finansų įstaigos, reguliariai besiverčiančios netinkama bankininkystės praktika. Komisija turi suderinti hipotekos sutarčių sąlygas ir skolos grąžinimo procedūras, siekiant stiprinti vartotojų apsaugą visoje ES. Zoltán Balczó (NI),
írásban. – Ez az állásfoglalásra irányuló indítvány felhívja a Bizottságot, hogy kövesse nyomon a pénzintézetek tisztességes lakossági hitelezésének elveiről szóló 93/13/EGK irányelv valamennyi tagállamban történő végrehajtását annak érdekében, hogy biztosítsa ezeknek a nemzeti hatóságok általi teljes körű betartását. Az előzmény az, hogy Spanyolországban a bankok ugyanúgy becsapták svájci frank alapú hitelekkel és más pénzügyi eszközökkel a lakosságot, mint ahogy Magyarországon. Az állásfoglalásra irányuló indítvány hivatkozik a 93/13/EGK rendeletre, amely a tisztességes banki tevékenységről szól, és azt mondja, hogy a Bizottság kísérje figyelemmel azok egyes tagállamokban történő végrehajtását. A javaslattal természetesen egyetértek, különös tekintettel arra, hogy ezzel súlyos problémával Magyarországnak egyedül kellett és a mai napig is kell küzdenie, a Bizottság segítsége nélkül, sőt a banki szabályozása miatt támadások közepette. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – Force est de constater que les banques espagnoles ont eu recours à des pratiques déloyales vis-à-vis de leurs clients. Avec la crise économique qui a touché durement l'Espagne, les emprunteurs n'ont plus été en mesure de rembourser leurs prêts et se sont vu expulsés de leurs maisons... qui garantissaient justement leurs prêts, par hypothèque. Ce qui est demandé par ce texte s'apparente certes à une certaine ingérence de la Commission sur un État souverain. Mais la pression sur l'Espagne reste limitée, et cette pression devrait s'avérer favorable à l'intérêt des consommateurs tout en limitant les abus des banques. Voilà pourquoi j'ai soutenu ce texte. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – Les législations et pratiques bancaires en matière d'hypothèque varient d'un pays européens à l'autre. Des conditions de remboursement différents existent, donc, au sein même de l'Union. Cela a entrainé, en Espagne, un exemple frappant de non protection des consommateurs. En effet, la société civile s'est insurgée contre les centaines de milliers d'expulsions, les clauses abusives des contrats de prêt hypothécaire et l'absence de protection des emprunteurs. La crise n'a fait qu'aggraver la situation des familles expulsées qui continuent de rembourser leur dette hypothécaire. Par ailleurs, 700 000 citoyens espagnols estiment avoir été victimes d'escroqueries financières dans la mesure où leurs caisses d'épargne leur ont vendu des instruments financiers spéculatifs. Les consommateurs n'ont pas été dûment informés de l'ampleur des risques associés aux investissements proposés et les banques n'ont pas vérifié qu'ils possédaient des connaissances suffisantes pour comprendre quels risques financiers leur choix comportait. J'ai donc appelé avec d'autres collègues à une révision des directives s'afférant à cette problématique. Beatriz Becerra Basterrechea (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de esta Resolución porque es fundamental asegurar la correcta transposición de varias Directivas europeas en materia de protección del consumidor que, en el caso de España, han sido vulneradas repetidamente, como así lo demuestran varias sentencias nacionales y europeas. Como no podemos confiar en las últimas reformas legislativas del Gobierno de España, como así señala el Abogado General del TJUE, el señor Szpunar, en su informe de mayo de este año, pedimos a la Comisión Europea que lleve a cabo las investigaciones necesarias y que no permita que vuelvan a ocurrir fraudes y negligencias por parte del Gobierno español y los bancos nunca más. Por eso, pedimos que se ponga fin a los comportamientos abusivos hacia los clientes en el sector de las hipotecas, los productos financieros sofisticados y las tarjetas de crédito, incluidas la imposición de intereses excesivos y la cancelación arbitraria de los servicios, e instamos a la Comisión Europea a que siga «atentamente» la aplicación de las nuevas medidas aprobadas por el Gobierno español en el sector bancario para evitar abusos en la banca. Malin Björk (GUE/NGL),
skriftlig
. – Jeg mener, at den spanske regering bør introducere reel 'datio in solutum' i realkreditlovgivningen, som indebærer, at låntagere fritstilles for yderligere servicering af gæld i det tilfælde, at ejendommen gives tilbage til banken. Jeg mener dog ikke, at problemet er af grænseoverskridende karakter. Derfor mener jeg ikke, der er behov for EU-lovgivning. Ansvaret ligger alene hos den spanske regering. Derfor kan jeg ikke støtte tekstens §7. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de esta Resolución en coherencia con mi intervención el pasado lunes sobre la misma. Mi voto ha ido en sentido contrario al de mi grupo en muchas de las enmiendas presentadas por los grupos GUE y Verts/ALE. En alguna de ellas se traslada la realidad de que muchas personas están sufriendo en el Estado español debido a sus contratos hipotecarias y, por ello, he votado a favor de muchas de ellas y en contra de la línea de mi grupo. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Cette proposition de résolution intitulée «La législation sur les hypothèques et instruments financiers à risque dans l'Union européenne: le cas de l'Espagne» a pour but de demander des éclaircissements sur les réformes bancaires réalisées par le gouvernement espagnol. En effet, la crise économique a entraîné de nombreuses saisies immobilières auprès d'emprunteurs qui ne pouvaient plus payer. De même, 700 000 citoyens espagnols estiment avoir été victimes de fraudes de la part de leurs banques et cela démontre que la législation espagnole protège peu les emprunteurs. Le texte demande des éclaircissements sur les réformes opérées par le gouvernement, cherche à savoir si des réformes européennes de la législation seront nécessaires et interroge la Commission sur la manière dont elle compte réagir à l'affaire C-415/11 Aziz relatives aux clauses abusives dans les contrats de consommation. Si ce texte peut s'apparenter à une forme d'ingérence, celle-ci apparaît limitée; en outre, ce texte est favorable à l'intérêt des consommateurs et limiterait les abus des banques. J'ai donc voté pour. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – La relazione che analizza la legislazione ipotecaria e gli strumenti finanziari rischiosi in Spagna ha preso forma dopo innumerevoli petizioni presentate da cittadini e famiglie spagnole che denunciavano la situazione in Spagna, il testo è equilibrato e senza dubbio condivisibile, ho quindi inteso votare a favore. José Blanco López (S&D),
por escrito. – La legislación hipotecaria española, como viene recogiendo en diferentes sentencias el TJUE, no es acorde a la normativa europea (Directiva 93/13/CEE) al permitir la inclusión de cláusulas abusivas en los contratos hipotecarios. Las modificaciones legislativas llevadas a cabo por el Gobierno de España son insuficientes y no tienen la voluntad real de dar solución al drama social de los desahucios y las insolvencias familiares sobrevenidas, como ponen de manifiesto los datos (alquiler social: 0,4%; dación en pago: 0,7%; moratorias: 8%; 35 000 millones de euros aún en contratos hipotecarios con cláusulas abusivas) y el Abogado General de la UE en su informe de mayo de 2015. Los abusos bancarios en España no solo han afectado a los contratos hipotecarios, sino que unos 700 000 ahorradores han visto sus ahorros atrapados, sin poderlos recuperar, o sometidos a quitas de hasta el 70% por una mala aplicación del derecho a la información por parte de las entidades bancarias, contraria a las garantías de los consumidores. Los socialistas españoles impulsamos con esta Resolución un análisis de la legislación española por parte de la Comisión para que esta dicte las medidas oportunas en su caso. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu
. – Balsavau už šią rezoliuciją, kurioje aptariama situacija dėl daugybės gautų peticijų apie tūkstančius tragiškų asmeninių atvejų, kai piliečiai netenka dalies arba visų viso gyvenimo santaupų. Daugeliu tokių atvejų bankai deramai neinformavo vartotojų apie rizikos, susijusios su siūlomomis investicijomis, mastą ir tokiais atvejais bankai nevykdė ir tinkamumo patikrinimų, skirtų nustatyti, ar klientai turi pakankamai žinių, kad suvoktų, kokią finansinę riziką prisiima. Nemažai nukentėjusių piliečių yra vyresnio amžiaus asmenys, viso gyvenimo santaupas panaudoję investicijoms, kurios, kaip jiems buvo sakoma, nebuvo rizikingos. Taigi, Europos Parlamentas ragina Komisiją inicijuoti teisės aktus, kuriais būtų suderintos hipotekos sutarčių sąlygos ir skolos grąžinimo procedūros, siekiant stiprinti vartotojų apsaugą visoje Europos Sąjungoje. Be to, Komisija turėtų dalintis geriausios praktikos pavyzdžiais ir įvertinti, kokį poveikį tai daro vartotojams ir įmonėms. Franc Bogovič (PPE),
pisno. – Resolucije nisem podprl v skladu z mnenjem našega poročevalca. Neprimerno je sprejemati resolucijo samo za primer ene države, če vemo, da je problem zlorab na področju uporabe tveganih finančnih instrumentov precej širši, posluha za nadaljno dodelavo pa ni bilo. Tudi v Sloveniji so bili ljudje zavedeni, ko so kupovali podrejene obveznice in so v sklopu sanacije bank izgubili celoten vložek. Ni problem v finančnem instrumentu, temveč v slabi oz. pomanjkljivi obveščenosti posameznikov. Ravno zato rabimo na tem področju celovito rešitev, in ne samo resolucij po posameznih državah. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam ovo pitanje o zakonodavstvu o hipotekama i riskantnim financijskim instrumentima u EU-u na temelju primjera slučaja iz Španjolske. Tada su stotine tisuća ljudi zbog nepoštenih potrošačkih kredita ostali bez svojih domova i ne smije se više nikada dozvoliti da se tako nešto ponovi. Provedbu Zakona o hipotekama treba nadzirati, pružiti drugu šansu pojedincima i na crnu listu staviti subjekte koji redovito sudjeluju u lošim bankarskim praksama. Louise Bours (EFDD),
in writing. – It should not be the business of the EU to instruct Spain on how to treat its own people. This motion for a resolution calls for the Commission to do all manner of things, including harmonising mortgage terms across the EU, and seeks to grant the Commission the power to decide to blacklist financial institutions. For these reasons UKIP voted against it. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which was concerned with the mass evictions currently taking place across Spain and the risky financial instruments which are one of the causes of these evictions. At present, 95 families lose their home every day. This is due to the economic, social and financial crisis. However a majority of the evictions are cause by a combination of abusive practices on the part of financial institutions, a lack of accurate essential information on financial instruments for consumers and insufficient legal protection of mortgage debtors. Regarding the abusive practices, 700 000 citizens are estimated to have been sold risky financial instruments by their Spanish banks in bad faith. In Ireland, where we are also currently experiencing an unprecedented homelessness crisis, we now have 130 000 families in need of housing, and many families forced into bankruptcy. In May of this year, my colleague Pearse Doherty brought legislation to the Dáil which would have allowed the regulator to set a cap on the rates being charged by banks but the Irish Government voted against it. This is a matter on which my party will continue to fight, both on the European front and at domestic level. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa risoluzione perché ritengo che sia importante che l'Unione si occupi di controllare e punire quegli istituti bancari che seguono pratiche bancarie scorrette. La crisi in cui versiamo attualmente è scoppiata a causa di pratiche di questo tipo, è fondamentale che le istituzioni prevengano e puniscano quegli attori che continuano a seguirle. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Avant la crise financière, nombreux sont les Espagnols qui ont contracté des crédits à taux variables en hypothéquant leur bien immobilier. Face à l'envolée des taux d'intérêt durant la crise financière, une partie d'entre eux ont été incapables de rembourser ces emprunts et se sont vu expulsés de leur propre maison. Ils se plaignent aujourd'hui de ne pas avoir été suffisamment informés des dangers que présentaient ces produits financiers. Le nombre de procès aboutissant à invalider des clauses abusives démontre que la législation espagnole a été défaillante sur ce sujet. L'objet du texte est de savoir si la Commission peut lutter contre les pratiques abusives et le manque d'information criant dans les contrats de crédit dont furent victimes les emprunteurs en Espagne. Même si nous nous opposons à toute ingérence de la Commission européenne dans les affaires nationales des États membres, nous considérons qu'il en va de l'intérêt de millions d'Européens qui ne sont pas suffisamment protégés de la cupidité d'établissements financiers prêts à tout pour accroître la rentabilité de leur activité. J'ai donc voté pour ce texte. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Il voto nei confronti di questa risoluzione è assolutamente positivo. Certo, il testo è un'accusa dura nei confronti del governo spagnolo e invoca un intervento europeo a favore delle numerose famiglie colpite dall'assurda situazione di perdere la casa, ma di dovere allo stesso tempo pagare il mutuo. Sembra, infatti, che alla commissione petizioni siano giunte numerose richieste da parte di cittadini che vivono in maniera drammatica le carenze della normativa spagnola in materia di mutui e strumenti finanziari. La maggior parte delle petizioni chiedono l'introduzione della «datio in solutum» nella legislazione spagnola (restituzione del bene per estinguere il debito), ed hanno portato alla luce migliaia di tragici casi personali di cittadini i quali sono stati sfrattati da casa o hanno perduto una parte o la totalità dei risparmi di una vita, nonché il patrimonio mobiliare e persino quello dei parenti. Numerosi sono anche gli ostacoli incontrati da questi cittadini nel cercare di ottenere informazioni precise ed essenziali sugli strumenti finanziari. Soledad Cabezón Ruiz (S&D),
por escrito. – La legislación hipotecaria española, como viene recogiendo en diferentes sentencias el TJUE, no es acorde a la normativa europea (Directiva 93/13/CEE) al permitir la inclusión de cláusulas abusivas en los contratos hipotecarios. Las modificaciones legislativas llevadas a cabo por el Gobierno de España son insuficientes y no tienen la voluntad real de dar solución al drama social de los desahucios y las insolvencias familiares sobrevenidas, como ponen de manifiesto los datos (alquiler social: 0,4%; dación en pago: 0,7%; moratorias: 8%; 35 000 millones de euros aún en contratos hipotecarios con cláusulas abusivas) y el Abogado General de la UE en su informe de mayo de 2015. Los abusos bancarios en España no solo han afectado a los contratos hipotecarios, sino que unos 700 000 ahorradores han visto sus ahorros atrapados, sin poderlos recuperar, o sometidos a quitas de hasta el 70% por una mala aplicación del derecho a la información por parte de las entidades bancarias, contraria a las garantías de los consumidores. Los socialistas españoles impulsamos con esta Resolución un análisis de la legislación española por parte de la Comisión para que esta dicte las medidas oportunas en su caso. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della proposta di risoluzione sulla legislazione in materia di mutui e strumenti finanziari rischiosi nell'UE al fine di tutelare il più possibile i cittadini contro clausole e pratiche abusive che si sono verificate nel settore del credito ipotecario spagnolo. In questi anni, ci sono state numerose vittime di frodi finanziarie, che diversi istituti di credito hanno indotto ad acquistare strumenti finanziari rischiosi. Le norme previste dalla direttiva sulla fornitura di servizi d'investimento da parte di società ed enti creditizi devono conseguentemente essere aggiornate, visto che molti consumatori hanno dovuto superare numerosi ostacoli prima di ottenere precise informazioni sugli strumenti finanziari acquistati. Numerose sentenze del tribunale civile hanno rilevato l'abusività di tali pratiche e il parlamento spagnolo è anche intervenuto per ristrutturare i mutui ipotecari sull'abitazione principale. È quindi necessario armonizzare le condizioni dei contratti di credito ipotecario e le procedure di estinzione del debito al fine di accrescere la protezione dei consumatori nell'Unione, pertanto ho votato a favore del testo. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which was concerned with the mass evictions currently taking place across Spain and the risky financial instruments which are one of the causes of these evictions. At present, 95 families lose their home every day. This is due to the economic, social and financial crisis. However a majority of the evictions are cause by a combination of abusive practices on the part of financial institutions, a lack of accurate essential information on financial instruments for consumers and insufficient legal protection of mortgage debtors. Regarding the abusive practices, 700 000 citizens are estimated to have been sold risky financial instruments by their Spanish banks in bad faith. In Ireland, where we are also currently experiencing an unprecedented homelessness crisis, we now have 130 000 families in need of housing, and many families forced into bankruptcy. In May of this year, my colleague Pearse Doherty brought legislation to the Dáil which would have allowed the regulator to set a cap on the rates being charged by banks but the Irish Government voted against it. This is a matter on which my party will continue to fight, both on the European front and at domestic level. James Carver (EFDD),
in writing. – It should not be the business of the EU to instruct Spain on how to treat its own people. This motion for a resolution calls for the Commission to do all manner of things, including harmonising mortgage terms across the EU, and seeks to grant the Commission the power to decide to blacklist financial institutions. For these reasons UKIP voted against it. David Casa (PPE),
in writing. – I voted against this report because I do not believe that this legislation will decrease the numbers of evictions and resolve bad banking practices in Spain. The resolution refers to the numerous petitions received that have brought to light thousands of tragic personal cases in which citizens experienced the partial or entire loss of their life savings, and these petitions highlight the barriers that consumers face when seeking to obtain accurate and essential information on financial instruments. Inter alia, the resolution asks the Commission to put forward a legislative proposal on family insolvency and second chances for individuals and households, and calls on the Commission to reflect on a possible review of the scope of Directive 2014/17/EU, in line with the review clause set out in the directive itself, to ensure that debt-settlement procedures and the contractual consumer-lender relationship are included in all contract phases. It also calls on the Commission to draw up a comprehensive EU-wide blacklist of financial entities that regularly engage in bad banking practices. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – In Spagna continua la giusta protesta delle organizzazioni della società civile contro le centinaia di migliaia di sfratti, contro la presenza di clausole abusive nei contratti di credito ipotecario e contro la mancanza di tutela per i mutuatari. Durante soltanto il primo trimestre di questo anno, sono verificati 19.261 sfratti. Dal 2008 gli sfratti nel paese sono stati più di 397.954 e oltre 100.000 famiglie hanno perso la propria casa. Alla luce di quanto esposti, sono fiero di votare a favore di un testo che mira a tutelare i diritti sociali degli spagnoli. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – La société civile espagnole s'oppose vivement à la législation bancaire, qui protège peu les emprunteurs. La crise économique a entraîné de nombreuses saisies immobilières des emprunteurs qui n'étaient plus en mesure de payer, ce qui a mené vers un nombre croissant de pétitions soumises au Parlement. La présente question orale demande des précisions sur les réformes opérées par le gouvernement espagnol ainsi que sur l'application de la jurisprudence européenne et les réformes prévues. J'ai donc voté pour cette question. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Μέσα από την πρόταση ψηφίσματος καλείται η Επιτροπή να παρακολουθεί στενά σε όλα τα κράτη- μέλη της ΕΕ τη μεταφορά της οδηγίας 2014/17/ΕΕ σχετικά με τις συμβάσεις πίστωσης για καταναλωτές για ακίνητα που προορίζονται για κατοικία (οδηγία για την ενυπόθηκη πίστη). Καλείται ακόμη η Επιτροπή να δρομολογήσει νομοθεσία που θα εναρμονίζει τους όρους ενυπόθηκων δανείων και τις διαδικασίες διακανονισμού των χρεών με στόχο την ενίσχυση της προστασίας των καταναλωτών σε ολόκληρη την ΕΕ, συμπεριλαμβανομένης της δυνατότητας για καθιέρωση της μεταβίβασης αντί πληρωμής σε όλα τα κράτη- μέλη της ΕΕ. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato contro la proposta in esame concernente la legislazione in materia di mutui e strumenti finanziari rischiosi nell'UE poiché il testo della risoluzione si discosta dai principi del gruppo del Partito Popolare Europeo. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta di risoluzione poiché le numerose petizioni ricevute hanno portato alla luce migliaia di tragici casi personali di cittadini i quali hanno perduto una parte o la totalità dei risparmi di una vita. Per di più oltre 100.000 famiglie hanno perso la propria casa. Inoltre l'impatto della crisi ha aggravato la situazione per le famiglie coinvolte, le quali devono continuare a rimborsare il loro mutuo e gli interessi crescenti che ne derivano, ma in aggiunta ci sono molti casi in cui i consumatori non sono stati debitamente informati dalle banche sull'entità dei rischi connessi agli investimenti proposti e coni quali le banche non hanno nemmeno effettuato un test di idoneità per stabilire se i clienti fossero in possesso di conoscenze adeguate per comprendere i rischi finanziari cui si esponevano. David Coburn (EFDD),
in writing. – It should not be the business of the EU to instruct Spain on how to treat its own people. This motion for a resolution calls for the Commission to do all manner of things, including harmonising mortgage terms across the EU, and seeks to grant the Commission the power to decide to blacklist financial institutions. For these reasons UKIP voted against it. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – In Europa, la non sufficiente tutela dei consumatori nei delicati processi di sottoscrizione di mutui o altri strumenti bancari, è tristemente testimoniata da tragici casi personali di cittadini che hanno perso la propria casa e i risparmi di una vita. In Spagna, in particolare, si registra un numero elevato di petizioni che denunciano violazioni dei diritti fondamentali e infrazioni della legislazione europea, in termini di clausole e pratiche abusive all'interno dei contratti di sottoscrizione di mutui o altri strumenti bancari. Pertanto, concordo pienamente con tale proposta, sottolineando la necessità di regolamentare a livello europeo le normative che disciplinano tali contrattazioni. La regolamentazione di tali norme favorirà una tutela equa e uniforme valida per ciascun paese dell'Unione europea e sarà il punto di partenza per una lotta comune contro le frodi finanziarie. Per garantire ciò bisognerà assicurarsi, attraverso adeguate normative a tutela dei consumatori, che i cittadini stessi vengano informati adeguatamente sulla reale entità dei rischi degli investimenti proposti e che le banche eseguano test di idoneità per stabilire se i clienti siano in possesso di conoscenze adeguate per capire i rischi finanziari cui sono esposti. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de esta Resolución ya que considero vital que el Parlamento Europeo se posicione y dé respuesta al alto número de peticiones registradas en los últimos años en las que se denuncian las infracciones cometidas por las autoridades españolas tanto a la hora de garantizar el derecho a la vivienda como en la protección ante los abusos bancarios que han sufrido más de 700 000 personas, estafadas con las preferentes. El texto aprobado es un avance totalmente insuficiente pues, al votar en contra de todas las enmiendas presentadas y eliminar partes aprobadas por la Comisión de Peticiones, socialdemócratas, conservadores y liberales han dejado una Resolución totalmente descafeinada, relegando al Parlamento Europeo a un papel secundario al evitar que la Resolución incluyera llamamientos para que la Comisión Europea iniciara el proceso de adopción de legislación destinada a promover la introducción de la dación en pago y garantizar efectivamente el derecho a la vivienda en toda la UE. No obstante, la Resolución incluye algunas partes destacables como el llamamiento a que el Gobierno actué para acabar con el número intolerable de desahucios que se producen en el Estado o la necesidad de que la Comisión verifique e investigue las quejas recibidas por el fraude de las preferentes. Andrea Cozzolino (S&D),
per iscritto. – La relazione è il frutto delle numerose petizioni che hanno portato alla luce migliaia di casi personali di cittadini che hanno perso i risparmi di una vita investendo in strumenti finanziari ad alto rischio. Stando a stime recenti, in Spagna ogni giorno 95 famiglie perdono la casa e in Grecia il valore totale dei mutui non rimborsati ha superato i 21 miliardi di euro, e 75.000 cittadini greci rischiano, per questo, di perdere la casa. Nonostante queste premesse, approvare la relazione è stato oltremodo complicato. Essa non vuole essere e non è un atto di accusa nei confronti di governi – in particolare di quello spagnolo – ma la risposta sensibile di istituzioni responsabili del benessere e della tutela dei propri cittadini. È questo il fine ultimo dell'iniziativa e, francamente, dispiace il voto contrario del PPE. Le petizioni sono, probabilmente, lo strumento più democratico e aperto a disposizione dei cittadini europei. Esse raccolgono i bisogni e le esigenze dei cittadini, anzitutto di quelli più vessati. Negare loro delle risposte - per calcoli o difese politiche d'ufficio - equivale a negare loro un diritto. Siamo il Parlamento, dobbiamo essere sempre e comunque la voce dei cittadini europei. Pál Csáky (PPE),
írásban. – A jelzálogra vonatkozó spanyolországi jogszabályokról és a kockázatos spanyol pénzügyi eszközökről szóló állásfoglalás indítvány szövegét a néppárti állásponttal megegyezően nem támogattam. Az állásfoglalási indítvány tervezete a Petíciós Bizottságban készült, és kidolgozása során olyan módosítások is bekerültek a szövegbe, amelyek a valóságtól elrugaszkodnak, és nem a témával kapcsolatban beérkezett petíciókon alapulnak. Az indítvány elfogadásának a spanyolországi választási időszakra időzítése azt mutatja, hogy annak kezdeményezői a dokumentumot a spanyolországi polgárok, fogyasztók jelzáloghiteleket érintő ügyeit a választási kampány részeként próbálják felhasználni, háttérbe szorítva a polgárok érdekeit. A Petíciós Bizottság alelnökeként is úgy látom, hogy a petíciók által megvilágított kérdéseket, amelyek az uniós jog tagállamokon belüli nem megfelelő átültetésére vagy végrehajtására hívják fel a figyelmet, szakmailag kell megvizsgálni, szem előtt tartva az Európai Bizottság véleményét és az Európai Unió Bíróságának gyakorlatát. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of this resolution which was put forward by the petitions committee and calls on the Commission and the European Central Bank to evaluate the Spanish arbitration mechanism which hears cases of citizens who are victims of financial fraud. This resolution is based on a large number of petitions to the European Parliament denouncing abusive terms in mortgage contracts and risky financial instruments in Spain. The petitions brought numerous tragic personal cases where citizens have lost their homes and where a number of people, mainly elderly people lost all or part of their life-savings. I agree with the request to the Commission to put forward a legislative proposal on family insolvency and second chances for individuals and households and to elaborate a comprehensive EU-wide blacklist of financial entities that regularly engage in bad bank practices. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Cette résolution dénonce les clauses abusives dans les contrats de prêt hypothécaire à l'origine de centaines de milliers d'expulsions en Espagne. Les législations et pratiques bancaires en matière d'hypothèque varient d'un pays à l'autre dans l'Union, ce qui se traduit par un degré de protection des consommateurs et des conditions de remboursement différents d'un État membre à l'autre. Par le biais de cette résolution, nous appelons la Commission européenne à mieux surveiller la mise en œuvre de la directive 93/13/CEE par les États membres, visant à protéger les citoyens de ce type de clause. Nous invitons également les États membres et la Commission européenne à engager un certain nombre de réformes pour éviter que ce problème ne se reproduise. Considérant que cette résolution vise à la lutte contre les pratiques frauduleuses, j'ai voté en faveur. Philippe De Backer (ALDE),
schriftelijk
. – Na de bankencrisis is het belangrijk om consumenten beter te beschermen en striktere regels in te voeren, om het vertrouwen te herstellen en investeringen in de financiële sector te laten toenemen. Dit zal leiden tot verdere groei van de financiële markten en van de economie. We hebben met het Europees Parlement nieuwe Europese wetgeving gemaakt die consumenten beter moet informeren en beschermen bij het afsluiten van een woningkrediet. Maar de specifieke Spaanse situatie is het gevolg van Spaanse nationale wetgeving, iets wat in het betreffende land en niet op Europees niveau moet worden aangepakt. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Това, което се случи в Испания, и хилядите трагични случаи на граждани с частични загуби на спестяванията си и на голяма част, загубили всичко, би могло да се предотврати. Тази резолюция апелира за законодателна инициатива за хармонизация на ипотечните договорни условия и процедури за уреждане на дълга с оглед засилване на защитата на потребителите в целия ЕС. Аз частично съм съгласен, защото такова законодателство е необходимо, но смятам, че то трябва да е на национално ниво, а не на ниво Европейски съюз, и затова се въздържах. И все пак злоупотребите с банкови практики трябва да бъдат предотвратени! Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Καταψηφίζουμε γιατί είμαστε αντίθετοι με την πρακτική της «Μεταβίβασης αντί πληρωμής», διότι αυτό εφαρμόστηκε και εφαρμόζεται και στην Ελλάδα με ολέθριες συνέπειες για τον φτωχοποιημένο λαό. Bill Etheridge (EFDD),
in writing
. – It should not be the business of the EU to instruct Spain on how to treat its own people. This motion for a resolution calls for the Commission to do all manner of things, including harmonising mortgage terms across the EU, and seeks to grant the Commission the power to decide to blacklist financial institutions. For these reasons UKIP voted against it. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – Em Espanha, as organizações da sociedade civil continuam a protestar contra as centenas de milhares de despejos, as cláusulas abusivas nos contratos hipotecários e a falta de proteção dos mutuários. Segundo mais recentes números, registaram-se 19 261 despejos em Espanha durante o primeiro trimestre de 2015 (um aumento de 6% em comparação com o primeiro trimestre de 2014), com mais de 100 000 famílias a perderam as suas casas. As entidades financeiras devem cessar os comportamentos abusivos para com os clientes no domínio das hipotecas, dos produtos financeiros sofisticados e dos cartões de crédito, incluindo a aplicação de taxas de juro excessivas e o cancelamento arbitrário dos serviços, e evitar o recurso ao despejo de famílias que vivem na sua única habitação, promovendo antes a reestruturação da dívida e o arrendamento social. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté pour cette délibération parce qu'elle va dans le sens d'un meilleur contrôle de l'activité des banques. João Ferreira (GUE/NGL),
por escrito. – Desde o dealbar da fase mais aguda da crise capitalista em que a Europa e o mundo mergulharam (2007-2008), milhões de cidadãos perderam as poupanças de uma vida, perderam os seus empregos, perderam as suas casas. Em Espanha, o problema dos despejos sentiu-se e sente-se com particular acuidade. Várias organizações sociais continuam a protestar contra as centenas de milhares de despejos, permitidos por cláusulas abusivas nos contratos hipotecários e pela falta de proteção dos mutuários. De acordo com a Plataforma das Vítimas das Hipotecas (PAH), registaram-se 19 261 despejos em Espanha durante o primeiro trimestre de 2015 (um aumento de 6% em comparação com o primeiro trimestre de 2014) e estima-se que tenham ocorrido mais de 397.954 despejos em Espanha desde 2008. A Diretiva do Crédito Hipotecário não alterou, substancialmente, o quadro em presença. Como tantas vezes sucede, miríficas «medidas regulatórias», supostamente criadas para travar os abusos do sistema financeiro por quem não quer atacar o problema de fundo, revelaram a sua ineficácia. O resultado: milhares de famílias continuam a viver este drama dos despejos. Tudo continua na mesma no que toca às barreiras no acesso à habitação, designadamente em relação a milhões de jovens que estão sem emprego e assim irão continuar a estar, apesar dos milhões de fogos vazios. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of the resolution as sign of solidarity to Podemos. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – Politiky úsporných opatrení priviedli milióny občanov Európskej únie k chudobe. V Španielsku príde každodenne 95 rodín o strechu nad hlavou. V mnohých prípadoch však banky nedostatočne informovali spotrebiteľov, neuskutočnili testy vhodnosti a častokrát boli práve starší ľudia postihnutí zlými investíciami svojich celoživotných úspor. Za ostatné roky sa viac ako 700 000 Španielov stalo obeťami finančných podvodov z dôvodu nákupu riskantných finančných nástrojov bankami. Podporujem výzvu v celej Európskej únií, aby sa finančné subjekty neuchyľovali k neprimeraným metódam, napríklad k vysťahovaniu rodiny z jej jediného obydlia, a aby sa namiesto toho zaoberali efektívnou reštrukturalizáciou dlhu, na ktorého vzniku sa svojou politikou výraznou mierou podieľali. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Supporto pienamente questa risoluzione. Il testo è a favore delle numerose famiglie spagnole colpite dall'assurda situazione di perdere la casa, ma di dover, allo stesso tempo onorare il mutuo. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Καταψηφίζω τη νομοθεσία της ΕΕ για τις υποθήκες και τα χρηματοπιστωτικά προϊόντα υψηλού κινδύνου: η περίπτωση της Ισπανίας, γιατί είμαι αντίθετος με την πρακτική της «Μεταβίβασης αντί πληρωμής», διότι αυτό εφαρμόστηκε και εφαρμόζεται και στην Ελλάδα με ολέθριες συνέπειες για τον φτωχοποιημένο λαό. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – I believe, considering the large number of petitions received by the EP denouncing abusive terms in mortgage contracts and risky financial instruments in Spain, that it is very appropriate to request the Commission to make effective enquiries as to whether there have been violations of fundamental rights and infringements of European legislation. We must be straightforward and take the lead in order to put an end to bank-related infringements of EU consumer-rights law in Spain. The situation there is critical: since 2008, more than 700 000 people have completely or partially lost their savings and nearly 400 000 have been evicted from their homes. The Spanish Government should act as soon as possible to put an end to this situation, and should put forward initiatives to stop it happening in the future. Iratxe García Pérez (S&D),
por escrito. – La legislación hipotecaria española, como viene recogiendo en diferentes sentencias el TJUE, no es acorde a la normativa europea (Directiva 93/13/CEE) al permitir la inclusión de cláusulas abusivas en los contratos hipotecarios. Las modificaciones legislativas llevadas a cabo por el Gobierno de España son insuficientes y no tienen la voluntad real de dar solución al drama social de los desahucios y las insolvencias familiares sobrevenidas, como ponen de manifiesto los datos (alquiler social: 0,4%; dación en pago: 0,7%; moratorias: 8%; 35 000 millones de euros aún en contratos hipotecarios con cláusulas abusivas) y el Abogado General de la UE en su informe de mayo de 2015. Los abusos bancarios en España no solo han afectado a los contratos hipotecarios, sino que, además, unos 700 000 ahorradores han visto sus ahorros atrapados, sin poderlos recuperar, o sometidos a quitas de hasta el 70% por una mala aplicación del derecho a la información por parte de las entidades bancarias, que va en contra de las garantías de los consumidores. Los socialistas españoles impulsamos con esta Resolución un análisis de la legislación española por parte de la Comisión para que esta dicte las medidas oportunas en su caso. Eider Gardiazabal Rubial (S&D),
por escrito. – Los socialistas españoles impulsamos con esta Resolución un análisis de la legislación española por parte de la Comisión para que esta dicte las medidas oportunas en su caso. La legislación hipotecaria española, como viene recogiendo en diferentes sentencias el TJUE, no es acorde a la normativa europea (Directiva 93/13/CEE) al permitir la inclusión de cláusulas abusivas en los contratos hipotecarios. Las modificaciones legislativas llevadas a cabo por el Gobierno de España son insuficientes y no tienen la voluntad real de dar solución al drama social de los desahucios y las insolvencias familiares sobrevenidas, como ponen de manifiesto los datos (alquiler social: 0,4%; dación en pago: 0,7%; moratorias: 8%; 35 000 millones de euros aún en contratos hipotecarios con cláusulas abusivas) y el Abogado General de la UE en su informe de mayo de 2015. Los abusos bancarios en España no solo han afectado a los contratos hipotecarios, sino que unos 700 000 ahorradores han visto sus ahorros atrapados, sin poderlos recuperar, o sometidos a quitas de hasta el 70% por una mala aplicación del derecho a la información por parte de las entidades bancarias, contraria a las garantías de los consumidores. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della risoluzione del PE sul diritto ipotecario e gli strumenti finanziari a rischio in Spagna, perché ritengo che la questione non riguardi unicamente la Spagna, sebbene i cittadini spagnoli siano stati i più toccati dalla crisi, dapprima finanziaria, che ha interessato l'UE dal 2008 in poi, e particolarmente dalla bolla immobiliare che in Spagna ha ulteriormente aggravato le condizioni di migliaia di famiglie, perché non in grado di pagare il mutuo ipotecario. La materia dei mutui ipotecari oltre che sulla legislazione nazionale poggia anche su importanti direttive di cui il PE è stato co-legislatore con il Consiglio, mi riferisco alla direttiva 2014/17/UE sul credito ipotecario, che è in fase d'implementazione negli Stati membri, e alla direttiva MiFID2 riguardante i mercati di strumenti finanziari, anch'essa modificata e in corso di recepimento negli Stati membri. Questo corpo legislativo, per quanto copioso, non ha impedito che migliaia di persone fossero nel frattempo espulse dalle proprie case, perché morose. Condivido, pertanto, pienamente l'appello alla CE affinché si faccia promotrice di una vasta campagna d'informazione sui prodotti finanziari e promuova l'educazione finanziaria, e auspico che sia portata a termine rapidamente la riforma strutturale del settore bancario europeo per stabilizzare il sistema finanziario. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute gegen den Bericht zur Hypothekengesetzgebung und riskanten Finanzinstrumenten in der EU: der Fall Spanien gestimmt, da ich die darin gemachten Vorschläge und Ansätze für einen falschen Weg halte. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Den Bericht zur Hypothekengesetzgebung und zu riskanten Finanzinstrumenten in Spanien habe ich nicht unterstützt. Ich erachte es als problematisch, wenn nationale Themen und Konflikte auf die europäische Ebene überführt werden, jedoch keine praktischen Auswirkungen auf die Suche nach einer gemeinsamen europäischen Position haben. Hierbei handelt es sich um die Zuständigkeit der Mitgliedstaaten. Nathan Gill (EFDD),
in writing. – It should not be the business of the EU to instruct Spain on how to treat its own people. This motion for a resolution calls for the Commission to do all manner of things, including harmonising mortgage terms across the EU, and seeks to grant the Commission the power to decide to blacklist financial institutions. For these reasons UKIP voted against it. Neena Gill (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report given we need to put an end to infringements of EU consumer rights laws in Spain relating to banks. The situation in Spain has been shown to be critical, where since 2008, more than 700 000 people have lost completely or partially their savings and nearly 400 000 have been evicted from their homes. We call on the Spanish government to act to put an end to this situation and we put forward initiatives to avoid this happening in the future. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
por escrito. – La crisis financiera y la explosión de la burbuja inmobiliaria dejaron a cientos de miles de ciudadanos españoles en la calle. Esta crisis inmobiliaria fue, además, exacerbada por la venta de productos abusivos por parte de algunas entidades bancarias. Un total de 16 denuncias contra los abusos de las cláusulas hipotecarias en España y 22 contra la venta masiva de productos financieros llegaron a la Comisión de Peticiones del Parlamento Europeo, que decidió presentar una Resolución al Pleno. En ella se denuncian abusos y prácticas fraudulentas de las entidades bancarias en relación con la venta de productos financieros tóxicos, las llamadas participaciones preferentes. Las acciones preferentes son instrumentos financieros de alto riesgo y muy complejos que nunca deberían haberse vendido a la mayoría de los clientes, por lo general personas sin conocimientos financieros y con mucha aversión al riesgo. Es esencial denunciar que los bancos no solo no informaron adecuadamente a los clientes, sino que en algunos casos les informaron mal: se les dio la impresión de que los instrumentos eran básicamente depósitos a plazo fijo con total liquidez. Por estas razones, he apoyado esta Resolución, incluido el concepto de dación en pago, y casi todas sus enmiendas. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución. Nuestras enmiendas han sido rechazadas con el voto conjunto de los populares y los socialistas europeos. El peso del Grupo socialista europeo ha sido decisivo para echar atrás unas enmiendas que intentaban endurecer el contenido y el tono de la Resolución, así como hacerla más ejecutiva e introducir la cuestión concreta de la dación en pago o la de que las asociaciones de preferentistas y afectados por las estafas financieras sean tenidas en cuenta. La Resolución, que, a pesar de no incorporar nuestras enmiendas, era globalmente positiva y suponía un toque de atención del Parlamento Europeo a Rajoy por sus incumplimientos en materia de vivienda y derechos de los consumidores, ha sido aprobada finalmente. Esperamos que sirva como apertura de un debate en profundidad sobre los instrumentos de riesgo que los bancos utilizan sin tener en cuenta evaluaciones previas. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the European Parliamentary Labour Party, I voted in favour of this resolution, which builds on 15 petitions regarding mortgage legislation in Spain and 21 petitions on risky financial instruments in Spain received by Parliament's Petitions Committee between 2011 and 2013. The petitions concerned poor consumer protection for mortgage borrowers and home owners in Spain, and this report demands that the EU Directive on Unfair Terms in Consumer Contracts be respected there. Enrique Guerrero Salom (S&D),
por escrito. – La legislación hipotecaria española, como viene recogiendo en diferentes sentencias el TJUE, no es acorde a la normativa europea (Directiva 93/13/CEE) al permitir la inclusión de cláusulas abusivas en los contratos hipotecarios. Las modificaciones legislativas llevadas a cabo por el Gobierno de España son insuficientes y no tienen la voluntad real de dar solución al drama social de los desahucios y las insolvencias familiares sobrevenidas, como ponen de manifiesto los datos (alquiler social: 0,4%; dación en pago: 0,7%; moratorias: 8%; 35 000 millones de euros aún en contratos hipotecarios con cláusulas abusivas) y el Abogado General de la UE en su informe de mayo de 2015. Los abusos bancarios en España no solo han afectado a los contratos hipotecarios, sino que unos 700 000 ahorradores han visto sus ahorros atrapados, sin poderlos recuperar, o sometidos a quitas de hasta el 70% por una mala aplicación del derecho a la información por parte de las entidades bancarias, contraria a las garantías de los consumidores. Los socialistas españoles impulsamos con esta Resolución un análisis de la legislación española por parte de la Comisión para que esta dicte las medidas oportunas en su caso. Jytte Guteland, Anna Hedh, Olle Ludvigsson, Jens Nilsson och Marita Ulvskog (S&D),
skriftlig
. – Vi svenska socialdemokrater valde att avstå i omröstningen om resolutionen som helhet. Vi valde också att avstå beträffande skrivningar som förordar EU-lagförslag om familjeinsolvens samt om harmonisering av villkoren i bolåneavtal och skuldsaneringsförfaranden. Å ena sidan är det viktigt att konsumenten ges ett gediget skydd på bolånemarknaden. Att situationen utvecklats som den gjort i Spanien – där många de senaste åren har tvingats lämna sina hem – är mycket olyckligt. Alla måste ges rimliga möjligheter att hantera betalningssvårigheter och skulder. Å andra sidan är vi inte övertygade om att EU-lagstiftning är rätt väg att gå i dessa fall. Tvärtom ser vi problem. Att använda familjen som rättssubjekt kan i flera avseenden slå fel – inte minst i fråga om individuella rättigheter och jämställdhet. Det är heller inte uppenbart att EU-regler om insolvens skulle ligga i linje med subsidiaritetsprincipen. Generellt sett skulle utvidgad harmonisering på detta område kunna leda till att vissa EU-länder tvingas försämra konsumentskyddet. Det vore inte acceptabelt. Sergio Gutiérrez Prieto (S&D),
por escrito. – La legislación hipotecaria española, como viene recogiendo en diferentes sentencias el TJUE, no es acorde a la normativa europea (Directiva 93/13/CEE) al permitir la inclusión de cláusulas abusivas en los contratos hipotecarios. Las modificaciones legislativas llevadas a cabo por el Gobierno de España son insuficientes y no tienen la voluntad real de dar solución al drama social de los desahucios y las insolvencias familiares sobrevenidas, como ponen de manifiesto los datos (alquiler social: 0,4%; dación en pago: 0,7%; moratorias: 8%; 35 000 millones de euros aún en contratos hipotecarios con cláusulas abusivas) y el Abogado General de la UE en su informe de mayo de 2015. Los abusos bancarios en España no solo han afectado a los contratos hipotecarios, sino que unos 700 000 ahorradores han visto sus ahorros atrapados, sin poderlos recuperar, o sometidos a quitas de hasta el 70% por una mala aplicación del derecho a la información por parte de las entidades bancarias, contraria a las garantías de los consumidores. Los socialistas españoles impulsamos con esta Resolución un análisis de la legislación española por parte de la Comisión para que esta dicte las medidas oportunas en su caso. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – La résolution sur la législation des hypothèques et instruments financiers à risque dans l'Union a été réclamée par les groupes d'extrême gauche et pour cause, son objectif est de dénoncer la législation hypothécaire espagnole, en promouvant le droit de s'acquitter d'une dette ou d'une obligation fiscale par la cession d'un bien. À quelques mois des élections générales espagnoles, qui auront lieu en décembre 2015, il s'agit clairement d'une forme d'instrumentalisation du Parlement européen à des fins électoralistes. Le Parlement européen n'est pas le lieu des règlements de compte mais une assemblée qui s'efforce d'améliorer les conditions de vie des citoyens européens et la situation des États membres dans le strict respect de leur souveraineté. Cette résolution viole ce principe en confiant à une commission parlementaire, en l'occurrence la commission des pétitions, le pouvoir d'évaluer la conformité des dispositions juridiques nationales avec le droit européen. Aucune disposition des traités ni du règlement intérieur du Parlement européen ne prévoit une telle compétence. Sur la forme comme sur le fond, cette résolution est inacceptable et c'est pourquoi je m'y suis opposé. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución. Nuestras enmiendas han sido rechazadas con el voto conjunto de los populares y los socialistas europeos. El peso del Grupo socialista europeo ha sido decisivo para echar atrás unas enmiendas que intentaban endurecer el contenido y el tono de la Resolución, así como hacerla más ejecutiva e introducir la cuestión concreta de la dación en pago o la de que las asociaciones de preferentistas y afectados por las estafas financieras sean tenidas en cuenta. La Resolución, que, a pesar de no incorporar nuestras enmiendas, era globalmente positiva y suponía un toque de atención del Parlamento Europeo a Rajoy por sus incumplimientos en materia de vivienda y derechos de los consumidores, ha sido aprobada finalmente. Esperamos que sirva como apertura de un debate en profundidad sobre los instrumentos de riesgo que los bancos utilizan sin tener en cuenta evaluaciones previas. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za prijedlog Rezolucije o Zakonodavstvu o hipotekama i riskantnim financijskim instrumentima u EU-u: slučaj Španjolske, jer smatram da EU ima veliki problem s «toksičnim» financijskim proizvodima koji utječu na građane. EU zakonodavstvo treba na primjeren način regulirati praksu prilikom prodaje financijskih proizvoda i usluga kao i svih drugih vrsti proizvoda koji se nalaze na europskom tržištu tako da štiti potrošače. Proces prodaje takvih instrumenta treba nuditi maksimalnu zaštitu za klijente u vidu svih potrebnih informacija osobito o mogućim rizicima te treba biti maksimalno transparentan. EU zakonodavstvo treba ponuditi rješenja za građane koji su zbog štetnih financijskih instrumenta dovedeni u tešku materijalnu situaciju. Osim toga zakonodavstvo EU-a mora u svim članicama na jednaki način regulirati vrste i potrebne karakteristike financijskih proizvoda kako bi se izbjegli rizici za potrošače. Primjer negativne prakse koja pogađa građane je i primjer kredita u švicarskim francima u Hrvatskoj i nekim drugim državama članicama. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – En 2008, avec la crise économique, de nombreux citoyens espagnols se sont retrouvés dans l'impossibilité de rembourser leurs emprunts. Cela a entraîné l'expulsion de nombreux emprunteurs acculés par leurs échéances. Toutefois, beaucoup s'estiment, à juste titre, lésés (défaut d'informations, non-vérification de la solvabilité des clients de la part des banques, pratiques abusives...). 700 000 citoyens espagnols ont dénoncé cet état de fait inadmissible. Nous estimons que les citoyens n'ont pas à assumer l'amateurisme des gouvernements et les erreurs des banques. J'ai voté pour ce projet de question orale. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté contre la résolution sur la législation relative aux hypothèques et instruments financiers à risque en Espagne, car la conformité des États membres au droit de l'Union ne relève pas des pouvoirs du Parlement, ce qui pose dès lors un problème de séparation des pouvoirs. De plus ce rapport a été largement influencé par l'extrême-gauche espagnole, qui cherche à instrumentaliser le Parlement européen dans la perspective des élections générales de décembre en Espagne. La résolution a été adoptée, ce que je regrette. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté contre ce texte concernant les hypothèques en Espagne pour une question de compétence. En effet, c'est à la Commission européenne d'évaluer la conformité d'un texte national avec le droit de l'Union européenne ou, en dernière instance, à la Cour de justice de l'Union européenne. Εύα Καϊλή (S&D),
γραπτώς. – Υπερψήφισα την πρόταση για απόφαση, όχι μόνο γιατί συμφωνώ με τον πνεύμα στο οποίο κινείται αλλά και γιατί στο κείμενο συμπεριλαμβάνονται δύο παράγραφοι (Μ και Ν) που αφορούν άμεσα την χώρα μου. H θετική ψήφος στις παραγράφους Μ και Ν επικροτεί την υπογράμμιση ενός προβλήματος που δεν είναι μόνο οικονομικό αλλά και κοινωνικό. Η οικονομική αιτιολόγηση της υπερψήφισης των δύο παραγράφων βασίζεται πρώτον στη πρόκριση του συμφέροντος του καταναλωτή χρηματοοικονομικών προϊόντων και δεύτερον στην υπογράμμιση της ανάγκης διόρθωσης προβλημάτων που οδηγούν σε αποτυχίες αγοράς συνεπεία ασύμμετρης πληροφόρησης. Η ασύμμετρη πληροφόρηση μπορεί να οδηγήσει σε ένα κακό οικονομικό συμβόλαιο (στη περίπτωσή μας στεγαστικό δάνειο) που επιβαρύνει ένα από τα συμβαλλόμενα μέρη. Είναι ήδη εδώ και καιρό στις προθέσεις των Οργάνων της ΕΕ να αλλάξουν τόσο το MiFiD (Directive on Markets in financial Instruments, στη πλημμελή εφαρμογή του οποίου γίνεται αναφορά), όσο και την Prospectus Directive, προκειμένου ο καταναλωτής και ο μικροεπενδυτής να έχει καλύτερης ποιότητας πληροφόρηση από αυτή που παρέχεται σήμερα. Η εν λόγω πρόταση για απόφαση, ούτως ή άλλως αναδεικνύει αυτό το πρόβλημα για τη περίπτωση της Ισπανίας, ενώ οι αναφορές στην Ελλάδα, υπήρχαν για να υπογραμμίσουν ότι τέτοια φαινόμενα δεν συναντούνται μόνο στην Ισπανία. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Ich stimme gegen diesen Entschließungsantrag. Zwar stimmt es, dass viele Menschen ihre Häuser bzw. ihre Lebensgrundlage in Spanien aufgrund der Kreditkrise und Fehlspekulationen mit riskanten Finanzierungsinstrumenten verloren haben, doch gehen die gemachten Vorschläge so weit, dass sie mit den marktwirtschaftlichen Realitäten nichts mehr gemein haben. Rina Ronja Kari (GUE/NGL),
skriftlig. – Jeg mener, at den spanske regering bør introducere reel 'datio in solutum' i realkreditlovgivningen, som indebærer, at låntagere fritstilles for yderligere servicering af gæld i det tilfælde, at ejendommen gives tilbage til banken. Jeg mener dog ikke, at problemet er af grænseoverskridende karakter, hvorfor jeg ikke mener, der er behov for EU-lovgivning. Ansvaret ligger hos den spanske regering. Derfor kan jeg ikke støtte tekstens §7. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report, as it seeks to establish better Europe-wide best practices of mortgage lending and information provided to consumers by preventing banks from misleading consumers about the products they buy. Béla Kovács (NI),
írásban
. – A bankrendszer szabályozási hiányosságainak ékes példája, hogy Spanyolországban ugyanúgy, mint más periféria- és újonnan csatlakozott országokban svájci frank alapúnak mondott hitelekkel és más pénzügyi termékekkel csaphatták be a lakosságot. Feltétlen támogattam ezt az állásfoglalásra irányuló indítványt, amely felhívja a Bizottságot, hogy kövesse nyomon a jelzálogra vonatkozó spanyol jogszabályokban hozott változásokat és a pénzintézetek tisztességes lakossági hitelezésének elveiről szóló 93/13/EGK irányelv valamennyi tagállamban történő végrehajtását annak érdekében, hogy biztosítsa ezeknek a nemzeti hatóságok általi teljes körű betartását. Magyarországon arányaiban sokkal súlyosabb visszaéléseket követtek el a bankok, mégis amikor kormányzatunk legalább némileg igyekezett javítani a kialakult helyzeten, akkor durva támadások érték épp az EU részéről. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Sono cosciente della situazione spagnola riguardante lo stato di difficoltà di alcune famiglie, che hanno perso la propria caso, anche a seguito delle numerose petizioni ricevute. La crisi economica ha colpito indistintamente il sistema finanziario dei diversi Stati membri e, di conseguenza, la popolazione comunitaria nel suo insieme. Per questi motivi abbiamo deciso di rilanciare l'azione europea a favore di crescita e occupazione, in primis attraverso il piano Juncker. Sicuramente la situazione spagnola dei mutui va affrontata in maniera decisa, ma sono contrario a un utilizzo demagogico dei problemi dei cittadini, soprattutto se posto in essere a meri fini elettorali. Juan Fernando López Aguilar (S&D),
por escrito. – La legislación hipotecaria española, como viene recogiendo en diferentes sentencias el TJUE, no es acorde a la normativa europea (Directiva 93/13/CEE) al permitir la inclusión de cláusulas abusivas en los contratos hipotecarios. Las modificaciones legislativas llevadas a cabo por el Gobierno de España son insuficientes y no tienen la voluntad real de dar solución al drama social de los desahucios y las insolvencias familiares sobrevenidas, como ponen de manifiesto los datos (alquiler social: 0,4%; dación en pago: 0,7%; moratorias: 8%; 35 000 millones de euros aún en contratos hipotecarios con cláusulas abusivas) y el Abogado General de la UE en su informe de mayo de 2015. Los abusos bancarios en España no solo han afectado a los contratos hipotecarios, sino que unos 700 000 ahorradores han visto sus ahorros atrapados, sin poderlos recuperar, o sometidos a quitas de hasta el 70% por una mala aplicación del derecho a la información por parte de las entidades bancarias, contraria a las garantías de los consumidores. Los socialistas españoles impulsamos con esta Resolución un análisis de la legislación española por parte de la Comisión para que esta dicte las medidas oportunas en su caso. Petr Mach (EFDD),
písemně. – Usnesení vyzývá Komisi, aby rozhodovala o tom, které finanční domy zařadí na černou listinu, aby harmonizovala hypotéční smlouvy, aby vydávala propagandu o finančních produktech a navrhovala legislativu na «rodinnou nesolventnost». Musel jsem hlasovat proti. Vladimír Maňka (S&D),
písomne
. – Neprimerané správanie bankových inštitúcií v podobe nesprávnych bankových postupov, nečestných praktík a neadekvátnych úrokových sadzieb pri hypotekárnych úveroch a nedostatočná kontrola štátu nad bankovým a finančným trhom, spolu s vplyvmi celosvetovej hospodárskej a finančnej krízy spôsobili, že sa mnoho rodín ocitlo na hranici chudoby a vo finančnej tiesni. Táto situácia sa netýka len rodín v krajinách južnej Európy, ale aj mnohých rodín v celej bývalej východnej Európe. Preto musí Komisia spolu s členskými krajinami dôsledne vykonať kontrolu dodržiavanie noriem v oblasti hypotekárnych úverov, ich revíziu a navrhnúť opatrenia, ktoré tento stav zvrátia. Je nevyhnutné urobiť všetko pre to, aby sa v tejto oblasti zvýšila prevenčná činnosť aj v podobe zvyšovania finančnej gramotnosti obyvateľstva. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της πρότασης ψηφίσματος σχετικά με την ισπανική νομοθεσία για τις υποθήκες και τα χρηματοπιστωτικά προϊόντα υψηλού κινδύνου, βάσει των αναφορών που ελήφθησαν, για τους λόγους που ανέφερα αναλυτικά στην ομιλία μου στην Ολομέλεια του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου στις 5/10/2015 καθώς και διότι στην Ελλάδα, τα κόκκινα στεγαστικά δάνεια έφτασαν τα 21 δισεκατομμύρια ευρώ. Εκεί, οι τράπεζες άρχισαν να πωλούν τα κόκκινα δάνεια στα γνωστά κοράκια της παγκόσμιας αγοράς στα επιθετικά hedge funds που ετοιμάζονται να βγάλουν στο σφυρί, αντί πινακίου φακής, τα σπίτια του ελληνικού λαού. Mε το Mνημόνιο 3 μάλιστα, διαμορφώνονται και διαδικασίες express για τους πλειστηριασμούς. Πάνω από 500.000 Έλληνες δανειολήπτες κινδυνεύουν πλέον να χάσουν τα σπίτια τους. Επίσης, 70.000 Έλληνες που έχουν συνάψει ενυπόθηκα δάνεια σε ελβετικό φράγκο κινδυνεύουν και αυτοί να χάσουν τα δικά τους σπίτια. Για το λόγο αυτό, ως μέλος της Επιτροπής Αναφορών, ζητώ από την Ευρωπαϊκή Επιτροπή, σε συνεργασία με την Κεντρική Τράπεζα, να πάρει μέτρα για την προστασία της πρώτης κατοικίας και ζητώ να σταματήσουν οι πλειστηριασμοί των σπιτιών στην Ελλάδα και την Ισπανία. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – Dominique Martin a voté pour cette proposition. L'Espagne est marquée par de nombreuses saisies immobilières auprès d'emprunteurs ne pouvant plus rembourser, et cette situation est favorisée par sa législation bancaire clairement déloyale vis-à-vis des clients. La proposition suggère de demander des éclaircissements sur les réformes opérées par le gouvernement espagnol ainsi que sur l'application de la jurisprudence européenne. Cette harmonisation, bien qu'européiste, est favorable à l'intérêt des consommateurs et permettrait de limiter les abus des banques. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho votato contrariamente a causa delle rischiose conseguenze di un simile provvedimento. Emmanuel Maurel (S&D),
par écrit. – Sur la base du très grand nombre de pétitions reçues par le Parlement européen à ce sujet, notre assemblée s'est prononcée sur la question des instruments financiers à risque en Espagne, qui ont conduit à des expulsions immobilières massives. Au premier trimestre 2015, ce sont près de 20 000 locataires espagnols qui ont été expulsés, pour un nombre total de 400 000 expulsions depuis 2008. Dans de nombreux cas, les banques impliquées n'ont pas dûment informé les consommateurs de l'ampleur des risques financiers auxquels ils s'exposaient. On estime à 700 000 le nombre de citoyens espagnols qui ont été victimes de fraude financière liée à la vente d'instruments à risque. Face à cette situation, et compte tenu des pétitions portées à notre connaissance, le Parlement s'est finalement accordé sur un certain nombre de recommandations que j'estime opportunes. Il invite notamment les établissements financiers à mettre un terme aux pratiques abusives dans le domaine du crédit hypothécaire et à privilégier les restructurations de dette aux expulsions immobilières. Il demande également à l'Autorité bancaire européenne et à la BCE de prendre des mesures supplémentaires pour obliger les banques à séparer leurs activités boursières de leurs activités de dépôt. Je vote évidemment pour. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Auch wenn der Bericht eine Verbesserung des Schutzes von Hypothekenschuldnern vorsieht, so beinhaltet er einen populistischen Rückgriff auf das Menschenrecht auf Wohnen. Die EU möchte in die Wohnraumgesetze der Mitgliedstaaten eingreifen und überschreitet damit ihre Kompetenzen. Daher kann ich diesen Bericht nicht unterstützen. David Martin (S&D),
in writing. – I welcome this report. Numerous petitions received by Parliament's Committee on Petitions have brought to light thousands of tragic personal cases in which citizens experienced the partial or entire loss of their life savings, and these petitions highlight the barriers that consumers face when seeking to obtain accurate and essential information on financial instruments. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Plus de 700 000 citoyens espagnols estiment avoir été victimes de la fraude financière des «preferentes» (vente frauduleuse d'instruments financiers à risque par les banques espagnoles). Depuis 2012, 21 pétitions alléguant des abus dans la vente d'instruments financiers à des clients des banques d'épargne en Espagne ont été enregistrées au Parlement européen comme recevables. Elles demandent à l'Union européenne d'inciter les autorités espagnoles à enquêter sur la question et à accorder une réparation aux clients touchés. La résolution invite la Commission à assurer le suivi des plaintes reçues et à procéder aux enquêtes nécessaires. Elle demande également à la Commission de présenter une proposition législative sur l'insolvabilité des ménages et l'octroi d'une seconde chance aux particuliers et aux ménages. Et enfin elle exhorte le gouvernement espagnol à élaborer une solution afin «de réduire sensiblement le nombre intolérable d'expulsions». Je vote pour ce texte. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Lorsque la crise économique est survenue en 2008, de nombreux particuliers espagnols se sont retrouvés dans l'impossibilité de rembourser leurs emprunts. Cela eut pour conséquence l'expulsion de nombreux emprunteurs acculés. Toutefois, beaucoup s'estiment, à juste titre, lésés (défaut d'informations, non-vérification de la solvabilité des clients de la part des banques, pratiques abusives...). 700 000 citoyens espagnols ont dénoncé cet état de fait. Au Front national, nous estimons que les citoyens n'ont pas à payer pour les erreurs des gouvernements et des banques. J'ai donc voté «pour». Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Apresentei o meu voto contra a proposta de resolução apresentada, por não acompanhar a posição expressa. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I could not support this resolution as I believe that it features a number of inaccurate claims regarding financial firms in Spain and the efficacy of the Spanish Government's policies in combating some of the problems resulting from the 2008 financial crisis. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – La crise économique provient principalement du comportement irresponsable d'une partie du monde financier. Cette pétition, signée par de nombreux citoyens européens, ne fait que le souligner davantage. Il est important que nous en tirions aujourd'hui toutes les leçons afin de mieux protéger les citoyens européens. L'union bancaire est une avancée considérable dans ce sens. Mais d'autres mesures supplémentaires doivent l'accompagner. La résolution votée en plénière formule une série de propositions qui méritent d'être débattues. Il est grand temps notamment que la Commission propose un acte législatif visant à harmoniser les clauses des contrats d'hypothèques. Il s'agit là d'une étape importante dans le renforcement de la protection des consommateurs en Europe. Paiement des services Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I supported the resolution on mortgage legislation and risky financial instruments in the EU, with particular reference to the case of Spain. The situation in Spain has been shown to be critical: since 2008, more than 700 000 people have completely or partially lost their savings and nearly 400 000 have been evicted from their homes. That is why it is important to put an end to infringements of EU consumer rights laws in Spain relating to banks. The resolution calls on the Spanish Government to act to put an end to this situation, and that is why I voted in favour of it. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – A Petíciós Bizottság a beérkezett petíciók alapján szóbeli választ igénylő kérdéshez indítványt nyújtott be a jelzálogra vonatkozó spanyolországi jogszabályokról és a kockázatos spanyol pénzügyi eszközökről szóló állásfoglalás elfogadására. Spanyolországban jórészt a pénzügyi szervezeteknek az ügyfelekkel szemben tanúsított visszaélésszerű magatartása következtében tűrhetetlenül magas a kilakoltatások száma. A tervezet felhívást kíván intézni az Európai Unióban működő pénzügyi szervezetekhez, hogy hagyjanak föl az ilyen magatartással, továbbá kerüljék az egyetlen lakhellyel rendelkező családok kilakoltatását, a spanyol hatóságokhoz, hogy a rendelkezésükre álló eszközökkel csökkentsék a kilakoltatások számát és a Bizottsághoz, hogy a probléma megoldására kezdeményezzen jogszabályalkotást. Az indítványt megszavaztam. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – A legislação e as práticas bancárias em matéria de hipotecas e os demais instrumentos financeiros de risco na União Europeia merecem uma atenção redobrada. Além dos casos citados de Espanha, multiplicam-se outros por toda a União Europeia. E perante esta situação devemos equacionar se não estará na altura de tentarmos uniformizar os direitos dos consumidores e os seus níveis de proteção. Com os Estados-Membros a atravessarem momentos financeiramente difíceis e com os níveis de desemprego na União Europeia, defendo que deveríamos tentar alcançar mecanismos para acabar com as práticas e cláusulas abusivas no sector bancário e hipotecário, para acabar com a falta de proteção dos mutuários e para impedir a fraude financeira. A economia da União Europeia depende também da credibilidade dos seus agentes e do sentimento de segurança que os cidadãos têm no seu sistema bancário. Pelas razões acima expostas, sou favorável à aprovação deste documento. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Cette proposition de résolution a pour but de demander des éclaircissements sur les réformes bancaires réalisées par le gouvernement espagnol. En effet, la législation espagnole protège peu les emprunteurs, comme ont pu le montrer les nombreuses saisies immobilières survenues après la crise, ainsi que le nombre conséquent d'Espagnols s'estimant victime de fraudes de la part de leurs banques. Si ce texte peut s'apparenter à une forme d'ingérence, celle-ci apparaît limitée, puisqu'il s'agit seulement de demander un éclaircissement sur la situation des banques en Espagne et d'en finir avec les pratiques déloyales à l'égard des consommateurs. J'ai donc décidé de voter pour ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report which builds on 15 petitions regarding mortgage legislation in Spain and 21 petitions on risky financial instruments in Spain received by the Petitions Committee between 2011 and 2013. The resolution seeks to highlight poor consumer protection for mortgage borrowers and home owners in Spain. The report demands that Council Directive 93/13/EEC (the Unfair Terms in Consumer Contracts Directive) be respected in Spain, following on from the European Court of Justice judgment in case C-415. It also seeks to establish better Europe-wide best practices in relation to mortgage lending and information provided to consumers, with a view to preventing banks from misleading consumers about the products they buy. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I voted for this resolution, which will initiate new legislation to harmonise mortgage contract terms and debt settlement procedures with a view to reinforcing consumer protection across the EU. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which was concerned with the mass evictions currently taking place across Spain and the risky financial instruments which are one of the causes of these evictions. At present, 95 families lose their home every day. This is due to the economic, social and financial crisis. However a majority of the evictions are cause by a combination of abusive practices on the part of financial institutions, a lack of accurate essential information on financial instruments for consumers and insufficient legal protection of mortgage debtors. Regarding the abusive practices, 700 000 citizens are estimated to have been sold risky financial instruments by their Spanish banks in bad faith. In Ireland, where we are also currently experiencing an unprecedented homelessness crisis, we now have 130 000 families in need of housing, and many families forced into bankruptcy. In May of this year, my colleague Pearse Doherty brought legislation to the Dáil which would have allowed the regulator to set a cap on the rates being charged by banks but the Irish Government voted against it. This is a matter on which my party will continue to fight, both on the European front and at domestic level. Norica Nicolai (ALDE),
în scris. – Am susținut prin vot această rezoluție, deoarece consider că este inadmisibil ca instituțiile financiare să înșele sau să nu informeze clienții cu privire la toate aspectele creditelor, depozitelor sau investițiilor financiare pe care îi încurajează să le facă. Foarte mulți oameni din Spania, dar și din România și alte state membre ale UE au ajuns în situații disperate, pierzându-și casele și economiile de o viață. Din păcate, de foarte multe ori s-a ajuns în această situație deoarece oamenilor nu le-au fost prezentate toate aspectele sau, în cazul investițiilor, nu le-a fost explicat riscul real la care aceștia se supun. Desigur că legislația UE prevede o serie de măsuri și regulamente care, dacă ar fi aplicate corect și în totalitate, aceste cazuri s-ar diminua drastic sau nu ar exista. Totuși, realitatea este că acești oameni au fost înșelați, iar autoritățile din statele membre, împreună cu toate instituțiile UE trebuie să îmbunătățească legislația, să o aplice complet și să se asigure că astfel de practici și condiții abuzive și că promovarea mincinoasă sau incompletă nu se vor mai repeta pe viitor. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Ich habe mich gegen diesen Entschließungsantrag ausgesprochen, da ich der Meinung bin, dass die Regierung mit den Verbänden gemeinsam eine Lösung für die Überschuldung finden muss. Es wäre von größerer Bedeutung, einen umfassenderen Ansatz zu finden, als nur von Verbänden zu sprechen. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Pean oluliseks, et finantssektori ettevõtjad käituksid heas usus ning ei eksitaks ega kuritarvitaks klientide usaldust, kellel ei pruugi olla parimad teadmised hüpoteekidest, investeerimisest ega krediitkaartidest ning nendega kaasnevatest kohustustest. Tarbijad peavad tegema oma otsuseid teadlikult ja kõiki riske mõistes. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Balsavau už šią rezoliuciją. Visų pirma reikia imtis veiksmų, kad visos Sąjungos finansų įstaigos liautųsi piktnaudžiavusios. Reikia užkirsti kelią šeimų priverstiniam iškeldinimui iš jų vienintelės gyvenamosios vietos. Pirmiausia reikia restruktūrizuoti skolą ir dalyvauti socialinės nuomos veikloje. Visoje ES turi būti sustiprinta ir garantuojama pagrindinė teisė į būstą bei finansinius sunkumus patiriančių piliečių apsauga. Be to, turėtų būti taikomos suderintos hipotekos sutarčių sąlygos ir skolos grąžinimo procedūros. Komisija kuo skubiau turėtų sudaryti išsamų ES juodąjį sąrašą, į kurį būtų įtraukiamos finansų įstaigos, reguliariai besiverčiančios netinkama bankininkystės praktika. Atsižvelgiant į esamą padėtį, Komisija turėtų pateikti pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto dėl šeimų nemokumo ir antros galimybės suteikimo asmenims ir namų ūkiams. Κωνσταντίνος Παπαδάκης (NI),
γραπτώς
. – Ενώ διαπιστώνονται αδιαμφισβήτητα στο ψήφισμα η οξύτητα των προβλημάτων και η αδυναμία των λαϊκών οικογενειών στην Ισπανία στην αποπληρωμή των δανείων ή την καταβολή ενοικίων που οδηγεί σε κατασχέσεις, πλειστηριασμούς σπιτιών και εξώσεις, δεν υπάρχει καμία ρητή αναφορά για την πλήρη προστασία των λαϊκών νοικοκυριών που έχουν πληγεί από την κρίση και τα αντιλαϊκά μέτρα. Αντίθετα, γίνεται επίκληση προτάσεων που στην πραγματικότητα διασφαλίζουν τα συμφέροντα των τραπεζών, επιβαρύνοντας με άλλους τρόπους τα εργατικά λαϊκά νοικοκυριά και αφήνοντας ανοιχτό το δρόμο σε πλειστηριασμούς λαϊκών κατοικιών, συντηρώντας τα αδιέξοδα και την αγωνία όσων, εξαιτίας της φτώχειας και της ανεργίας, δεν μπορούν να αποπληρώσουν τα δάνεια. Το ΚΚΕ έχει τοποθετηθεί επανειλημμένως στο ζήτημα με συγκεκριμένες θέσεις για την προστασία και ανακούφιση των λαϊκών οικογενειών, διεκδικώντας μεταξύ άλλων την κατάργηση πλειστηριασμών πρώτης και δεύτερης λαϊκής κατοικίας, τη διαγραφή χρεών από τόκους και τη δραστική περικοπή των δανείων που αναγκάστηκαν να πάρουν τα προηγούμενα χρόνια τα λαϊκά στρώματα για τις ανάγκες τους. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Non posso non esprimere solidarietà e preoccupazione per tutti quei cittadini spagnoli che si sono trovati a perdere i risparmi di una vita a causa di strumenti finanziari rischiosi e della legislazione ipotecaria. Pur riconoscendo il nostro dovere di tutelare i cittadini europei affinché non si verifichino altri casi simili non ho ritenuto che la proposta di risoluzione fosse trattata esaustivamente, pertanto esprimerei il mio voto contrario. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Potrebno je pronaći rješenje problema nastalog u Španjolskoj gdje je mnogo građana izgubilo svoju imovinu zbog nemogućnosti plaćanja kredita koji je u kratkom roku veoma porastao. Potrebno je uspostaviti bolje instrumente kako bi građani bili bolje zaštićeni, pri čemu bi banke morale učinkovitije informirati građane. Iako se predloženom Rezolucijom poziva na poboljšanje situacije, koraci do ostvarenja cilja nisu dovoljno dobro osmišljeni te sam iz tog razloga glasala protiv ove Rezolucije. U ovakvom teškom trenutku nije učinkovito samo pozvati na to da se nešto napravi te također nije dobro srljati u ostvarenje cilja za čije ostvarenje nisu odrađeni potrebni koraci. Uz to, kad je Španjolskoj ponuđena mogućnost arbitraže, ona je to odbila, čime možemo zaključiti da nije u potpunosti spremna na zajedničko rješavanje problema. Također, traži se mogućnost datio in solutum što nikako nije rješenje za problem u Španjolskoj. Donošenjem ugovora datio in solutum za posljedicu imamo da se originalni ugovor ne izvršava niti se mijenja, što je situacija u kojoj rješenje nije postignuto. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Cette proposition de résolution a pour but de demander des éclaircissements sur les réformes bancaires réalisées par le gouvernement espagnol. En effet, la législation espagnole protège peu les emprunteurs, comme ont pu le montrer les nombreuses saisies immobilières survenues après la crise, ainsi que le nombre conséquent d'Espagnols s'estimant victime de fraudes de la part de leurs banques. Si ce texte peut s'apparenter à une forme d'ingérence, celle-ci apparaît limitée, puisqu'il s'agit seulement de demander un éclaircissement sur la situation des banques en Espagne et d'en finir avec les pratiques déloyales à l'égard des consommateurs. J'ai donc décidé de voter pour ce texte. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Podržavam napore Parlamenta da strožim nadzorom postojećih zakona i novim zakonodavnim inicijativama zaštiti potrošače u Španjolskoj, ali i drugim zemljama, od financijskih rizika, prijevara i nepoštenih ugovornih uvjeta, prije svega u slučaju hipotekarnih dužnika, a s obzirom na izrazito teško stanje i podatke o broju žrtava financijskih prevara i deložacija. Slučaj s kreditima u švicarskim francima u Hrvatskoj još je jedan primjer nezakonitog poslovanja banaka, što je potvrdio i Vrhovni sud u RH, a što upućuje na opće loše stanje zaštite potrošačkih prava. Hrvatski parlament djelovao je izmjenama Zakona o potrošačkom kreditiranju, omogućivši time konverziju u smislu da se početno odobrena glavnica kredita denominirana u francima pretvori u eure po tečaju koji je bio primjenjiv na dan isplate kredita, a početno ugovorena kamatna stopa u «švicarcima» zamijeni kamatnom stopom za kredite u eurima. S tim u skladu pozdravljam zahtjev upućen financijskim subjektima u EU-u da obustave nepošteno poslovanje u slučaju hipoteka i drugih financijskih proizvoda i usluga, kao i nametanje prekomjernih kamatnih stopa. Također podržavam zahtjev za informativnom kampanjom koja bi podignula razinu financijske pismenosti građana EU-a te ih osvijestila o rizicima koje preuzimaju. Jiří Pospíšil (PPE),
písemně. – Tato zpráva se sice jmenuje tak, že by to mohlo vyvolávat dojem, že se jedná o případ Španělska, ale ve svém obsahu se zaměřuje zejména na celounijní otázky spojené s hypotékami a bankovnictvím. Návrhy v ní obsažené by ovšem podle mého názory mohly poškodit evropský bankovní sektor a ve výsledku se obrátit proti občanům a vkladatelům, které by snad měla tato úprava chránit. Stejně oslabení právní jistoty v případě hypoték by se v důsledku obrátilo proti občanům. Z tohoto důvodu jsem zprávu nemohl podpořit, protože by mohla mít za následek zvýšení ekonomického rizika pro občany členských států EU. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Dans la foulée de la demande reçue par la commission des pétitions (PETI) du Parlement européen concernant la non-conformité des autorités nationales avec la législation sur les hypothèques et instruments financiers à risque dans l'Union, le Parlement a adopté une proposition de résolution ayant pour objectif d'inviter les autorités espagnoles à se conformer à la législation européenne. Je me suis exprimé contre ce texte car j'estime que cette requête ne relève pas de la compétence de la commission PETI du Parlement. C'est à la Commission européenne, et en dernier recours à la Cour de justice de l'Union européenne, de veiller à la conformité de la législation espagnole avec la législation européenne. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – São aos milhares as petições que reportam situações pessoais trágicas de cidadãos que perderam, parcial ou totalmente, as poupanças de toda uma vida e que comprovam os obstáculos com que os consumidores se deparam para obter informações exatas sobre os instrumentos financeiros. As organizações da sociedade civil continuam a protestar contra os milhares de despejos, as cláusulas abusivas nos contratos hipotecários e a falta de proteção dos mutuários. Foram detetadas cláusulas e práticas abusivas no sector hipotecário espanhol pelos tribunais nacionais e europeus. Esta proposta de resolução sugere precisamente que a Comissão acompanhe a execução e garanta o cumprimento pelas autoridades nacionais da legislação hipotecária em vigor. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – La legislación hipotecaria española, como viene recogiendo en diferentes sentencias el TJUE, no es acorde a la normativa europea (Directiva 93/13/CEE) al permitir la inclusión de cláusulas abusivas en los contratos hipotecarios. Las modificaciones legislativas llevadas a cabo por el Gobierno de España son insuficientes y no tienen la voluntad real de dar solución al drama social de los desahucios y las insolvencias familiares sobrevenidas, como ponen de manifiesto los datos (alquiler social: 0,4%; dación en pago: 0,7%; moratorias: 8%; 35 000 millones de euros aún en contratos hipotecarios con cláusulas abusivas) y el Abogado General de la UE en su informe de mayo de 2015. Los abusos bancarios en España no solo han afectado a los contratos hipotecarios, sino que unos 700 000 ahorradores han visto sus ahorros atrapados, sin poderlos recuperar, o sometidos a quitas de hasta el 70% por una mala aplicación del derecho a la información por parte de las entidades bancarias, contraria a las garantías de los consumidores. Los socialistas españoles impulsamos con esta Resolución un análisis de la legislación española por parte de la Comisión para que esta dicte las medidas oportunas en su caso. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – Le texte de la résolution se base sur de nombreuses pétitions reçues visant à protester contre les centaines de milliers d'expulsions, contre la présence de clauses abusives dans les contrats de prêt hypothécaire et contre le manque de protection des emprunteurs en Espagne. Depuis 2008, ce sont plus de 100 000 ménages espagnols qui ont perdu leur domicile. Cette résolution que j'ai soutenue invite les établissements financiers de toute l'Union européenne à mettre un terme aux pratiques abusives envers leur clientèle dans le domaine du crédit hypothécaire, des produits financiers sophistiqués et des cartes de crédit, notamment la fixation de taux d'intérêts excessifs et l'annulation arbitraire des services. Le texte invite en outre: les établissements financiers de toute l'Union à ne pas expulser de familles vivant dans leur unique domicile et à privilégier, à la place, la restructuration de la dette; le gouvernement espagnol à tirer parti des instruments à sa disposition pour élaborer une solution globale qui soit en mesure de réduire sensiblement le nombre intolérable d'expulsions; la Commission européenne à suivre de près la transposition dans tous les États membres de la directive 2014/17/UE sur les contrats de crédit aux consommateurs relatifs aux biens immobiliers à usage résidentiel (la directive sur le crédit hypothécaire). Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Nonostante la mia solidarietà e la mia preoccupazione verso tutte le persone spagnole che hanno perso i loro risparmi a causa di investimenti rischiosi ho dato il mio voto contrario a questa proposta di risoluzione perché la ritengo poco esaustiva. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución. Nuestras enmiendas han sido rechazadas con el voto conjunto de los populares y los socialistas europeos. El peso del Grupo socialista europeo ha sido decisivo para echar atrás unas enmiendas que intentaban endurecer el contenido y el tono de la Resolución, así como hacerla más ejecutiva e introducir la cuestión concreta de la dación en pago o la de que las asociaciones de preferentistas y afectados por las estafas financieras sean tenidas en cuenta. La Resolución, que, a pesar de no incorporar nuestras enmiendas, era globalmente positiva y suponía un toque de atención del Parlamento Europeo a Rajoy por sus incumplimientos en materia de vivienda y derechos de los consumidores, ha sido aprobada finalmente. Esperamos que sirva como apertura de un debate en profundidad sobre los instrumentos de riesgo que los bancos utilizan sin tener en cuenta evaluaciones previas. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de esta Resolución ya que considero vital que el Parlamento Europeo se posicione y dé respuesta al alto número de peticiones registradas en los últimos años en las que se denuncian las infracciones cometidas por las autoridades del Estado español tanto a la hora de garantizar el derecho a la vivienda como en la protección ante los abusos bancarios que han sufrido más de 700 000 personas, estafadas con las preferentes. El texto aprobado es un avance totalmente insuficiente pues, al votar en contra de todas las enmiendas presentadas y eliminar partes aprobadas por la Comisión de Peticiones, socialdemócratas, conservadores y liberales han dejado una Resolución totalmente descafeinada, relegando al Parlamento Europeo a un papel secundario al evitar que la Resolución incluyera llamamientos para que la Comisión Europea iniciara el proceso de adopción de legislación destinada a promover la introducción de la dación en pago y garantizar efectivamente el derecho a la vivienda en toda la UE. No obstante, la Resolución incluye algunas partes destacables como el llamamiento a que el Gobierno actué para acabar con el número intolerable de desahucios que se producen en el Estado o la necesidad de que la Comisión verifique e investigue las quejas recibidas por el fraude de las preferentes. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I voted against this report as I do not believe the EU should involve itself in nation states' internal rules. I am also against the plans to harmonise mortgage contracts. Siôn Simon (S&D),
in writing. – We need to put an end to bank-related infringements of EU consumer-rights laws in Spain. The situation is Spain is quite grave: almost three-quarters of a million people have lost their savings – partially or completely – since 2008; and nearly two-fifths of a million have been evicted from their homes. The Spanish Government is called upon to end this situation and to avoid its recurrence. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Jedným z veľmi ťaživých následkov hospodárskej krízy vo viacerých krajinách EÚ je náročná situáciu vysťahovaných rodín, ktoré musia aj naďalej platiť splátky hypoték. V mnohých prípadoch pritom banky riadne neinformovali spotrebiteľov o rozsahu rizík spojených s navrhovanými investíciami a pôžičkami, v dôsledku čoho prišlo množstvo ľudí najmä v Španielsku o svoje celoživotné úspory. Preto som hlasoval na základe petícií doručených Európskemu parlamentu za prijatie uznesenia o právnych predpisoch v oblasti hypotekárnych úverov a o rizikových finančných nástrojoch v Španielsku, ktoré sa zameriava na riešenie tohto vážneho problému. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Ovo obrazloženje glasovanja nastaje kao kritika postojećem sustavu vrednovanja rada zastupnika u Europskom parlamentu isključivo na osnovu statističkog broja parlamentarnih aktivnosti potenciranog u Hrvatskoj, a koji zapravo ne odražava stvarnu kvalitetu i količinu rada, učinkovitost te ponajviše uspjeh zastupničkog djelovanja. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Brojne dosadašnje peticije ukazale su na tisuće tragičnih osobnih priča građana Španjolske o djelomičnom ili potpunom gubitku imovine, te nastavljaju svjedočiti o nemogućnosti potrošača da pristupe kvalitetnim i korisnim informacijama o korištenju financijskih instrumenata. Uslijed krize u zemlji, brojne su se španjolske obitelji suočile, ne samo s prisilnim iseljavanjem iz svojih domova, već i s daljnjim otplaćivanjem svojih hipoteka, koje je pak uključivalo cijeli niz potecijalno zloupotrebljivih klauzula i praksi. Iako ovaj prijedlog rezolucije potencijalno donosi niz pozitivnih promjena na hipotekarnom tržištu, poput strože kontrole implementacije odluke suda u slučaju C-415 (Aziz), kao i Direktive Vijeća 93/13/EEZ o hipotekarnom zakonodavstvu, te samim time bolju zaštitu potrošača, ipak se ne mogu u potpunosti složiti s ovim prijedlogom, s obzirom da se njegovi pojedini dijelovi ne slažu sa stajalištima EPP grupe. Richard Sulík (ECR),
písomne. – Návrh som nepodporil. Nech už je vysťahovanie ľudí neschopných splácať hypotéky akokoľvek nepopulárne, jeho obmedzenie by išlo výlučne na úkor ľudí, ktorí svoje hypotéky splácajú, a viedlo by k morálnemu hazardu. Harmonizáciou hypotekárnych pravidiel by tiež išla Európska únia nad rámec svojich právomocí a porušovala by princíp subsidiarity, keďže rozmanité hypotekárne pravidlá žiadnym spôsobom nenarúšajú fungovanie jednotného trhu EÚ. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem proti resoluciji o hipotekarni zakonodaji in tveganim finančnim instrumentom v EU na primeru Španije. Gre za nacionalno vprašanje, nacionalni problem, ki se je prenesel na raven Evropske unije. Tragični osebni problemi, povezani s hipotekarnimi posojili, deložacijami in ostalimi povezanimi zadevami, so v pristojnosti držav članic in ne strinjam se s tem, da se to prenese na evropsko raven. Ne vidim razloga, da v Evropskem parlamentu pozivamo špansko vlado, naj uporabi vsa razpoložljiva orodja pri iskanju rešitev v nastali situaciji. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Eίμαστε αντίθετοι με την πρακτική της «Μεταβίβασης αντί πληρωμής», διότι αυτό εφαρμόστηκε και εφαρμόζεται και στην Ελλάδα με ολέθριες συνέπειες για τον φτωχοποιημένο λαό. Dario Tamburrano (EFDD),
per iscritto. – Ho detto sì con forza alla risoluzione che chiede all'UE di far valere il suo peso e le sue norme a favore delle migliaia e migliaia di famiglie spagnole che hanno acquistato la casa servendosi di rischiosi strumenti finanziari venduti fraudolentemente dalle banche e che ora si trovano a dover pagare mutui insostenibili e/o ad essere sfrattate. Peraltro, la «leggerezza» con cui le banche vendono complessi strumenti finanziari è un problema certo solo non spagnolo. Le difficoltà nel pagare i mutui per la casa e gli sfratti, poi, sono purtroppo comuni in tutti i paesi mediterranei che hanno maggiormente subìto la crisi finanziaria apertasi nel 2008 e che hanno ricevuto dall'UE, anziché un aiuto a risollevarsi, solo mortali dosi di austerity. L'UE nel suo complesso – tramite l'austerity e non solo – ha favorito lo scaricamento delle conseguenze della crisi finanziaria sui ceti più deboli, non sui grandi gruppi economici e finanziari che l'hanno causata o sugli strati sociali che meglio potrebbero sopportare una politica di rigore economico e di taglio dei servizi. L'approvazione di questa risoluzione apre una breccia nell'odioso e dannoso muro di queste politiche. Una breccia significativa che ci impegneremo ad allargare. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Petițiile constituie un instrument foarte important, prin intermediul căruia Parlamentul European păstrează legătura cu cetățenii pe care îi reprezintă direct și cu problemele cu care se confruntă aceștia. Interesul cetățeanului, în calitate de consumator, trebuie să aibă prioritate în toate măsurile pe care le adoptăm. Un astfel de caz este legislația ce reglementează creditele ipotecare în statele membre. În prezent, cetățenii ne semnalează că există o problemă în Spania în ceea ce privește informația incompletă pentru creditele garantate în mod ipotecar și care duce la aruncarea în stradă a zeci de mii de oameni care au avut încredere în acest tip de instrument de creditare, prezentat într-o lumină mult prea favorabilă de anumite bănci. Problema se regăsește și în alte țări afectate de politicile de austeritate care au fost aplicate fără o evaluare a impactului social pe care îl pot avea. Este datoria noastră să corectăm aceste neajunsuri și să venim în sprijinul cetățenilor care au recurs fără rea-credință la acest tip de credite, dar care au ajuns în situații dramatice. Trebuie să fim conștienți că, pentru mulți dintre cetățenii noștri, reprezentăm poate o ultimă șansă pe care o mai au la o viață normală. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – This resolution, which I supported, draws attention to thousands of tragic personal cases in which citizens have experienced evictions and the loss of their life savings – particularly in Spain – due to abusive terms in mortgage contracts and a lack of protection for borrowers. Some of these abusive clauses have been identified by national and European courts. It is estimated that over the past few years 700 000 Spanish citizens have been victims of financial fraud because they were sold risky financial instruments without being duly informed of the implications. The resolution calls on the Commission to monitor the implementation in all Member States of the ruling in Case C-415 (Aziz) and of Directive 93/13/EEC on mortgage legislation, in order to guarantee full compliance by national authorities. At the same time, it appeals to financial entities across the EU to stop engaging in abusive behaviour towards clients in the field of mortgages, sophisticated financial products and credit cards. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – S obzirom na nepoštene klauzule i prakse u hipotekarskom sektoru u Španjolskoj koje su utvrdili nacionalni i europski sudovi, smatram da su odgovori na pitanja koja je postavio Odbor za peticije Europskog parlamenta u ovom trenutku itekako potrebni. Naime, zbog nemogućnosti isplate hipotekarskog duga dnevno se deložira 95 španjolskih obitelji. Držim da bi Komisija trebala poduzeti djelotvorne mjere za sprječavanje daljnjih nepoštenih praksi, kako u Španjolskoj, tako i u drugim državama članicama. To je nužno budući da se procjenjuje da je 700 000 španjolskih građana bilo žrtva financijskih prijevara jer su im njihove banke, pomoću manjka pruženih informacija, prodale riskantne financijske instrumente. Očigledno je da će, ukoliko Komisija ne poduzme odgovarajuće korake u zaštiti građana Europske unije od sklapanja ugovora bez dovoljnog razumijevanja financijskih rizika koje preuzimaju, sve više obitelji ostajati bez svojih domova. Ista se tužna praksa, nažalost, svakodnevno odvija i u mojoj domovini. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Predlog resolucije glede hipotekarne zakonodaje in tveganih finančnih instrumentov v EU sem podprla. Menim, da primer Španije ni osamljen primer. Zaščititi je treba naše državljane, prav tako pa je pridobivanje točnih informacij ključnega pomena, predvsem kadar govorimo o pomembnosti osebnih naložb. Na ravni EU ostaja cilj povečati transparentnost glede splošnega problema slabih bančnih praks in tveganih finančnih instrumentov, zato so predlogi, ki gredo v to smer dobrodošli. Yana Toom (ALDE),
in writing. – In the years of crisis in most European regions, especially in the countryside, there was observed the fall in house/apartment prices. As a result in many Member States even after eviction from their housing due to failure to pay debts or mortgage fees people owe huge sums to banks and this undermines their ability to organise their life properly (for example, to lease another adequate housing). Debtors' housing may be sold by a bailiff in enforcement procedure (sometimes below market price) but it still may not be enough to pay off debts. One of the most evident solutions to this problem is 'datio in solutum', i.e. the possibility for the debtor to unilaterally force the full extinction of the loan debt at any time by delivering of the mortgaged property to the lender. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución. Nuestras enmiendas han sido rechazadas con el voto conjunto de los populares y los socialistas europeos. El peso del Grupo socialista europeo ha sido decisivo para echar atrás unas enmiendas que intentaban endurecer el contenido y el tono de la Resolución, así como hacerla más ejecutiva e introducir la cuestión concreta de la dación en pago o la de que las asociaciones de preferentistas y afectados por las estafas financieras sean tenidas en cuenta. La Resolución, que, a pesar de no incorporar nuestras enmiendas, era globalmente positiva y suponía un toque de atención del Parlamento Europeo a Rajoy por sus incumplimientos en materia de vivienda y derechos de los consumidores, ha sido aprobada finalmente. Esperamos que sirva como apertura de un debate en profundidad sobre los instrumentos de riesgo que los bancos utilizan sin tener en cuenta evaluaciones previas. Ramon Tremosa i Balcells (ALDE),
in writing. – I very much welcome the approval of this resolution of the European Parliament. Hundreds of thousands of citizens in Spain suffered and still suffer due to the bad practices of the financial sector, and it is fundamental that Europe is willing and able to denounce it. The politics of avoiding naming and shaming in order to protect each other from criticism should be superseded to represent better the interest of our citizens. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – Le fond de la question est intéressant, car les banques espagnoles ont eu effectivement recours à des pratiques déloyales vis-à-vis de leurs clients en accordant des emprunts toxiques ou à taux variables. Certes, l'harmonisation des règles dans ce domaine s'apparente à une certaine ingérence de la Commission sur un État souverain. Cette pression est toutefois limitée, favorable à l'intérêt des consommateurs et limiterait les abus des banques. J'ai voté pour. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución. Nuestras enmiendas han sido rechazadas con el voto conjunto de los populares y los socialistas europeos. El peso del Grupo socialista europeo ha sido decisivo para echar atrás unas enmiendas que intentaban endurecer el contenido y el tono de la Resolución, así como hacerla más ejecutiva e introducir la cuestión concreta de la dación en pago o la de que las asociaciones de preferentistas y afectados por las estafas financieras sean tenidas en cuenta. La Resolución, que, a pesar de no incorporar nuestras enmiendas, era globalmente positiva y suponía un toque de atención del Parlamento Europeo a Rajoy por sus incumplimientos en materia de vivienda y derechos de los consumidores, ha sido aprobada finalmente. Esperamos que sirva como apertura de un debate en profundidad sobre los instrumentos de riesgo que los bancos utilizan sin tener en cuenta evaluaciones previas. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this resolution about mortgage legislation and risky financial instruments in the EU, with particular reference to the case of Spain. Legislation on mortgage banking differs across the EU, resulting in different levels of consumer protection and debt settlement conditions. A number of abusive clauses and practices in the Spanish mortgage sector have been identified by national and European courts. Civil society in Spain has also been protesting against hundreds of thousands of evictions, abusive terms in mortgage contracts and a lack of protection for borrowers. It is necessary to improve the situation in Spain and, at the same time, all Member States should learn something from this case. With the text we call on the Commission closely to monitor the effective implementation of the new measures adopted by the Spanish Government; to launch information campaigns on financial products; to enhance financial literacy through education, in order to ensure that European citizens are better informed about the risks involved when subscribing to financial products; and to share best practices that enhance the protection of citizens in financial difficulty. Basic financial education should be considered as a complementary asset for avoiding the consequences of over-indebtedness and should help to protect European citizens. Elena Valenciano (S&D),
por escrito. – La legislación hipotecaria española, como viene recogiendo en diferentes sentencias el TJUE, no es acorde a la normativa europea (Directiva 93/13/CEE) al permitir la inclusión de cláusulas abusivas en los contratos hipotecarios. Las modificaciones legislativas llevadas a cabo por el Gobierno de España son insuficientes y no tienen la voluntad real de dar solución al drama social de los desahucios y las insolvencias familiares sobrevenidas, como ponen de manifiesto los datos (alquiler social: 0,4%; dación en pago: 0,7%; moratorias: 8%; 35 000 millones de euros aún en contratos hipotecarios con cláusulas abusivas) y el Abogado General de la UE en su informe de mayo de 2015. Los abusos bancarios en España no solo han afectado a los contratos hipotecarios, sino que unos 700 000 ahorradores han visto sus ahorros atrapados, sin poderlos recuperar, o sometidos a quitas de hasta el 70% por una mala aplicación del derecho a la información por parte de las entidades bancarias, contraria a las garantías de los consumidores. Los socialistas españoles impulsamos con esta Resolución un análisis de la legislación española por parte de la Comisión para que esta dicte las medidas oportunas en su caso. Derek Vaughan (S&D),
in writing. – This resolution seeks to highlight poor consumer protection for mortgage borrowers and home owners in Spain. After the 2008 crisis that trashed the mortgage markets as over-extended banks called in poorly designed and audited loans, it is imperative that we remain vigilant to any further examples of bad practice in the mortgage sector. By establishing better Europe-wide best practices on mortgage lending and information provided to consumers, and by preventing banks from misleading consumers about the products they buy, we can put banking across Europe on a surer footing. Furthermore, it is important that the European Parliament is responsive to petitions and alive to the concerns and problems that the citizens of Europe bring its attention. I was therefore happy to vote in favour of this report. Marie-Christine Vergiat (GUE/NGL),
par écrit. – La spéculation financière encouragée par une politique du «tous propriétaires» à coup d'avantages fiscaux et de taux d'intérêt favorisant l'endettement à long terme des ménages espagnols a conduit des milliers de personnes à la rue après l'explosion de la bulle spéculative. Depuis 2008, près de 400 000 expulsions ont déjà eu lieu, et cela continue. Les tribunaux internationaux et européens, dont la Cour de justice de l'Union européenne (CJUE), ont pourtant déclaré ces expulsions illégales. Toutes les saisies immobilières réalisées pendant cette période auraient donc dû être déclarées illégales et les procédures correspondantes de nouveau ouvertes. Le gouvernement espagnol est resté sourd à tous les rappels à l'ordre. Cette résolution, soutenue par la GUE/NGL, répond à de nombreuses pétitions déposées auprès du Parlement européen. Malgré l'offensive de la droite européenne, cette résolution demande aux institutions européennes et au gouvernement espagnol de respecter le droit européen et la décision de la CJUE condamnant les pratiques bancaires abusives en matière de crédit hypothécaire. J'ai voté pour, même si cette résolution est avant tout déclarative. Elle va dans le bon sens en demandant une protection supplémentaire des ménages les plus vulnérables. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – Na sequência da crise económica e financeira, milhares de cidadãos perderam, parcial ou totalmente, as poupanças de toda uma vida. Em Espanha, as organizações da sociedade civil continuam a protestar contra as centenas de milhares de despejos em virtude de cláusulas abusivas nos contratos hipotecários e contra a falta de proteção dos mutuários. De acordo com a Plataforma das Vítimas das Hipotecas («Plataforma de afetados por la hipoteca – PAH»), registaram-se 19 261 despejos, em Espanha, durante o primeiro trimestre de 2015 (um aumento de 6 % em comparação com o primeiro trimestre de 2014), e estima-se que tenham ocorrido mais de 397 954 despejos, em Espanha, desde 2008. A famosa Diretiva do Crédito Hipotecário veio apenas tentar maquilhar a situação com as habituais medidas regulatórias, supostamente criadas para travar os abusos do sistema financeiro. Ou seja, nada foi feito para resolver este drama de milhares de famílias. E tudo continua na mesma no que toca ao acesso à habitação, designadamente em relação aos jovens que estão sem emprego e assim irão continuar a estar, apesar dos milhões de fogos vazios. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Auch wenn der Bericht eine Verbesserung des Schutzes von Hypothekenschuldnern vorsieht, so beinhaltet er einen populistischen Rückgriff auf das Menschenrecht auf Wohnen. Die EU möchte in die Wohnraumgesetze der Mitgliedstaaten eingreifen und überschreitet damit ihre Kompetenzen. Daher kann ich diesen Bericht nicht unterstützen. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Dem Entschließungsantrag zur Hypothekengesetzgebung in Spanien stimme ich nicht zu. Erstens handelt es sich um eine nationale Angelegenheit, die Spanien ohne Einmischung der EU regeln sollte. Zweitens sehe ich keinen Grund, Hypothekenschuldnern die wirtschaftlichen Konsequenzen ihrer Fehlentscheidung abzunehmen. Bei allem Verständnis für die schwierige Lage der Menschen kann es nicht sein, dass der Steuerzahler die Risiken derer übernimmt, die auf Kredit – und somit spekulativ – Wohneigentum erworben haben. Zweifellos, das ist festzuhalten, ist die Misere durch den über den Euro vermittelten europäischen Einheitszins zustande gekommen. Er hat die Immobilienblase in Spanien verursacht. Der Antrag enthält jedoch keinerlei Hinweise darauf, dass der Euro die Wurzel des Übels ist. Σωτήριος Ζαριανόπουλος (NI),
γραπτώς
. – Ενώ διαπιστώνονται αδιαμφισβήτητα στο ψήφισμα η οξύτητα των προβλημάτων και η αδυναμία των λαϊκών οικογενειών στην Ισπανία στην αποπληρωμή των δανείων ή την καταβολή ενοικίων που οδηγεί σε κατασχέσεις, πλειστηριασμούς σπιτιών και εξώσεις, δεν υπάρχει καμία ρητή αναφορά για την πλήρη προστασία των λαϊκών νοικοκυριών που έχουν πληγεί από την κρίση και τα αντιλαϊκά μέτρα. Αντίθετα, γίνεται επίκληση προτάσεων που στην πραγματικότητα διασφαλίζουν τα συμφέροντα των τραπεζών, επιβαρύνοντας με άλλους τρόπους τα εργατικά λαϊκά νοικοκυριά και αφήνοντας ανοιχτό το δρόμο σε πλειστηριασμούς λαϊκών κατοικιών, συντηρώντας τα αδιέξοδα και την αγωνία όσων, εξαιτίας της φτώχειας και της ανεργίας, δεν μπορούν να αποπληρώσουν τα δάνεια. Το ΚΚΕ έχει τοποθετηθεί επανειλημμένως στο ζήτημα με συγκεκριμένες θέσεις για την προστασία και ανακούφιση των λαϊκών οικογενειών, διεκδικώντας μεταξύ άλλων την κατάργηση πλειστηριασμών πρώτης και δεύτερης λαϊκής κατοικίας, τη διαγραφή χρεών από τόκους και τη δραστική περικοπή των δανείων που αναγκάστηκαν να πάρουν τα προηγούμενα χρόνια τα λαϊκά στρώματα για τις ανάγκες τους. Inês Cristina Zuber (GUE/NGL),
por escrito. – Em Espanha, as organizações da sociedade civil continuam a protestar contra as centenas de milhares de despejos em virtude de cláusulas abusivas nos contratos hipotecários e da falta de proteção dos mutuários De acordo com a Plataforma das Vítimas das Hipotecas («Plataforma de afetados por la hipoteca – PAH»), registaram-se 19 261 despejos em Espanha durante o primeiro trimestre de 2015 (um aumento de 6 % em comparação com o primeiro trimestre de 2014) e estima-se que tenham ocorrido mais de 397 954 despejos em Espanha desde 2008. A famosa Diretiva do Crédito Hipotecário veio apenas tentar maquilhar a situação, com as habituais medidas regulatórias supostamente criadas para travar os abusos do sistema financeiro. Ou seja, nada foi feito para resolver este drama para milhares de famílias, que se alarga a cada vez mais países. 10.3.   Η θανατική ποινή (B8-0998/2015, B8-0998/2015, B8-0999/2015, B8-1001/2015, B8-1005/2015, B8-1006/2015, B8-1007/2015, B8-1008/2015) Explicații orale privind votul Krisztina Morvai (NI). – Magyarországon egészen 1990-ig vagy 91-ig volt halálbüntetés. Egyetemi oktatóként, büntetőjog szemináriumi tanítványaimmal jártam abban az időben egyrészt bírósági tárgyalásokon, ahol jogerőssé vált halálbüntetést kiszabó ítélet. Ott kellett szembesülnöm azzal az emberrel, akit majd ugye a magyar társadalom nevében felakasztanak. Illetőleg börtönlátogatáson is voltunk úgy, hogy benézhettem abba a zárkába, ahol a halálbüntetésre ítélt konkrét személy volt. Sokkal nehezebb helyzetben vagyok azóta, mióta ez történt velem. Hiszen borzasztó nehéz kimondani azt, hogy támogatom a halálbüntetést, azaz azt, hogy az én nevemben is egy konkrét személy életét oltsák ki. Ugyanakkor pontosan büntetőjogászként látom a rendkívül durva, pl. gyermekek sérelmére, visszaesőként elkövetett életelleni cselekményeket, amikor alaposan elgondolkodtat ez a kérdés. Vitára, beszélgetésre van szükség a halálbüntetésről. Jiří Pospíšil (PPE). – Pane předsedající, já jsem podpořil tento návrh, protože se domnívám, že Evropská unie jako mezinárodní instituce musí hájit lidská práva ve světě. Permanentně tady debatujeme o porušování lidských práv ve světě, tak musíme být také těmi, kdo budou bojovat proti trestu smrti. Zkrátka a dobře stále je padesát osm zemí, které mají trest smrti, a v některých státech je vykonáván velmi barbarsky. Chci zde jmenovat Čínu, chci zde jmenovat Írán, chci zde jmenovat Saúdskou Arábii, to jsou země, kde je trest smrti jednoznačně zneužíván a také jsme dnes v dopoledním bloku debatovali o tom, jak mladý disident má být brutálně popraven, zavražděn v Saúdské Arábii. Je tedy třeba proti tomuto bojovat a snažit se na všech mezinárodních polích prosazovat zákaz tohoto trestu a naopak tvrdit a říkat, že adekvátním trestem u největších zločinů je trest doživotního odnětí svobody. Andrejs Mamikins (S&D). – Paldies, priekšsēdētāja kungs! Jebkuram cilvēkam jābūt tiesībām gan uz dzīvi, gan uz likumīgām sodīšanas procedūrām pārkāpumu gadījumā, gan arī iespējai atmaksāt sabiedrībai no tiesas saņemto sodu, lai cik daudz laika nevajadzētu, lai to pilnībā izdarītu. Savukārt modernajā pasaulē nāvessods vairs nevar tikt uzskatīts par efektīvu sodīšanas metodi, it īpaši ņemot vērā, ka vienmēr pastāv varbūtība, ka šāds sods varētu tikt piespriests nepareizi, līdz ar ko cilvēks zaudētu savu dzīvību par noziegumiem, kurus viņš nekad nav izdarījis. Pēdējo gadu laikā dažās pasaules valstīs nāvessodu piespriešanas gadījumu skaits ir krietni paaugstinājies. Fakts, kas ir visai nožēlojams, it īpaši ņemot vērā, ka vairāki gadījumi attiecas uz cilvēkiem, kas nav izdarījuši to, par ko viņi sodīti. Es atbalstīju šo rezolūciju. Seán Kelly (PPE). – A Uachtaráin, vótáil mé freisin i bhfabhar na tuarascála seo agus dar ndóigh tá sé áthasach go bhfuil níos mó agus níos mó tíortha, de réir a chéile, ag cur deireadh le pionós an bháis; agus tá sé sin tábhachtach. Go háirithe ón taobh istigh den Aontas, ní ceart go mbeadh muid ag caint faoi phionós an bháis a thabairt ar ais in aon chor. Tuigim go dtarlaíonn rudaí uafásacha agus bíonn fearg ar a lán daoine agus bíonn fonn orthu, b'fhéidir, an duine sin a chur chun báis; ach tá sé níos sibhialta cearta an duine a aithint i gcónaí. Dar ndóigh, mar a dúradh, is minic a cuireadh daoine chun báis agus fuaireamar amach tamall fada ina dhiaidh sin nach raibh sé tuillte acu in aon chor. Dá bhrí sin is ceart glacadh leis mar cheart daonna ar fud an domhain ar fad nach cóir dúinn daoine a chur chun báis, agus ba cheart deireadh a chur leis an scéim sin. Monica Macovei (PPE). – Sunt împotriva pedepsei cu moartea. În 2014, 2 500 de oameni au murit în urma pedepsei cu moartea. În fiecare zi sunt oameni condamnați la moarte pentru infracțiuni de drept comun sau pentru că și-au exercitat libertatea și mă refer la cazul demonstranților, la cazul celor care participă la proteste, în special, de pildă, la cazul minorului Ali Mohammed al-Nimr din Arabia Saudită, care a participat la proteste și a fost omorât. Nu acum multe luni, Arabia Saudită angaja călăi care să decapiteze deținuții sau să le amputeze membrele (picioarele sau mâinile) celor condamnați pentru delicte mai puțin grave. Întreb: suntem cu toții în 2015 sau numai unii dintre noi? Michaela Šojdrová (PPE). – Pane předsedající, k zákazu trestu smrti se zavázaly země Evropské unie. Je to hodnota evropská, která ale pochází z obecného principu nedotknutelnosti lidského života. Ty nejtěžší zločiny by měly být trestány doživotním vězněním. Jen v roce 2014 bylo popraveno dva tisíce čtyři sta šedesát šest lidí, z toho většina v Číně. Usnesení, které jsem podepsala a podpořila, jsem podpořila ne proto, že bych byla zastáncem vývozu evropských hodnot do světa, ale proto, že trest smrti je zneužíván. Používá se pro vyřizování účtů s politickými oponenty anebo k pronásledování lidí z náboženských důvodů a z důvodů jiné sexuální orientace. Myslím, že to je nepřípustné, a proto jsem ráda, že Evropský parlament toto usnesení přijal. Explicații scrise privind votul Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Resolución sobre la pena de muerte ya que compartimos su objetivo: la abolición total de la pena de muerte y la crítica a todos los países en los que se practica, desde los Estados Unidos hasta Irán. Además, nos parece relevante que condene especialmente la pena de muerte por motivos como la orientación sexual o el adulterio, que sigue llevándose a cabo en numerosos países del mundo, como Arabia Saudí. El 10 de octubre de 2015 se celebró el Día Mundial contra la Pena de Muerte, que este año se propuso sensibilizar sobre la pena capital en casos de delitos relacionados con las drogas, que se aplica en hasta 33 países; a este respecto, la Resolución insta a la Comisión y al Servicio Europeo de Acción Exterior a establecer la abolición de la pena capital por este tipo de delitos como requisito para la ayuda o el apoyo en políticas de lucha contra la droga. Entendemos, pues, que esta Resolución reitera el compromiso europeo, que compartimos, por la lucha contra este tipo de crimen de Estado e insta a la Comisión a tenerlo en cuenta en el conjunto de su política exterior. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I supported this joint resolution as it highlighted aptly concerns I share about the use of the death penalty internationally, and reaffirmed Europe's commitment to opposing, and encouraging others to oppose, the use of the death penalty. Νίκος Ανδρουλάκης (S&D),
γραπτώς. – Με το συγκεκριμένο ψήφισμα για το οποίο είχα την τιμή να υπογράψω την Πρόταση των Σοσιαλιστών, αλλά και το Κοινό Ψήφισμα το οποίο και τελικά εγκρίθηκε από την Ολομέλεια του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου, καταδικάζονται οι χώρες οι οποίες εφαρμόζουν ακόμα την Θανατική ποινή και προτείνεται ο περιορισμός των εξαγωγών ουσιών που μπορεί να χρησιμοποιηθούν για την εφαρμογή της Θανατικής Ποινής. Σαν προοδευτικός άνθρωπος θεωρώ απαράδεκτο ότι υπάρχουν ακόμα χώρες στον λεγόμενο «ανεπτυγμένο» κόσμο που εφαρμόζουν αυτή την απαράδεκτη πρακτική και πιστεύω πως η Ευρωπαϊκή Ένωση πρέπει να χρησιμοποιήσει το πολιτικό της βάρος στη διεθνή σκηνή πιέζοντας για την κατάργησή της. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Avec mes collègues du Front national, nous ne sommes pas contre la peine de mort dans la mesure où elle est pratiquée dans un cadre légal strictement défini qui assure le respect des droits de la défense et des procès équitables. Le texte soumis au vote du Parlement européen a une position radicalement différente. Il y est question d'empêcher tout État membre de rétablir la peine capitale, de faire pression sur la Biélorussie — dernier pays européen à encore la pratiquer —, de restreindre les échanges commerciaux avec les pays qui ne l'ont pas encore retirée de leur législation, etc. Ainsi, cette proposition entend s'ingérer dans les affaires internes des États. Le discours moralisateur de l'Union européenne sur la question de la peine de mort est parfaitement déplacé. Comme souvent, les élites européistes veulent façonner le monde à leur convenance et imposer leur vision à tous ceux qui ne la partagent pas par des moyens contestables et très irrespectueux à l'égard d'États indépendants et de leur peuple. Pour ces raisons, j'ai voté contre cette proposition de résolution. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – Whilst I am no supporter of the death penalty on a personal level, given my concerns over the ability of a nation state to enforce it in a fair and appropriate manner in practice, I cannot support a resolution which interferes with the right of other nations to make that decision for themselves. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette délibération qui vise à condamner l'usage de la peine de mort et à soutenir le décret d'un moratoire en vue de son abolition. Petras Auštrevičius (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this resolution. The universal abolition of the death penalty is one of the main priorities as far as the EU policy on human rights is concerned. I hope that we can become more consistent in our actions, and pay systematic regard to this clause during all EU external dialogues and negations. I believe the EU must be a pioneer of the abolitionist campaign to put an end to capital punishment worldwide. Moreover, we cannot keep turning a blind eye to what is going on in our closest neighbourhood: there is still one country in Europe, Belarus, which retains and applies capital punishment. The EU needs to use all the diplomatic tools at its command to exert pressure for a moratorium on the death penalty which would eventually lead to the complete abolition of this punishment in Belarus. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šią rezoliuciją, kuria smerkiamas mirties bausmės taikymas. Mirties bausmės panaikinimas padeda stiprinti žmogaus orumą ir ES pagrindinis tikslas yra visiškas jos panaikinimas. 2014 m. mirties bausme 55 šalyse nuteista 2 466 asmenų – tai beveik 23 proc. daugiau nei 2013 m. Pritariu raginimams EIVT toliau kovoti su mirties bausmės taikymu ir tvirtai remti moratoriumą kaip žingsnį link mirties bausmės panaikinimo. Komisija turėtų teikti pagalbą ir politinę paramą šalims, kurios daro pažangą mirties bausmės panaikinimo srityje. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – De l'ingérence, encore de l'ingérence, toujours de l'ingérence. Au lieu de chercher coûte que coûte à imposer sa morale au monde entier, tout en ménageant des alliés tels que le Qatar et l'Arabie saoudite, l'Union européenne ferait mieux de se pencher d'abord sur le véritable déficit démocratique de ses institutions technocratiques. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – D'après Amnesty International, 607 exécutions et 2 466 condamnations à mort ont été enregistrées dans 22 pays en 2014. Et pourtant, rien ne prouve que la peine de mort aurait un effet dissuasif plus important que la peine d'emprisonnement en ce qui concerne les actes criminels, selon l'ONG. Mais avant tout, la peine de mort est contraire aux valeurs européennes et au droit européen. La charte des droits fondamentaux de l'Union européenne interdit explicitement la peine de mort (article 2). À l'heure où certains pays vont jusqu`à envisager la réintroduction de la peine de mort, y compris à l'intérieur du continent, il est du devoir de l'Union de rappeler sa condamnation sans appel de la peine de mort et son but ultime, qui est une abolition totale au niveau mondial. Je ne peux évidemment qu'appuyer cette résolution en phase avec le respect des droits de l'homme et de la dignité humaine. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de la Resolución sobre la pena de muerte, además de por ser una de la cofirmantes, por la necesidad de reiterar la condena al recurso a la pena de muerte y apoyar así firmemente la introducción de una moratoria como paso a la abolición. Es una lacra del siglo XXI. Además, esta abolición contribuirá a la mejora de la dignidad humana. El objetivo último de la Unión es que esta abolición además sea universal. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Cette résolution de l'Union sur la peine de mort lui permet de s'ingérer à nouveau dans les politiques des États-nations afin de se donner bonne conscience tout en continuant à engager des partenariats avec des pays du Moyen-Orient comme l'Arabie Saoudite ou le Qatar, qui n'hésitent pas à la pratiquer, comme on l'a vu récemment avec le cas tragique d'Ali Mohammed Al-Nimr. Par contre, le texte appelle à un contrôle de la Biélorussie, qui est le seul pays européen à encore autoriser et pratiquer la peine de mort, ou encore à interdire la peine de mort dans les cas de trafic de drogues. Néanmoins, l'amendement 9 — auquel j'étais favorable — propose d'abolir la peine de mort dans les États qui pénalisent encore l'homosexualité, et il n'est pas normal qu'à notre époque, un tel cas puisse encore exister. Mais cela ne semble pas déranger nos gouvernants qui n'hésitent pas à pactiser avec des États usant de ce motif... Néanmoins, je pense qu'un débat peut s'ouvrir sur la peine de mort comme sanction de certains crimes et ce n'est pas à l'Union européenne de dicter les politiques des États en la matière. J'ai donc voté contre ce rapport. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Il testo è condivisibile nei suoi contenuti principali, anche se vi sono ambiguità nell'analisi del ruolo dell'UE nella politica dei paesi terzi, ho inteso sostenere questa risoluzione che condanna l'uso della pena di morte. José Blanco López (S&D),
por escrito. – El próximo 10 de octubre se celebrará el 13.o Día Mundial contra la Pena de Muerte. Aun con progresos sustanciales en varios países, estamos lejos de la abolición global. De los 58 países que aún recogen en su ordenamiento la pena de muerte, en 2014 se llevaron a cabo ejecuciones en 22 de ellos. En varios casos, el número de ejecuciones continúa siendo alarmantemente alto o se ha incrementado a lo largo de los últimos años. Este año el Día Mundial se centra en las sentencias emitidas por delitos relacionados con la droga. Es cada vez mayor el número de países que han aprobado leyes que penan con la muerte los delitos relacionados con el tráfico de drogas. Las directrices de la UE sobre la pena de muerte especifican que este tipo de delitos no pueden ser castigados con la pena capital. Queremos saber qué medidas concretas ha puesto en marcha la UE para avanzar en la abolición de la pena de muerte, en especial en sus relaciones bilaterales con los países que la mantienen y concretamente con aquellos en los que se ha producido un repunte o reinicio de esta práctica. Por todo ello, he apoyado la presente propuesta de Resolución. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu
. – Balsavau už šią rezoliuciją, kurioje Europos Parlamentas smerkia mirties bausmės taikymą ir tvirtai remia mirties bausmės moratoriumo paskelbimą kaip žingsnį į jos panaikinimą. Mirties bausmės panaikinimas padeda sutvirtinti žmogaus orumą ir ES pagrindinis tikslas yra visiškas jos panaikinimas. Parlamentas taip pat smerkia visas egzekucijas, kur jos bebūtų vykdomos, ir yra labai susirūpinęs dėl mirties bausmės skyrimo nepilnamečiams, psichinę ar protinę negalią turintiems asmenims, ir ragina nedelsiant ir galutinai nutraukti tokią praktiką. Taigi, Europos Parlamentas ragina Europos išorės veiksmų tarnybą (EIVT) ir valstybes nares ir toliau kovoti su mirties bausmės naudojimu ir ragina šalis, vis dar taikančias mirties bausmę, laikytis būtiniausių tarptautinių standartų, siekiant apriboti mirties bausmės taikymo sritį ir naudojimą, skelbti aiškius ir tikslius duomenis apie tokių nuosprendžių ir įvykdytų bausmių skaičių. Be to, ragina EIVT, Komisiją ir valstybes nares teikti rekomendacijas dėl išsamios ir veiksmingos Europos mirties bausmės politikos atsižvelgiant į tai, kad dešimtims ES piliečių trečiosiose šalyse gresia mirties bausmė. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Povodom 13. Dana borbe protiv smrtne kazne, postavljena su pitanja o smjeru i odnosima Europske unije prema zemljama koje podržavaju smrtnu kaznu. Smatram kako je smrtna kazna loš i izrazito nehuman način kažnjavanja počinitelja kaznenog djela, pogotovo ako imamo u vidu da se kroz povijest dogodio i određeni broj slučajeva u kojima su na smrt osuđeni nevini ljudi. Stoga u potpunosti podržavam ova pitanja i zanima me kako se EU planira postaviti u budućnosti spram zemalja koje i dalje podržavaju smrtnu kaznu kao oblik kažnjavanja počinitelja kaznenog djela. Louise Bours (EFDD),
in writing. – Any vote on the death penalty is a vote on a sensitive and personal issue that is a matter of conscience. Any decision on the death penalty within a state's penal system is entirely a matter for that individual nation state, through free and fair consultation with its electorate. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa risoluzione perché sono fortemente contraria all'applicazione della pena di morte e credo che sia importante che l'Unione europea, in quanto patria e faro dei diritti umani si adoperi per fare in modo che questa barbara pratica continui ad essere applicata nel mondo. Renata Briano (S&D),
per iscritto. – La pena di morte è uno strumento che viola il diritto alla vita, sancito dalla Dichiarazione universale dei diritti umani, è inefficace come deterrente ed è irreparabile in caso di errori giudiziari. Inoltre sono, nella maggioranza dei casi, i più poveri o gli emarginati le vittime della pena capitale poiché non hanno le risorse economiche e culturali per affrontare le spese e le impegnative procedure di un processo di tale livello. La pena di morte inoltre nega qualsiasi possibilità di riabilitazione e di cambiamento della persona e colpisce i familiari del reo, che non hanno alcuna colpa delle azioni da lui commesse. Se osserviamo i dati relativi alla sua applicazione negli ultimi vent'anni è significativo notare che i principali promotori della pena capitale siano Stati non democratici, che la applicano per intimidire le minoranze e colpire gli oppositori politici o religiosi come in Arabia Saudita, Iran, Cina, Siria, Corea del Nord e in numerose dittature africane. L'Unione europea deve quindi esercitare tutto il suo peso politico affinché vi sia una moratoria internazionale della pena di morte e una sua progressiva abolizione in tutti i paesi con cui la UE intrattiene rapporti commerciali o diplomatici. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – 2 466 personnes ont été condamnées à mort en 2014, soit une hausse de 23 % par rapport à 2013. Dans ce texte, le rapporteur s'indigne de la lapidation de centaines de femmes, de la condamnation à mort d'homosexuels et de malades mentaux dans les pays arabes qui appliquent la Charia. De plus, ce rapport préconise de lutter contre l'application de la peine capitale pour les infractions liées au trafic de drogue. Nous avons toujours combattu la barbarie des États qui appliquent la lapidation et qui exécutent des individus pour leur orientation sexuelle. Nous nous sommes toujours battus aux côtés des minorités ethniques qui subissent la persécution des régimes totalitaires. Néanmoins, nous sommes formellement opposés à vouloir imposer partout dans le monde l'abolition de la peine de mort, car nous considérons qu'elle n'est pas contraire aux droits de l'homme lorsqu'elle est appliquée pour des crimes d'une gravité exceptionnelle. Enfin, nous sommes contre le renforcement du contrôle des exportations des produits utilisés pour infliger la peine capitale. Cela n'a abouti par le passé qu'à des injections de produits létaux peu efficaces, comme ce fut le cas aux États-Unis. J'ai donc voté contre ce texte. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto contrario, sono favorevole alla pena di morte. Alain Cadec (PPE),
par écrit. –«Nul ne peut être condamné à la peine de mort, ni exécuté». Tel est le deuxième article de la charte des droits fondamentaux de l'Union européenne. La peine de mort est abolie dans tous les États membres de l'Union européenne. Cela constitue également une condition sine qua non pour tout pays souhaitant adhérer à l'Union. C'est enfin une valeur fondamentale que l'Union doit exporter dans le monde entier. Je suis résolument opposé à la peine de mort. Le cas d'Ali Mohammed al-Nimr est d'ailleurs un exemple récent des plus révoltants. Ce jeune homme a été condamné à être décapité et ensuite crucifié pour avoir participé aux manifestations du Printemps arabe en Arabie saoudite. Il a été condamné à mort pour avoir exprimé son opinion. Nous devons nous battre pour l'abolition de la peine de mort dans le monde. C'est là une des missions fondamentales de l'Union européenne en matière de droits de l'homme. J'ai voté en faveur de cette résolution. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Il mio voto è favorevole alla proposta di risoluzione sulla pena di morte perché l'Europa deve ribadire il suo ruolo guida nella lotta per l'abolizione della pena di morte e per una moratoria sulle esecuzioni in tutto il mondo. Purtroppo negli ultimi anni abbiamo assistito a una recrudescenza delle esecuzioni, soprattutto nei paesi dove non si verificavano da diversi anni o dove era in vigore una moratoria. Bisogna raccogliere l'appello del Santo Padre ad abolire la pena di morte, legale o illegale che sia, e in tutte le sue forme. L'Europa è uno spazio libero dalla pena di morte sin dal 1997 a parte il caso della Bielorussia. Molto ancora resta da fare, così come è stata abolita la schiavitù, bisogna abolire anche questa pena crudele, inumana e degradante. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – – I supported this joint resolution as it highlighted aptly concerns I share about the use of the death penalty internationally, and reaffirmed Europe's commitment to opposing, and encouraging others to oppose, the use of the death penalty. James Carver (EFDD),
in writing. – We believe that any vote on the death penalty is a vote on a sensitive and personal issue that is a matter of conscience. Any decision on the death penalty within a state's penal system is entirely a matter for that individual nation state, through free and fair consultation with its electorate. We acknowledge, however, that there are some states whose use of the death penalty breaches internationally agreed human rights standards, and we support work to curtail this through appropriate international institutions. David Casa (PPE),
in writing. — I voted in favour of this report because I believe that there are better alternative approaches for punishment rather than the use of death penalty. I am also a strong advocate of human rights. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Il 2 ottobre è stata la Giornata mondiale contro la pena di morte. L'ennesima giornata triste, anche perché purtroppo ci tocca constatare che questo crimine contro l'umanità è ancora in vigore in paesi civilissimi amici dell'Europa, come gli Stati Uniti e il Giappone. Lo è anche in alcuni paesi nostri alleati strategici quali l'Arabia Saudita, l'Egitto, il Pakistan, per non parlare della Cina e delle sue 1.200 condanne a morte che da sempre è vista come grande partner commerciale dell'UE. Quante cose potremmo fare se usassimo il commercio e l'economia come strumento per rinforzare i diritti umani e non viceversa. Quello che auspico è che l'Europa torni a fare l'Europa, che combatta questa vergogna e che pronunci l'unica condanna a morte giusta: quella contro la pena di morte stessa. Nessa Childers (S&D),
in writing. – Fifty-eight countries across the globe still retain the death penalty. Although much is being done to eradicate it in certain countries, the number of executions has been on the rise in recent years. Today, we reaffirm our commitment to abolish this barbaric practice worldwide. One of our fellow Irishmen, Ibrahim Halawa, is currently facing a death sentence in Egypt, where he was arrested, at the age of 17, in August 2013. There is no evidence that links him to any of the crimes he has allegedly committed, and yet, in August, he was tried, alongside 493 others, in an extremely unfair mass-trial. There is no other way for Ibahim to seek justice unless the Irish Government and the EU intervene in this very clear violation of human rights. My thoughts are with Ibrahim. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Με τη πρόταση ψηφίσματος για τη θανατική ποινή, μεταξύ άλλων, καλείται η ΕΕ και τα κράτη-μέλη της να διασφαλίσουν ότι η ειδική σύνοδος της Γενικής Συνέλευσης του ΟΗΕ σχετικά με το παγκόσμιο πρόβλημα των ναρκωτικών, τον Απρίλιο του 2016, θα εξετάσει τη χρήση της θανατικής ποινής για αδικήματα σχετιζόμενα με τα ναρκωτικά και θα καταδικάσει την εφαρμογή της. Ταυτόχρονα, επικροτεί και ενθαρρύνει περαιτέρω τις δραστηριότητες των Μη Κυβερνητικών Οργανώσεων που καταβάλλουν προσπάθειες για την κατάργηση της θανατικής ποινής σε ολόκληρο τον κόσμο . Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della risoluzione della pena di morte. La sua abolizione nel mondo è uno degli obiettivi fondamentali della politica estera dell'Unione. A oggi, 160 Stati membri dell'ONU hanno abolito o non praticano la pena di morte; tuttavia, nel 2014 sono state condannate alla pena capitale 2.466 persone e 607 esecuzioni hanno avuto luogo nel mondo, alcune tramite lapidazione e per reati legati alla droga o per omosessualità. Inoltre, alcuni cittadini europei sono in attesa di essere giustiziati in paesi terzi per reati connessi al traffico di droga. Con la presente risoluzione, il PE condanna fermamente la pena di morte, sostiene la moratoria quale passo per la sua abolizione e plaude alle decisioni di alcuni Stati degli USA di abolirla. Infine, riafferma che la pena di morte è incompatibile con i valori su cui si fonda l'Unione ed esorta il Servizio europeo per l'azione esterna (SEAE), la Commissione e gli Stati membri ad agire a difesa dei cittadini europei in attesa di esecuzione in Paesi terzi. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta di risoluzione sull'abolizione della pena di morte perché ritengo che questa sia una pratica da eliminare in tutto il mondo per una questione di umanità e rispetto di ogni individuo sull'altro. La pena di morte non è, a mio parere, la soluzione per punire e combattere i reati, anche i più gravi. Penso sia positivo che oltre 160 Stati membri dell'ONU, aventi sistemi giuridici, culture e tradizioni diverse, abbiano già abolito o mai praticato la pena di morte. Non è da dimenticare che alcuni paesi come il Ciad e la Tunisia stiano considerando di reintrodurre tale pratica. Mi intendo impegnare, anche a nome del Parlamento europeo, affinché questa punizione cessi immediatamente e definitivamente, considerando che l'abolizione della pena di morte è uno dei principali obiettivi della politica dell'UE in materia di diritti umani. David Coburn (EFDD),
in writing. – We believe that any vote on the death penalty is a vote on a sensitive and personal issue which is a matter of conscience. Any decision on the place of the death penalty within a state's penal system is entirely a matter for that individual state, through free and fair consultation with its electorate. We acknowledge, however, that there are some states whose use of the death penalty breaches internationally agreed human rights standards, and we support work to curtail this through appropriate international institutions. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – A pena de morte não é compatível com os valores que estão no centro do projeto europeu, com destaque para a Dignidade Humana. A sua reintrodução por um Estado-Membro constituiria uma violação flagrante da Carta Europeia dos Direitos Fundamentais e dos Tratados. A escassos dias do Dia Mundial contra a Pena de Morte (10 de outubro) apoio esta Resolução que exprime de forma clara como ainda são demasiados os países que a praticam, demasiadas as pessoas condenadas, demasiados os executados. São 33 países e, pelo menos, 2466 condenadas e 667 executados, apenas em 2014. Parece-me evidente que a União não pode abster-se de liderar a alteração do status quo a nível mundial. É, no entanto, necessário dar os primeiros passos, como traçar uma estratégia pelo Serviço de Ação Externa e pelos Estados—Membros que permita influenciar os nossos parceiros. Esta Resolução faz isto mesmo: apela aos - muito necessários - passos concretos para a abolição universal da pena de morte. Birgit Collin-Langen (PPE),
schriftlich. – Ich habe für die Entschließung gestimmt, weil ich die Todesstrafe zutiefst verurteile. Die Wahrung der Menschenrechte und die Achtung der Menschenwürde, der Freiheit, der Demokratie, der Gleichheit und der Rechtsstaatlichkeit sind Grundsteine des menschlichen Miteinanders. Daher ist es unsere Aufgabe, z. B. die Praxis der Steinigung aufs Äußerste zu verurteilen. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Ho sottoscritto e votato questa importante risoluzione sulla pena di morte. Condivido la condanna a tutte le esecuzioni, ovunque avvengano e, in particolare, quelle che riguardano i minori e quelle che avvengono in maniera feroce, come la lapidazione delle donne. Sostengo, inoltre, l'abolizione della pena di morte e la necessità di introdurre una moratoria, quale primo passo verso la sua abolizione. Mi compiaccio dell'abolizione della pena di morte in molti Stati degli USA e mi unisco all'appello del Papa di una settimana fa, in occasione della sua visita al Congresso americano, «Abolire la pena di morte!». L'auspicio è che gli Stati membri, la Commissione e le Istituzioni europee possano tutti lavorare, ciascuno per le proprie competenze, per raggiungere al più presto questo obiettivo su scala mondiale. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – The abolition of the death penalty is essential for the protection of human dignity, which is fundamental in the effective protection of human rights. When we speak of the abolition of the death penalty, we are not saying that crimes should remain unpunished. Without getting engrossed in the debate about punishments being proportionate to the crime, there is, in relation to the death penalty, an even more fundamental issue at stake. We cannot tolerate the imposition of a punishment which is itself a violation of human rights since it attacks the very core of human dignity. When one considers that vulnerable persons, such as minors, are still subject to capital punishment, and when one sees that the death penalty is often associated with judicial systems which do not aspire to – never mind attain – the highest standards of fair process, then the EU must show a stronger commitment towards abolishing this punishment worldwide. It is good that the European institutions and Member States are acting to raise awareness against the death penalty on the day dedicated to this cause, but stronger and ongoing commitment is needed. We need to strengthen our political and financial support and take concrete steps to secure legal assistance and fair trials. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Resolución sobre la pena de muerte ya que compartimos su objetivo: la abolición total de la pena de muerte y la crítica a todos los países en los que se practica, desde los Estados Unidos hasta Irán. Además, nos parece relevante que condene especialmente la pena de muerte por motivos como la orientación sexual o el adulterio, que sigue llevándose a cabo en numerosos países del mundo, como Arabia Saudí. El 10 de octubre de 2015 se celebró el Día Mundial contra la Pena de Muerte, que este año se propuso sensibilizar sobre la pena capital en casos de delitos relacionados con las drogas, que se aplica en hasta 33 países; a este respecto, la Resolución insta a la Comisión y al Servicio Europeo de Acción Exterior a establecer la abolición de la pena capital por este tipo de delitos como requisito para la ayuda o el apoyo en políticas de lucha contra la droga. Entendemos, pues, que esta Resolución reitera el compromiso europeo, que compartimos, por la lucha contra este tipo de crimen de Estado e insta a la Comisión a tenerlo en cuenta en el conjunto de su política exterior. Andrea Cozzolino (S&D),
per iscritto. – La pena di morte è una pratica contraria ai valori fondamentali dell'Unione europea che tuttavia è ancora praticata in molte parti del mondo. Ritengo pertanto che l'Unione europea debba esportare i suoi principi e valori fondamentali in altre regioni del mondo per la totale abolizione della pena di morte. Per tale motivo ho votato a favore della risoluzione che esorta il Servizio europeo per l'azione esterna e gli Stati membri a proseguire la lotta contro il ricorso alla pena di morte e a sostenere l'introduzione di una moratoria quale passo verso la sua abolizione, a sollecitare i paesi che ancora la praticano a rispettare le norme minime internazionali e a pubblicare dati chiari e precisi sul numero di condanne ed esecuzioni. Pál Csáky (PPE),
írásban. – A halálbüntetés eltörlése világszerte az EU emberi jogi politikájának egyik fő célkitűzése. Az ENSZ emberi jogi főbiztosának hivatala szerint több mint 160 ENSZ-tagállamban vagy eltörölték a halálbüntetést vagy nem alkalmazzák a gyakorlatban. Ennek ellenére, a legutóbbi adatok szerint 2014-ben 55 országban legalább 2466 embert ítéltek halálra, ami a 2013-as adathoz képest 23%-os növekedést jelent. Továbbá 2015-ben a halálbüntetések kiszabása és a kivégzések riasztó ütemben folytatódnak. Különösképpen elítélendőnek tartom, hogy bizonyos országok az ellenállás letörése céljából alkalmazzák a halálbüntetést, továbbá vallási vagy meggyőződésbeli különbség, homoszexualitás vagy házasságtörés alapján, illetve olyan egyéb okból, amely vagy jelentéktelennek tekinthető, vagy egyáltalán nem minősíthető bűncselekménynek. Megszavaztam a közös állásfoglalásra irányuló indítványt, amely elítéli a halálbüntetés alkalmazását, és határozottan támogatja a halálbüntetésre vonatkozó moratórium bevezetését, mint a halálbüntetés megszüntetéséhez vezető út egyik állomását, illetve amely kimondja, hogy a halálbüntetés eltörlése hozzájárul az emberi méltóság erősítéséhez, és hogy az EU végső célja a halálbüntetés egyetemes eltörlése. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of this resolution because even though we are in 2015 there is still a very long way to go before the death penalty is abolished world-wide. Out of the 58 countries in the world that still have the death penalty, 22 of them carried out executions during 2014. The 13th World Day Against the Death Penalty will take place on 10 October 2015 and will be the opportunity for the European Union to reaffirm its leading role in the drive for the abolition of the death penalty and a moratorium on executions. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Întrucât Ziua mondială împotriva pedepsei cu moartea din 10 octombrie 2015 se axează pe o mai bună conștientizare cu privire la aplicarea pedepsei capitale în cazul infracțiunilor legate de droguri, consider că aceasta este incompatibilă cu valori precum respectarea demnității umane, libertatea, democrația, egalitatea, statul de drept și respectarea drepturilor omului, pe care se întemeiază Uniunea, și că orice stat membru care ar reintroduce pedeapsa cu moartea ar încălca, astfel, tratatele și Carta Drepturilor Fundamentale a UE. Nicola Danti (S&D),
per iscritto. – Il 30 novembre 1786 il Granducato di Toscana fu il primo stato al mondo ad abolire la pena di morte. Più di 200 anni dopo, il 18 dicembre 2007, l'Assemblea generale delle Nazioni unite ha approvato la risoluzione sulla moratoria universale della pena di morte, grazie anche al forte e convinto sostegno del governo italiano. La difesa del diritto alla vita e il divieto di condannare a morte una persona, sono affermati oggi nell'articolo 2 della Carta dei diritti fondamentali dell'Unione europea. Da cittadino europeo, nato in Toscana, ho dunque convintamente sostenuto questa risoluzione che definisce l'impegno concreto dell'Unione europea verso l'abolizione totale della pena di morte. Per raggiungere questo obiettivo, ritengo che l'Unione debba intensificare le sue attività e i progetti nei paesi terzi, con particolare attenzione verso i paesi limitrofi, anche attraverso un sostegno istituzionale, finanziario e politico alle agenzie delle Nazioni Unite e alle organizzazioni della società civile che nell'ambito dello strumento per la democrazia e i diritti umani (EIDHR) promuovono tale obiettivo. Plaudo dunque al testo della risoluzione che riafferma ancora una volta il ruolo di guida dell'Unione e dei suoi stati membri nella lotta a favore della completa abolizione di questa pratica barbara. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Cette résolution s'inscrit dans le contexte de la 13e journée mondiale contre la peine de mort du 10 octobre dernier, consacrée cette année aux condamnations à mort pour des crimes liés à la drogue. Alors que les orientations de l'Union concernant la peine de mort, révisées en 2013, indiquent clairement que la peine de mort ne doit pas être appliquée pour les crimes liés à la drogue, ce phénomène existe toujours. Soutenant cette résolution, nous appelons les États membres et la Commission à prendre les mesures nécessaires pour endiguer ce phénomène. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Καταψηφίζουμε, το Κίνημα μας είναι υπέρ της επαναφοράς της θανατικής ποινής για ιδιαιτέρως ειδεχθή εγκλήματα, όπως π.χ. η εμπορία ναρκωτικών σε μεγάλες ποσότητες και ο βιασμός ανηλίκων. Bill Etheridge (EFDD),
in writing
. – We believe that any vote on the death penalty is a vote on a sensitive and personal issue that is a matter of conscience. Any decision on the death penalty within a state's penal system is entirely a matter for that individual nation state, through free and fair consultation with its electorate. We acknowledge, however, that there are some states whose use of the death penalty breaches internationally agreed human rights standards, and we support work to curtail this through appropriate international institutions. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – A abolição total da pena de morte é um dos principais objetivos da política da UE em matéria de direitos humanos. Na verdade, a pena de morte é incompatível com os valores da dignidade humana, da liberdade, da democracia, da igualdade, do Estado de direito e pelos direitos humanos, que constituem os alicerces da União. Assim, a reintrodução da pena de morte por um Estado-Membro constituiria uma violação dos Tratados e da Carta dos Direitos Fundamentais da UE. Note-se que, em 2014, mais de 2 466 pessoas, em 55 países, foram condenadas à morte, o que representa um aumento de 23 % em relação 2013. Em 2014, pelo menos 607 pessoas foram executadas e estes valores não incluem o número de pessoas que foram executadas na China, que continuou a executar mais pessoas do que o resto do mundo. A pena de morte é muitas vezes utilizada contra os mais desfavorecidos, os doentes mentais e membros de minorias nacionais e culturais. Reitero a condenação do recurso à pena de morte. A abolição da pena de morte contribui para o reforço da dignidade humana. Condeno todas as execuções e manifesto a minha profunda preocupação com a prática da lapidação, que continua a ser utilizada em vários países. João Ferreira (GUE/NGL),
por escrito. – Condenamos a pena de morte e defendemos a sua abolição. Lamentamos que a pena capital seja ainda aplicada por pelo menos, 55 países e registamos com preocupação a tendência crescente de promover a discussão para a inversão da abolição da pena de morte por parte de alguns países, nomeadamente na Europa. Estamos, na generalidade, de acordo com o conteúdo da resolução. Não podemos, contudo, deixar de registar elementos da habitual hipocrisia, imposta pela maioria do Parlamento Europeu, nas considerações feitas com traços de ingerência e na discrepância da análise, onde, por exemplo, não se trata da mesma maneira a manutenção da pena capital em países como os EUA e a China, ou quando coloca o Serviço Europeu para a Ação Externa como um instrumento na luta contra a pena capital, o mesmo instrumento que promove intervenções de agressão em países terceiros responsáveis pela morte de centenas de pessoas. Não obstante estas observações, votámos favoravelmente a resolução. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of the resolution as I oppose the death penalty. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – 10. októbra oslavujeme svetový deň proti trestu smrti, avšak ešte v roku 2014 vykonalo minimálne 22 štátov popravy a najmenej 2 466 osôb bolo na smrť odsúdených. V krajinách, ktoré dodnes trest smrti uplatňujú, hrozí poprava aj desiatkam Európanov. Je našou povinnosťou vyvinúť všetko úsilie o zrušenie trestu smrti aspoň v súvislosti s činmi, ktoré sú v rozpore s medzinárodným paktom o občianskych a politických právach, pričom trest smrti by sa nemal udeľovať za trestné činy, ktoré majú súvislosť s drogami. Je dôležité, aby Európska služba pre vonkajšiu činnosť, Komisia a členské štáty poskytli pokyny pre komplexnú a účinnú európsku politiku v oblasti trestu smrti, pokiaľ ide o desiatky Európanov, ktorí tejto hrozbe čelia v tretích krajinách. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Si riafferma giustamente la contrarità alla pena di morte. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Καταψηφίζω το σύνολο των εκθέσεων για την θανατική ποινή, εφόσον το Κίνημα που εκπροσωπώ είναι υπέρ της επαναφοράς της θανατικής ποινής για ιδιαιτέρως ειδεχθή εγκλήματα, όπως π.χ., η εμπορία ναρκωτικών σε μεγάλες ποσότητες και ο βιασμός ανηλίκων. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – I am very concerned by the fact that, in opposition to the general trend of recent decades, an increasing number of countries have enacted laws permitting the death penalty for drug related offences. I therefore strongly support the call on the Commission to mainstream the campaign to abolish the death penalty in EU foreign policy and external relations; and to have talks with third countries that are responsible for a significant rise in the number of executions or for re-starting executions. The death penalty is the ultimate cruel, inhuman and degrading punishment, which violates the right to life, as enshrined in the Universal Declaration of Human Rights, and it is an act of torture unacceptable to states that respect human rights. We need to stick to our strong position against the death penalty, seeking the establishment of a universal moratorium with a view to the global abolition of capital punishment, as a key objective of the Union's human rights policy. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor de la Resolución plenamente convencido de que la abolición de la pena de muerte en todo el mundo debe ser uno de los principales objetivos de la política de derechos humanos de la UE. Para conseguir este fin, es necesario que, al igual que en el caso del SEAE, la Comisión y los Estados miembros trabajen de forma coordinada en el seno de la UE y de las Naciones Unidas. Enrico Gasbarra (S&D),
per iscritto
. – Do il mio pieno sostegno all'interrogazione posta alla Commissione dall'onorevole Valenciano sulla pena di morte perché offre a tutti noi l'occasione di riflettere ancora una volta, in occasione del 10 ottobre, tredicesima giornata mondiale contro la pena di morte, su quanto inaccettabile e distante sia dall'animo umano e dallo spirito europeo un metodo punitivo che promuove la cultura di morte e la violazione del diritto alla vita come risposta alla violenza. La vita umana è sacra, ed è compito della politica tutelare il bene ed il rispetto della persona. Qualunque sia il reato commesso, «Una giusta e necessaria punizione non deve mai escludere la dimensione della speranza e l'obiettivo della riabilitazione» come lo stesso Papa Francesco ha ricordato a noi tutti solo qualche mese fa nell'Aula di Strasburgo, invocando la cancellazione della pena di morte. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta di risoluzione del Parlamento europeo sulla pena di morte perché sono fermamente convinta che la giustizia non possa mai avvenire tramite un omicidio. L'abolizione della pena di morte nel mondo costituisce uno dei principali obiettivi della politica dell'UE in materia di diritti umani. Ritengo, pertanto, fondamentale che l'UE s'impegni in favore della moratoria sulla pena di morte nell'ottica della sua abolizione, poiché solo l'abolizione di questa misura estrema può contribuire al rafforzamento della dignità umana. La pena di morte non scoraggia la criminalità ma incita la resistenza sociale e la lotta nei confronti del sistema governativo e di giustizia. Purtroppo, ad oggi, ben trentatré Stati nel mondo continuano ad applicarla per reati connessi alla droga con circa 1.000 esecuzioni l'anno e otto paesi prevedono questa pena per l'omosessualità, e tutto ciò avviene in violazione di diritti basilari tra i quali quello a un processo equo. Voglio, infine, porre l'accento sul presupposto fondante delle sanzioni / detenzioni, che dovrebbe essere quello della rieducazione e del reinserimento nella società dei soggetti condannati e non la morte per opera dello Stato. Questo tra l'altro diseduca le generazioni poiché alla violenza le autorità rispondono con altrettanta violenza. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute für die Entschließung zur Todesstrafe gestimmt, da ich als Christ und Demokrat, als Mitglied der einzigen christdemokratischen Partei Europas (ECPM), die Todesstrafe moralisch strikt ablehne. Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (S&D),
na piśmie. – Z zadowoleniem przyjmuję wynik głosowania z 07.10.2015 r., w którym Parlament Europejski przyjął rezolucję w sprawie kary śmierci, zdecydowanie potępiając jej stosowanie i udzielając wsparcia wszelkim działaniom zmierzającym do jej zniesienia. Kara śmierci jest nadal szeroko stosowana w wielu państwach na świecie. Zgodnie z najnowszymi danymi w 2014 r. na śmierć zostało skazanych co najmniej 2466 osób w 55 krajach, co stanowi wzrost o niemal 23% w porównaniu z 2013 r. Orzeczenia takie zapadają m.in. za przestępstwa związane z handlem i dystrybucją narkotyków, za akty terroryzmu, ale również za homoseksualizm czy cudzołóstwo. Ich podłoża są uwarunkowane systemem prawnym kraju, który ją stosuje, jego tradycją, kulturą i uwarunkowaniami religijnymi. W tym kontekście wyrażam głębokie zaniepokojenie rosnącym zjawiskiem stosowania kary śmierci. Dążenie do zniesienia kary śmierci jest jednym z głównych celów naszej Wspólnoty, a jej stosowanie jest niezgodne z fundamentalnymi zasadami Unii Europejskiej zawartymi w Karcie Praw Podstawowych. Nasza rezolucja jest wezwaniem do bezzwłocznego zaprzestania stosowania kary śmierci oraz do wprowadzenia reform systemów sprawiedliwości w krajach, które nadal ją przewidują. Nathan Gill (EFDD),
in writing. – We believe that any vote on the death penalty is a vote on a sensitive and personal issue which is a matter of conscience. Any decision on the place of the death penalty within a state's penal system is entirely a matter for that individual state, through free and fair consultation with its electorate. I cannot support a resolution which interferes with the right of other nations to make that decision for themselves. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
in writing. – The latest figures show that at least 2 466 people in 55 countries were sentenced to death in 2014 and at least 604 executions were carried out worldwide the same year. Often used within skewed justice systems, as a political tool against political opponents, or against underprivileged people, the death penalty is – regardless of who is accused – a cruel and inhuman act that simply denies the fundamental right to life. The EU has a crucial role to play to promote the abolition of the death penalty worldwide, and this is one the main objectives of its human rights policy. I therefore strongly supported this resolution that condemns the use of the death penalty worldwide and calls for the introduction of a moratorium as a step towards its abolition. Bruno Gollnisch (NI),
par écrit. – Je dois dire que cette résolution me laisse une impression de malaise, tant elle relativise ou mélange tout. Elle réclame l'abolition totale de la peine de mort au niveau mondial. Elle le fait au nom du respect, notamment, de la dignité humaine. De celle des criminels bien sûr. Pour les terroristes? Indulgence! En ont-ils eu de l'indulgence, les terroristes qui ont tué à Paris en janvier? Ont-ils de l'indulgence, ceux qui envoient des fillettes se faire exploser au milieu des marchés en Afrique? Pas de peine de mort pour, je cite, «les infractions liées à la drogue» au nom de textes internationaux absurdes. Comme si le trafic de drogue à grande échelle, souvent lié à d'autres formes de trafics odieux, était une «infraction»! Pour les trafiquants donc? Indulgence! Et aussi pour les tueurs en série, les assassins multirécidivistes! Dans de très nombreux cas, le premier déni de dignité, la première négation d'humanité, le premier acte de haine, c'est le criminel qui les commet! C'est aux victimes, à ceux dont la vie a été interrompue ou saccagée, que l'on doit d'abord et avant tout justice et respect. Et cela passe parfois par la condamnation à mort de leurs bourreaux. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Resolución sobre la pena de muerte, ya que consideramos que la pena de muerte debe ser abolida en todos los países del mundo. Es cierto que dentro de la UE hay unanimidad respecto a este tema, sin embargo, a pesar de ello, creemos que se deben hacer muchos más esfuerzos, principalmente en política exterior. La UE debe revisar su política comercial con terceros países que no cumplen la legalidad internacional y no respetan los derechos humanos, concretamente, en este caso, el derecho a la vida. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group, I voted in favour of this resolution reaffirming the EU's leading role in the drive for the abolition of the death penalty and a moratorium on executions, and calling on the Commission to respond to a number of questions by Parliament about the measures being taken to mainstream in EU foreign policy and external relations the campaign to abolish the death penalty. While progress has been made in a number of countries, there is still a long way to go before the death penalty is abolished worldwide: executions were carried out last year in 22 of the 58 countries and territories in the world that still use the death penalty. The EU needs to do more to push third countries to abolish this despicable practice. Françoise Grossetête (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette résolution. À peine âgé de 17 ans lorsqu'il a été arrêté, accusé d'avoir participé au mouvement anti-gouvernement, le jeune Ali Al-Nimr a été condamné à mort par crucifixion puis décapitation. Ces jugements totalitaires et arbitraires violent clairement le droit international et les principes moraux, chers à la France et à l'Union européenne. C'est pourquoi je condamne fermement ces actes de torture particulièrement barbares et appelle la France et la communauté internationale à réagir rapidement et avec force. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this motion, as the abolition of the death penalty worldwide is one of the main objectives of the EU's human rights policy. The latest figures record that 2 466 people in 55 countries are known to have been sentenced to death in 2014 — almost a 23% increase on 2013. We must continue to campaign until this inhumane practice is abolished globally. Hans-Olaf Henkel (ECR),
in writing. – I supported the resolution as I believe that the death penalty should be abandoned as a form of punishment. There are profound moral and philosophical grounds for eradicating the death penalty from legal codes worldwide. It is inconsistent with the values of modern democratic societies and human dignity. Especially morally shocking is the use of the death penalty for minors and people with mental or intellectual disability. The EU should collaborate with other players on the international stage to promote the abolishment of the death penalty worldwide. It is also deeply regrettable and morally unacceptable that this form of punishment is being used as a tool of political repression – not to mention the immense cruelty of stoning, which is still being pursued in some regions of the world. In addition, I believe that the euro must be abolished. It leads to dissension and discord in Europe. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – Aujourd'hui, plus de 106 États membres des Nations unies ont aboli la peine de mort ou ne la pratiquent plus, ce malgré des systèmes juridiques, des traditions, des cultures et des contextes religieux différents. Je me félicite de ce ralliement de nombreux États mais n'oublie pas qu'à ce jour, 193 États sont membres de l'organisation et que parmi ces pays, de grandes démocraties continuent de recourir à la peine de mort. C'est pourquoi j'ai apporté mon soutien à cette résolution, qui plaide pour la mise en place d'un moratoire sur la peine de mort. Je sais que ce débat n'est pas nouveau et que les choses évoluent lentement, mais je reste persuadé que le rôle de l'Union européenne est de maintenir le débat ouvert et de réaffirmer son attachement aux valeurs humanistes qui sont incompatibles avec cette pratique. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Resolución sobre la pena de muerte, ya que consideramos que la pena de muerte debe ser abolida en todos los países del mundo. Es cierto que dentro de la UE hay unanimidad respecto a este tema, sin embargo, a pesar de ello, creemos que se deben hacer muchos más esfuerzos, principalmente en política exterior. La UE debe revisar su política comercial con terceros países que no cumplen la legalidad internacional y no respetan los derechos humanos, concretamente, en este caso, el derecho a la vida. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – I strongly support the abolition of the death penalty and salute the EU's paramount aim on this matter – universal abolition. I am also deeply concerned about the number of death sentences delivered in recent months and I believe that such practices violate international human rights standards. Furthermore, it is clear that the death penalty is at odds with the values upon which the EU was founded. The Commission should pay attention in relation to aid and political support flowing towards countries that do not make progress towards abolishing the death penalty. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za Rezoluciju Europskog parlamenta o smrtnoj kazni, s obzirom da je smrtna kazna protivna principu humanosti i ljudskim pravima. Ukidanje smrtne kazne je suvremeni civilizacijski i demokratski doseg kao i dostignuće vladavine prava. Osim toga, važno je uzeti u obzir činjenicu da postoji vjerojatnost da netko nedužan bude krivo optužen, što se znalo događati, kao i primjeri zlouporabe sudskog procesa. S druge strane ostaje činjenica da postoje izuzetno teški zločini, kod kojih težina izdržavanja zatvorske kazne nije primjerena težini počinjenog zločina. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Avec mes collègues du Front national, nous ne sommes pas contre la peine de mort si elle est pratiquée dans un cadre légal strictement défini qui assure le respect des droits de la défense et des procès équitables. Le texte soumis au vote du Parlement européen a une position radicalement différente. Il y est question d'empêcher tout État membre de rétablir la peine capitale, de faire pression sur la Biélorussie – dernier pays européen à la pratiquer –, de restreindre les échanges commerciaux avec les pays qui ne l'ont pas encore retirée de leur législation, etc. Ainsi, cette proposition entend s'ingérer dans les affaires internes des États. Le discours moralisateur de l'Union européenne sur la question de la peine de mort est parfaitement déplacé. Comme souvent, les élites européistes veulent façonner le monde à leur convenance et imposer leur vision à tous ceux qui ne la partagent pas par des moyens contestables et très irrespectueux de l'indépendance des États et de la volonté de leur peuple. Pour ces raisons, j'ai voté contre cette proposition de résolution. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la résolution sur la peine de mort qui rappelle l'engagement de l'Union européenne contre la peine de mort et fait le bilan des condamnations à mort prononcées et exécutées dans le monde. Le texte soulève notamment l'inefficacité de ces peines pour lutter contre les crimes qu'elles visent, ainsi que l'exploitation de cette peine à des fins discriminatoires ou politiques dans certains pays, et salue les processus d'abolition de la peine de mort dans un certain nombre de pays. Cette résolution a été adoptée à une très large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette résolution car la peine de mort est encore présente dans certains pays à travers le monde. Le Parlement européen doit régulièrement rappeler que l'abolition de la peine de mort contribue au renforcement de la dignité humaine et que l'objectif reste l'abolition totale au niveau mondial. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Der Entschließungsantrag spricht sich klar gegen die Barbarei der Todesstrafe aus und fordert deshalb eine ebenso klare Stellungnahme der EU zu diesem Thema, auch in ihrer Außenpolitik. Daher stimme ich für diesen Antrag. Bernd Kölmel (ECR),
schriftlich. – Ich habe die Entschließung unterstützt, da ich glaube, dass die Todesstrafe als Sanktion abgeschafft werden muss. Die moralischen und philosophischen Gründe für die Beseitigung der Todesstrafe aus den Gesetzbüchern weltweit sind profund. Sie ist unvereinbar mit den Werten einer modernen, demokratischen Gesellschaft und der menschlichen Würde. Besonders schockierend ist der Gebrauch der Maßnahme gegenüber Minderjährigen und Personen mit einer geistigen Behinderung. Die EU soll international mit anderen Akteuren zusammenarbeiten, um die weltweite Abschaffung der Todesstrafe voranzubringen. Es ist ebenso zutiefst erschütternd und moralisch verwerflich, dass diese Form der Sanktionierung als politisches Druckmittel verwendet wird. Ganz zu schweigen von der Grausamkeit von Steinigungen, die in einigen Regionen der Welt noch immer praktiziert werden. Constance Le Grip (PPE),
par écrit. – J'ai soutenu la proposition de résolution commune à plusieurs groupes parlementaires relative à la peine de mort. Une fois de plus, nous avons condamné le recours à la peine de mort de par le monde, sous toutes ses formes, plus inhumaines les unes que les autres, notamment par lapidation. Ainsi, nous appelons de nos vœux la tenue d'un moratoire mondial sur la peine de mort et demandons instamment aux gouvernements des pays la pratiquant toujours de prendre les mesures nécessaires à son abolition au nom du respect de la vie et de la dignité humaine. Javi López (S&D),
por escrito. – El próximo 10 de octubre se celebrará el 13.o Día Mundial contra la Pena de Muerte, cita anual que ofrece una nueva ocasión para que la UE reafirme su liderazgo internacional en los esfuerzos para abolir la pena capital y en favor de una moratoria en las ejecuciones. Aunque se han dado progresos sustanciales en varios países, estamos aún muy lejos de conseguir la abolición global. De los 58 países que aún recogen en su ordenamiento la pena de muerte, en 2014 se llevaron a cabo ejecuciones en 22 de ellos. En varios casos, el número de ejecuciones continúa siendo alarmantemente alto o se viene incrementado a lo largo de los últimos años. Bernd Lucke (ECR),
schriftlich. – Ich habe die Entschließung unterstützt, da ich glaube, dass die Todesstrafe als Sanktion abgeschafft werden muss. Die moralischen und philosophischen Gründe für die Beseitigung der Todesstrafe aus den Gesetzbüchern weltweit sind profund. Sie ist unvereinbar mit den Werten einer modernen demokratischen Gesellschaft und der menschlichen Würde. Besonders schockierend ist der Gebrauch der Maßnahme gegenüber Minderjährigen und Personen mit einer geistigen Behinderung. Die EU soll international mit anderen Akteuren zusammenarbeiten, um die weltweite Abschaffung der Todesstrafe voranzubringen. Es ist ebenso zutiefst erschütternd und moralisch verwerflich, dass diese Form der Sanktionierung als politisches Druckmittel verwendet wird. Ganz zu schweigen von der Grausamkeit von Steinigungen, die in einigen Regionen der Welt noch immer praktiziert werden. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Smrtna kazna je krajnje okrutno, nečovječno i ponižavajuće kažnjavanje koje krši pravo na život sadržano u Općoj deklaraciji o ljudskim pravima. Europska unija zauzima čvrst stav protiv smrtne kazne. Pokazalo se da smrtna kazna nema utjecaja na odvraćanje od kriminala i trgovine drogom te da je većina pojedinaca osuđena po toj osnovi bila pri dnu hijerarhije trgovine drogom. Rezolucija Europskog parlamenta naglašava nužnost ukidanja smrtne kazne kako bi se poštivalo ljudsko dostojanstvo i etički standardi te poziva na hitan i apsolutan prestanak te prakse. Apeliramo na sve države članice da nastave borbu protiv smrtne kazne i poziva se Komisija da nastavi financiranje ovoga projekta. Podržala sam Rezoluciju jer se apsolutno protivim smrtnoj kazni i podržavam borbu protiv tog nečovječnog i ponižavajućeg čina. Smatram da svaka osoba ima urođeno pravo na život, i to se pravo mora poštovati. Vladimír Maňka (S&D),
písomne
. – Používanie trestu smrti vo svete má klesajúcu tendenciu. Napriek tomu sú na svete stále krajiny, ktoré ho používajú ako legitímny trest. Štatistiky v tejto oblasti sú nepresné, pretože niektoré krajiny tieto údaje taja. Výkon tohto trestu sa veľakrát vykonáva v tichosti, bez oznámenia verejnosti alebo rodine, ponižujúcim a útrpným spôsobom. Niet pochybností o tom, že tento trest a spôsob jeho výkonu je neľudský. História pritom veľakrát preukázala, že došlo k úmyselnému alebo nedbalému zneužitiu tohto trestu, pričom dôsledky sú nezvratné a nenapraviteľné. EÚ a jej členské krajiny odmietajú existenciu trestu smrti v právnom štáte a zasadzujú sa o jeho zrušenie na celom svete. Preto poporujem každú iniciatívu, ktorú vykonajú orgány a inštitúcie EÚ, ktorá k tomu prispeje. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της Κοινής Πρότασης Ψηφίσματος σχετικά με τη θανατική ποινή για τους λόγους που ανέφερα αναλυτικά στην ομιλία μου στην Ολομέλεια του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου στις 6/10/2015 καθώς και διότι το δικαίωμα στη ζωή δεν θα πρέπει να αφαιρείται από κανένα και με κανένα τρόπο. Οι ποινές που επιβάλλονται σε κάποιο κατηγορούμενο, κατόπιν δίκαιης δίκης, πρέπει να έχουν, αφενός, σωφρονιστικό και αφετέρου, αποτρεπτικό χαρακτήρα. Με βάση αυτές τις αρχές, είναι απαράδεκτη η στάση συγκεκριμένων κυβερνήσεων, οι οποίες προτείνουν ανοικτά ή συγκαλυμμένα την επαναφορά της θανατικής ποινής, αμφισβητώντας έτσι το σεβασμό της ανθρώπινης αξιοπρέπειας και τα ανθρώπινα δικαιώματα. Πρέπει, όμως, για συγκεκριμένα ειδεχθή εγκλήματα ή αδικήματα, να επιβάλλονται βαρύτατες ποινές, οι οποίες θα έχουν παραδειγματικό και αποτρεπτικό χαρακτήρα, χωρίς όμως να φτάνει κανείς στην επιβολή της εσχάτης των ποινών, που είναι η επιβολή της θανατικής ποινής. Τάσσομαι, λοιπόν, υπέρ της παύσης της θανατικής ποινής σε ολόκληρο τον κόσμο. David Martin (S&D),
in writing. – I fully support this resolution which «Reiterates its condemnation of the use of the death penalty and strongly supports the introduction of a moratorium on the death penalty, as a step towards abolition; emphasises once again that the abolition of the death penalty contributes to the enhancement of human dignity and that the EU's ultimate aim is universal abolition». Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa decisione, che condanna in modo forte l'uso della pena di morte e sostiene il decreto per una moratoria in vista della sua abolizione complessiva. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Der Bericht verurteilt die Anwendung der Todesstrafe und bekräftigt letztendlich deren Abschaffung. Die Todesstrafe ist nicht mit Werten wie der Achtung der Menschenwürde, der Freiheit, der Demokratie, der Gleichheit, der Rechtsstaatlichkeit und der Wahrung der Menschenrechte vereinbar. Der Bericht fordert auch die Kommission auf, die Kontrollen, welche die Ausfuhr von Produkten betreffen, die zur Vollstreckung der Todesstrafe verwendet werden können, zu verstärken. Aufgrund dieser Tatsachen habe ich diesen Bericht unterstützt. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Le 10 octobre est la date de la journée européenne et internationale contre la peine de mort. Cette année, la journée est dédiée à la peine de mort appliquée dans les cas de trafic de drogue. La résolution détaille donc les pays pratiquant la peine de mort, sans omettre de citer les cinq les plus actifs dans ce domaine: l'Iran, l'Arabie saoudite, l'Iraq, la Chine et les États-Unis. La résolution rappelle la position de l'Union européenne en faveur de l'abolition de la peine de mort et s'inquiète des produits européens exportés qui peuvent être utilisés à des fins de torture ou d'exécution. Malheureusement, le texte ne va pas plus loin. L'Union ne peut envisager quoi que ce soit qui contrarie les États-Unis, même si elle déteste la Chine et l'Iran. Je vote pour les aspects abolitionnistes de ce texte, tout en déplorant son manque d'ambition en la matière. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Acompanhei o voto favorável à proposta de resolução do Parlamento sobre a pena de morte, afirmando a condenação de todas as execuções, onde quer que tenham lugar. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I voted in favour of this resolution as it affirms the Union's commitment to a moratorium on, and an eventual end to, the death penalty internationally. We are against the death penalty wherever it is used. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – La nécessité d'abolir la peine de mort est, pour un humaniste et un universaliste comme moi, une évidence. Cette problématique d'une extrême gravité touche au droit à la vie, au droit de ne pas être soumis à des peines ou à des traitements cruels, inhumains ou dégradants, au premier des droits de l'homme et au respect de la dignité humaine. L'homme qui tue l'homme est une honte pour l'humanité. Cruelle et inacceptable, la peine de mort est la négation de l'humanité qui vit pourtant en tout être humain. Elle n'est ni juste, ni efficace. Elle n'est ni moralisatrice, ni intimidante, ni dissuasive. Elle charrie tous les poisons sociaux, à commencer par le racisme et l'inégalité. L'abolition de la peine de mort répond donc à un objectif de justice universelle. En tant que parlementaires européens, nous avons le devoir de mener, dans toutes les enceintes nationales et internationales, une campagne pour l'abolition universelle de la peine de mort. Nous devons faire vivre ce débat, peser sur nos gouvernements et faire en sorte que le respect de la vie soit mentionné dans tout accord commercial, bilatéral ou multilatéral. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Únia ako taká má dnes obrovské množstvo nevyriešených otázok a denne sa objavujú ďalšie. To nás však nemôže robiť slepými voči okolitému svetu, v dôsledku čoho sa aj trest smrti pre Európanov stáva často iba faktom, ktorý akceptujú. Považujem za hrozivé, že dnes ešte zomierajú ľudia vo svete trestom smrti, avšak hlasno na poplach bije fakt, že táto metóda má stúpajúcu tendenciu. Žiadam preto neprestávať v boji proti takémuto nehumánnemu ukončenia života a som za zavedenie moratória na trest smrti ako kroku k jeho zrušeniu. Podľa dostupných údajov vieme o najmenej 2 466 osobách v 55 krajinách, ktoré boli v roku 2014 odsúdené na smrť, čo predstavuje nárast o takmer 23 % v porovnaní s rokom 2013. Počet trestov smrti a popráv v roku 2015 naďalej alarmujúco rastie a popravované sú dokonca maloleté osoby a osoby s duševným postihnutím alebo mentálnou retardáciou, poprava v tretích krajinách hrozí aj desiatkam Európanov. Znepokojujú ma taktiež hromadné súdne procesy, ktoré viedli k obrovskému množstvu trestov smrti, hoci o dodržiavaní práva na spravodlivý proces sa nedá vôbec hovoriť. Na záver by som chcel vyjadriť podporu a poďakovať všetkým inštitúciám, orgánom a mimovládnym organizáciám za ich vytrvalé úsilie, ktoré vynakladajú v boji proti trestu smrti. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I voted in favour of the resolution, which calls for the abolition of the death penalty worldwide. The 13th World Day Against the Death Penalty is on 10 October 2015 and is an opportunity for the European Union to reaffirm its leading role in the drive for the abolition of the death penalty and a moratorium on executions. While substantial progress has been made in a number of countries, there is still a long way to go before the death penalty is abolished worldwide. In 2014, executions were carried out in 22 of the 58 countries and territories in the world that retain the death penalty. In some of these, unfortunately, the number of executions either remains high or has risen significantly in recent years. The theme of this year's international day focuses attention on death sentences for drug-related crimes. Contrary to the general trend of recent decades, an increasing number of countries have enacted laws permitting the death penalty for drug-related offences. This development also needs to be addressed by the European Union. The EU guidelines on the death penalty, revised in 2013, state clearly that the death penalty «shall also not be imposed for drug-related crimes». Csaba Molnár (S&D),
írásban. – A Verts/ALE, az ECR, a PPE, az EFDD, az ALDE, a GUE/NGL és az S&D képviselőcsoportok szóbeli választ igénylő kérdéshez indítványt nyújtottak be a halálbüntetésről szóló állásfoglalás elfogadására. Az indítványt benyújtó képviselőcsoportok az EFDD kivételével megállapodásra jutottak az állásfoglalás tartalmát illetően, a kompromisszumos indítványt támogattam. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – Portugal foi o primeiro país europeu a adotar a abolição da pena de morte para todos os crimes civis sob a forma de lei na Reforma Penal e das Prisões de 1867. É com este mesmo espírito vanguardista que apoio esta proposta de Resolução, que condena veementemente o recurso à pena de morte e apoia a introdução de uma moratória sobre a pena capital, como passo para a abolição definitiva. Estamos a falar da dignidade humana e do objetivo final da política externa da União, que é a abolição universal. Uma nota às organizações não-governamentais e às Agências das Nações Unidas que reiteram esforços e apresentam iniciativas com vista a incentivar os Estados a abolirem a pena de morte. Acredito que a Comissão deve continuar a financiar projetos neste domínio, através do Instrumento Europeu para a Democracia e os Direitos Humanos. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Cette proposition de résolution conjointe PPE – S&D – ALDE – ECR – Verts – GUE porte sur la condamnation universelle du recours à la peine de mort et soutient la mise en place immédiate d'un moratoire en vue d'une abolition prochaine. Le recours à la peine capitale devrait relever à mon sens des seuls États, qu'ils soient membres ou non de l'Union européenne, suivant des conceptions déterminées par les peuples et transcrites dans leurs systèmes législatifs respectifs, et non pas des normes internationales et de l'impérialisme moral de l'Union européenne. À l'exception du paragraphe condamnant le recours révoltant à la peine de mort pour crimes politiques ou d'ordre moral, à l'exemple des pays musulmans l'appliquant pour les «crimes» d'homosexualité, d'adultère ou d'apostasie, j'ai voté contre ce texte qui envisage également de limiter notre coopération avec les États la mettant en œuvre dans le cadre de leur politique de lutte contre la drogue, comme Singapour ou l'Indonésie. Luigi Morgano (S&D),
per iscritto. –«Se vogliamo vita, diamo vita», così Papa Francesco parla della «responsabilità di proteggere e difendere la vita umana in ogni fase del suo sviluppo». Il mio voto ribadisce la triste attualità di tali parole. Nel 2015 condanne a morte ed esecuzioni continuano a un ritmo allarmante. L'abolizione della pena di morte in tutto il mondo è uno dei principali obiettivi della politica europea sui diritti umani. La Giornata mondiale contro la pena di morte ha voluto ricordare che la sua applicazione nel caso di reati connessi alla droga è contraria al diritto e alle norme internazionali. Le condanne a morte non scoraggiano il traffico di stupefacenti o gli abusi e i paesi che mantengono la pena capitale vanno incoraggiati ad introdurre alternative che si concentrino su programmi di prevenzione della tossicodipendenza e di riduzione dei danni. Profondamente preoccupato per l'applicazione della pena di morte nei confronti di minori e persone svantaggiate, affette da infermità mentale, appartenenti a minoranze nazionali o culturali; per reprimere l'opposizione; per motivi di credo religioso; per omosessualità o adulterio; per altri motivi che possono essere ritenuti di scarso rilievo o non essere considerati reati, il Parlamento europeo chiede che tale pratica cessi immediatamente e definitivamente. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I voted for this resolution that reiterates the long-standing opposition of the European Union to the death penalty in all cases and under all circumstances, and emphasises once again that the abolition of the death penalty contributes to the enhancement of human dignity. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing. – – I supported this joint resolution as it highlighted aptly concerns I share about the use of the death penalty internationally, and reaffirmed Europe's commitment to opposing, and encouraging others to oppose, the use of the death penalty. Norica Nicolai (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this resolution as it comes at a critical time in the world. Instead of the human rights situation improving, it seems to be deteriorating worldwide. More and more executions take place in Asia, and also in Iran and Saudi Arabia. The penalty is also applied in the USA and Japan and I consider this method of punishment to be barbaric and outdated, no longer in line with modern standards and respect for human rights. In particular, the barbaric and even arbitrary way the death penalty is being used in some countries, including in south-east Asia, coupled with the serious doubts we have over the stability and independence of the judiciaries in these countries, the almost inexistent appeal recourses for people on trial and the low standards of professionalism employed by some of their law enforcement agencies lead to the unavoidable conclusion that innocents are being executed under the guise of a legal death penalty. Death penalty as a practice should be outlawed everywhere in the world immediately! Luděk Niedermayer (PPE),
písemně. – Podpořil jsem usnesení o trestu smrti, které vybízí k jeho zrušení v globálním měřítku a poukazuje nejenom na jeho neúčelnost, ale i na jeho neslučitelnost s hodnotami, jako je ochrana lidských práv. Vítám, že usnesení jmenovitě uvádí státy, které trest smrti uplatňují, a uměl bych si v tomto směru představit ještě ostřejší rétoriku. V mnoha zemích je trest smrti spojen s pošlapáváním základních lidských práv a s tímto stavem bychom se jako Evropané neměli nikdy smířit. Přeji si proto, aby EU ve svém boji proti trestu smrti vytrvala a byla v něm ještě důraznější a důslednější, například při využití nástrojů rozvojové politiky. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Ich habe für diesen Entschließungsantrag gestimmt, da meiner Meinung nach die Zahl der verhängten Todesurteile besorgniserregend hoch ist. 2014 wurden mindestens 2.466 Menschen in 55 Staaten zum Tode verurteilt, was einer Zunahme von fast 23 % im Vergleich zu 2013 entspricht. Des Weiteren wurde 2014 die Todesstrafe weltweit mindestens 607 Mal vollstreckt. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Euroopa Liit peab jätkuvalt püüdlema selle poole, et veenda surmanuhtlust praktiseerivaid riike seda kaotama. Paljudes riikides on surmamõistetute arv kasvanud ja surmanuhtlusega karistatakse ka näiteks homoseksuaale, abielurikkujaid ja puudega inimesi. Hukkamisi viiakse läbi ka näiteks kividega pildumise teel, mis on rahvusvaheliste standardite järgi piinamine. Selline lähenemine inimeste eludele peab lõppema. Κωνσταντίνος Παπαδάκης (NI),
γραπτώς
. – Το ΚΚΕ τάσσεται υπέρ της κατάργησης της θανατικής ποινής. Επισημαίνουμε όμως ταυτόχρονα την υποκριτική στάση της ΕΕ στο ζήτημα, που στηρίζει με όλα τα μέσα, πολιτικά, οικονομικά και στρατιωτικά, τα πιο αντιδραστικά κράτη και κυβερνήσεις, που χρησιμοποιούν σε μεγάλη έκταση τις εκτελέσεις ως μέσο καταπίεσης των λαών τους, ως συμμαχικές δυνάμεις στις ιμπεριαλιστικές επεμβάσεις της, όπως χαρακτηριστικά κάνει με τις πετρελαιομοναρχίες και άλλα αντιδραστικά αστικά καθεστώτα στη Μ. Ανατολή, στη Β. Αφρική, τη Λ. Αμερική και αλλού. Το κοινό ψήφισμα του ευρωκοινοβουλίου χρησιμοποιεί ακόμη και το ευαίσθητο θέμα της θανατικής ποινής σαν ένα ακόμη όχημα επεμβάσεων της ΕΕ σε τρίτες χώρες. Το μεταχειρίζεται, όπως και γενικότερα τα «ανθρώπινα δικαιώματα» και τη «δημοκρατία» όπως επιλεκτικά τα αντιλαμβάνεται βέβαια η ΕΕ, σαν πρόσχημα, ώστε με τη χρήση των διαφόρων ταμείων της ΕΕ, που προορίζονται για την χρηματοδότηση τέτοιων δράσεων («Μηχανισμός για τη σταθερότητα και την ειρήνη», «Ευρωπαϊκό μέσο για τη δημοκρατία και τα δικαιώματα του ανθρώπου») να ασκεί πιέσεις και να επεμβαίνει άλλοτε συγκαλυμμένα, άλλοτε ανοιχτά στα εσωτερικά τρίτων χωρών, με στόχο την εκμετάλλευση των πλουτοπαραγωγικών πηγών τους και την στερέωση των θέσεων των ευρωπαϊκών μονοπωλίων στους μαινόμενους ενδοιμπεριαλιστικούς ανταγωνισμούς. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Nella ferma convinzione che sia doveroso abolire definitivamente la pena di morte e che l'introduzione di una moratoria possa contribuire al raggiungimento di tale obiettivo, esprimerei il mio voto favorevole. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Glasoval sem za resolucijo o smrtni kazni, ker je odprava smrtne kazni po vsem svetu eden glavnih ciljev politike Evropske zveze na področju človekovih pravic in ker je smrtna kazen nezdružljiva z vrednotami, kot so spoštovanje človekovega dostojanstva, svoboda, demokracija, enakopravnost, pravna država in spoštovanje človekovih pravic, na katerih temelji Evropska zveza. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Oštro se protivim izvršenju smrtne kazne no ona još postoji u nekim zemljama Afrike, SAD-a, posebice u Kini. U zadnje vrijeme se izvršenje smrtne kazne povećalo, osobito u situacijama kada se smrtna kazna izriče radi kriminala povezanog sa zloupotrebom droga. Porast terorizma također utječe na povećanje pogubljenja. Međunarodnim pravom smrtna kazna se može presuditi samo u slučaju teških kaznenih djela, no izricanje smrtne kazne zbog zlouporaba droge ili preljuba zasigurno ne spada u područje najtežih kaznenih djela. Smrtnom kaznom se problemi kriminala povezanog sa zloupotrebom droga, trgovinom ljudima ili terorizma ne rješavaju. Glasovala sam za ovu Rezoluciju jer smatram da ljudski život nema cijenu, da je to dragocjeni dar koji nemamo nikom pravo oduzeti.Usvajanjem ove Rezolucije uključujemo se u borbu protiv degradacije ljudskog dostojanstva i ugrožavanja ljudskih prava te radimo na prevenciji i ukidanju smrtne kazne, kao i na ukidanju kamenovanja i ugrožavanja ljudskog dostojanstva maloljetnika i duševno bolesnih osoba. Uz to, potiče se rješavanje stvarnih problema učinkovitim rješenjima poput financiranja borbe protiv kriminala droge, a ne kažnjavanjem ljudi. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Cette proposition de résolution conjointe PPE – S&D – ALDE – ECR – Verts – GUE porte sur la condamnation universelle du recours à la peine de mort et soutient la mise en place immédiate d'un moratoire en vue d'une abolition prochaine. Le recours à la peine capitale devrait relever à mon sens des seuls États, qu'ils soient membres ou non de l'Union européenne, suivant des conceptions déterminées par les peuples et transcrites dans leurs systèmes législatifs respectifs, et non pas des normes internationales et de l'impérialisme moral de l'Union européenne. À l'exception du paragraphe condamnant le recours révoltant à la peine de mort pour crimes politiques ou d'ordre moral, à l'exemple des pays musulmans l'appliquant pour les «crimes» d'homosexualité, d'adultère ou d'apostasie, j'ai voté contre ce texte qui envisage également de limiter notre coopération avec les États la mettant en œuvre dans le cadre de leur politique de lutte contre la drogue, comme Singapour ou l'Indonésie. Tonino Picula (S&D),
napisan. – S obzirom da su međunarodnim sporazumima i mišljenjem UN-a smrtne kazne navedene kao iznimno dopuštene u slučajevima «najtežih kaznenih dijela», alarmantni su podaci o sve većem broju smrtnih kazni za zlouporabe droga, ali i homoseksualne odnose. Iako se EU protivi smrtnoj kazni u svakom obliku, posebno treba osuditi ove specifične situacije i pozvati na daljnje napore i poticanje uvođenja moratorija na smrtnu kaznu u svim zemljama, kao korak do njenog konačnog ukidanja. Podržavam prije svega napore da se uspostavi veća kontrola unutar EU-a u pogledu transparentnosti potpore i pomoći za suzbijanje narkotika u zemljama koje provode smrtnu kaznu kako bi se osiguralo da se ta pomoć ne koristi za olakšavanje radnji kaznenog progona koje dovode do izricanja smrtnih kazni. Nadalje, treba naglasiti kako svi podaci upućuju da se smrtnom kaznom ne suzbija trgovina drogom, te kako je često riječ o sudskim postupcima u kojima izostaje poštivanje prava na pošteno suđenje. Napokon, posebnu pozornost treba pridati slučajevima pogubljenja maloljetnih osoba, kao i osoba smanjenih mentalnih ili intelektualnih sposobnosti te inzistirati na hitnom prestanku takvih praksi. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Prema najnovijim poznatim podacima 2014. najmanje 2466 osoba u 55 zemalja je osuđeno na smrt, te je u 2014. u svijetu pogubljeno najmanje 607 osoba, no u to nisu uvrštene osobe za koje se pretpostavlja da su pogubljene u Kini, gdje se i dalje izvršava više smrtnih kazni nego u svim ostalim državama svijeta zajedno. Broj izrečenih i izvršenih smrtnih kazni tijekom 2015. godine je i dalje alarmantan, budući da je povećanje broja izrečenih smrtnih kazni usko povezano sa sudskim presudama u masovnim suđenjima koja su reakcija na kaznena djela povezana s terorizmom u zemljama poput Egipta i Nigerije. Smrtna kazna se često koristi protiv socijalno ugroženih osoba, psihičkih bolesnika i pripadnika nacionalnih i kulturnih manjina. Važno je istaknuti da njeno ukidanje doprinosi jačanju ljudskog dostojanstva te da je konačni cilj EU-a njezino potpuno ukidanje. Prema podacima Ureda visokog povjerenika UN-a za ljudska prava, više od 160 država članica Ujedinjenih naroda s različitim pravnim sustavima, tradicijama, kulturama i vjerskim običajima ukinulo je smrtnu kaznu ili je ne primjenjuju. Smrtna kazna nespojiva je s vrijednostima na kojima se Unija temelji kao što su poštovanje ljudskog dostojanstva, sloboda, demokracija, jednakost i poštovanje ljudskih prava, stoga podržavam Rezoluciju o ukidanju smrtne kazne. Pavel Poc (S&D),
písemně. – Na základě vlastního přesvědčení a s ohledem na článek 6 Listiny základních práv a svobod ČR a článek 2 Listiny základních práv EU jsem dnes samozřejmě hlasoval pro usnesení Evropského parlamentu opětovně odsuzující trest smrti a vyzývající dotyčné země k zavádění moratoria OSN jako kroku ke zrušení této sankce. Vítám, že nás Rada ujistila, že otázka trestu smrti je aktuální i v dialogu s našimi partnery, jako jsou USA nebo Japonsko, nehledě na strategické cíle EU. 32 z 50 států USA stále uplatňuje absolutní trest. V roce 2014 přibylo 72 odsouzených a 35 popravených. Tisíce čekají v cele smrti, přičemž dle nedávné studie Stanfordské University až 4 % chybně . Je vhodné připomenout, že toto je stejná země, se kterou se chystáme uzavřít největší obchodní dohodu historie. Nesouhlasím s argumentací kolegů, kteří se snaží klasifikací a komparací trestných činů různých právních či neprávních řádů trest smrti ve vybraných zemích ospravedlnit. Dvojí metr je v této otázce absolutně nepřijatelný. Pan Schmit dnes citoval poselství papeže Františka americkému Kongresu: «Spravedlivý a nezbytný trest nesmí nikdy vyloučit rozměr naděje a rehabilitace». S církví si nerozumím v řadě otázek, zde ale nelze nesouhlasit. Miroslav Poche (S&D),
písemně. – Usnesení Evropský parlament přijímal u příležitosti Světového dne boje proti trestu smrti, který každoročně připadá na 10. října. Jedním z hlavních cílů politiky lidských práv EU je kompletní zrušení trestu smrti. Je smutnou skutečností, že i přes rostoucí počet zemí, které trest smrti zrušily, se počet rozsudků o trestu smrti zvyšuje, stejně jako přetrvávají některé extrémně brutální techniky nebo «provinění», na které se trest smrti vztahuje, např. homosexuální vztah. V řadě zemí je trest smrti ukládán nezletilým osobám či osobám s mentálním postižením. Letošní den boje proti trestu smrti byl zaměřen na trest smrti za drogové trestné činy, jehož uplatňování za posledních 12 měsíců vzrostlo o desítky procent. Hrozba trestu smrti ovšem neodradí od obchodování s drogami ani nezastaví zneužívání drog, navíc trest obvykle postihne osoby, které jsou součástí sítě obchodování s drogami nedobrovolně. Ačkoliv naprostá většina konaných rozsudků se děje mimo Evropu, je nutné připomenout, že institut trestu smrti stále přetrvává v Bělorusku, které sdílí hranice s EU. Jelikož zejména v poslední době dochází k pomalému zlepšování vztahů EU s Běloruskem, měli bychom využít náš rostoucí vyjednávací potenciál a vykonat maximum pro to, aby trest smrti byl pro celou Evropu historií. Stanislav Polčák (PPE),
písemně. – Podpořil jsem návrh usnesení týkajícího se trestu smrti. Oceňuji, že je zákaz trestu smrti prioritním bodem politiky Evropské unie v oblasti lidských práv. Je to nelidský, krutý a ponižující trest, který navíc porušuje právo na život zakotvené ve Všeobecné deklaraci lidských práv a svobod. Alarmující je, že v loňském roce byl trest smrti vynesen v pětapadesáti zemích na bezmála dvou a půl tisících lidech, což činí nárůst přibližně o pětadvacet procent oproti předchozímu roku. Tato čísla nesmíme brát na lehkou váhu. Je proto také důležité vyjádřit podporu všem organizacím, které se dlouhodobě zasazují o zrušení trestu smrti po celém světě. Pevně doufám, že přibude zemí uplatňujících všeobecné moratorium a zejména zemí, které trest smrti zakážou úplně. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Si les États membres de l'Union ont aboli la peine de mort, cette pratique demeure encore utilisée par certains États dans le monde. En 2014, près de 240 personnes étaient encore condamnées à mort dans 55 pays différents. Et 607 personnes ont été exécutées en 2014. Ces chiffres sont révoltants. J'ai soutenu la résolution du Parlement européen condamnant la pratique de la peine de mort de façon unilatérale et à l'échelle internationale. Paulo Rangel (PPE),
por escrito. – A abolição universal da pena de morte constitui um dos principais objetivos da UE em matéria de direitos humanos. A pena de morte é incompatível com os valores em que se funda a UE e, neste sentido, é importante deixar aqui testemunho da veemente condenação que a respetiva aplicação suscita e um apelo para que as instituições europeias e os Estados-Membros permaneçam atentos às evoluções registadas neste domínio e prossigam com determinação a sua luta para abolir o recurso à pena capital, apoiando energicamente a moratória como um passo para tal abolição, e insistindo com os países que ainda recorrem à pena de morte para que cumpram as normas mínimas internacionais, reduzam o seu âmbito de aplicação e a sua utilização e publiquem dados precisos e inequívocos sobre o número de condenações e execuções. Votei favoravelmente. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – A 10 de outubro, celebra-se o Dia Mundial Contra a Pena de Morte. A abolição da pena de morte a nível global continua a ser um dos principais objetivos da política de direitos humanos da UE. Em 2014, pelo menos 2466 pessoas em 55 países foram condenadas à morte (aumento de 23% face a 2013), sem contar com a China, que condena mais do que todos os demais países juntos. A UE continua a condenar o uso da pena de morte, prática incompatível com os valores do respeito pela dignidade humana, liberdade, igualdade e democracia, que estão na base da sua constituição. Esta proposta incentiva-nos a todos, e especificamente aos Estados-Membros, a não desistir e a desenvolver todos os esforços para pôr termo a esta prática junto dos países terceiros. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – El próximo 10 de octubre se celebrará el 13.o Día Mundial contra la Pena de Muerte. Aun con progresos sustanciales en varios países, estamos lejos de la abolición global. De los 58 países que aún recogen en su ordenamiento la pena de muerte, en 2014 se llevaron a cabo ejecuciones en 22 de ellos. En varios casos, el número de ejecuciones continúa siendo alarmantemente alto o se ha incrementado a lo largo de los últimos años. Este año el Día Mundial se centra en las sentencias emitidas por delitos relacionados con la droga. Es cada vez mayor el número de países que han aprobado leyes que penan con la muerte los delitos relacionados con el tráfico de drogas. Las directrices de la UE sobre la pena de muerte especifican que este tipo de delitos no pueden ser castigados con la pena capital. Queremos saber qué medidas concretas ha puesto en marcha la UE para avanzar en la abolición de la pena de muerte, en especial en sus relaciones bilaterales con los países que la mantienen y concretamente con aquellos en los que se ha producido un repunte o reinicio de esta práctica. Por todo ello, he apoyado la presente propuesta de Resolución. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai signé la proposition de résolution commune relative à la peine de mort, «considérant que l'abolition de la peine de mort dans le monde est l'un des principaux objectifs de la politique de l'Union européenne en matière de droits de l'homme». En tant qu'humaniste, je trouve insoutenable que des exécutions soient encore d'application. La peine capitale est indigne du genre humain. C'est une forme ultime de torture. Elle procède d'une volonté de vengeance et ne constitue en aucun cas une réponse appropriée. Parmi les condamnés figurent des mineurs d'âge, des personnes souffrant d'un handicap mental ou intellectuel, des individus condamnés du fait de leur orientation sexuelle... La peine de mort constitue une violation des normes internationales en matière de droits fondamentaux, c'est pourquoi je plaide pour la mise en place immédiate d'un moratoire en vue de son abolition totale. En 2014, au moins 2 466 personnes ont été condamnées à mort dans 55 pays, ce qui représente une hausse de près de 23 % par rapport à 2013. Indépendamment des faits qui sont reprochés à ces individus, leur ôter la vie de façon délibérée revient à nier leur humanité. Et cela, nous ne pouvons l'accepter. Tokia Saïfi (PPE),
par écrit. – À l'avant-veille de la 13e journée mondiale contre la peine de mort, j'ai voté en faveur de cette résolution qui rappelle l'attachement de l'Union européenne à cette lutte. Cette 13e journée mondiale met notamment l'accent sur la recrudescence des condamnations à mort pour des délits liés à la drogue. Ainsi, comme le souligne cette résolution, il est important de rappeler que la peine de mort ne parvient pas à prévenir le trafic de drogue ni à empêcher quiconque de succomber à la toxicomanie. La peine de mort demeure incompatible avec les valeurs défendues par l'Union européenne de dignité humaine, de liberté, de démocratie et d'équité. Cette résolution appelle également à l'introduction d'un moratoire mondial sur la peine de mort, premier pas vers son abolition. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho espresso il mio voto a favore della proposta di risoluzione riguardante la pena di morte perché sono favorevole all'abolizione della pena capitale, in quanto viola il diritto alla vita riconosciuto dalla Dichiarazione universale dei diritti umani. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Resolución sobre la pena de muerte, ya que consideramos que la pena de muerte debe ser abolida en todos los países del mundo. Es cierto que dentro de la UE hay unanimidad respecto a este tema, sin embargo, a pesar de ello, creemos que se deben hacer muchos más esfuerzos, principalmente en política exterior. La UE debe revisar su política comercial con terceros países que no cumplen la legalidad internacional y no respetan los derechos humanos, concretamente, en este caso, el derecho a la vida. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Resolución sobre la pena de muerte ya que compartimos su objetivo: la abolición total de la pena de muerte y la crítica a todos los países en los que se practica, desde los Estados Unidos hasta Irán. Además, nos parece relevante que condene especialmente la pena de muerte por motivos como la orientación sexual o el adulterio, que sigue llevándose a cabo en numerosos países del mundo, como Arabia Saudí. El 10 de octubre de 2015 se celebró el Día Mundial contra la Pena de Muerte, que este año se propuso sensibilizar sobre la pena capital en casos de delitos relacionados con las drogas, que se aplica en hasta 33 países; a este respecto, la Resolución insta a la Comisión y al Servicio Europeo de Acción Exterior a establecer la abolición de la pena capital por este tipo de delitos como requisito para la ayuda o el apoyo en políticas de lucha contra la droga. Entendemos, pues, que esta Resolución reitera el compromiso europeo, que compartimos, por la lucha contra este tipo de crimen de Estado e insta a la Comisión a tenerlo en cuenta en el conjunto de su política exterior. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I abstained on this resolution as it calls for the European External Action Service (EEAS) to involve itself in foreign political matters. I do not think the EU should involve itself in foreign affairs. I did however support the amendments that condemned the use of the death penalty for reasons of religion, sexuality or adultery. Siôn Simon (S&D),
in writing. – With the 13th World Day Against the Death Penalty approaching, it is perhaps poignant that we have the chance to vote on this motion for resolution. I remain staunchly against the death penalty and I hope that this motion for resolution will once again reaffirm the EU's commitment to opposing the punishment. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Zaskrbljujoče je dejstvo, da je v zadnjih desetih letih naraslo število držav, ki so sprejele zakone, ki dovoljujejo smrtno kazen za kazniva dejanja, povezana z drogami. Že samo dejstvo, da je 22 držav izvedlo usmrtitve in je bilo vsaj 2466 oseb obsojenih na smrtno kazen v letu 2014, je zaskrbljujoče. Kar 33 držav po svetu uporablja smrtno kazen za kakršne koli prekrške, povezane z drogo, kar posledično predstavlja 1000 usmrtitev na letni ravni. Veliko je evropskih državljanov, ki jim grozi smrtna kazen v državah tretjega sveta, predvsem zaradi domnevnih zločinov v povezavi z drogo. Mednarodna konvencija državljanskih in političnih pravic med drugim določa, da naj se smrtna kazen uporabila zgolj in samo za najbolj resne zločine in naj se ne uporablja za zločine, povezane z drogo. Na tem mestu bi želel poudariti, da odprava smrtne kazni prispeva k boljšemu spoštovanju človekovega dostojanstva. Poleg tega želim izpostaviti zaskrbljenost zaradi uporabe smrtne kazni za mladoletne osebe in osebe, ki imajo kakršne koli duševne ali intelektualne motnje. Taka praksa se mora nemudoma prenehati, saj krši mednarodne človekove pravice. Zaradi navedenih razlogov sem podprl resolucijo in glasoval za njeno sprejetje. Renato Soru (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della risoluzione sulla pena di morte, che interviene poco prima della Giornata mondiale contro la pena di morte il 10 ottobre 2015 e che intende quest'anno sensibilizzare all'applicazione della pena di morte per reati connessi alla droga. Sebbene secondo l'Alto commissariato delle Nazioni Unite per i diritti umani oltre 160 Stati membri dell'ONU abbiano abolito la pena di morte o non la pratichino, da dati recenti, ma parziali, risulta che quasi 2.500 persone in 55 paesi siano state condannate a morte nel 2014, con un aumento di quasi il 23% rispetto al 2013. Con la risoluzione, esortiamo in particolare il Servizio europeo per l'azione esterna e gli Stati membri a proseguire la lotta contro il ricorso alla pena di morte e a sostenere fermamente presso tutte le istanze internazionali l'introduzione di una moratoria quale passo verso la sua abolizione. Solo continuando a fare pressione a livello mondiale a questo fine, a sollecitare con forza i paesi che ancora la praticano a rispettare le norme minime internazionali e dare informazioni più trasparenti, sarà possibile avviarsi gradualmente verso l'abolizione della pena di morte che costituisce un obiettivo fondamentale dell'UE in quanto attore nello scenario internazionale Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Iako je niz zemalja ostvario znatan napredak na ovom planu, još se mnogo toga treba učiniti do konačnog ukidanja smrtne kazne u čitavom svijetu te je iz tog razloga potrebno i dalje podržavati tu inicijativu. U prošloj su godini izvršena pogubljenje u 22 od 58 država u kojima je još uvijek na snazi smrtna kazna. Ovaj se broj treba i dalje reducirati do potpune regulacije smrtne kazne u svim zemljama. Također, pojavljuje se i pitanje o smrtnim kaznama zbog zločina povezanih s drogom. Sve više zemalja donosi zakone kojima se dopušta smrtna kazna za zloupotrebu droge, iako u smjernicama EU-a za 2013. godinu stoji da se smrtna kazna ne određuje za takve zločine. Unija se treba pozabaviti mjerama u okviru vanjske politike i vanjskih odnosa za provođenje kampanje za ukidanje smrtne kazne, te uvidjeti što je moguće poduzeti kada je riječ o odgovornosti trećih zemalja. Zbog navedenih razloga sam podržao izvješće. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I supported this resolution in which the EU reiterates its condemnation of the use of the death penalty and strongly supports a moratorium as a step towards abolition. At least 607 executions took place worldwide in 2014 and executions are occurring at an alarming rate in 2015. The death penalty is incompatible with fundamental values such as respect for human dignity and the rule of law, and so it is essential that the Union expresses in no uncertain terms that the practice is unacceptable. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za resolucijo o smrtni kazni. Odprava smrtne kazni v Evropski uniji je civilizacijski dosežek ter eden glavnih ciljev EU na področju človekovih pravic. Podpiram resolucijo, ki obsoja smrtno kazen in odločno podpira uvedbo moratorija kot korak na poti k njeni odpravi. Odprava smrtne kazni po vsem svetu bo prispevala h krepitvi človekovega dostojanstva. Prav tako tudi delim mnenje, da je smrtna kazen absolutno nezdružljiva s spoštovanjem človekovega dostojanstva in človekovih pravic, svobode, demokracije in pravne države. Pavel Svoboda (PPE),
písemně. – Podpořil jsem dnešní usnesení na téma trestu smrti, jelikož se domnívám, že zákaz trestu smrti patří k základním principům, k nimž se hlásí členské státy Evropské unie, a jehož rozšíření také do dalších států světa je žádoucí a je třeba jej podpořit. Považuji tedy navržený text za užitečný a to také v případě, kdy nedojde v jednotlivých třetích zemích rovnou ke zrušení trestu smrti, ale nejdříve jen k jeho neuplatňování. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Tο Κίνημα μας είναι υπέρ της επαναφοράς της θανατικής ποινής για ιδιαιτέρως ειδεχθή εγκλήματα, όπως π.χ. η εμπορία ναρκωτικών σε μεγάλες ποσότητες και ο βιασμός ανηλίκων. Tibor Szanyi (S&D),
írásban. – A kérdés elvi fontossága miatt meggyőződéssel támogattam a határozatot. Szavazatomnál figyelembe vettem az aktualitást is: a halálbüntetés elleni világnap (okt. 10.) bevezetésének 13. évfordulója jó alkalom az Európai Parlament számára annak a tudatosítására, hogy változatlanul az Európai Unióra vár az elvi és gyakorlati vezető szerep ezen embertelen és idejétmúlt büntetési forma felszámolását célzó világméretű erőfeszítések terén. Ennek érdekében fontosnak tartom, hogy a főképviselő és az EKSZ ügyeljen arra, hogy az EU külkapcsolataiban a multilaterális és a kétoldalú kontaktusok alkalmával is következetesen képviseljük halálbüntetés elutasítását mindazon – sajnos túl számos – partnereinkkel szemben, ahol ez a gyakorlat még él. Az állásfoglalást alkalmasnak tartom arra, hogy felhívja a figyelmet: a halálbüntetés elleni zászlóvivő szerepében az Európai Unió nem lehet hiteles, ha saját soraiban megtűr olyan gátlástalan politikusokat, akik a társadalomban továbbélő alantas ösztönök szításából, a halálbüntetés újbóli bevezetésének időnkénti «meglebegtetéséből» próbálnak politikai tőkét kovácsolni, amint azt a magyar miniszterelnök tette a közelmúltban. Mostani világos állásfoglalásunktól az várom, hogy hasonló esetekben az Unió a jövőben olyan határozottan lépjen fel, mint Orbán politikája kapcsán az EP tette, s hogy ebből minden autoriter vezető megértse, hogy a halálbüntetéssel való fenyegetés a demokratikus hatalomgyakorlás lényegét megkérdőjelező, veszélyes politikai kalandorság. Adam Szejnfeld (PPE),
na piśmie. – Całkowite zniesienie kary śmierci to jeden z głównych celów polityki Unii Europejskiej w dziedzinie praw człowieka. Dzięki działaniom organizacji międzynarodowych i zmianom społecznym obecnie już ponad 160 państw Organizacji Narodów Zjednoczonych odstąpiło od stosowania kary śmierci albo jej nie praktykuje. Jednakże w ostatnim roku wykonano prawie 2,5 tysiąca egzekucji w ponad 55 krajach, a liczba ta wzrosła w znaczący sposób w porównaniu do lat poprzednich. Szczególnie niepokojące jest coraz częstsze stosowanie kary śmierci w kontekście walki z terroryzmem czy handlem narkotykami. W związku z tym konieczne jest podejmowanie kolejnych kroków o charakterze dyplomatycznym, politycznym i gospodarczym, aby tę nieludzką praktykę całkowicie wyeliminować. Rezolucja Parlamentu Europejskiego zawiera apel do Europejskiej Służby Działań Zewnętrznych, Komisji Europejskiej i państw członkowskich o zintensyfikowanie działań na rzecz całkowitej abolicji kary śmierci na świecie. Z tych powodów zadecydowałem się poprzeć tę rezolucję. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Pedeapsa cu moartea reprezintă unul dintre vestigiile epocilor de mult apuse ale umanității, care mai persistă în prezent în unele părți ale lumii. Ea constituie un instrument juridic perimat, conceput pentru un tip de societate bazată pe frică și teroare în fața morții survenite pe căi nenaturale. Între timp, umanitatea a progresat și a ajuns la un stadiu care presupune o societate bazată pe argumente raționale și pe instrumente juridice menite să asigure reintegrarea indivizilor cu probleme în societate. Din acest punct de vedere, Uniunea Europeană trebuie să dea un mesaj clar celorlalți parteneri și actori internaționali că nu este de acord cu menținerea acestei practici și să devină un model de rezolvare umană a problemei pedepselor juridice aplicate infractorilor, inclusiv traficanților de droguri, pentru statele din alte părți ale lumii. În acest context, trebuie remarcat faptul că accentul nu trebuie să fie pus pe eliminarea persoanei respective, pentru educația căreia statul și societatea au investit resurse importante, ci pe corijarea comportamentului respectiv și reintegrarea constructivă a indivizilor în societate, printr-un acces neîngrădit la cursuri de recalificare și reabilitarea personală în cadrul societății. O astfel de abordare este mult mai avantajoasă pentru noi toți și pentru lumea în care trăim. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – Par cette résolution, nous entendons condamner fermement le recours à la peine de mort et soutenir pleinement la mise en place d'un moratoire sur la peine de mort dans l'optique de son abolition. Nous soulignons une fois de plus que l'abolition de la peine de mort contribue à renforcer la dignité humaine. Enfin, nous nous déclarons profondément convaincus du fait que l'abolition de la peine capitale constitue une norme éthique établie! Pavel Telička (ALDE),
in writing. – On the occasion of the World Day Against the Death Penalty, on 10 October 2015, the European Parliament is adopting this resolution, which I supported. It condemns the use of the death penalty and all executions worldwide. Paying particular attention to the death penalty in relation to drug trafficking, it reminds the Commission and the Member States of the recommendation that the abolition of the death penalty for drug-related offences should be made a precondition for any support for drug-law enforcement policy. It urges the European External Action Service, the Commission and the Member States to provide guidance for a comprehensive and effective European death penalty policy with regard to dozens of European nationals facing execution in third countries. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Smrtnoj kazni nije mjesto u 21. stoljeću. Europa ima svoj stav o smrtnoj kazni i on je gotovo jednoglasan. Sretna sam što su naša društva nadišla ovu zastarjelu metodu te se i prema najtežim zločincima danas ponašamo kako to i dolikuje ljudima čiju je civilizaciju oblikovalo kršćanstvo. Smatram kako takav europski stav o smrtnoj kazni trebamo promovirati diljem svijeta, naročito u odnosima s onim trećim zemljama s kojima nas povezuju snažna trgovinska, diplomatska ili vojna partnerstva. No, pritom moramo uvijek imati na umu kulturološke razlike i u ovom delikatnom političkom trenutku birati sredstva kojima ćemo postići svoje ciljeve. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Predlog resolucije o smrtni kazni sem podprla, saj obsojam uporabo smrtne kazni kot način kaznovanja. Menim, da smrtna kazen ne vpliva na odvračanje od kriminala ali tihotapljenja drog. Leta 2014 je bilo vsaj 2466 oseb v 55 državah obsojeno na smrt. Ker se odstotek viša na letni ravni je prav, da se tudi Evropski parlament dotakne te problematike. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Resolución sobre la pena de muerte, ya que consideramos que la pena de muerte debe ser abolida en todos los países del mundo. Es cierto que dentro de la UE hay unanimidad respecto a este tema, sin embargo, a pesar de ello, creemos que se deben hacer muchos más esfuerzos, principalmente en política exterior. La UE debe revisar su política comercial con terceros países que no cumplen la legalidad internacional y no respetan los derechos humanos, concretamente, en este caso, el derecho a la vida. Ramon Tremosa i Balcells (ALDE),
in writing. – I fully support such resolution because I am strongly against the death penalty punishment, I think it's a barbarian old method which should be abolished worldwide, starting from Iran and China! I want to refer to Hands off Cain's 2015 Report, which presents the most important facts regarding the practice of the death penalty in 2014 and the first six months of 2015. Data shows that China, Iran and Saudi Arabia were the top three «Executioner-Countries» in the world in 2014, while the top executioners of 2015 (as of 30 June) were China, Iran and Pakistan. I strongly support the ongoing campaign not only against the death penalty, but also its proposals to strengthen the next Pro-Moratorium Resolution that will be voted by the UN General Assembly in 2016. Mihai Țurcanu (PPE),
în scris. – Uniunea Europeană menține o opoziție de principiu fermă față de pedeapsa cu moartea, iar abolirea acesteia se înscrie între marile priorități ale politicii cu privire la drepturile omului în UE. Uniunea Europeană este principalul actor instituțional în lupta privind abolirea acesteia. Pedeapsa cu moartea este o sancțiune crudă și inumană, multe dovezi demonstrând faptul că aceasta nu are niciun efect disuasiv asupra criminalității. Abolirea acesteia este esențială, pe de o parte, pentru protejarea dignității umane, a libertății, a democrației, a statului de drept, iar pe de altă parte, pentru dezvoltarea drepturilor omului. În ciuda numeroaselor texte adoptate la nivel european și internațional din ultimii ani, în 2014 a existat o creștere de 23% față de anul precedent, 2466 de persoane fiind condamnate în 55 de țări. Așadar, prin această rezoluție, UE își reafirmă preocuparea privind condamnarea la pedeapsa cu moartea, în special a minorilor și a persoanelor cu handicap mental, și cere încetarea definitivă a acestor practici, care constituie o violare gravă a normelor internaționale în materie de drepturile omului. Având în vedere utilizarea tot mai frecventă a acestei sancțiuni, precum și dorințele altor țări de a o reintroduce în sistemele lor naționale, susțin Rezoluția Parlamentului European privind pedeapsa cu moartea. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de la Resolución sobre la pena de muerte, ya que consideramos que la pena de muerte debe ser abolida en todos los países del mundo. Es cierto que dentro de la UE hay unanimidad respecto a este tema, sin embargo, a pesar de ello, creemos que se deben hacer muchos más esfuerzos, principalmente en política exterior. La UE debe revisar su política comercial con terceros países que no cumplen la legalidad internacional y no respetan los derechos humanos, concretamente, en este caso, el derecho a la vida. Viktor Uspaskich (ALDE),
raštu
. – Smerkiu mirties bausmės taikymą ir tvirtai remiu mirties bausmės moratoriumo paskelbimą kaip žingsnį į jos panaikinimą; dar kartą pabrėžiu, kad mirties bausmės panaikinimas padeda sutvirtinti žmogaus orumą ir ES pagrindinis tikslas yra visiškas jos panaikinimas. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which condemns the use of the death penalty. Europe needs to set up an example by sharing its democratic principles and firmly calling for an end to the inhuman practice of the death penalty around the world. The ultimate goal is to achieve the total abolition of the death penalty, not only in Europe – where Belarus remains the last country to retain and apply capital punishment – but also in the United States, which should commit to abolishing this terrible practice as soon as possible. Ramón Luis Valcárcel Siso (PPE),
por escrito. – Mediante esta propuesta de Resolución, este Parlamento manifiesta su firme condena a la pena de muerte y llama a la Comisión Europea, al Servicio Europeo de Acción Exterior y a los Estados Miembros a seguir luchando contra la pena de muerte en terceros países. Por todo ello, considero necesario votar a favor. Derek Vaughan (S&D),
in writing. – The EU has always worked to marginalise the death penalty and establish a moratorium on its use. However, it is worrying that the long-term decline in the number of executions worldwide has been reversed in the past few years, with 2013-2014 showing a 23% increase in the number of executions. Given that several nations which practice the death penalty have been in receipt of European aid to fund anti-narcotics programmes, there is a real concern that executions could, in essence, have been funded by the EU. It is imperative that we increase the transparency of this aid package so that we can rest assured that European money is not underwriting the continuing use of the death penalty, as this would be an affront to our European values and a contravention of EU guidelines on the death penalty, as well as Article 2 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union and Protocols 6 and 13 of the European Convention on Human Rights. By extending our oversight, the Commission can allow European taxpayers to rest easy, knowing that their money is not being used to fund state-sanctioned killing. Therefore, I voted in favour of this resolution. Hilde Vautmans (ALDE),
schriftelijk. – Op 10 oktober was het de werelddag tegen de doodstraf en enkele maanden geleden kwam de heer Orban doodleuk in het Europees Parlement verkondigen dat hij dacht aan de wederinvoering van de doodstraf. Reden genoeg om deze barbaarse bestraffing onder de aandacht te brengen. Op de eerste plaats is nog nooit aangetoond dat de gerechtelijke executie een afschrikkingseffect op misdaad zou hebben. Daarentegen is wel bewezen dat er elk jaar een hoop onschuldige mensen geëxecuteerd worden. Ook de idee achter de «moderne» doodstraf bevat een immense tegenstelling: we gaan de veroordeelde niet barbaars afslachten met een guillotine, neen, we pretenderen het fatsoen op te brengen om dit op een «beschaafde» wijze te doen. Het resultaat blijft echter hetzelfde: we ontnemen iemand het recht op leven, een recht waarvan we in 1948 met de Verklaring van de Rechten van de Mens hadden afgesproken dat het onvervreemdbaar zou zijn. Hypocrisie is de valkuil voor dit zogenaamde «ethische» denken. De afschaffing van de doodstraf is niet alleen moreel de juiste keuze, het is ook duidelijker, rechtvaardiger en het is een keuze die de steekvlampolitiek overstijgt en die de tand des tijds doorstaat. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – Nos últimos 12 meses, verificou-se, a nível mundial, um ressurgimento da aplicação da pena de morte por crimes relacionados com a droga, havendo Estados onde aumentou de forma significativa o número de execuções por estes crimes (como é o caso do Irão e da Arábia Saudita). Outros Estados procuram reintroduzir a pena de morte por crimes relacionados com a droga (como é o caso de Omã), e alguns Estados puseram termo à moratória sobre a pena de morte há muito aplicada (como é o caso da Indonésia e do Paquistão). Dos 14 países que aplicam a pena de morte por delitos relacionados com a droga, 12 são países asiáticos ou do Médio Oriente. Em 2015, 14 pessoas foram executadas na Indonésia por tráfico de droga, entre as quais 12 estrangeiros. Dezenas de pessoas aguardam a execução no corredor da morte, incluindo cidadãos europeus, como o francês Serge Atlaoui. Num momento em que se comemora o dia europeu contra a pena de morte, é tempo de manifestar a nossa oposição a esta prática, que é uma afronta à dignidade do ser humano, e esperar que estas tendências recentes não ponham em causa os avanços verificados ao longo do último século relativamente a este aspeto. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Der Bericht verurteilt die Anwendung der Todesstrafe und bekräftigt letztendlich deren Abschaffung. Die Todesstrafe ist nicht mit Werten wie der Achtung der Menschenwürde, der Freiheit, der Demokratie, der Gleichheit, der Rechtsstaatlichkeit und der Wahrung der Menschenrechte vereinbar. Der Bericht fordert auch die Kommission auf, die Kontrollen, welche die Ausfuhr von Produkten betreffen, die zur Vollstreckung der Todesstrafe verwendet werden können, zu verstärken. Aufgrund dieser Tatsachen habe ich diesen Bericht unterstützt. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Am 10. Oktober begeht die internationale Staatengemeinschaft ihren Internationalen Tag gegen die Todesstrafe. Seinen Beitrag dazu liefert das EU-Parlament mit dieser Initiativ-Entschließung. In vielen Ländern – Pakistan, Nigeria, Afghanistan, Iran, Irak, Jemen, Sudan, Somalia und Saudi-Arabien – werden immer noch Menschen zum Tode durch Steinigung verurteilt. Hunderte Frauen wurden in den vergangenen Jahren in diesen Ländern wegen Ehebruchs gesteinigt. Unzählige Menschen aus diesem Kulturkreis wandern übrigens derzeit unkontrolliert und massenhaft in die EU-Mitgliedstaaten – und vor allem nach Deutschland – ein. Ein Rechtsstaat, der sich gleichzeitig als Kulturstaat versteht, kann jedoch die Herbeiführung des Todes eines Menschen «von Amts wegen» nicht legitimieren. Mit der Aufhebung der Todesstrafe kann der Teufelskreis der Gewalt durchbrochen werden. Gegen die Zunahme von Gewaltverbrechen gibt es hoffnungsvollere und wirksamere Mittel. Deswegen habe ich für diese Entschließung gestimmt. Josef Weidenholzer (S&D),
schriftlich. – Am 10. Oktober jährt sich zum 13. Mal der europäische Tag gegen die Todesstrafe. Darum müssen wir uns erneut und immer wieder konsequent gegen die Todesstrafe aussprechen. Auch wenn in den letzten Jahren einige Fortschritte in Richtung Abschaffung gemacht wurden, wurde beispielsweise 2014 weltweit die Todesstrafe bei Drogendelikten im Vergleich zum Vorjahr um 23 % häufiger angewendet. Wir wissen, dass Todesurteile kaum abschreckende Wirkung haben. Sie tragen daher weder zur Einschränkung des Drogenhandels bei, noch halten Individuen vom Drogenmissbrauch ab. Die Aussprache eines Todesurteils bei Drogendelikten ist aufgrund verschiedener Völkerrechtsabkommen, wie dem Internationalen Pakt über bürgerliche und politische Rechte sowie der Menschenrechtskonvention, rechtswidrig. Die Strafe ist dem Verbrechen nicht angemessen. Deshalb sollen die Kommission sowie die Mitgliedstaaten die Abschaffung der Todesstrafe unterstützen und Projekte zur Bekämpfung von Drogenmissbrauch fördern. Die Anwendung der Todesstrafe generell, besonders aber wegen Drogendelikten oder homosexuell definierten Handlungen, entspricht nicht den Werten der Europäischen Union. Die Beseitigung der Todesstrafe soll eine Voraussetzung für die finanzielle und technische Unterstützung von Projekten zur Drogenbekämpfung sein. Europäische Unterstützung darf nicht im Zusammenhang mit einer Justiz stehen, die Todesurteile ausspricht und sie im schlimmsten Fall auch exekutiert. Das ultimative Ziel der Europäischen Union muss die vollständige Abschaffung der Todesstrafe sein. Σωτήριος Ζαριανόπουλος (NI),
γραπτώς
. – Το ΚΚΕ τάσσεται υπέρ της κατάργησης της θανατικής ποινής. Επισημαίνουμε όμως ταυτόχρονα την υποκριτική στάση της ΕΕ στο ζήτημα, που στηρίζει με όλα τα μέσα, πολιτικά, οικονομικά και στρατιωτικά, τα πιο αντιδραστικά κράτη και κυβερνήσεις, που χρησιμοποιούν σε μεγάλη έκταση τις εκτελέσεις ως μέσο καταπίεσης των λαών τους, ως συμμαχικές δυνάμεις στις ιμπεριαλιστικές επεμβάσεις της, όπως χαρακτηριστικά κάνει με τις πετρελαιομοναρχίες και άλλα αντιδραστικά αστικά καθεστώτα στη Μ. Ανατολή, στη Β. Αφρική, τη Λ. Αμερική και αλλού. Το κοινό ψήφισμα του ευρωκοινοβουλίου χρησιμοποιεί ακόμη και το ευαίσθητο θέμα της θανατικής ποινής σαν ένα ακόμη όχημα επεμβάσεων της ΕΕ σε τρίτες χώρες. Το μεταχειρίζεται, όπως και γενικότερα τα «ανθρώπινα δικαιώματα» και τη «δημοκρατία» όπως επιλεκτικά τα αντιλαμβάνεται βέβαια η ΕΕ, σαν πρόσχημα, ώστε με τη χρήση των διαφόρων ταμείων της ΕΕ, που προορίζονται για την χρηματοδότηση τέτοιων δράσεων («Μηχανισμός για τη σταθερότητα και την ειρήνη», «Ευρωπαϊκό μέσο για τη δημοκρατία και τα δικαιώματα του ανθρώπου») να ασκεί πιέσεις και να επεμβαίνει άλλοτε συγκαλυμμένα, άλλοτε ανοιχτά στα εσωτερικά τρίτων χωρών, με στόχο την εκμετάλλευση των πλουτοπαραγωγικών πηγών τους και την στερέωση των θέσεων των ευρωπαϊκών μονοπωλίων στους μαινόμενους ενδοιμπεριαλιστικούς ανταγωνισμούς. Tomáš Zdechovský (PPE),
in writing. – I voted for this motion for a resolution because I consider it to be an expression of one of the most important long-term EU policies for strengthening human rights in the world. I praise the EU efforts invested in combating torture and the death penalty. The need to abolish these inhuman practices should be further highlighted. We must aim especially at abolition of the death penalty for drug-related crimes and acts which should not be considered as crime. I also believe that we need to lead a constructive dialogue with one of our most important partners, the United States, to prevent further executions in that country. I would like to see the Commission preserving the European Instrument for Democracy and Human Rights, while increasing its effectiveness and its geographical scope. Jana Žitňanská (ECR),
písomne. – Uznesenie o treste smrti som, samozrejme, podporila. Zrušenie trestu smrti na celom svete je jedným z najdôležitejších ľudsko-právnych cieľov Európskej únie, ako aj jedným z prístupových kritérií štátov, ktoré sa chcú stať jej súčasťou. A napriek tomu čísla, ktoré sú zverejňované pri príležitosti svetového dňa proti trestu smrti, sú viac ako alarmujúce. A to nezahŕňajú počet vykonaných trestov smrti v Číne, ktorá údajne popravuje viac ľudí ako zvyšok sveta spolu. Odsudzujem všetky druhy uplatňovania trestu smrti, a to či už ide o súvislosť s drogovými trestnými činmi alebo obzvlášť o používanie tohto trestu ako prostriedok politického boja proti politickej opozícii. A mimoriadne závažné je aj jeho uplatňovanie voči maloletým, osobám s mentálnym alebo duševným postihnutím, či trest smrti ukameňovaním za cudzoložstvo. Stotožňujem sa s názorom, že trest smrti je absolútne nezlučiteľný s ľudskou dôstojnosťou, slobodou, demokraciou a ľudskými právami, a zastávam názor, že každá ľudská bytosť má právo na rešpektovanie jej prirodzeného práva na život, ľudskú dôstojnosť, ako aj práva na riadny a spravodlivý proces. Preto každé takéto uznesenie, ktoré dôrazne odsudzuje používanie trestu smrti a nabáda k jeho zrušeniu, plne podporujem. Inês Cristina Zuber (GUE/NGL),
por escrito. – Condenamos a pena de morte e defendemos a sua abolição. Lamentamos que a pena capital seja ainda aplicada por, pelo menos, 55 países, e registamos com preocupação a tendência crescente de promover a discussão para a inversão da abolição da pena de morte por parte de alguns países, nomeadamente na Europa. Estamos, na generalidade, de acordo com o conteúdo da resolução. Não podemos, contudo, deixar de registar elementos da habitual hipocrisia imposta pela maioria do Parlamento Europeu, nas considerações feitas com traços de ingerência e na discrepância da análise, onde, por exemplo, não se trata da mesma maneira a manutenção da pena capital em países como os EUA e a China, ou quando se coloca o Serviço Europeu para a Ação Externa como um instrumento na luta contra a pena capital, o mesmo instrumento que promove intervenções de agressão em países terceiros responsáveis pela morte de centenas de pessoas. Não obstante estas observações, votámos a favor da resolução. Marco Zullo (EFDD),
per iscritto
. – Ho votato a favore della risoluzione contro la pena di morte perché è un'iniziativa che ho portato avanti in parallelo alla commissione DROI, implementando il testo in particolare con dei contenuti contro la pratica della lapidazione. La condanna di questa atroce tortura, che è ancora presente in paesi come Iran, Sudan, Pakistan, Afghanistan, Nigeria, Arabia Saudita, Emirati Arabi Uniti e Yemen, è infatti il risultato di un lungo percorso nato grazie alle segnalazioni di alcune associazioni di esuli iraniani ed proseguito attraverso l'organizzazione di eventi sia sul territorio sia nel Parlamento europeo che hanno contribuito a sensibilizzare la società civile e gli altri parlamentari sul tema. Ad oggi, la pena di morte per lapidazione è una delle più atroci violazioni delle norme internazionali sui diritti umani e affligge in particolare le donne che, senza possibilità di difendersi in giudizio, vengono uccise a sassate soprattutto per adulterio o persino perché denunciano uno stupro subito. Una pena crudele, disumana e degradante che adesso i Paesi sono chiamati ad abolire per legge. 10.4.   Τα διδάγματα που αντλήθηκαν από την καταστροφή της ερυθράς ιλύος, πέντε έτη μετά το ατύχημα στην Ουγγαρία (B8-0989/2015) Explicații orale privind votul Krisztina Morvai (NI). –«A büntetés célja annak elkerülése, annak megelőzése, hogy akár az elkövető, akár más a jövőben bűncselekményt kövessen el.» Miért idézem Magyarország egyik legnagyobb, legújabb kori tragédiájának, a vörösiszap-katasztrófának a kapcsán ezt a passzust a magyar Büntető Törvénykönyvből? Azért, mert úgy gondolom, hogy nem helyes az az érvelés, hogy most már ne törődjünk azzal, hogy mi történt. Ne nézzünk a múltba, nézzünk a jövőbe, próbáljuk megelőzni azt, hogy még egyszer ilyen katasztrófa bekövetkezzen. Annak érdekében, hogy a megelőzés kötelezettségét teljesítsük, le kell vonni a tragédiának a felelősségre vonással összefüggő következtetéseit, következményeit. Pontosan azért, hogy beazonosítva az elkövetőket és az ő felelősségüket, szolgáljuk a megelőzésnek a célját és az elvét. Andrejs Mamikins (S&D). – Paldies, priekšsēdētāja kungs! Pirms pieciem gadiem ungāri pārdzīvoja visnopietnāko industriālo, ka arī ekoloģisko katastrofu savas valsts vēsturē. Rezultātā desmit cilvēki gāja bojā un pusotrs simts tika ievainoti. Gribētu vēlreiz izteikt sirsnīgu līdzjūtību bojāgājušo ģimenēm un ungāru tautai. Vispār Eiropas jaunākajā vēsturē ir bijušas plaša vēriena katastrofas, kuru dēļ tika ciesti milzīgi zaudējumi, piemēram, tankkuģa PRESTIGE naftas noplūde Galīcijā 2002. gadā, bet par laimi toreiz neviens cilvēks negāja bojā. Tomēr pastāv liela starpība starp katastrofām, kuras ir ļoti grūti pat teorētiski paredzēt, un tām, kurās sistemātiski tika uzkrātas problēmas, kā arī nereti netika realizēta praksē drošības tehnika. Ņemot vērā, ka Eiropā daudzviet joprojām pastāv vairākas rūpnīcas un citas iestādes, kur tiek apstrādāti vai glabāti veselību un dzīvību apdraudoši materiāli, ir absolūti nepieciešams aktīvi informēt blakus dzīvojušos cilvēkus par esošo stāvokli. Zoltán Balczó (NI). – Öt évvel ezelőtt következett be Magyarország történetének legnagyobb ipari katasztrófája, a vörösiszap-katasztrófa. Ennek kapcsán a Környezetvédelmi Bizottság szóbeli kérdést intézett a Bizottsághoz és a Tanácshoz. Konkrét kérdéseket: milyen intézkedéseket, jogszabály-változtatásokat tesz annak érdekében, hogy ilyen többé ne következzen be, vagy ha mégis bekövetkezne, a kárrendezésnek milyen pénzügyi forrásai lehetnek. Sajnos a vitában a Bizottság részéről érdemi választ nem kaptunk. Ezért örülök, hogy ezt a témát egy határozati javaslat beadása és elfogadása is követte, amely világos feladatokat szab meg, világos határidőket, kimondja a «szennyező fizessen» elv érvényesítését, valamint megalapozza a kötelező, harmonizált pénzügyi biztosítéknak a létrehozását. Mindezek alapján támogattam a határozatot. Explicații scrise privind votul Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – Esta Resolución aborda la catástrofe acaecida el 4 de octubre de 2010 en Hungría, cuando la rotura de una balsa de residuos liberó casi un millón de metros cúbicos de lodo rojo (un residuo de las industrias extractivas altamente alcalino) que inundó varios pueblos y dejó 10 personas muertas, 150 heridas y grandes extensiones de terreno contaminadas, incluidos cuatro espacios Natura 2000. He votado a favor de la Resolución puesto que, entre otras cosas, señala el riesgo existente en diversos Estados miembros de que se repita una catástrofe similar debido a la deficiente aplicación de la legislación medioambiental; pide más inspecciones sobre las balsas de residuos; destaca la existencia de graves problemas de contaminación medioambiental en varios Estados miembros debido a actividades mineras (por ejemplo, por la utilización de cianuro en las minas de oro); pide a la Comisión que, con ocasión de la actual revisión de la Directiva sobre responsabilidad medioambiental, se asegure de que la propuesta de revisión aplica plenamente el principio «quien contamina paga», o que involucre a las autoridades locales, los ciudadanos y la sociedad civil en el proceso decisorio sobre eliminación de residuos peligrosos y en la planificación de las medidas de gestión del riesgo. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Il y a cinq ans, la Hongrie faisait face à la rupture d'un réservoir de déchets, qui a eu des conséquences dramatiques. Les boues rouges produites lors de la fabrication d'alumine et d'aluminium avaient en effet causé la mort de dix personnes. À la suite de cet accident, le Parlement souhaite établir un cadre législatif pour éviter ce genre de catastrophe. Le triste anniversaire de cet événement est un bon prétexte pour augmenter les pouvoirs de l'Union au détriment de ses États membres, pour appeler à «toujours plus d'Europe». J'ai donc voté contre ce rapport. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – Having sympathy with the victims of this terrible disaster, I abstained on the final vote. Nevertheless, much of the content of the report calls for more European action. Once again, a need for legislation in one Member State is taken as a green light for action in all 28. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – À la suite de la catastrophe dites «des boues rouges» survenue le 4 octobre 2010, j'ai voté en faveur de cette délibération qui vise à en tirer les enseignements pour empêcher que cela se reproduise à l'avenir. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šią rezoliuciją dėl raudonojo šlamo katastrofos. 2010 m. spalio 4 d. Vengrijoje sugriuvus atliekų saugyklai išsiliejo beveik 1 mln. kubinių metrų labai didelio šarmingumo raudonojo šlamo, kuris užtvindė keletą kaimų ir dėl kurio žuvo 10 žmonių ir beveik 150 buvo sužeista. Ši katastrofa siejama su prastu ES teisės aktų įgyvendinimu, nepakankamomis patikromis, atitinkamų ES teisės aktų spragomis ir saugyklos valdytojo veiklos rezultatais. Deja, iš šios katastrofos nebuvo pasimokyta, kadangi ir toliau netinkamai įgyvendinami atitinkami ES teisės aktai ir tarptautinės konvencijos, toliau netinkamai vykdomos patikros. Pritariu raginimams Komisijai daugiau dėmesio skirti moksliniams tyrimams ir technologijų plėtrai prevencijos ir pavojingų atliekų tvarkymo srityje. Komisija turėtų parengti esamose kasyklose, kuriose įrengtos didelės atliekų saugyklos, atliekamo testavimo nepalankiausiomis sąlygomis gaires. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce rapport où les vœux pieux se succèdent pour aboutir au leitmotiv des eurocrates, répété comme une litanie: «toujours plus d'Europe», c'est-à-dire renforcer encore les compétences et les pouvoirs de la Commission au détriment des États membres. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – J'ai approuvé cette résolution dans laquelle le Parlement commémore tout d'abord les victimes de la catastrophe des boues rouges et rappelle le soutien qui a été apporté à la Hongrie en matière de protection civile ainsi que l'élaboration des recommandations en vue d'éliminer et d'atténuer les dommages causés. La résolution dresse, cinq ans après, les enseignements positifs et négatifs de cette catastrophe des boues rouges, déchet dangereux qui avait causé la pollution de vastes zones de terres. Le Parlement y souligne notamment son inquiétude face au manque de prise de conscience, au cours de ces dernières années, de la nécessité de pallier la mauvaise mise en œuvre de la législation européenne, laquelle serait à l'origine de la catastrophe industrielle. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de la Resolución sobre las conclusiones extraídas de la catástrofe del lodo rojo cinco años después del accidente en Hungría. Fue el peor accidente industrial en la historia del país y no hay que olvidar a sus víctimas. La intervención de las autoridades fue eficaz y los inmensos esfuerzos de la sociedad civil encomiables y sin precedentes. Pero hay que estar vigilantes para que no existan emplazamientos similares en otros países de la Unión. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Le 4 octobre 2010 en Hongrie, la rupture d'un réservoir de déchets avait engendré une considérable pollution et causée la mort de dix personnes. Il s'agissait de boues rouges, produites lors de la fabrication d'alumine et d'aluminium. Cette proposition de résolution sur les enseignements tirés de la catastrophe des boues rouges, cinq ans après l'accident survenu en Hongrie, doit permettre d'élaborer un cadre législatif pour empêcher ces désastres, mais cela implique naturellement une plus grande emprise de l'Union européenne. Le point positif, qui consiste à demander un renforcement par les États membres de leurs organes nationaux d'inspection environnementale, reste malheureusement noyé dans les appels à toujours plus d'Europe. J'ai donc décidé de voter contre. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Condivido le questioni sollevate nella risoluzione che ricorda il disastro ambientale dovuto all'incidente industriale occorso ad Ajka in Ungheria nel 2010. Ritengo che gli Stati membri dovrebbero fare di più per colmare le lacune normative nell'applicazione del diritto UE e delle convenzioni internazionali in materia ambientale al fine di tutelare i nostri cittadini, i nostri territori e scongiurare futuri disastri simili. José Blanco López (S&D),
por escrito. – La rotura de una balsa de residuos de una empresa minera el 4 de octubre de 2010 provocó una marea de barro rojo de un millón de metros cúbicos que causó diez muertos, 150 heridos y la inundación de varios municipios y vastas áreas de tierra, incluyendo cuatro espacios de alto valor ecológico, y puso en evidencia la falta de implementación de la legislación de la UE e importantes deficiencias en el marco de las inspecciones. He dado mi apoyo a esta Resolución que critica la falta de implementación adecuada de la legislación europea y de las convenciones internacionales en este ámbito tanto en Hungría como en otros Estados Miembros. Como señala acertadamente, es necesario fortalecer la prevención de desastres a través de la investigación, el desarrollo del tratamiento de los residuos peligrosos y la puesta en práctica de inspecciones medioambientales más estrictas. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu
. – Balsavau už šią rezoliuciją, kurioje aptariama situacija dėl Vengrijoje įvykusios nelaimės, kai 2010 m. spalio 4 d. Vengrijoje sugriuvus atliekų saugyklai išsiliejo beveik 1 mln. kubinių metrų labai didelio šarmingumo raudonojo šlamo. Jis užtvindė keletą kaimų, žuvo 10 žmonių ir beveik 150 buvo sužeista ir buvo užteršti didžiuliai žemės plotai, įskaitant keturias tinklo «Natura 2000» teritorijas. Ši raudonojo šlamo avarija – tai pati didžiausia pramoninė katastrofa Vengrijoje. Jos metu nacionalinės institucijos į avariją reagavo sparčiai ir efektyviai, taip pat pilietinė visuomenė dėjo didžiules pastangas pagelbėti nelaimės metu. Tačiau Europos Parlamentas yra sunerimęs dėl to, kad, atrodo, jog iš praeitų penkerių metų patirties praktiškai nebuvo pasimokyta ir toliau netinkamai įgyvendinami atitinkami ES teisės aktai ir tarptautinės konvencijos, toliau netinkamai vykdomos patikros, o per tą laiką nebuvo užpildytos beveik jokios atitinkamų ES teisės aktų spragos. Be to, rūpestį kelia tai, kad panašių vietų esama keliose valstybėse narėse, todėl Parlamentas ragina visas valstybes nares, kurios turi raudonojo šlamo rezervuarus, kuo greičiau patikrinti, ar raudonasis šlamas tinkamai priskirtas pavojingoms atliekoms, ir pataisyti visus leidimus, kuriuose nurodyta neteisinga klasifikacija. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam ovo pitanje, postavljeno u vezi naučene lekcije iz ekološke katastrofe koja se prije pet godina dogodila u Mađarskoj. Tadašnji kolaps spremnika otpada na aluminijskom postrojenju u kojem je došlo do velikog onečišćenja uzrokovanog crvenim blatom, te preko 150 ozlijeđenih trebao bi nam biti opomena svima. Ispravna provedba EU-ovih zakona te rješavanje nedostataka u inspekcijama ključne su mjere kako se ovakve stvari ne bi ponavljale u budućnosti, a borba za čisti okoliš mora nam biti prioritet, ne samo zbog nas, već i zbog brojnih generacija koje dolaze nakon nas. Louise Bours (EFDD),
in writing. – In the wake of this tragic disaster we would like once again to express our support and solidarity for Hungary and its people. With regard to EU proposals of intervention to prevent similar situations in the future, we believe that implementing laws in order to prevent similar accidents should be a governmental competence of each Member State. We oppose the creation of further EU regulation in this field and we oppose the introduction of an EU environmental inspections law. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa risoluzione perché ritengo importante che l'Unione impari dai propri errori per evitare che altri disastri industriali di questo tipo si ripetano in futuro. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Le 4 octobre 2010 a été marqué par la rupture d'une réserve de déchets, composée de boues rouges, issues de la fabrication d'aluminium. Cet accident avait engendré une catastrophe écologique et avait causé la mort de 10 personnes. C'est dans ce contexte que cette proposition de résolution tente d'apporter des solutions pour améliorer le cadre législatif afin de ne plus revivre une telle tragédie. Si le texte appelle les États membres de l'Union européenne à renforcer leur législation dans le domaine environnemental, notamment par le biais des organismes de contrôle, il propose surtout d'attribuer plus de pouvoir aux instances européennes. Ce tragique événement est donc détourné par les européistes pour accorder à la Commission des prérogatives supplémentaires. C'est la raison pour laquelle j'ai voté contre ce texte. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto favorevole. La risoluzione si riferisce a questo grave disastro ambientale occorso in Ungheria cinque anni fa. Si esprime preoccupazione per il fatto che quasi nessuna lezione è stata appresa dagli Stati membri in questi cinque anni, poiché continua l'applicazione carente delle norme UE e delle convenzioni internazionali pertinenti, così come le deficienze nelle ispezioni. Si chiede pertanto agli Stati membri di fare di più per colmare tali lacune. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Oggi ho votato a favore della proposta di risoluzione riguardante il «disastro dei fanghi rossi», incidente ambientale che ha colpito la cittadina di Ajka in Ungheria cinque anni fa causato dalla rottura di un bacino di raccolta, con la fuoriuscita di circa un milione di metri cubi di fanghi rossi a elevato contenuto alcalino che hanno inondato diversi villaggi, uccidendo dieci persone, ferendone quasi 150, inquinando vaste distese di terreno e arrecando rovine alla flora e alla fauna locali. Nonostante il rapido ed efficace intervento delle autorità nazionali e l'attivazione del meccanismo di protezione civile dell'UE da parte dell'Ungheria abbiano mitigato efficacemente i danni causati al territorio, l'incidente ha messo in luce la scarsa attuazione delle norme comunitarie. È quindi necessario potenziare gli enti nazionali di ispezione ambientale, in particolare garantendone l'indipendenza e dotandoli di adeguate risorse per consentire di effettuare controlli trasparenti e ciclici dei siti industriali. Pertanto, al fine di dare maggior rilievo alla prevenzione dei disastri ambientali, nonché per giungere in tempi rapidi ad una proposta legislativa sulle ispezioni ambientali, ho deciso di votare a favore del testo. James Carver (EFDD),
in writing. – UKIP voted on the resolution «Lessons learned from the red mud disaster five years after the accident in Hungary». In the wake of this tragic disaster we would like once again to express our support and solidarity for Hungary and its people. With regard to EU proposals of intervention to prevent similar situations in the future, we believe that implementing laws in order to prevent similar accidents should be a governmental competence of each Member State. We oppose the creation of further EU regulation in this field and we oppose the introduction of an EU environmental inspections law. David Casa (PPE),
in writing. – There are certainly many lessons that can be learned from the red mud disaster in Hungary. We must take steps to prevent the loss of lives as wells as destruction of the environment. This is an opportunity to strengthen, and focus more closely on, the implementation of EU law, as an analysis of the causes of the disaster showed that there were links between the spill and non-compliance with EU law. Hence not only Hungary but all Member States can learn from this. I agree that more control and preventive measures need to be introduced. I therefore voted in favour of this resolution. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa risoluzione perché chiede alla Commissione una serie di garanzie a mio avviso imprescindibili, quali: una maggiore attenzione alla ricerca e allo sviluppo per la prevenzione e il trattamento dei rifiuti pericolosi; potenziare gli enti nazionali d'ispezione ambientale per meglio svolgere i controlli dei siti industriali; presentare una proposta legislativa sulle ispezioni ambientali e attuare un sistema di garanzia finanziaria obbligatorio per tutti i siti industriali nonché sviluppare ulteriormente l'idea di un meccanismo a livello UE per la condivisione dei rischi dei disastri industriali, finanziato da un premio assicurativo armonizzato su scala. Si chiede inoltre alla Commissione e agli Stati Membri di assicurare la trasparenza degli aspetti finanziari relativi alla riparazione dei danni arrecati dai disastri ambientali, ivi compreso il risarcimento economico delle vittime. Ho apprezzato infine il fatto che sia stato adottato un nostro emendamento sull'accesso alla giustizia. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Στη πρόταση ψηφίσματος σχετικά με τα διδάγματα που αντλήθηκαν από την καταστροφή της ερυθράς ιλύος ,πέντε έτη μετά το ατύχημα στην Ουγγαρία ,υπογραμμίζεται η σημασία της συμμετοχής των τοπικών αρχών ,των πολιτών και της κοινωνίας των πολιτών στη διαδικασία λήψης αποφάσεων που αφορούν την διάθεση των επικίνδυνων αποβλήτων και στο σχεδιασμό των μέτρων διαχείρισης κινδύνων. Ακόμη καλείται η Επιτροπή να επεξεργαστεί περαιτέρω την έννοια ενός πανευρωπαϊκού μηχανισμού επιμερισμού της βιομηχανικής καταστροφής, με πλήρη σεβασμό της αρχής ''ο ρυπαίνων πληρώνει '', προκειμένου να καλύπτει το ενδεχόμενο κόστος πέρα από ένα υψηλό επίπεδο υποχρεωτικών οικονομικών εγγυήσεων. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato favorevolmente alla proposta di risoluzione in esame sugli insegnamenti tratti dal disastro dei fanghi rossi, cinque anni dopo l'incidente in Ungheria. Il 4 ottobre 2012, il cedimento di un serbatoio di liquami ha provocato la fuoriuscita di fanghi rossi a elevato tasso alcalino, considerati rifiuti pericolosi, provocando la morte di 10 persone e il ferimento di quasi 150 nonché enormi danni a quattro siti Natura 2000. Tuttavia, la direttiva sulla responsabilità ambientale non è stata correttamente recepita e implementata a livello comunitario. Con la presente proposta di risoluzione, il PE ricorda che l'Ungheria ha attivato il meccanismo di protezione dell'UE e che le autorità sono intervenute tempestivamente. Tuttavia, il disastro dei fanghi rossi è collegabile alla non attuazione delle normative comunitarie. La relazione invita la Commissione e gli Stati membri a intensificare gli sforzi per una corretta applicazione delle normative UE e rinnova l'invito rivolto alla Commissione affinché presenti una proposta legislativa sulle ispezioni ambientali. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta di risoluzione perché ricordo che è stato il peggior disastro industriale mai avvenuto in Ungheria, causando la morte di dieci persone, il ferimento di quasi 150 e la contaminazione di vaste distese di terreno. Considerando il rischio che, in passato, i fanghi rossi possano essere stati erroneamente classificati come rifiuti non pericolosi anche in altri Stati membri e che quindi siano stati rilasciati, invito questi ultimi a garantire lo svolgimento delle opportune ispezioni, essenziali per salvaguardare i cittadini europei. Infine, in accordo con la proposta, ritengo necessario dare maggior rilievo alla prevenzione dei disastri, elaborando linee guida per sottoporre a test di resistenza le miniere dotate di grandi bacini di decantazione degli sterili. David Coburn (EFDD),
in writing. – UKIP voted on the resolution «Lessons learned from the red mud disaster five years after the accident in Hungary». In the wake of this tragic disaster we would like once again to express our support and solidarity for Hungary and its people. With regard to EU proposals of intervention to prevent similar situations in the future, we believe that implementing laws in order to prevent similar accidents should be a governmental competence of each Member State. We oppose the creation of further EU regulation in this field and we oppose the introduction of an EU environmental inspections law. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Un'analisi della situazione dell'Ungheria, condotta cinque anni dopo il disastro ecologico, ha dimostrato come l'Unione europea non si sia impegnata efficacemente nel potenziamento della legislazione europea e nell'implementazione delle normative a tutela dell'ambiente e della salute. La direttiva sulla responsabilità ambientale (2004/35/EC) ha avuto scarsa attuazione negli Stati membri e molti sono ancora gli ostacoli da superare, quali la carenza di ispezioni nei bacini che contengono sostanze ad alto contenuto alcalino, il controllo delle attività minerarie e l'impiego di misure per lo smaltimento di rifiuti industriali. Spero che tale mozione di risoluzione sulla protezione dai rischi ambientali possa sensibilizzare le imprese e cittadini europei a essere responsabili nei confronti del territorio, rafforzando così il principio comunitario «chi inquina paga». Al fine di migliorare la legislazione europea in merito, è opportuno armonizzare le legislazioni e le misure di controllo nazionali. Gli Stati membri dovrebbero rafforzare i meccanismi di ispezione nazionali in modo da assicurare controlli trasparenti, regolari e sistematici dei siti industriali, evitando tuttavia di creare oneri amministrativi aggiuntivi per le imprese. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – Nel 2010, la catastrofe dei fanghi rossi in Ungheria ha minacciato la vita di molte persone, ha causato vittime e feriti ed ha messo in pericolo la salute dell'ambiente ed in particolare la fauna e le falde idriche di acqua potabile. Si tratta del disastro nella fabbrica di alluminio di Ajka, che ha riversato almeno un milione di metri cubi di fanghi rossi dalle vasche a cielo aperto invadendo un'area di almeno 40 km2. La proposta di risoluzione chiede alla Commissione e agli Stati membri di continuare e migliorare la ricerca sulle prevenzione e il trattamento di rifiuti pericolosi per evitare future catastrofi ambientali. Essa mira ad attuare una proposta di legge che possa garantire ispezioni ambientali e che attui un sistema di garanzia finanziaria obbligatorio e di trasparenza economica sul risarcimento ambientale e delle persone. Per i principi della politica dell'Unione europea in materia ambientale mi esprimo favorevolmente a riguardo. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – Esta Resolución aborda la catástrofe acaecida el 4 de octubre de 2010 en Hungría, cuando la rotura de una balsa de residuos liberó casi un millón de metros cúbicos de lodo rojo (un residuo de las industrias extractivas altamente alcalino) que inundó varios pueblos y dejó 10 personas muertas, 150 heridas y grandes extensiones de terreno contaminadas, incluidos cuatro espacios Natura 2000. He votado a favor de la Resolución puesto que, entre otras cosas, señala el riesgo existente en diversos Estados miembros de que se repita una catástrofe similar debido a la deficiente aplicación de la legislación medioambiental; pide más inspecciones sobre las balsas de residuos; destaca la existencia de graves problemas de contaminación medioambiental en varios Estados miembros debido a actividades mineras (por ejemplo, por la utilización de cianuro en las minas de oro); pide a la Comisión que, con ocasión de la actual revisión de la Directiva sobre responsabilidad medioambiental, se asegure de que la propuesta de revisión aplica plenamente el principio «quien contamina paga», o que involucre a las autoridades locales, los ciudadanos y la sociedad civil en el proceso decisorio sobre eliminación de residuos peligrosos y en la planificación de las medidas de gestión del riesgo. Andrea Cozzolino (S&D),
per iscritto. – Sebbene il disastro dei fanghi rossi sia legato a una cattiva attuazione della legislazione UE, a carenze nelle ispezioni e a lacune legislative, la normativa pertinente dell'UE e le convenzioni internazionali continuano a non essere applicate correttamente e persistono delle carenze nelle ispezioni a livello nazionale. Ho votato a favore della risoluzione perché invita la Commissione e gli Stati membri a intensificare gli sforzi per garantire la piena attuazione della normativa UE e di tutte le convenzioni internazionali in materia di gestione ecologicamente corretta dei fanghi rossi e dei rifiuti pericolosi in generale. Inoltre, condivido l'idea di sviluppare un meccanismo europeo per la condivisione dei rischi dei disastri industriali. Pál Csáky (PPE),
írásban. – A Parlament állásfoglalása a Magyarországon öt évvel ezelőtt történt vörösiszap-katasztrófa tanulságairól szól, és az európai közös megoldások és együttműködés szükségességére hívja fel ismételten a figyelmet a környezeti és ipari katasztrófák esetén, illetve azok megelőzése céljából. A kolontári zagytározóban történt balesetben tízen vesztették életüket, sokan megsebesültek, az érintett falvak területeit elöntő iszapár jelentős környezetvédelmi károkkal járt, Magyarország történetének legsúlyosabb ipari katasztrófájáról beszélünk. A kolontári balesetet követő mentő- és helyreállítási munkák az összefogás szimbólumává váltak. Az elfogadott állásfoglalás többpárti egyetértéssel született, annak szövegét szavazatommal támogattam. Kiemelném, hogy a határozat a jövőbe mutat, arra kéri az Európai Bizottságot, hogy folytassa a munkát egy uniós katasztrófabiztosítási rendszer létrehozására, amely képes a szennyező fizet elvét érvényesíteni a nagyméretű ipari katasztrófák esetén is. Amíg nem léteznek kötelező pénzügyi garanciák, addig a szennyező nem tudja az általa okozott károkat megtéríteni, a szennyező fizet elve nem tud a gyakorlatban érvényesülni. Mindez kockázatot jelent minden egyes ipari baleset bekövetkezése esetén. A bürokratikus korlátokat mellőző létesítményi ellenőrzések szigorítása és a megfelelő technológiák tagállami alkalmazásának előmozdítása a hasonló katasztrófák jövőbeli megelőzésében tölt be fontos szerepet. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of this resolution which highlights that even now Hungary and other Member States with mining plants should be correctly implementing EU laws. Furthermore, it is important that legislation be reinforced and properly applied. I agree with the resolution which states that there needs to be a stronger emphasis on disaster prevention, through research and development into the treatment of hazardous waste, and by more stringent environmental inspections. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Consider și întăresc ideea exprimată în această propunere de rezoluție, și anume: Comisia trebuie să dezvolte în continuare conceptul privind existența unui instrument la nivelul UE de partajare a riscurilor în caz de catastrofe industriale, cu respectarea deplină a principiului «poluatorul plătește», pentru a acoperi eventualele costuri dincolo de un nivel ridicat al garanțiilor financiare obligatorii. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Le 4 octobre 2010, la rupture d'un réservoir de déchets en Hongrie a entraîné le déversement de près d'un million de mètres cubes de boues rouges hautement alcalines, ce qui a provoqué des inondations dans plusieurs villages, causé la mort de dix personnes, fait près de 150 blessés et pollué de vastes superficies de terres, parmi lesquelles quatre sites Natura 2000. Cet accident a mis en lumière la mauvaise mise en œuvre et les lacunes de la législation européenne. Sachant que des sites similaires existent dans plusieurs États membres, cette résolution vise à interpeller le Conseil au sujet des enseignements tirés de l'accident. Nous appelons également les États membres et la Commission européenne à assurer une meilleure application de la législation européenne et à envisager des mesures supplémentaires pour éliminer la pollution due aux activités minières à l'avenir. Soutenant ces objectifs, j'ai voté pour la résolution. Angélique Delahaye (PPE),
par écrit. – En octobre 2010, 700 000 m3 de boue corrosive se sont déversés après la rupture du réservoir d'une usine d'aluminium en Hongrie, à l'ouest de Budapest, faisant 10 morts et 150 brûlés. Cette résolution rappelle nos engagements tirés de ce désastre industriel. Nous rendons ainsi hommage aux victimes de cet événement tragique tout en intensifiant nos efforts de réglementation de la fabrication d'aluminium et de la gestion des boues rouges dans le respect de l'environnement. Plus généralement, cette résolution appelle à une meilleure gestion de nos déchets dangereux. J'ai émis une réserve sur un paragraphe visant à élaborer une proposition législative sur l'accès à la justice dans le domaine de l'environnement d'ici fin 2016. Je suis pour l'accès à la justice dans le domaine de l'environnement, cependant une telle proposition n'est pas réalisable d'ici fin 2016. Cela mérite réflexion et travail afin que son élaboration et application soient parfaites. Cette résolution sur les enseignements tirés de la catastrophe des boues rouges, cinq ans après l'accident, est de toute façon très importante, c'est pourquoi j'ai voté pour. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Υπερψηφίζουμε διότι χρειάζονται αυστηρότατοι έλεγχοι για τα βιομηχανικά απόβλητα. Παρόλο που η Ουγγαρία κατέβαλε μεγάλες προσπάθειες μετά την καταστροφή της ερυθράς ιλύος, η νομοθεσία πρέπει να γίνει αυστηρότερη και ίδια για όλους. Bill Etheridge (EFDD),
in writing
. – UKIP voted on the resolution «Lessons learned from the red mud disaster five years after the accident in Hungary». In the wake of this tragic disaster we would like once again to express our support and solidarity for Hungary and its people. With regard to EU proposals of intervention to prevent similar situations in the future, we believe that implementing laws in order to prevent similar accidents should be a governmental competence of each Member State.We oppose the creation of further EU regulation in this field and we oppose the introduction of an EU environmental inspections law. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – A rutura de um reservatório de resíduos na Hungria derramou quase um milhão de metros cúbicos de lamas vermelhas altamente alcalinas e inundou várias povoações, matando dez pessoas, ferindo cerca de 150 e poluindo vastas zonas, incluindo quatro sítios Natura 2000. Foi a catástrofe industrial mais grave ocorrida na Hungria e presto a minha homenagem às vítimas por ocasião do quinto aniversário deste acontecimento trágico. É necessário retirar consequências e é urgente o respeito da legislação da UE e das convenções internacionais. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre cette délibération parce qu'il s'agit d'un appel masqué, une fois de plus, en faveur de plus de fédéralisme européen. João Ferreira (GUE/NGL),
por escrito. – O rebentamento de um reservatório de lamas tóxicas, provenientes de uma fábrica de óxido de alumínio, contaminou diversas vilas e cidades da Hungria. Morreram dez pessoas, 150 ficaram feridas. Este acidente veio pôr a nu a parca aplicação e os buracos da legislação ambiental relativa aos resíduos tóxicos industriais na UE. Não foi a primeira vez que acidentes deste tipo aconteceram. Este foi o maior. A resolução pede esforços para compreender a situação atual dos lixos provenientes de minas, sua gestão e tratamento. Pede-se mais investimento na investigação e no desenvolvimento da prevenção e do tratamento deste tipo de resíduos tóxicos. Apela-se ao cumprimento do princípio do poluidor-pagador (sublinhamos nós: na sua original aceção, sem os entorses que lhe foram posteriormente introduzidos, procurando transmutá-lo num distinto princípio do utilizador-pagador). Defendem-se regras ambientais mais rigorosas para as inspeções ambientais, a par de meios suficientes para os organismos nacionais responsáveis por estas inspeções. Defende-se informação regular ao público sobre níveis de poluição e graus de ameaça aos ecossistemas e à saúde pública. Pesem embora algumas dúvidas relativamente a algumas das propostas avançadas (como o sugerido instrumento de partilha de risco), votámos favoravelmente. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of the resolution as it calls for positive developments for environmental practices. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Voto favorevolmente alla relazione che invita gli Stati membri a fare di più per colmare le lacune normative tenendo presente il caso ungherese citato. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της παρούσας έκθεσης, διότι χρειάζονται αυστηρότατοι έλεγχοι για τα βιομηχανικά απόβλητα. Παρόλο που η Ουγγαρία κατέβαλε μεγάλες προσπάθειες μετά την καταστροφή της ερυθράς ιλύος, η νομοθεσία πρέπει να γίνει αυστηρότερη και ίδια για όλους. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – Poor implementation of EU laws, deficiencies in inspections and gaps in relevant EU legislation are issues that, if not addressed effectively, can lead to a situation similar to the one exposed by the red mud disaster in Hungary and in some neighbouring countries. It seems that, even now, Hungary and other Member States with similar mining plants are not correctly implementing EU laws; that legislation needs to be reinforced and properly applied; and that nothing is being learned from the disasters of the past. I therefore strongly support the call for greater emphasis on disaster prevention through research and development into the treatment of hazardous waste, and for more stringent environmental inspections. The Commission and the Member States must step up efforts to improve, and ensure the proper implementation of, all EU legislation governing the extractive waste industry so as to avoid a repeat of such an environmental and human disaster. Let us protect the environment more effectively. Let us fight pollution. Let us fight climate change! Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor de la Resolución al considerar las graves consecuencias que comportó la rotura de una balsa de residuos en Hungría que liberó casi un millón de metros cúbicos de lodo rojo altamente alcalino que inundó varios pueblos, se cobró la vida de 10 personas, hirió a casi 150 y contaminó grandes extensiones de terreno. No obstante la tragedia vivida, continúan existiendo emplazamientos similares en varios Estados miembros, por lo que debemos velar para que se realicen inspecciones adecuadas y que los lodos rojos se clasifiquen correctamente como residuo peligroso. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute für die Entschließung «Lehren aus der Rotschlammkatastrophe in Ungarn – fünf Jahre nach dem Unfall» gestimmt, weil ich der Überzeugung bin, dass wir in Europa und weltweit viel zu selten und viel zu langsam Lehren nach Katastrophenfällen ziehen. Das muss sich ändern. Wir müssen lernen. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Ich unterstütze den Entschließungsantrag zu den aus der Rotschlammkatastrophe in Ungarn gezogenen Lehren. Wir müssen dafür sorgen, dass angemessene Inspektionen durchgeführt werden und der Rotschlamm richtigerweise als gefährlicher Abfall eingestuft wird. Nathan Gill (EFDD),
in writing. – This series of proposed regulations represents the latest encroachment upon the sovereignty of Member States by this organisation (the EU). The Hungarian people were the ones affected by this disaster and it should be for their elected representatives in their parliament to determine how best to avoid a similar disaster in the future, and not for the unelected Commission to impose its will on an entire industry and an entire people – potentially at the cost of that entire industry and the jobs it sustains. That is why I abstained in this vote. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
por escrito. – Cinco años después del desastre medioambiental que afectó a Hungría, es un buen momento para recordar la importancia del respeto de la normativa medioambiental europea. Por ello, en esta Resolución pedimos a la Comisión y a los Estados miembros que intensifiquen sus esfuerzos para garantizar la plena ejecución y adecuada aplicación de toda la legislación de la UE y de todos los convenios internacionales en relación con la gestión ambientalmente racional de los residuos peligrosos. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución, que intenta hacerse cargo, ahora que han pasado cinco años del accidente en Hungría, de en qué punto nos encontramos y hacia dónde tiene que dirigirse una política de residuos más estricta. Reseñamos aquí la pregunta en su fase expositiva: el 4 de octubre de 2010, la rotura de una balsa de residuos en Hungría liberó casi un millón de metros cúbicos de lodo rojo altamente alcalino. Este inundó varios pueblos, se cobró la vida de diez personas, hirió a casi 150 y contaminó grandes extensiones de terreno, incluidos cuatro espacios de la Red Natura 2000. El accidente puso de manifiesto la escasa aplicación de la legislación de la UE, deficiencias de las inspecciones y lagunas en la legislación pertinente de la UE. Esperamos que esta pregunta y la Resolución subsecuente sirvan de toque de atención a la Comisión y que esta centre sus esfuerzos en evaluar los métodos de evaluación de las bolsas de residuos para que estas catástrofes no se repitan. Esperamos igualmente una política de sanciones acorde y una política de subvenciones igualmente acorde en los casos en que la ley se incumpla o se cumpla. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this motion, as there is a grave concern that almost no lessons seem to have been learned in the past five years, as poor implementation of the relevant EU laws and international conventions, as well as inspection deficiencies, continue and almost none of the gaps in the relevant EU legislation have since been closed. In order to prevent the recurrence of disasters, in which valuable lives are lost, we must address these matters abruptly and firmly. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – Le 4 octobre 2010, la rupture d'un réservoir de déchets en Hongrie a entraîné le déversement de près d'un million de mètres cubes de boues rouges hautement alcalines, provoqué des inondations dans plusieurs villages, causé la mort de dix personnes, fait près de 150 blessés et pollué de vastes superficies de terres, parmi lesquelles quatre sites classés Natura 2000. Cette catastrophe constitue le désastre industriel le plus grave survenu en Hongrie depuis des décennies. À l'occasion du cinquième anniversaire commémorant ce tragique accident, il est important de rappeler combien une gestion responsable des sites industriels et une meilleure prévention des catastrophes sont essentielles pour éviter que de tels accidents se reproduisent. C'est pourquoi, j'ai soutenu sans hésitation cette résolution qui nous rappelle notre responsabilité de législateur en matière écologique et environnementale. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución, que intenta hacerse cargo, ahora que han pasado cinco años del accidente en Hungría, de en qué punto nos encontramos y hacia dónde tiene que dirigirse una política de residuos más estricta. Reseñamos aquí la pregunta en su fase expositiva: el 4 de octubre de 2010, la rotura de una balsa de residuos en Hungría liberó casi un millón de metros cúbicos de lodo rojo altamente alcalino. Este inundó varios pueblos, se cobró la vida de diez personas, hirió a casi 150 y contaminó grandes extensiones de terreno, incluidos cuatro espacios de la Red Natura 2000. El accidente puso de manifiesto la escasa aplicación de la legislación de la UE, deficiencias de las inspecciones y lagunas en la legislación pertinente de la UE. Esperamos que esta pregunta y la Resolución subsecuente sirvan de toque de atención a la Comisión y que esta centre sus esfuerzos en evaluar los métodos de evaluación de las bolsas de residuos para que estas catástrofes no se repitan. Esperamos igualmente una política de sanciones acorde y una política de subvenciones igualmente acorde en los casos en que la ley se incumpla o se cumpla. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – We must avoid a repeat of such environmental and human disasters. The resolution clearly stipulates that Member States with similar mining plants are not correctly implementing EU laws. The legislation needs to be reinforced and properly applied. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za Prijedlog rezolucije Europskog parlamenta - Lekcije naučene iz katastrofe uzrokovane crvenim blatom, pet godina nakon nesreće u Mađarskoj, s obzirom da je potrebno obilježiti godišnjicu katastrofe ne samo zbog pijeteta prema žrtvama već i kako bi se poduzelo sve što je potrebno da se navedene katastrofe izbjegnu ili spriječe. Iako je danas crveno blato eksplicitno klasificirano kao opasan otpad, u vrijeme najveće industrijske katastrofe u Mađarskoj 4. listopada 2010., to nije bio slučaj. Nesreća je pokazala važnost EU-ova mehanizma civilne zaštite, te ukazala na manjkavosti europske regulative u području zaštite okoliša te problem slabe implementacije europskih zakona. Nažalost, u tom smislu proteklih se godina nisu dogodila poboljšanja te još postoje manjkavosti kako u nadležnom EU-ovom zakonodavstvu, nadzoru i implementaciji. Potrebno je naglasiti važnost prevencije mogućih katastrofa, moraju se iskoristiti najnaprednija tehnološka rješenja te provoditi potrebna istraživanja. U proces donošenja odluka vezano za odlaganje opasnog otpada, planiranje mjera i upravljanje rizicima potrebno je uključiti i lokalnu samoupravu te građane i civilno društvo. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Il y a cinq ans, la Hongrie faisait face aux conséquences dramatiques de la rupture d'un réservoir de déchets. Des boues rouges provenant de l'alumine et de l'aluminium avaient causé la mort de dix personnes. Aujourd'hui, le Parlement réfléchissait sur un cadre législatif propre à endiguer ce genre de catastrophe. Plus concrètement, cette problématique soulève la nécessité d'une emprise plus forte des pouvoirs publics à l'échelle de l'Union. L'administration communautaire se sert en effet de ce triste anniversaire comme prétexte pour resserrer les serres de son contrôle. Même si l'article 15 invite «les États membres à renforcer leurs organes nationaux d'inspection environnementale», cette possibilité s'est aussitôt retrouvée embourbée dans le torrent d'appels à un renforcement de l'échelon communautaire. Voilà pourquoi j'ai voté contre. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la résolution sur les enseignements tirés de la catastrophe des boues rouges survenue il y a 5 ans en Hongrie. Le texte fait le bilan des conséquences de cette catastrophe environnementale et des lacunes constatées dans la mise en œuvre des normes européennes en la matière et soulève un certain nombre d'inquiétudes quant à l'évolution du niveau de contrôle en Europe des installations similaires à celles où a eu lieu l'accident. Le texte formule enfin un certain nombre de recommandations à la Commission européenne et aux États membre afin qu'une telle catastrophe ne puisse se reproduire. Cette résolution a été adoptée à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – Cette catastrophe, qui a fait 10 morts et 150 blessés en raison de la rupture d'un réservoir de déchets en Hongrie, ne doit plus se reproduire. C'est pourquoi j'ai voté en faveur de la résolution afin d'intensifier les contrôles et de renforcer la prévention dans le but d'éviter tout nouvel incident. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Diese Entschließung fordert, dass bestehendes EU-Umweltrecht vollständig übernommen und ordnungsgemäß angewendet werden muss und dass die mineralgewinnende Industrie sich an den BVT-Grundsatz hält. Zudem bedauern die Verfasser, dass die Kommission den Bericht zur Umwelthaftungsrichtlinie noch nicht vorgelegt hat. Außerdem wird die Kommission aufgefordert, eine harmonisierte obligatorische Deckungsvorsorge vorzuschlagen bzw. einen Legislativvorschlag zum Zugang zu Gerichten in Umweltangelegenheiten auszuarbeiten. Ich stimme angesichts dieser Vorschläge für den vorgelegten Entschließungsantrag. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I supported the resolution, the Member States and the Commission must step up efforts to improve and ensure the proper implementation of all EU legislation governing the extractive waste industry to avoid a repeat of such an environmental and human disaster. Béla Kovács (NI),
írásban
. – Épp 5 évvel ezelőtt következett be hazám történetének legnagyobb ipari katasztrófája, amikor csaknem egymillió köbméter erősen lúgos vörösiszap ömlött ki a környezetbe, amely több községet elárasztott, tíz ember halálát okozta, és mintegy 150 személynek okozott sérüléseket, valamint szennyezéssel sújtott nagy kiterjedésű területeket, közöttük négy NATURA 2000 besorolásút is. Az állásfoglalást természetesen támogattam, hiszen aggasztó, hogy hasonló ipari telepek több tagállamban is léteznek, így ma is fennáll a kockázata az ilyen jellegű szerencsétlenségeknek. Érthetetlen, hogy a jelek szerint a történtekből az elmúlt öt év során szinte semmilyen tanulságot sem vontak le, továbbra is alacsony a vonatkozó uniós jogszabályok és nemzetközi megállapodások végrehajtásának hatásfoka, fennmaradtak az elmaradások az ellenőrzések tekintetében és a vonatkozó uniós jogszabályok hiányosságainak jóformán egyikét sem szüntették meg. Különösen aggályosnak tartom a bányászati hulladékokról szóló irányelvet és az európai hulladékjegyzéket. Giovanni La Via (PPE),
per iscritto
. – Il 4 ottobre 2010 la rottura di un bacino di raccolta in Ungheria ha causato la fuoriuscita di circa 1 milione di metri cubi di fanghi rossi a elevato contenuto alcalino che, riversandosi in diversi villaggi, hanno causato la morte di 10 persone e circa 150 feriti. Vaste distese di terreno sono state inquinate e l'incidente ha evidenziato i problemi di smaltimento dei rifiuti dell'industria estrattiva. Molte cose devono essere cambiate se vogliamo veramente evitare che simili disastri possano nuovamente accadere in futuro. Gli Stati membri hanno bisogno di rafforzare le loro ispezioni ambientali e i regimi di sorveglianza, insieme ad un maggiore sviluppo in materia di prevenzione e trattamento dei rifiuti pericolosi. Avevamo già chiesto, nel 2008, di presentare una proposta legislativa sui controlli ambientali e quindi non possiamo che reiterare la medesima richiesta, in maniera più forte. La direttiva sulla gestione dei rifiuti delle industrie estrattive deve essere attuata tempestivamente e abbiamo dunque chiesto alla Commissione europea di verificarne la piena attuazione. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre la résolution sur les enseignements tirés de la catastrophe des boues rouges, cinq ans après l'accident survenu en Hongrie. Le 4 octobre 2010 en Hongrie, la rupture d'un réservoir de déchets avait engendré une considérable pollution et causée la mort de dix personnes. La question revient à savoir comment un cadre législatif perfectionné empêchera à l'avenir ces désastres. En filigrane, la question suggère lourdement la nécessité d'une emprise plus forte des pouvoirs publics à l'échelle communautaire. Les vœux pieux se succèdent et appellent immanquablement à «plus d'Europe». On peut seulement relever l'article 15 qui invite directement «les États membres à renforcer leurs organes nationaux d'inspection environnementale». Ce point positif est néanmoins noyé dans les appels systématiques à un renforcement de l'échelon communautaire. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – U Mađarskoj se 4. listopada 2010. dogodio kolaps spremnika industrijskog otpada iz kojeg je iscurilo gotovo milijun kubičnih metara crvenog blata koje je poplavilo nekoliko sela. Poginulo je deset osoba, ozlijeđeno gotovo 150 ljudi, a zagađene su ogromne površine zemljišta. Odluka Komisije 2014/955 / EU crveni mulj jasno klasificira kao opasni otpad, a primjenjuje se od 1. lipnja 2015. Napominje se da se ova katastrofa može povezati i s nedosljednom provedbom zakona EU-a i inspekcijskih nadzora. Pozivaju se države članice da osiguraju odgovarajuću transparentnu, redovitu i sustavnu kontrolu te klasifikaciju crvenog mulja kao opasnog otpada kako se ovakve nesreće ne bi ponovile. Bitno je i informirati javnost o onečišćenju i eventualnim utjecajima na floru i faunu ali i na zdravlje lokalnog stanovništva. Naglašava se i važnost suradnje i solidarnosti na razini EU-a u slučaju prirodnih i industrijskih katastrofa. Podržala sam Rezoluciju Europskog parlamenta svjesna nesagledivih posljedica, ljudskih žrtava te materijalne štete. Kako u Hrvatskoj, tako i u Europskoj uniji što je veća tehnološka razvijenost, raste i izloženost prirodnim katastrofama, a njihovi učinci postaju razorniji, te je nužno preventivno djelovanje. Vladimír Maňka (S&D),
písomne
. – Prípad ekologickej katastrofy z októbra 2010 v Maďarsku, keď sa pretrhla hrádza s nebezpečným odpadom a spôsobila škody na životoch, zdraví a majetku, otvoril viac otázok. Je to potreba náhrad vzniknutých škôd zo zdrojov EÚ, ale aj dostatočných preventívnych opatrení v oblasti nakladania s nebezpečným odpadom a s tým spojenej ochrany životného prostredia. Červený kal a ďalšie nebezpečné odpady sú aj v súčasnosti rizikom takýchto environmentálnych a priemyselných katastrof aj v ďalších krajinách EÚ. Preto musíme vyžadovať, aby Komisia predložila správu o dodržiavaní noriem EÚ v oblasti environmentálnej zodpovednosti a na základe jej výsledkov predložila návrhy nových opatrení, ktoré zosilnia prevenčné účinky v tejto oblasti. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της πρότασης ψηφίσματος σχετικά με τα διδάγματα που αντλήθηκαν από την καταστροφή της ερυθράς ιλύος πέντε έτη μετά το ατύχημα στην Ουγγαρία, για τους λόγους που ανέφερα αναλυτικά στην ομιλία μου στην Ολομέλεια του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου στις 7/10/2015, στην οποία πέραν των άλλων αναφέρθηκα στην μόλυνση πολλών ελληνικών ποταμών, κυρίως από βιομηχανικά και αστικά λύματα. Στρυμόνας, Νέστος, Αξιός, Λουδίας, Γαλλικός, Πηνειός, Αλιάκμονας και, κυρίως, Ασωπός είναι ποταμοί που αντιμετωπίζουν, ο καθένας σε διαφορετικό βαθμό, προβλήματα ρύπανσης. Τα προβλήματα είναι οξυμένα στον Αλιάκμονα και στον Πηνειό, στην ευρύτερη περιοχή του Ασωπού όμως, η κατάσταση είναι δραματική και το πρόβλημα χρονίζει. Οι μετρήσεις στην περιοχή δείχνουν την ύπαρξη βαρέων μετάλλων και εξασθενούς χρωμίου που είναι επικίνδυνα για τη δημόσια υγεία. Οι τοπικές αρχές και, κυρίως, οι κάτοικοι παλεύουν, εδώ και χρόνια, ενάντια σε αυτό το περιβαλλοντικό έγκλημα. Για το λόγο αυτό η ελληνική κυβέρνηση πρέπει να πάρει, εδώ και τώρα, όλα τα απαραίτητα μέτρα για να σταματήσει το περιβαλλοντικό έγκλημα στον Ασωπό, αλλά και στα υπόλοιπα ποτάμια της Ελλάδας, διαφορετικά θα φέρει, όπως οι προηγούμενες κυβερνήσεις, εγκληματικές ευθύνες στο θέμα αυτό. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre cette proposition de résolution. Cette catastrophe avait causé la mort de dix personnes et engendré une pollution considérable en Hongrie. Nous reconnaissons la nécessité de nous assurer qu'une telle catastrophe ne se reproduira plus, mais le contenu de cette proposition est inadapté: elle consiste en une longue suite de vœux pieux et appelle, bien évidemment, à plus d'Europe. Même si nous sommes en faveur d'un renforcement des organes nationaux d'inspection environnementale, nous ne pouvons soutenir cette coquille vide. David Martin (S&D),
in writing. – I supported this resolution which «notes that the red mud disaster can be linked to the poor implementation of EU laws, inspection deficiencies, gaps in relevant EU legislation and the performance of the site operator» and, even more worryingly, «is concerned that almost no lessons seem to have been learned in the last five years, as poor implementation of the relevant EU laws and international conventions as well as inspection deficiencies continue and almost none of the gaps in the relevant EU legislation have since been closed.» Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della risoluzione sugli insegnamenti tratti dal disastro dei fanghi rossi a cinque anni dall'incidente in Ungheria. Il 4 ottobre 2010, si verificò un gravissimo incidente, considerato il più grave disastro di questo tipo che abbia mai colpito l'Ungheria. In seguito alla rottura della chiusa di uno stabilimento per la lavorazione dell'alluminio, fuoriuscì oltre 1 milione di metri cubi di fango rosso tossico che provocò la morte di 10 persone e oltre 115 feriti, invaso due villaggi e compromesso le coltivazioni locali per anni, oltre a sterminare la fauna e la flora dei corsi d'acqua coinvolti. Tenendo presente questa catastrofe, è di primaria importanza che tutti gli Stati membri si adoperino affinché, qualora sul proprio territorio siano presenti tali rifiuti come i fanghi rossi, li classifichino come pericolosi. È necessario un vero e forte impegno nella prevenzione, con norme rigorose in materia d'ispezione ambientale. La cooperazione e solidarietà a livello di Unione europea in caso di disastri ambientali e industriali è fondamentale, in linea con il principio, in materia ambientale, di azione preventiva e quello di «chi inquina paga». Jiří Maštálka (GUE/NGL),
písemně. – Dnes jsme si připomněli 5 let od závažné ekologické události, která se odehrála v Maďarsku, kdy v říjnu 2010 unikl téměř 1 milion metrů krychlových vysoce alkalického červeného kalu, několik vesnic bylo zaplaveno a o život přišlo deset osob a 150 jich bylo zraněno. Projednávaný text zdůrazňuje nezbytnost poučení z takových katastrof, odpovědný přístup k ochraně životního prostředí, vyzývá Komisi k podpoře inspekcí v oblasti životního prostřední a rovněž vyzývá členské státy, aby kladly důraz zejména na předcházení takovým katastrofám. Hlasoval jsem pro tento text. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa risoluzione sulle conclusioni e sugli insegnamenti tratti dal disastro del fango rosso di cinque anni fa in cui ci fu l'incidente disastroso in Ungheria. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Diese Entschließung ist zu unterstützen, da gefordert wird, dass bestehendes EU-Umweltrecht vollständig übernommen und ordnungsgemäß angewendet wird. Zudem bedauern die Verfasser, dass die Kommission den Bericht zur Umwelthaftungsrichtlinie noch nicht vorgelegt hat. Außerdem wird die Kommission aufgefordert, eine harmonisierte obligatorische Deckungsvorsorge (bis Ende 2016) vorzuschlagen bzw. einen Legislativvorschlag zum Zugang zu Gerichten in Umweltangelegenheiten auszuarbeiten. Außerdem sieht die Entschließung vor, dass es zu keinen zusätzlichen Belastungen für die Industrie kommt. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Le 4 octobre 2010, l'effondrement d'un réservoir de déchets en Hongrie a déversé près d'un million de mètres cubes de boues rouges hautement alcalines et contenant de l'aluminium, qui ont inondé plusieurs villages, tué dix personnes, blessé près de 150 et pollué de vastes zones de terrain, y compris quatre sites Natura 2000. Cinq ans après, le Parlement européen saisit cette occasion pour demander une meilleure prévention des catastrophes industrielles, y compris liées aux déchets miniers et aux déchets en général. Il appelle tous les États membres qui ont des bassins de boue rouge à examiner si elle a été correctement classés comme dangereuse et à réviser tous les permis basés sur des classifications erronées. La résolution demande également une législation sur l'accès à la justice en matière d'environnement, la mise en place d'un «système européen de partage des risques en cas de catastrophe liée à des installations industrielles» et une meilleure application du principe du polleur-payeur. Elle invite à mettre davantage l'accent sur la recherche et à assurer des ressources suffisantes dans les États membres pour inspecter les sites industriels. Bien que l'industrie ait cherché à minimiser ses coûts en matière de sécurité des sites en influençant les députés de droite, je vote pour. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Il y a cinq ans, la Hongrie faisait face aux conséquences dramatiques de la rupture d'un réservoir de déchets. Des boues rouges, produites lors de la fabrication d'alumine et d'aluminium, avaient causé la mort de dix personnes. Aujourd'hui, le Parlement réfléchissait sur un cadre législatif propre à endiguer ce genre de catastrophe. Plus concrètement, cette problématique soulève la nécessité d'une emprise plus forte des pouvoirs publics à l'échelle de l'Union. L'administration communautaire se sert de ce triste anniversaire comme prétexte à resserrer les serres de son contrôle. Même si l'article 15 invite «les États membres à renforcer leurs organes nationaux d'inspection environnementale», cette possibilité s'est aussitôt retrouvée embourbée dans le torrent d'appels à un renforcement de l'échelon communautaire. Par conséquent, j'ai voté «contre». Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Cinco anos após o acidente na Hungria, continua a verificar-se uma deficiente aplicação da legislação da UE e de convenções internacionais relevantes, bem como um deficiente controlo. É fundamental que se retirem conclusões e ensinamentos das catástrofes verificadas e que se implemente uma maior prevenção e fiscalização. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I chose to support this resolution as it examines the lessons to be learned from this tragedy and urges Member States to reflect on how their own policies might incorporate them. Louis Michel (ALDE),
par écrit
. – Je salue l'adoption par le Parlement européen d'une résolution sur les enseignements à tirer de la catastrophe industrielle des boues rouges en Hongrie, cinq ans après les faits. Par cette résolution, et en vue de prévenir d'autres catastrophes, le Parlement invite à la mise en œuvre correcte de la législation de l'Union et à renforcer les inspections environnementales, notamment en matière de gestion des déchets de l'industrie extractive. À cet égard, le Parlement demande entre autres à la Commission de présenter une proposition législative sur les inspections environnementales. La législation environnementale européenne est l'une des plus ambitieuses au monde. Il est crucial qu'elle soit respectée et correctement mise en œuvre. En particulier, la prévention des catastrophes industrielles et la gestion vigilante des déchets dangereux comme les boues rouges doivent figurer parmi les priorités. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Pretrhnutie hrádze s odpadom v Maďarsku 4. októbra 2010 bolo zatiaľ poslednou, ale rozhodne nie jedinou takouto haváriou v Európe za posledné desaťročia. Preto je naozaj namieste dostatočne sa poučiť sa a prijať také opatrenia, ktoré zabezpečia, aby katastrofa, ktorá si v Maďarsku pred piatimi rokmi vyžiadala životy desiatich ľudí a takmer 150 zranených poslednou aj zostala. O to viac, že jej následky sa týmto výpočtom neskončili. Ako lekár upozorňujem, že po vysušení bahna, ktoré zostalo v životnom prostredí po tom, čo sa do neho dostal takmer milión kubických metrov vysoko alkalického červeného kalu, vznikal jemný prach, ktorý sa usádza v dýchacích cestách a dostáva sa až do obehovej sústavy, čo môže spôsobiť ďalšie zdravotné problémy. Prach z bahna po havárii navyše obsahoval ďalšie nebezpečné škodliviny. V tomto prípade je nebezpečný najmä obsah arzénu, ktorý môže spôsobiť v prípade jeho prieniku do pľúc onkologické ochorenia. Keďže havária ukázala nedostatočné vykonávanie práva EÚ, nedostatky v inšpekciách a medzery v príslušných právnych predpisoch EÚ, pripájam sa k otázkam kolegov smerovaným na Komisiu: aké ponaučenie vyplynulo z tejto havárie? Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which is timed to coincide with the 5th anniversary of the collapse of a waste reservoir at an aluminium plant in Hungary, on 4 October 2010, releasing almost one million cubic metres of highly alkaline red mud, flooding several villages and killing 10 people. There were up to 150 injured and the pollution covered vast areas of land, including four Natura 2000 sites. The accident highlighted the poor implementation of EU laws, deficiencies in inspections and gaps in relevant EU legislation. Red mud is waste generated in the industrial production of aluminium, and it poses one of the biggest disposal problems in the extractive industries. Therefore, the Commission and Member States must step up efforts to improve, and ensure the proper implementation of, all EU legislation governing the extractive waste industry in order to avoid a repeat of such an environmental and human disaster. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – A Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság szóbeli választ igénylő kérdéshez indítványt nyújtott be a magyarországi vörösiszap-katasztrófa tanulságairól szóló állásfoglalás elfogadására. Az állásfoglalás tervezetét politikai indíttatásúnak tartom, amely a tanulságok között a magyar kormányt és a nemzeti hatóságokat csak dicsérettel illeti, és minden negatívumért az európai intézményeket teszi felelőssé. A nyolcpárti megállapodást így nem tudtam támogatni. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – A catástrofe das lamas vermelhas, ocorrida na Hungria em 2010, chama a atenção para uma situação grave a nível ambiental, que suscita a cooperação e a solidariedade a nível da UE. As lamas vermelhas são resíduos perigosos, até prova em contrário, de acordo com a Decisão 2014/955/EU da Comissão, e poderão estar incorretamente classificadas noutros Estados—Membros, causando perigo para a comunidade europeia e originando autorizações indevidas. É essencial tomar medidas de prevenção para evitar outros desastres industriais, aplicando corretamente a legislação ambiental europeia e as convenções internacionais. É necessário também progredir no desenvolvimento dos instrumentos de vigilância e inspeção nesta matéria a nível da UE. Os Estados—Membros devem assumir garantias na linha do respeito pelo princípio do «poluidor-pagador». Sou a favor desta proposta de resolução, sublinhando a necessidade de serem colmatadas as lacunas existentes na legislação europeia e apelando à cooperação de todos os Estados—Membros para a prevenção de catástrofes ambientais e à partilha de riscos financeiros. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – La proposition de résolution portant sur l'évaluation des enseignements tirés de la catastrophe des boues rouges survenue en 2010 en Hongrie intervient dans le cadre de «l'anniversaire» macabre de l'inondation toxique ayant frappé le comitat de Veszprém. Inventaire à la Prévert tirant son seul fondement de la publicité offerte par cette date, les différentes mesures appellent immanquablement à l'augmentation des pouvoirs de la Commission en matière environnementale et à un renforcement de l'arsenal législatif européen sous l'habituelle antienne du «plus d'Europe». Le renforcement de l'échelon communautaire et la dépossession de la souveraineté française qu'induit cette proposition m'ont conduit à voter contre. Nadine Morano (PPE),
par écrit. – En 2010, la rupture d'un réservoir de déchets en Hongrie a entraîné le déversement de près d'un million de mètres cubes de boues rouges hautement alcalines. Ces boues ont inondé plusieurs villages, provoquant la mort de dix personnes et en blessant 150 autres. Elles ont causé de nombreux dégâts ainsi que la pollution de vastes superficies de terres, dont quatre sites Natura 2000. J'ai voté en faveur de cette résolution qui rend hommage aux victimes et appelle l'Union européenne à tirer les enseignements de cette catastrophe. Il est notamment demandé aux États membres de tenir compte du classement des boues rouges parmi les déchets dangereux au sens de la directive 91/689/CEE et de contrôler les bassins existants. Je considère qu'il est important de fixer des exigences de sécurité pour la gestion des déchets de l'industrie extractive, afin de garantir leur innocuité. Il convient cependant de rappeler que la transposition de la directive sur la responsabilité environnementale n'a pas abouti à des responsabilités égales dans tous les États membres. Il faut donc veiller à ne pas faire peser de charges administratives et financières supplémentaires sur les entreprises situées dans les pays où sont déjà appliquées des normes strictes. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I voted for this resolution, which will further elaborate the concept of an EU-wide industrial-disaster risk-sharing facility, with full observance of the polluter-pays principle, to cover possible costs beyond a high level of mandatory financial security. Norica Nicolai (ALDE),
în scris. – Am susținut prin votul meu de astăzi această rezoluție deoarece consider că repetarea unui accident similar celui din anul 2010 din Ungaria, în care o cantitate foarte mare de nămol roșu s-a deversat, inundând câteva sate, omorând 10 oameni și poluând suprafețe foarte mari de teren, inclusiv zone protejate, trebuie prevenită prin toate mijloacele posibile. Desigur, anchetele ulterioare au constatat o lipsă sau o proastă aplicare a legislației UE și un sistem de control și inspecție deficitar. Din păcate, acest lucru nu este străin și altor state membre în care există astfel de depozite de nămol roșu sau cu alte substanțe chimice periculoase. Este imperios necesar ca legislația UE în domeniu să fie reanalizată și completată pentru a elimina lacunele. În același timp, fără responsabilizarea și pedepsirea poluatorului și fără aplicarea completă a legislației, astfel de cazuri, din păcate, se vor repeta. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Ich habe mich für diesen Entschließungsantrag ausgesprochen, da meiner Meinung nach Umweltschutz auch Heimatschutz bedeutet. Der Antrag enthält wichtige und richtige Ansätze. Des Weiteren wird gefordert, dass die Kommission endlich den Legislativvorschlag bezüglich Umwelt-Inspektionen vorlegen soll. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Resolutsioonis juhitakse tähelepanu sellele, et toimunud katastroofist tuleks rohkem õppida. Vajalik on sarnaste katastroofide ennetamine, tugevdades keskkonnaohutuse nõudeid ja nende järgimist ning täiendades ELi ja rahvusvahelisi õigusakte. Rolandas Paksas (EFDD),
raštu
. – Balsavau už šią rezoliuciją. Įvykusi katastrofa atskleidė ES teisės aktų įgyvendinimo spragas, kurios iki šiol nėra užpildytos. Apmaudu, tačiau iš praeities klaidų nebuvo pasimokyta. Nėra padarytos pažangos įgyvendinant ES ir tarptautinius teisės aktus, be to, toliau netinkamai vykdomos patikros. Atsižvelgiant į tai, Komisija ir valstybės narės turi imtis aktyvesnių veiksmų siekiant pažangos šioje srityje. Daugiau dėmesio reikia skirti moksliniams tyrimams ir technologijų plėtrai prevencijos ir pavojingų atliekų tvarkymo srityje. Būtina sustiprinti priežiūrą ir efektyviau įgyvendinti principą «teršėjas moka» . Komisiją kuo greičiau turėtų pateikti pasiūlymą dėl teisės akto dėl aplinkosauginių tikrinimų. Tačiau naujas reguliavimas neturi sukurti papildomos finansinės naštos pramonei. Pažymėtina, kad ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas ekologinių katastrofų padarinių šalinimo finansinių aspektų skaidrumui, įskaitant finansinių kompensacijų mokėjimą nukentėjusiesiems. Be to, Komisija turėtų parengti teisės akto pasiūlymą dėl teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Alla luce del fatto che a cinque anni dal disastro ungherese le ispezioni sono ancora inefficienti e le normative europee ancora non vedono piena attuazione, ritengo che sia necessario porre ulteriormente l'accento sulla prevenzione dei disastri, soprattutto attraverso l'implementazione di azioni volte a garantire che le ispezioni vengano espletate correttamente e regolarmente. Pertanto voterei favorevolmente. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Podprl sem predlog resolucije o izkušnjah, pridobljenih ob katastrofi rdečega blata, v zvezi z nesrečo na Madžarskem. Izkušnje, pridobljene ob tej katastrofi, moramo koristno uporabiti, da preprečimo podobne prihodnje nesreče, ter da pristojni na podlagi znanj, pridobljenih pri reševanju nesreče, pripravijo ustrezna pravila in zakonodajo, ki bo preprečila podobne dogodke v prihodnosti. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Katastrofa uzrokovana crvenim muljem u Mađarskoj kao najgora industrijska nesreća u Mađarskoj ikada, upozorila je na opasnost od mnogih, nažalost još uvijek neriješenih, «crnih točaka» u istočnim državama članicama EU-a. Rješavanje industrijskog onečišćenja koje je nastajalo godinama tijekom komunističkog upravljana istočnim državama bez odgovarajuće brige i odgovarajućih aktivnosti koje bi osigurale neopasno gospodarenje opasnim industrijskim otpadom je skupo, a cijenu zbrinjavanja moraju snositi države kao vlasnice otpada, u većini slučajeva propalih postrojenja. Podržavam ovu rezoluciju Europskog parlamenta te upravo zbog sprečavanja ponavljanja sličnih događaja pozivam na što skoriju raspravu o provedbi Direktive o odgovornosti za okoliš u pogledu sprečavanja i otklanjanja štete u okolišu. Nažalost, Komisija nije još podnijela izvješće o provedbi te Direktive, a primjena načela «onečišćivač plaća» u mnogobrojnim se situacijama diljem EU-a ili zaobilazi ili ne primjenjuje u potpunosti. Jednako tako, dorada samo spomenute Direktive nije rješenje jer nedostaju odgovarajući drugi uvjeti poput Europskog propisa o tlu i odgovarajućeg propisa o klasifikaciji otpada u smislu koncepta kružnog gospodarstva. Nadalje, nadležna tijela pojedinih država članica, a zbog cijene poduzimanja odgovarajućih akcija, često se ne odlučuju za nužne (skupe) mjere, ostavljajući tako povećane rizike od događanja industrijskih nesreća s ozbiljnim posljedicama. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – La proposition de résolution portant sur l'évaluation des enseignements tirés de la catastrophe des boues rouges survenue en 2010 en Hongrie intervient dans le cadre de «l'anniversaire» macabre de l'inondation toxique ayant frappé le comitat de Veszprém. Inventaire à la Prévert tirant son seul fondement de la publicité offerte par cette date, les différentes mesures appellent immanquablement à l'augmentation des pouvoirs de la Commission en matière environnementale et à un renforcement de l'arsenal législatif européen sous l'habituelle antienne du «plus d'Europe». Le renforcement de l'échelon communautaire et la dépossession de la souveraineté française qu'induit cette proposition m'ont conduit à voter contre. Tonino Picula (S&D),
napisan. – S obzirom na načela zaštite okoliša u propisima EU-a, pogotovo u području preventivnog djelovanja i načela da onečišćivač plaća počinjenu štetu za okoliš i sigurnost građana, pozdravljam napore ove rezolucije da poveća instrumente nadzora i osnaži ekološke inspekcije te poveća ekološke standarde na lokalitetima s odlagalištima jalovine crvenog blata. Zabrinjavajuće je da se nakon nesreće u Mađarskoj iz 2010. godine nisu poduzele potrebne mjere kojima bi se izmijenili i nadopunili nedostaci u zakonodavstvu vezanom uz ekološke i sigurnosne inspekcije. Stoga podržavam poziv Komisiji da poveća kontrolu nad državama članicama i do kraja 2016. godine objavi izvješće o mjerama koje su članice poduzele u pitanju klasifikacije i nadzora nad jalovištima s crvenim blatom, ali i općenito poveća napore u osiguranju ekološki ispravnog gospodarenja otpadom. Pohvalna je inicijativa za veću suradnju i koordinirano djelovanje nacionalnih tijela za ekološke inspekcije različitih država članica. Također, kao što je slučaj u Mađarskoj pokazao, potrebno je osvijestiti i osnažiti građane i uključiti civilno društvo i lokalna tijela u odlučivanje o zbrinjavanju otpada. Andrej Plenković (PPE),
napisan. –4. listopada 2010. došlo je do puknuća spremnika za otpad u Mađarskoj, čija je posljedica bilo curenje gotovo jednog milijuna kubnih metara izrazito alkalnog crvenog blata, uzrokujući smrt deset osoba, te zagađenje velike površine zemlje. Crveno blato u tom spremniku za otpad je bio opasan otpad, a ta katastrofa smatra se najgorom industrijskom katastrofom u Mađarskoj. Tu se katastrofu može povezati s lošom provedbom propisa Europske Unije, propustima tijekom inspekcija, nedostacima u relevantnom zakonodavstvu Unije i radom operatora na predmetnoj lokaciji. Sve države članice trebale bi provjeriti je li crveno blato ispravno kvalificirano kao opasno, dok se Komisiju poziva da do kraja 2016. objavi izvješće o mjerama koje su države članice poduzele. Uz to, Komisiju i članice se poziva na odgovarajuću primjenu propisa i relevantnih međunarodnih konvencija, poboljšanje nadzora i solidarnost te suradnju u slučaju katastrofe. Komisija bi do 2016. trebala podnesti zakonodavni prijedlog o pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša u skladu s odredbama iz Sedmog akcijskog programa za okoliš, te razraditi koncept instrumenata za podjelu rizika kod industrijskih katastrofa uz puno poštivanje načela da onečišćivač plaća. Slijedom navedenog slažem se s prijedlogom Rezolucije. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Le 4 octobre 2010, en Hongrie, un réservoir de déchets s'est rompu et a entraîné le déversement de plus d'un million de mètres cubes de boues rouges dangereuses pour l'environnement et la santé des populations environnantes. Cet incident catastrophique a causé la mort de dix personnes et a fortement pollué la région aux alentours. Le Parlement européen a souhaité rappeler l'importance de cette catastrophe et la nécessité d'assurer un contrôle des réservoirs de déchets. En effet, on a observé une application parfois laxiste de la législation européenne, laxisme pouvant conduire à de telles catastrophes. Ce texte a pour objectif de rappeler aux États membres de tirer les leçons de cette catastrophe et de contrôler leurs réservoirs en s'assurant de la conformité avec la législation européenne. Paulo Rangel (PPE),
por escrito. – Em 4 de outubro de 2010, a rutura de um reservatório de resíduos na Hungria derramou quase um milhão de metros cúbicos de lamas vermelhas altamente alcalinas e inundou várias povoações, matando dez pessoas, ferindo cerca de 150 e poluindo vastas zonas, incluindo quatro sítios Natura 2000. Cinco anos volvidos, importa, desde logo, deixar aqui uma palavra de homenagem às vítimas. Por outro lado, importará também fazer um ponto da situação relativamente à evolução verificada em matéria de prevenção de catástrofes desta natureza. Neste sentido, o Parlamento manifesta a sua preocupação pelo facto de, na prática, não terem sido retirados deste acontecimento trágico os ensinamentos que se impunham, na medida em que nenhuma das lacunas na legislação da UE foi, entretanto, sanada e continua a verificar-se um fraco nível de aplicação da legislação da UE e das convenções internacionais relevantes e a registar-se deficiências nos controlos. Impõe-se, portanto, que a Comissão e os Estados-Membros intensifiquem os seus esforços no sentido de assegurar a prevenção da poluição e o tratamento de resíduos perigosos. Votei favoravelmente. Michèle Rivasi (Verts/ALE),
par écrit. – La résolution s'attache à démontrer qu'aucune leçon sérieuse n'a été retenue de cette catastrophe. Encore une fois, comme trop souvent dans les accidents industriels, les réparations et indemnisations sont payées par l'argent public et non par les industriels responsables de la catastrophe. C'est la raison pour laquelle le Parlement européen a demandé à la Commission européenne de proposer de nouvelles règles harmonisées imposant aux industriels de mettre en place des sécurités financières suffisantes afin que le principe pollueur-payeur puisse être pleinement appliqué. La Commission devrait aussi mettre en place des exigences d'inspection qui pourraient être coordonnées à l'échelle européenne pour éviter les conflits d'intérêts nationaux. Tous les États membres ont le devoir, même en période d'austérité, de financer correctement les autorités en charge des inspections industrielles, ce afin d'éviter un accident et de faire respecter la réglementation en vigueur. Il en va de même pour les organismes chargés de mesurer la toxicité des rejets industriels et les solutions visant à leur traitement. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – Em 2010, a rutura de um reservatório de resíduos na Hungria derramou quase um milhão de metros cúbicos de lamas vermelhas altamente alcalinas e inundou várias povoações, matando dez pessoas, ferindo cerca de 150 e poluindo vastas zonas. A Decisão 2014/955/UE da Comissão indica que as lamas vermelhas devem ser classificadas como resíduos perigosos. Existe o risco de estas terem sido classificadas como resíduos não-perigosos noutros Estados—Membros. A proposta alerta para essa situação, bem como revela preocupação pelo facto de não terem sido retirados quaisquer ensinamentos nos últimos 5 anos. Continua a verificar-se um fraco nível de aplicação da legislação da UE e das convenções internacionais relevantes, facto a que acrescem sucessivas deficiências nos controlos. Apelamos de forma clara a que os Estados-Membros reforcem os seus organismos nacionais de inspeção ambiental. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – La rotura de una balsa de residuos de una empresa minera el 4 de octubre de 2010 provocó una marea de barro rojo de un millón de metros cúbicos que causó diez muertos, 150 heridos y la inundación de varios municipios y vastas áreas de tierra, incluyendo cuatro espacios de alto valor ecológico, y puso en evidencia la falta de implementación de la legislación de la UE e importantes deficiencias en el marco de las inspecciones. He dado mi apoyo a esta Resolución que critica la falta de implementación adecuada de la legislación europea y de las convenciones internacionales en este ámbito tanto en Hungría como en otros Estados Miembros. Como señala acertadamente, es necesario fortalecer la prevención de desastres a través de la investigación, el desarrollo del tratamiento de los residuos peligrosos y la puesta en práctica de inspecciones medioambientales más estrictas. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – Le 4 octobre 2010, la rupture d'un réservoir de déchets en Hongrie a entraîné le déversement de près d'un million de mètres cubes de boues rouges hautement alcalines, qui a provoqué des inondations dans plusieurs villages, causé la mort de dix personnes, fait près de 150 blessés et pollué de vastes superficies de terres, parmi lesquelles 4 sites Natura 2000. La résolution s'inquiète du fait qu'aucun enseignement ou presque ne semble avoir été tiré ces cinq dernières années, puisque la législation européenne en la matière et les conventions internationales continuent d'être mal appliquées, que les inspections restent lacunaires et qu'il n'a été remédié à aucune déficience, ou si peu, de la législation européenne en la matière pendant cette période. Le texte adopté et que j'ai soutenu invite donc notamment la Commission et les États membres à intensifier leurs efforts afin de garantir la mise en œuvre intégrale et l'application correcte de l'ensemble des dispositions législatives de l'Union en la matière ainsi que de toutes les conventions internationales pertinentes, non seulement en ce qui concerne la fabrication d'aluminium et la gestion des boues rouges dans le respect de l'environnement, mais aussi, de manière générale, la gestion des déchets dangereux dans le respect de l'environnement. Fernando Ruas (PPE),
por escrito. – Votei favoravelmente nesta proposta de resolução sobre a catástrofe industrial mais grave ocorrida na Hungria, decorrente da rutura de um reservatório de resíduos, que derramou quase um milhão de metros cúbicos de lamas vermelhas altamente alcalinas e inundou várias povoações, matando dez pessoas e ferindo cerca de 150. Cinco anos volvidos desde o trágico acidente, presto uma singela homenagem a todas as vítimas, louvando também aqueles que, com grande esforço, intervieram, de forma rápida e eficaz, na resolução deste acontecimento, tentando encontrar as melhores soluções para eliminar e reduzir danos. Este incidente serviu também para mostrar que ainda existe uma deficiente e incorreta implementação da legislação europeia, pelo que é essencial desenvolver um trabalho ao nível não só da correta aplicação legislativa, como também ao nível das inspeções, das fiscalizações e da prevenção de futuras catástrofes, para que incidentes graves como estes não voltem a suceder no futuro. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta di risoluzione inerente gli insegnamenti tratti dal disastro dei fanghi rossi cinque anni dopo l'incidente in Ungheria, perché è necessario che l'Unione europea si attivi per trovare soluzioni concrete al fine di prevenire il verificarsi di eventi simili a quello accaduto. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución, que intenta hacerse cargo, ahora que han pasado cinco años del accidente en Hungría, de en qué punto nos encontramos y hacia dónde tiene que dirigirse una política de residuos más estricta. Reseñamos aquí la pregunta en su fase expositiva: el 4 de octubre de 2010, la rotura de una balsa de residuos en Hungría liberó casi un millón de metros cúbicos de lodo rojo altamente alcalino. Este inundó varios pueblos, se cobró la vida de diez personas, hirió a casi 150 y contaminó grandes extensiones de terreno, incluidos cuatro espacios de la Red Natura 2000. El accidente puso de manifiesto la escasa aplicación de la legislación de la UE, deficiencias de las inspecciones y lagunas en la legislación pertinente de la UE. Esperamos que esta pregunta y la Resolución subsecuente sirvan de toque de atención a la Comisión y que esta centre sus esfuerzos en evaluar los métodos de evaluación de las bolsas de residuos para que estas catástrofes no se repitan. Esperamos igualmente una política de sanciones acorde y una política de subvenciones igualmente acorde en los casos en que la ley se incumpla o se cumpla. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – Esta Resolución aborda la catástrofe acaecida el 4 de octubre de 2010 en Hungría, cuando la rotura de una balsa de residuos liberó casi un millón de metros cúbicos de lodo rojo (un residuo de las industrias extractivas altamente alcalino) que inundó varios pueblos y dejó 10 personas muertas, 150 heridas y grandes extensiones de terreno contaminadas, incluidos cuatro espacios Natura 2000. He votado a favor de la Resolución puesto que, entre otras cosas, señala el riesgo existente en diversos Estados miembros de que se repita una catástrofe similar debido a la deficiente aplicación de la legislación medioambiental; pide más inspecciones sobre las balsas de residuos; destaca la existencia de graves problemas de contaminación medioambiental en varios Estados miembros debido a actividades mineras (por ejemplo, por la utilización de cianuro en las minas de oro); pide a la Comisión que, con ocasión de la actual revisión de la Directiva sobre responsabilidad medioambiental, se asegure de que la propuesta de revisión aplica plenamente el principio «quien contamina paga», o que involucre a las autoridades locales, los ciudadanos y la sociedad civil en el proceso decisorio sobre eliminación de residuos peligrosos y en la planificación de las medidas de gestión del riesgo. Ricardo Serrão Santos (S&D),
por escrito. – É inquestionável a importância do tratamento adequado de resíduos perigosos. A Hungria foi uma lamentável testemunha deste facto. Aproveito esta declaração de voto para complementar as minhas declarações em plenário, reiterando que considero fundamental encontrar soluções para a boa gestão destes resíduos e que estas têm duas aproximações. Por um lado, há que criar condições para que os resíduos perigosos sejam efetivamente tratados, imprimindo-lhes para isso valor económico e criando garantias extraordinárias para colmatar perdas por acidentes. Ao mesmo tempo, considero que a transparência tem de acompanhar todo o processo de manuseamento dos resíduos perigosos. Este processo tem de começar ao nível do planeamento da sua utilização até ao seu destino final e inclui uma eventual fase de remediação, que se espera não necessária. Estas foram algumas das razões que contribuíram para que votasse a favor desta resolução. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I abstained on this issue as this calls for further EU Regulation. I believe that any regulation relating to Hungary's industrial sector should be controlled and voted on by the Hungarian Parliament. Siôn Simon (S&D),
in writing. – The Commission and Member States must step up their efforts to improve, and ensure the correct implementation of, all legislation from the EU governing the extractive waste industry in order to avoid a repeat of such a human and environmental disaster. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Tragické udalosti zo 4. októbra 2010, keď sa pretrhla odpadová nádrž s bauxitovým kalom vznikajúcim pri výrobe hliníka poznačili celé okolie zasiahnutej oblasti Vesprémskej župy. Oceňujem preto, že sa Európsky parlament k tejto udalosti vracia s cieľom zlepšiť odstraňovanie škôd, ktoré po havárii stále pretrvávajú. Preto som hlasoval za. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. –4. oktobra 2010 je na Madžarskem popustil zbiralnik odpadnih voda, zaradi česar je prišlo do razlitja skoraj milijona kubičnih metrov močno alkalnega rdečega blata (šteje se za nevarni odpadek – Direktiva Sveta 91/689/EGS), v katerem je bilo poplavljenih več vasi, deset ljudi je umrlo, poškodovanih pa je bilo skoraj 150. Razlitje je povzročilo tudi onesnaženje obsežnega območja, vključno s štirimi območji NATURA 2000. V osnutku predloga resolucije je ugotovljeno, da je bila katastrofa rdečega blata najresnejša industrijska katastrofa na Madžarskem in da jo je mogoče pripisati slabemu izvajanju zakonov EU, pomanjkljivim inšpekcijam ter vrzelim v ustrezni zakonodaji EU. Predlog resolucije poziva vse države članice, ki imajo rezervoarje z rdečim blatom, naj pregledajo, ali je bilo to pravilno kategorizirano kot nevarno, ter čim hitreje popravijo vsa dovoljenja, ki temeljijo na napačni kategorizaciji. Strinjam se, da je močna osredotočenost na preprečevanje nesreč bistvenega pomena, saj to ni osamljen primer te vrste okoljske katastrofe. Države članice bi morale okrepiti svoja prizadevanja za polno izvajanje in pravilno uporabo vse ustrezne zakonodaje EU. Prav tako pa menim, da je treba okrepiti raziskave in razvoj na področju preprečevanja nastajanja nevarnih odpadkov in njihove obdelave. Zaradi navedenega sem glasoval za osnutek predloga resolucije. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovu rezoluciju zato što se treba pridati pozornost pitanjima vezanima za zaštitu okoliša i uklanjanje ranije prouzrokovanih zagađenja. Puknućem spremnika za otpad u Mađarskoj 4. listopada 2010. godine u okoliš je iscurio gotovo jedan milijun kubnih metara izrazito alkalnog crvenog blata. Ova je nesreća usmrtila 10 i ozlijedila gotovo 150 osoba te zagadila velike površine zemljišta. Propusti tijekom inspekcija i nedostatci u relevantnom zakonodavstvu EU-a rezultirali su katastrofom, kako za stanovništvo, tako i za okoliš. Crveno je blato otpad u industrijskoj proizvodnji aluminija i predstavlja problem zbrinjavanja otpada u industriji vađenja materijala, stoga se, za dobrobit stanovništva, država članica, ali i sustava u cjelini treba usmjeriti na moguće posljedice koje ovakvi čimbenici uzrokuju. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I supported this resolution, recognising the red mud disaster as Hungary's worst industrial disaster and commemorating the victims on the fifth anniversary of the event. I urge the Commission to put more emphasis on research and development in the prevention and treatment of hazardous waste, and to produce guidelines for carrying out stress tests on existing mines with large tailings ponds, in the hope of preventing any further industrial disasters of this nature. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. –4. listopada 2010. godine, kolaps rezervoara otpada u Mađarskoj prouzročio je otpuštanje gotovo jednog milijuna kubičnih metara alkalnog crvenog mulja, otrovnog otpada. Pritom je potopljeno nekoliko sela, smrtno stradalo desetero ljudi, ozlijeđeno gotovo 150 ljudi, te su zagađena ogromna zemljišna područja, uključujući četiri NATURA 2000 lokaliteta. Prema Odluci Komisije od 1. lipnja 2015. godine, izričito je navedeno da crveni mulj treba biti klasificiran kao opasni otpad, u izostanku dokaza suprotnog. Nadalje, neprikladno obrađivanje opasnog otpada u brojnim državama članicama, kao i miniranje radi kopanja ruda, uzrokuju ozbiljne probleme zagađivanja okoliša. Europski parlament ističe katastrofu crvenog mulja iz 2010. godine kao najgoru mađarsku industrijsku katastrofu, povezanu s lošom implementacijom EU-ovih zakona. Trenutačno je prisutna zabrinutost da od nesreće nisu naučene lekcije te se ključnim ističe pojačanje prevencije katastrofa. Zbog toga se od Komisije traži da stavi poseban naglasak na istraživanje i razvoj u obrađivanju opasnog otpada. U potpunosti podržavam prijedlog da se pojačaju mjere prevencije katastrofa, kao i suradnja s EU-om u vezi ovog problema, kako se ovakve nesreće ne bi u budućnosti ponovile. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za resolucijo o izkušnjah, pridobljenih iz katastrofe rdečega blata, pet let po nesreči na Madžarskem. Iz vsake zgodovine se moramo nekaj naučiti. Moramo potegniti pozitivne in negativne stvari ter se odločiti, da jih ne bomo več ponovili. Če se namreč iz zgodovine nismo ničesar naučili, jo bomo morali še enkrat živeti. Katastrofa rdečega blata pred petimi leti na Madžarskem nas opominja, da moramo boljše izvajati ustrezne zakone EU, vključno z inšpekcijo. Kot pravilno ugotavlja resolucija, v teh petih letih na tem področju ni bila zapolnjena nobena vrzel. Podpiram poziv Komisiji in državam članicam, naj okrepijo prizadevanja za zagotovitev popolnega izvajanja in pravilne uporabe vse ustrezne zakonodaje EU in vseh ustreznih mednarodnih konvencij. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Xρειάζονται αυστηρότατοι έλεγχοι για τα βιομηχανικά απόβλητα. Παρόλο που η Ουγγαρία κατέβαλε μεγάλες προσπάθειες μετά την καταστροφή της ερυθράς ίλυος, η νομοθεσία πρέπει να γίνει αυστηρότερη και ίδια για όλους. Tibor Szanyi (S&D),
írásban. – Az Európai Parlament, a kolontári vörösiszap katasztrófa ötödik évfordulója alkalmából készített indítványát szavazatommal támogattam. A dokumentum kialakítási folyamatában társszerzőként vettem részt, mely során sikerült elérni, hogy ténylegesen a környezetvédelmi szempontokra helyezzük a hangsúlyt a magyar kormány kétes eredményeinek dicsérete helyett. Az indítvány nemcsak a vörösiszapról szól, hanem más ipari termelésből származó veszélyes hulladékokról is. Ez azért is fontos, mivel jelenleg több hasonló veszélyes hulladékkal telített tározó van az Európai Unió területén, az állásfoglalás pedig arra ösztönözi a Bizottságot, hogy tegyen lépéseket egy katasztrófahelyzet esetén alkalmazható, átlátható pénzügyi mechanizmus kialakítására. Az indítvány további konkrét elemeként említhető a szennyező fizet elve, az elérhető legjobb technikák preferálása, a civil társadalom hatékonyabb bevonása, illetve a vonatkozó EU- és más nemzetközi szabályok és helyszíni ellenőrzések szigorúbb betartatása is. Az indítvány továbbá szorgalmazza az átláthatóságot is, mind a köz- mind pedig a privát katasztrófaalapok tekintetében. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Protejarea mediului înconjurător este unul dintre principiile de bază asumate de instituțiile Uniunii Europene. Acest lucru implică o mare responsabilitate a tuturor factorilor economici de pe teritoriul statelor membre în gestionarea activității lor, în așa fel încât să nu aducă prejudicii mediului natural. Activitățile de minerit implică riscuri destul de mari de distrugere a locurilor în care se desfășoară procedurile extractive, fapt confirmat de tragicul eveniment care s-a petrecut în Ungaria acum cinci ani. Pentru a evita repetarea unor astfel de evenimente în viitor, legislația europeană a fost modificată, punându-se accent pe latura preventivă și anticipativă. Totuși, adoptarea legislației nu este suficientă pentru a garanta o mai mare siguranță a cetățenilor și mediului ambiant. Este nevoie ca statele membre să implementeze în mod concret prevederile legale și să se asigure prin verificări repetate că pericolele respective au fost eliminate. În caz contrar, există riscul de a ne confrunta cu noi și noi accidente și dezastre care pun în pericol vieți omenești și distrug iremediabil mediul ambiant. Din aceste motive, se impune adoptarea acestei rezoluții, care trage un semnal de alarmă pentru autoritățile de la toate nivelurile în direcția luării măsurilor adecvate pentru evitarea unor astfel de evenimente regretabile. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – La catastrophe des boues rouges qui a eu lieu en 2010 constitue le désastre industriel le plus dramatique survenu en Hongrie. Je rends hommage aux victimes à l'occasion du cinquième anniversaire de cet accident tragique. Nous demandons par ce texte que tous les États membres qui possèdent des bassins de boues rouges de vérifier si les boues rouges ont été correctement classées parmi les déchets dangereux et de revoir dès que possible l'ensemble des permis basés sur des classifications erronées. La Commission devra s'assurer que les États membres prennent des mesures et en fassent rapport à la Commission. Le Parlement demande à la Commission de publier un rapport sur les mesures prises par les États membres d'ici à la fin de 2016. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which reflects on the progress made in response to the red mud disaster in Hungary. The catastrophe happened in October 2010, when a waste reservoir collapsed and released almost one million cubic metres of highly alkaline red mud, flooded several villages, killed 10 people, injured almost 150, and polluted vast areas of land. The European Parliament found that little has been learned and that poor implementation of EU law, one of the causes of the disaster, continues. It calls, therefore, on the Commission and the Member States to ensure proper application of all relevant EU legislation and international conventions with regard to aluminium production and the environmentally sound management of red mud and hazardous waste in general. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Podržala sam pitanje Odbora za okoliš, javno zdravlje i sigurnost hrane Europskog parlamenta budući da slučaj puknuća spremnika za otpad u Mađarskoj pokazuje kako je očito da Europska unija treba snažniju i učinkovitiju strategiju prevencije i pravilne provedbe zakonodavstva Europske unije. Naime, u listopadu 2010. godine u Mađarskoj je u okoliš iscurio gotovo jedan milijun kubnih metara izrazito alkalnog crvenog blata, koje je usmrtilo deset i ozlijedilo gotovo 150 osoba te zagadilo velike zemljišne površine. Smatram da je pet godina od te nesreće i više nego dovoljno da Vijeće osmisli i poduzme mjere kojima će se u budućnosti spriječiti ovakve katastrofalne nesreće i ukloniti zagađenje iz rudarskih aktivnosti, što bi trebalo pomoći u očuvanju okoliša te sigurnosti i zdravlja svih građana Europske unije, ne samo Mađara. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Predlog resolucije o izkušnjah, pridobljenih iz katastrofe rdečega blata po nesreči na Madžarskem, sem podprla, saj menim, da nas je katastrofa, ki se je zgodila na Madžarskem leta 2010, ko je popustil zbiralnik odpadnih voda, zaradi česar se je razlilo skoraj milijon kubičnih metrov močno alkalnega rdečega blata, opomnila na to, kako pomemben je tudi nadzor nad takimi obrati. Vsaka država članica mora zato okrepiti nadzor in preventivne mehanizme, da prepreči podobne katastrofe. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución, que intenta hacerse cargo, ahora que han pasado cinco años del accidente en Hungría, de en qué punto nos encontramos y hacia dónde tiene que dirigirse una política de residuos más estricta. Reseñamos aquí la pregunta en su fase expositiva: el 4 de octubre de 2010, la rotura de una balsa de residuos en Hungría liberó casi un millón de metros cúbicos de lodo rojo altamente alcalino. Este inundó varios pueblos, se cobró la vida de diez personas, hirió a casi 150 y contaminó grandes extensiones de terreno, incluidos cuatro espacios de la Red Natura 2000. El accidente puso de manifiesto la escasa aplicación de la legislación de la UE, deficiencias de las inspecciones y lagunas en la legislación pertinente de la UE. Esperamos que esta pregunta y la Resolución subsecuente sirvan de toque de atención a la Comisión y que esta centre sus esfuerzos en evaluar los métodos de evaluación de las bolsas de residuos para que estas catástrofes no se repitan. Esperamos igualmente una política de sanciones acorde y una política de subvenciones igualmente acorde en los casos en que la ley se incumpla o se cumpla. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución, que intenta hacerse cargo, ahora que han pasado cinco años del accidente en Hungría, de en qué punto nos encontramos y hacia dónde tiene que dirigirse una política de residuos más estricta. Reseñamos aquí la pregunta en su fase expositiva: el 4 de octubre de 2010, la rotura de una balsa de residuos en Hungría liberó casi un millón de metros cúbicos de lodo rojo altamente alcalino. Este inundó varios pueblos, se cobró la vida de diez personas, hirió a casi 150 y contaminó grandes extensiones de terreno, incluidos cuatro espacios de la Red Natura 2000. El accidente puso de manifiesto la escasa aplicación de la legislación de la UE, deficiencias de las inspecciones y lagunas en la legislación pertinente de la UE. Esperamos que esta pregunta y la Resolución subsecuente sirvan de toque de atención a la Comisión y que esta centre sus esfuerzos en evaluar los métodos de evaluación de las bolsas de residuos para que estas catástrofes no se repitan. Esperamos igualmente una política de sanciones acorde y una política de subvenciones igualmente acorde en los casos en que la ley se incumpla o se cumpla. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which calls on the Commission and the Member States to step up their efforts to ensure the full implementation and proper application of all relevant EU legislation and all relevant international conventions with regard not only to aluminium production and the environmentally sound management of red mud but also to the environmentally sound management of hazardous waste in general. On 4 October 2010, the collapse of a waste reservoir in Hungary released almost one million cubic metres of highly alkaline red mud. It flooded several villages, killed 10 people, injured almost 150 and polluted vast areas of land. The resolution also commemorates the victims on the occasion of the fifth anniversary of this tragic event, and supporting it is also an acknowledgement that much more should be done in environmental disaster prevention and management. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – Este acidente, cuja ocorrência há cinco anos se assinala aqui, veio por a nu a parca aplicação e as lacunas das leis ambientais da UE no tocante a resíduos tóxicos industriais. Revelou a fragilidade do sistema de inspeções, que são inexistentes ou pouco eficazes, assim como o seu incumprimento quer pelos Estados—Membros, quer pelos industriais que possuem as fábricas. Infelizmente, este desastre não é único. Todos nos recordamos de ocorrências semelhantes em Espanha ou na Roménia. Esta resolução pede que, cinco anos depois deste grande acidente na Hungria, sejam tiradas lições e se façam esforços para compreender a situação atual dos lixos provenientes de minas, da sua gestão e do seu tratamento. Pede-se à Comissão que se invista e dê mais ênfase à investigação e ao desenvolvimento da prevenção e do tratamento deste tipo de resíduos tóxicos. Uma real e efetiva prevenção da poluição e dos riscos ambientais das indústrias extratoras, entre outras, requer regras ambientais mais rigorosas para as inspeções ambientais, o que implica atribuir mais meios aos organismos nacionais responsáveis por estas inspeções. É preciso mais transparência, sendo necessário que as autoridades responsáveis informem regularmente o público acerca do estado da poluição e dos possíveis impactos na fauna e flora, assim como na saúde das populações locais. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Diese Entschließung ist zu unterstützen, da gefordert wird, dass bestehendes EU-Umweltrecht vollständig übernommen und ordnungsgemäß angewendet wird. Zudem bedauern die Verfasser, dass die Kommission den Bericht zur Umwelthaftungsrichtlinie noch nicht vorgelegt hat. Außerdem wird die Kommission aufgefordert, eine harmonisierte obligatorische Deckungsvorsorge (bis Ende 2016) vorzuschlagen bzw. einen Legislativvorschlag zum Zugang zu Gerichten in Umweltangelegenheiten auszuarbeiten. Außerdem sieht die Entschließung vor, dass es zu keinen zusätzlichen Belastungen für die Industrie kommt. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Am 4. Oktober 2010 traten beim Dammbruch in Kolontár (Ungarn) zwischen 700.000 und 1 Million Kubikmeter Rotschlamm aus den Speichern eines Aluminiumwerks aus. Rotschlamm ist u. a. deswegen lebensgefährlich, weil er ätzende Natronlauge und giftige Schwermetalle enthält. Fünf Jahre später erinnert das EU-Parlament daran. Es stellt dabei fest, dass diese Umweltkatastrophe mit der dürftigen Umsetzung des EU-Rechts, Mängeln bei den Inspektionen, Lücken im einschlägigen EU-Recht und der Arbeitsweise des Betreibers der Anlage zusammenhängt. Die EU-Kommission wird mehrfach dafür kritisiert, dass sie z. B. die Umsetzung wesentlicher Punkte der Umwelthaftungsrichtlinie nicht genau kontrolliert. Gleichwohl verweigert das EU-Parlament die einzig folgerichtige Empfehlung, nämlich den Mitgliedstaaten die Verantwortung für die tiefgründige Kontrolle ihrer eigenen nationalen Umweltgesetze zurückzuübertragen. Das EU-Parlament beklagt zwar, dass die bestehenden europäischen Mechanismen nicht funktionieren, fordert dennoch sofort «mehr Europa» durch die Ausweitung des umweltrechtlichen Besitzstands, durch zusätzliche Kapazitäten auf europäischer Ebene (eine neue Agentur in Ungarn?), durch eine zusätzliche EU-weite Fazilität für Industrieunfälle. Diese neuen Mechanismen sollen zusätzlich bereitgestellt werden, obwohl die bereits bestehenden Mechanismen noch gar nicht vollständig angewandt werden. Das ist nicht bis zum Ende durchdacht. Da ich nicht Mitglied des federführenden Ausschusses bin und keine wirklichen Möglichkeiten zur Abänderung dieses Textes bestanden, enthalte ich mich. Jadwiga Wiśniewska (ECR),
na piśmie. – W 2010 roku na Węgrzech w hucie aluminium w pobliżu miasta Ajka doszło do pęknięcia zbiornika z odpadami, wskutek czego doszło do uwolnienia blisko miliona metrów sześciennych silnie alkaicznego, tak zwanego czerwonego błota. Kilka pobliskich wiosek zostało zatopionych, zginęło 10 osób, około 150 zostało rannych, a także zanieczyszczony został znaczny teren, w tym obszar chroniony przez program Natura 2000. Czerwone błoto jest odpadem powstającym wskutek przemysłowej produkcji aluminium, a jego utylizacja jest ogromnym wyzwaniem dla przemysłu wydobywczego. Katastrofa, która miała miejsce na Węgrzech, ukazała niedociągnięcia w stosowaniu aktów prawnych Unii Europejskiej, a także w metodach inspekcji. Pytanie ustne do Komisji i Rady w tej sprawie dotyczy wniosków, jakie wyciągnięto z tej katastrofy, a w szczególności jak odpowiednia legislacja może być prawidłowo implementowana oraz czy instytucje opowiedziałyby się za przyjęciem mechanizmu UE umożliwiającego dochodzenia roszczeń finansowych w razie podobnych zdarzeń. Doświadczenie wyniesione z katastrofy na Węgrzech ukazuję potrzebę utworzenia sprawniejszego systemu prewencyjnego i w związku z tym w głosowaniu wyraziłam swoje poparcie. Inês Cristina Zuber (GUE/NGL),
por escrito. – O rebentamento de um reservatório de lamas tóxicas, provenientes de uma fábrica de óxido de alumínio, contaminou diversas vilas e cidades da Hungria. Morreram dez pessoas, 150 ficaram feridas. Este acidente veio pôr a nu a parca aplicação e os buracos da legislação ambiental relativa aos resíduos tóxicos industriais na UE. A resolução pede esforços para compreender a situação atual dos lixos provenientes de minas, sua gestão e tratamento. Pede-se mais investimento na investigação e no desenvolvimento da prevenção e do tratamento deste tipo de resíduos tóxicos. Defendem-se regras ambientais mais rigorosas para as inspeções ambientais, a par de meios suficientes para os organismos nacionais responsáveis por estas inspeções. Defende-se informação regular ao público sobre níveis de poluição e graus de ameaça aos ecossistemas e à saúde pública. Votámos a favor. 10.5.   Ανανέωση του σχεδίου δράσης της ΕΕ για την ισότητα των φύλων και τη χειραφέτηση των γυναικών στο πλαίσιο της αναπτυξιακής συνεργασίας (B8-0988/2015) Explicații orale privind votul Krisztina Morvai (NI). – Tartózkodtam ennek a jelentésnek a szavazásakor, a következő okból. A jelentésnek a lényege a következő: azoknak az úgynevezett fejlődő országoknak ad pénzt az Európai Unió, amelyek hajlandóak az Európai Uniónak a nemek egyjogúságára vonatkozó elképzeléseit megvalósítani. Mi is lenne ezzel a baj? Annál is inkább, mert én magam is elkötelezettje vagyok az egyenlő elbánás elvének, a diszkrimináció tilalmának. Nos, a baj az, hogy itt nem csak olyanokról van szó, mint, hogy pl. járhassanak a lányok iskolába mondjuk Afrikában. Vagy tiltsák meg a nemi szerv csonkolását, mert ez egy elfogadhatatlan szokás. Hanem olyanokról is, hogy az abortuszt, mint emberi jogot kényszerűen fogadják el az úgynevezett fejlődő országok, vagy az interszexualitás, transzneműségre és a többire vonatkozó, úgynevezett európai uniós normákat is rá kívánják kényszeríteni a támogatási pénzért cserébe ezekre az országokra. Ez számomra elfogadhatatlan. Andrejs Mamikins (S&D). – Cilvēce, kā arī vairākas citas dzīvas būtnes uz mūsu planētas sastāv no divām daļām — sievietēm un vīriešiem. Un jābūt absolūti pašsaprotamam, lai abas šīs puses pilnā apmērā un pēc iespējas aktīvāk piedalītos savu attiecīgo valstu sabiedrības dzīvē. Tas attiecas arī uz pārnacionālo, visnacionālo līmeni. Daudzās valstīs, diemžēl arī Eiropas Savienībā, dažāda vecuma sievietēm joprojām nav pietiekami pilnīgas kontroles pār savām dzīvībām. Agras laulības gadījumi ir tikai viens šāds piemērs. Neiespējamība apmeklēt skolu, saņemt pilnvērtīgu izglītību, strādāt visdažādākajās jomās saskaņā ar savām zināšanām un spējām bez jebkādas uz dzimumu bāzētas segregācijas vai diskriminācijas, kā arī plaši izplatīta nabadzība tieši zemāku ienākumu līmeņa ģimenēs, kur galvenais apgādnieks ir sieviete. Šādām un tamlīdzīgām situācijām mūsu pasaulē vispār nevajadzētu būt. Tāpēc es nobalsoju par. Seán Kelly (PPE). – A Uachtaráin, arís bhí áthas orm go raibh mé in ann vótáil le mo ghrúpa sna vótaí seo go léir, agus glacadh leis an tuarascáil le móramh mór: 524 Fheisire i bhfabhar. Taispeánann sé sin go dtuigimid cás na mban agus go bhfuil fonn orainn cabhrú leo agus cothromaíocht a chruthú. Ach bhíomar i gcoinne Leasú 7 agus Leasú 19, mar bhí siad ag caint faoi ghinmhilleadh a chur ar fáil saor in aisce sna tíortha atá ag forbairt. Agus ní dóigh liom, agus ní dóigh le mo ghrúpa ach oiread, go bhfuil sé sin ceart. Vótálamar i gcoinne an dá leasú sin agus tá áthas orm a rá gur chaill siad. Dá bhrí sin bhíomar in ann aontú leis an tuarascáil i gcoitinne. Mar dá mba rud é go nglacfaí le ginmhilleadh a bheith ar fáil go forleathan, gan dabht ar bith, bhainfí mí-úsáid as ina lán cúiseanna. Explicații scrise privind votul Clara Eugenia Aguilera García (S&D),
por escrito. – La delegación socialista española en el Parlamento Europeo ha votado a favor de esta Resolución, en la que se defiende el acceso universal a la salud sexual y reproductiva como un derecho. Los socialistas apostamos por defender las libertades, los derechos y el empoderamiento de las mujeres en los países en desarrollo. Pedimos que, en la actualización del Plan de Acción de la UE sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo, se aborde un planteamiento global sobre la violencia contra las mujeres y las niñas, así como mayores recursos para prevenir y eliminar todas las prácticas discriminatorias contra las mujeres, como la mutilación genital femenina, la esterilización forzosa, el embarazo forzoso, la violencia doméstica y la violación conyugal, el matrimonio forzado y precoz y la violencia de género en las situaciones de conflicto y posconflicto. Apoyamos la supresión de las barreras sociales y jurídicas al acceso de la mujer a los bienes productivos, así como las acciones que contribuyan a la capacitación económica de las mujeres y al respeto de sus derechos económicos, tales como garantizarles un trabajo digno y la igualdad salarial. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de esta Resolución puesto que en líneas generales reconoce el escaso avance realizado en materia de igualdad de género en la cooperación tras analizar los resultados del Plan de Acción sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo (2010-2015); esta crítica hacia la política de desarrollo de la UE es necesaria puesto que la Comisión Europea no tiene una estrategia fiable y eficaz en este ámbito. Muestra de ello es que ni siquiera existe un apartado específico en el informe anual de la Dirección General de Cooperación Internacional y Desarrollo de la Comisión Europea. Por otro lado, encuentro poco satisfactorio que se rechazaran nuestras enmiendas 1 y 2 a la Resolución presentada en el Pleno. En ellas se solicitaba que la prestación de ayuda humanitaria de la UE y sus Estados miembros no esté sujeta a restricciones de terceros Estados, incluido el acceso al aborto en condiciones seguras para las víctimas de violaciones en conflictos armados, así como la mejora del acceso a la sanidad, la educación sanitaria, la planificación familiar, etc. Hemos visto con estupor cómo se ha votado en contra de dichas enmiendas que tienen un carácter eminentemente humanitario. Louis Aliot (ENF),
par écrit. – Ce rapport se veut défenseur de la lutte contre la soumission de la femme dans les pays en voie de développement: la lutte contre l'excision, le mariage forcé, l'égalité de traitement ou encore l'autonomisation des femmes sont les thèmes abordés dans ce texte. Je me suis cependant abstenu sur ce rapport car certaines recommandations sont aux antipodes des modes de vie de certaines sociétés traditionnelles. De plus, des mesures très coûteuses, comme la mise en place de statistiques d'État, sont à mon sens inopérantes. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which calls for increased efforts to tackle gender inequality through the renewal of the EU's Gender Action Plan (GAP I). The resolution specifically calls for further action on two Millennium Development Goals (MDG) – increasing gender equality and women's empowerment, and reducing maternal mortality rates. The resolution welcomes the Commission's intention to initiate a transformative shift with GAP II and calls for it to take the form of a Commission communication. I voted in favour of Amendment 1, which calls for access to safe abortion for women and girls who are victims of rape in armed conflicts. I also voted in favour of Amendment 2, which calls for further efforts globally to ensure access to safe abortion services, in the context of addressing the MDG on maternal health by reducing the incidence of high-risk births. Sinn Féin believes that the option of a termination should be available where there is a real and substantial risk to the life of a pregnant woman – including where she is suicidal – that would be averted only by an abortion; in the case of rape or incest; and in the case of fatal foetal abnormality. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – Comme souvent quand il s'agit de ce genre de questions, la proposition de résolution que nous avions à voter est un fourre-tout qui mêle des bonnes et des mauvaises mesures. Le rapport dénonce, à juste titre, l'excision et les maltraitances dont les femmes sont victimes dans plusieurs pays. Néanmoins, cela s'accompagne en contrepartie de mesures dérivant d'une idéologie féministe radicale, promouvant la parité en tout et pour tout sans jamais tenir compte de la complémentarité et des différences entre les sexes. La plupart des amendements favorables au communautarisme LGBTI et à l'avortement ayant été rejetés, je n'ai pas voté contre ce texte, mais je me suis abstenue. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I believe in equality; however, the proposed measures are the wrong way to go about it. I therefore voted against. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – Aujourd'hui, malgré un plan d'action voté en 2006, les différences de rémunération entre hommes et femmes persistent et sont même de plus en plus grandes. J'ai voté en faveur de cette délibération, car elle demande à la Commission de proposer une nouvelle législation prévoyant des moyens plus efficaces pour superviser la mise en œuvre et l'application de ce plan d'action dans les États membres. Inés Ayala Sender (S&D),
por escrito. – La delegación socialista española en el Parlamento Europeo ha votado a favor de esta Resolución, en la que se defiende el acceso universal a la salud sexual y reproductiva como un derecho. Los socialistas apostamos por defender las libertades, los derechos y el empoderamiento de las mujeres en los países en desarrollo. Pedimos que, en la actualización del Plan de Acción de la UE sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo, se aborde un planteamiento global sobre la violencia contra las mujeres y las niñas, así como mayores recursos para prevenir y eliminar todas las prácticas discriminatorias contra las mujeres, como la mutilación genital femenina, la esterilización forzosa, el embarazo forzoso, la violencia doméstica y la violación conyugal, el matrimonio forzado y precoz y la violencia de género en las situaciones de conflicto y posconflicto. Apoyamos la supresión de las barreras sociales y jurídicas al acceso de la mujer a los bienes productivos, así como las acciones que contribuyan a la capacitación económica de las mujeres y al respeto de sus derechos económicos, tales como garantizarles un trabajo digno y la igualdad salarial. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šią rezoliuciją dėl ES lyčių lygybės ir galių moterims suteikimo vystomojo bendradarbiavimo srityje plano atnaujinimo. ES yra įsipareigojusi skatinti lyčių lygybę ir užtikrinti lyčių aspekto integravimą į visus savo veiksmus. Pritariu tam, kad, siekiant geresnių rezultatų reikia, kad Europos išorės veiksmų tarnyba ir Komisija atnaujintų savo politinius įsipareigojimus. Zoltán Balczó (NI),
írásban. – A nők társadalmi szerepvállalásának növelésével, ennek konkrét intézkedésekkel való elősegítésével egyetértek. Az indítványban foglaltak jelentős részét is támogathatónak tartom, ennek ellenére a szavazás során tartózkodtam. Ennek egyik oka, hogy az indítvány szerint: «Az európai szemeszter keretében tett országspecifikus ajánlásoknak tartalmaznia kell az egyenlő bánásmód elvének hatékony végrehajtására irányuló célokat is.» Az európai szemesztert, mint a tagállami kormányok és parlamentek költségvetési szuverenitását korlátozó eszközt önmagában elutasítom. A másik ok, hogy az indítvány előírja, hogy az igazgatótanácsokban kötelező legyen biztosítani a nemek kiegyensúlyozottságát, meghatározott kvóta alapján. Különböző munkahelyeimen – beleértve a magyar parlamentet is – olyan kiváló és általam nagyra tartott női munkatársakkal dolgozhattam, akik megalázónak tartották volna, ha a lehetőséget nem közvetlenül saját teljesítményükkel, hanem «kvótanőként» érték volna el. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – J'ai décidé de m'abstenir sur ce rapport qui, malgré quelques points positifs, entend surtout renforcer à tout prix la sacro-sainte Parité, de manière purement idéologique, sans le moindre souci de pragmatisme. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – La résolution, que j'ai approuvée, poursuit l'objectif de promotion de l'égalité des sexes dans le cadre d'un plan d'action renouvelé de l'Union sur l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes dans le cadre de la coopération au développement et rappelle que ce droit humain fondamental, qui n'est pas encore entièrement respecté dans tous les États, ne doit être bafoué au nom d'aucune religion, culture ou tradition. Par cette résolution, le Parlement aspire à une impulsion nouvelle de l'Union européenne par un engagement renforcé du Service européen pour l'action extérieure et de la Commission. Ce afin que ce nouveau plan d'action se manifeste à travers tous les aspects de l'action de l'Union, en accord avec les principes de coopération au développement, et s'applique aux pays en voie de développement, aux pays voisins et aux pays candidats à l'adhésion. Dans cette perspective, il appelle à des stratégies de mise en œuvre plus effectives par le biais d'une approche globale, intensifiant les efforts et augmentant les ressources, en vue de renforcer les droits de la femme et d'éliminer toutes les formes de violence et de discrimination. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de la Resolución sobre la actualización del Plan de Acción de la Unión sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo. Es vital tener un plan de acción para impulsar el porvenir de las mujeres en esos países y sobre todo es fundamental que se redoblen los esfuerzos a fin de mejorar el acceso de las mujeres a la sanidad y a la educación sanitaria, a la planificación familiar, a la asistencia prenatal y a la salud sexual y reproductiva incluidos los servicios de aborto y en condiciones de seguridad, especialmente para alcanzar el Objetivo del Milenio n.o cinco sobre salud materna, incluidas la reducción de la mortalidad infantil y la prevención de los partos de alto riesgo. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Cette proposition doit encourager un «changement de cap pour le deuxième plan d'action sur l'égalité des sexes» puis une «collecte de données et objectifs» et enfin développe les «principaux aspects du nouveau plan d'action sur l'égalité des sexes». Si je souhaite évidemment que nous allions vers plus d'égalité entre les hommes et les femmes en ce qui concerne notamment l'emploi et le niveau des salaires ou si je condamne les violences faites aux femmes, je pense que ce rapport n'est qu'une énième déclaration de bonnes intentions. Ce rapport mélange la politique extérieure en la matière, et notamment les actions pour l'égalité dans le cadre de l'aide aux «migrants», et la politique intérieure de l'Union, puisqu'il encourage les États membres à intervenir pour favoriser l'égalité hommes-femmes à l'aide de financements clairs mais aussi d'indicateurs précis (ils encouragent à suivre les recommandations sans vraiment donner de pistes ...). Enfin, certains amendements (15, 27...) font une distinction particulière en ce qui concerne les femmes, par exemple avec la phrase suivante: «en accordant une attention particulière aux jeunes, aux migrantes, aux femmes séropositives, aux personnes lesbiennes, gays, bisexuelles, transgenres et intersexuées (LGBTI) et aux personnes handicapées». Je me suis donc abstenue. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Non condivido i contenuti della risoluzione oggetto di voto, mi sono quindi espressa in maniera contraria. José Blanco López (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Resolución mediante la cual el Parlamento reclama a la Comisión que, en el nuevo Plan de Acción 2016-2020, se corrijan las deficiencias del plan anterior y se dé un paso adelante. En concreto, se reclama más presupuesto y asegurar en la revisión intermedia de la programación más programas que beneficien a mujeres y niñas, así como garantizar la coherencia de la política exterior aplicando el Plan de Acción no solo a la cooperación al desarrollo sino también a todas las políticas exteriores, incluida la comercial. Asimismo, se reclama garantizar el acceso a la educación y la integridad física y psicológica de las mujeres y niñas e intensificar los esfuerzos para eliminar todas las prácticas discriminatorias y combatir y perseguir todas las formas de violencia. Igualmente, se piden esfuerzos para asegurar y reforzar el acceso de las mujeres a la salud, especialmente a la sexual y reproductiva, y para potenciar los derechos económicos de las mujeres y reforzar su voz y participación. Además, se demanda a la UE que presione a los gobiernos de terceros países y a todas las partes involucradas en conflictos para que pongan fin a la violación como arma de guerra. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu
. – Balsavau už šią rezoliuciją, kadangi lyčių lygybė ir galių suteikimas moterims yra būtina sąlyga, siekiant darnaus vystymosi tikslų po 2015 m., ir taip pat kaip pats savaime svarbus žmogaus teisių tikslas, kurio reikia siekti nepaisant jo naudos vystymuisi ir ekonomikos augimui. Deja, bet vis dar kas trečia moteris pasaulyje tam tikru savo gyvenimo momentu patyrė fizinį ir seksualinį smurtą, kasmet 14 milijonų mergaičių verčiamos tekėti. Smurtas dėl lyties yra sunkus žmogaus teisių pažeidimas ir niekada neturėtų būti pateisinamas religija, kultūra ar tradicijomis. Taigi, Europos Parlamentas mano, kad lyčių lygybė ir galių suteikimas moterims turėtų būti svarbiausia ES institucijų veiklos sritis, pagal kurią būtų numatyta aiški atsakomybė valdymo srityje tiek centrinėje administracijoje, tiek ES delegacijose. Parlamentas ragina ES delegacijas ir valstybių narių ambasadas pirmenybę skirti kokybiškai analizei lyčių požiūriu, kuria remiantis būtų rengiamos šalių strategijos ir programos, ir investuoti į šią analizę. Europos Sąjunga, atsižvelgdama į naują veiksmų planą dėl lyčių lygybės, turėtų persvarstyti nacionalinius orientacinius planus. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Novim Planom djelovanja za rodnu jednakost i osnaživanje žena u razvoju za razdoblje 2016. – 2020. nastojat će se riješiti nedostatci prethodnog Plana kako bi se osigurali čvrsti temelji za djelovanje u tri predložena prioritetna područja: jamčenje fizičkog i psihološkog integriteta žena i djevojčica, promicanje ekonomskih prava žena i jačanje uloge žena i djevojčica i njihova sudjelovanja u procesima. Podržavam namjeru DEVE odbora da osigura kvalitetno provođenje Plana. Louise Bours (EFDD),
in writing. – UKIP, of course, agrees in principle that gender equality should be promoted in developing nations. We also condemn violent acts against women and we condemn the use of sexual violence in conflict zones. However, we believe that this would be best done through co-operation between member states within the United Nations rather than through EU legislation. We therefore abstained on this particular motion for a resolution. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which calls for increased efforts to tackle gender inequality through the renewal of the EU's Gender Action Plan (GAP I). The resolution specifically calls for further action on two Millennium Development Goals (MDG) – increasing gender equality and women's empowerment, and reducing maternal mortality rates. The resolution welcomes the Commission's intention to initiate a transformative shift with GAP II and calls for it to take the form of a Commission communication. I voted in favour of Amendment 1, which calls for access to safe abortion for women and girls who are victims of rape in armed conflicts. I also voted in favour of Amendment 2, which calls for further efforts globally to ensure access to safe abortion services, in the context of addressing the MDG on maternal health by reducing the incidence of high-risk births. Sinn Féin believes that the option of a termination should be available where there is a real and substantial risk to the life of a pregnant woman – including where she is suicidal – that would be averted only by an abortion; in the case of rape or incest; and in the case of fatal foetal abnormality. Mercedes Bresso (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore di questa risoluzione perché sono fermamente convinta che sia fondamentale che l'Unione si impegni a fondo per sviluppare il proprio piano d'azione sulla parità di genere e l'emancipazione femminile nella cooperazione allo sviluppo. La parità di genere e l'emancipazione allo sviluppo sono degli obiettivi che devono essere perseguiti sia per ragioni etiche che per ragioni economiche. In un continente a maggioranza femminile è fondamentale che le donne ricevano la stessa paga dei colleghi maschi e che godano dei diritti necessari per permettere loro di non dover scegliere tra carriera e famiglia. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – Ce rapport défend les femmes, victimes de persécution dans le monde. Une femme sur trois risque de subir dans sa vie des violences physiques ou sexuelles. Chaque année, 14 millions de femmes sont mariées de force. 62 millions de jeunes filles ne sont pas scolarisées dans le monde. C'est la raison pour laquelle l'Union européenne doit encourager l'égalité de traitement entre les femmes et les hommes ainsi que l'émancipation des femmes. Si nous sommes parfaitement conscients des sévices en tout genre que subissent les femmes, principalement d'ailleurs dans les pays arabes où la Charia est appliquée, nous nous opposons à l'égalitarisme entre les femmes et les hommes. Par ailleurs, nous sommes contre la mise en place de statistiques, inutiles et coûteuses, qui permettront d'assurer une stricte parité dans tous les domaines et de favoriser la mise en place de la discrimination positive. J'ai donc voté contre ce rapport. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Si ribadisce che le donne e le ragazze non devono essere discriminate all'interno di tutti i settori (lavoro, istruzione, politica, ecc.) e si chiede che l'UE si faccia una parte attiva perché ciò avvenga. Si osserva che il GAP (Piano di azione della parità di genere) deve affrontare la situazione delle persone LGBTI nei paesi terzi e includere la promozione e la protezione dei diritti delle persone LGBTI. Inoltre chiede la messa a punto di azioni specifiche dell'UE volte a rafforzare i diritti di diversi gruppi di donne, con un'attenzione particolare per i giovani, i migranti, le donne affette da HIV, le persone lesbiche, gay, bisessuali, transgender e intersessuali (LGBTI) e le persone con disabilità. Si ritiene che la parità di genere e l'emancipazione femminile dovrebbero essere al centro delle attività delle istituzioni dell'UE. Voto contrario. Soledad Cabezón Ruiz (S&D),
por escrito. – La delegación socialista española en el Parlamento Europeo ha votado a favor de esta Resolución, en la que se defiende el acceso universal a la salud sexual y reproductiva como un derecho. Los socialistas apostamos por defender las libertades, los derechos y el empoderamiento de las mujeres en los países en desarrollo. Pedimos que, en la actualización del Plan de Acción de la UE sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo, se aborde un planteamiento global sobre la violencia contra las mujeres y las niñas, así como mayores recursos para prevenir y eliminar todas las prácticas discriminatorias contra las mujeres, como la mutilación genital femenina, la esterilización forzosa, el embarazo forzoso, la violencia doméstica y la violación conyugal, el matrimonio forzado y precoz y la violencia de género en las situaciones de conflicto y posconflicto. Apoyamos la supresión de las barreras sociales y jurídicas al acceso de la mujer a los bienes productivos, así como las acciones que contribuyan a la capacitación económica de las mujeres y al respeto de sus derechos económicos, tales como garantizarles un trabajo digno y la igualdad salarial. Alain Cadec (PPE),
par écrit. – Le renouvellement du plan d'action de l'Union européenne sur l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes dans le cadre de la coopération au développement est nécessaire afin d'améliorer son efficacité et son effet dans les pays en développement. La stratégie européenne en la matière doit mieux correspondre aux réalités du terrain. L'égalité entre les hommes et les femmes doit être un principe ancré dans les esprits dès le plus jeune âge. C'est donc par l'éducation que nous parviendrons à cet objectif. Au sein de l'Union, beaucoup d'efforts restent encore à accomplir en la matière, notamment en matière d'égalité salariale. Notre objectif doit être de promouvoir l'égalité entre les hommes et les femmes à l'intérieur comme à l'extérieur de nos frontières. J'ai voté en faveur de cette résolution. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Il mio voto è favorevole perché il piano di azione dell'UE sulla parità di genere e l'emancipazione femminile nella cooperazione allo sviluppo ha permesso di intensificare e migliorare il coordinamento degli sforzi dell'UE e dei suoi Stati membri in materia di parità tra donne e uomini ed emancipazione femminile (GEWE). Le valutazioni di tale piano indicano un certo numero di risultati importanti, ma anche di debolezze nella sua attuazione. La Commissione deve impegnarsi a ricorrere alla revisione intermedia dello strumento di cooperazione allo sviluppo (DCI) per il 2017 e alla valutazione delle prestazioni dell'undicesimo FES per valutare l'impatto dei programmi finanziati da tale strumento e dal FES sulle donne e le ragazze e per effettuare le necessarie riassegnazioni, in modo da poter affrontare le carenze emerse nell'attuazione del GAP e gli obiettivi di sviluppo sostenibile post-2015. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this resolution, which calls for increased efforts to tackle gender inequality through the renewal of the EU's Gender Action Plan (GAP I). The resolution specifically calls for further action on two Millennium Development Goals (MDG) – increasing gender equality and women's empowerment, and reducing maternal mortality rates. The resolution welcomes the Commission's intention to initiate a transformative shift with GAP II and calls for it to take the form of a Commission communication. I voted in favour of Amendment 1, which calls for access to safe abortion for women and girls who are victims of rape in armed conflicts. I also voted in favour of Amendment 2, which calls for further efforts globally to ensure access to safe abortion services, in the context of addressing the MDG on maternal health by reducing the incidence of high-risk births. Sinn Féin believes that the option of a termination should be available where there is a real and substantial risk to the life of a pregnant woman – including where she is suicidal – that would be averted only by an abortion; in the case of rape or incest; and in the case of fatal foetal abnormality. James Carver (EFDD),
in writing. – UKIP, of course, agrees in principle that gender equality should be promoted in developing nations. We also condemn violent acts against women and we condemn the use of sexual violence in conflict zones. However, we believe that this would be best done through co-operation between member states within the United Nations rather than through EU legislation. We therefore abstained on this particular motion for a resolution. David Casa (PPE),
in writing. – The EU is committed to promoting gender equality and ensuring gender mainstreaming in all of its actions. Gender equality and women's empowerment (GEWE) is a precondition for achieving post-2015 sustainable development goals and is also a self-standing human rights issue that should be pursued regardless of its benefits for development and growth. It is evident that progress towards GEWE has been slow and uneven and that no country in the world has fully closed the gender gap. This lack of progress has been exacerbated by the persistent and chronic underinvestment in GEWE. I agree that we need a step-change in EU action on GEWE and a renewed political commitment by the European External Action Service (EEAS) and the Commission to improve performance. I strongly believe in and support further work in this area, but I could not vote in favour of this report as I am against the use of abortion, which the report fully supports. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Ho votato a favore della risoluzione sul nuovo GAP per il periodo 2016-2020 (GAP 2) in quanto il testo mira ad affrontare le carenze attuative mostrate dal precedente GAP. In particolare si è posto l'accento su un «cambiamento culturale istituzionale», volto a potenziare la capacità, la consulenza e la formazione in materia di parità di genere ed emancipazione femminile, rafforzando l'attenzione su un'informazione, un monitoraggio e una responsabilità che tengano conto della dimensione di genere nonché su un profilo basato sui risultati. Saranno proposti tre ambiti prioritari: assicurare l'integrità fisica e psicologica di donne e ragazze; promuovere i diritti economici delle donne; dare maggiore voce a donne e ragazze e rafforzarne la partecipazione. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Μέσα από το ψήφισμα ορθά τονίζεται η σημασία της αυξημένης συμμετοχής των γυναικών στη διαμόρφωση και εφαρμογή του πλαισίου μετά το 2015. Ζητά την χορήγηση μεγαλύτερης χρηματοδοτικής ενίσχυσης στις οργανώσεις για τα δικαιώματα των γυναικών, την χάραξη πολιτικής και τη λήψη μέτρων που ενισχύουν τις ικανότητες με σκοπό τη συνεργασία και την αυξημένη συμμετοχή των οργανώσεων βάσης της κοινωνίας των πολιτών και κυρίως των οργανώσεων γυναικών σε διαβουλεύσεις μεταξύ ενδιαφερομένων, πάντοτε, και σε τοπικό, περιφερειακό. εθνικό και διεθνές επίπεδο. Salvatore Cicu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta di risoluzione concernente il rinnovo del piano d'azione dell'UE sulla parità di genere e l'emancipazione femminile nella cooperazione allo sviluppo. L'UE si è impegnata a promuovere la parità di genere e ad assicurare l'integrazione della dimensione di genere in tutte le sue azioni. Due degli obiettivi di sviluppo del millennio (OSM) e precisamente la promozione dell'uguaglianza di genere (OSM 3) e il miglioramento della salute materna (OSM 5) riguardano direttamente i diritti delle donne. Nel mondo, circa 62 milioni di bambine non hanno accesso all'istruzione e circa una donna su tre rischia di subire violenza fisica e sessuale. Inoltre, secondo l'OCSE, gli investimenti non sono sufficienti a conseguire l'obiettivo della parità di genere. Con la proposta di risoluzione in esame, il PE invita la Commissione e il Servizio europeo per l'azione esterna (SEAE) a cambiare in modo radicale l'azione dell'UE in materia di emancipazione femminile e parità di genere. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore del rinnovo del piano d'azione poiché ritengo sia fondamentale per intensificare e migliorare il coordinamento in materia di parità tra uomini e donne ed emancipazione femminile, e questo miglioramento sicuramente porterà al raggiungimento di risultati ancora più considerevoli.Apprezzo che il nuovo GAP (Gender Action Plan) per il periodo 2016-2020 intende affrontare alcune tematiche in tre ambiti prioritari ossia assicurare l'integrità fisica e psicologica di donne e ragazze, promuovere i diritti economici delle donne e dare maggiore voce a donne e ragazze rafforzandone la partecipazione, tematiche che ritengo necessarie e di assoluta importanza. Infine concordo con il cambiamento culturale istituzionale presentato nel testo che è volto a potenziare le capacità, consulenza e formazione in materia di parità di genere ed emancipazione femminile, rafforzando l'attenzione sull'informazione. Sono sicuro che questo cambiamento proposto condurrà a una maggiore visibilità e a maggiori risorse. David Coburn (EFDD),
in writing. – UKIP, of course, agrees in principle that gender equality should be promoted in developing nations. We also condemn violent acts against women and we condemn the use of sexual violence in conflict zones. However, we believe that this would be best done through co-operation between member states within the United Nations rather than through EU legislation. We therefore decided to abstain on this particular motion for a resolution. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – Sono totalmente favorevole al rinnovo del piano di azione dell'UE sulla parità di genere e l'emancipazione femminile nella cooperazione allo sviluppo (GAP) poiché, nonostante esso sia stato fondamentale per intensificare e migliorare il coordinamento degli sforzi dell'UE e dei suoi Stati membri in materia di parità tra donne e uomini e siano stati raggiunti risultati importanti, la sua attuazione presenta ancora alcune debolezze. Per questo motivo ritengo necessario migliorare questo progetto, rafforzandolo e garantendo così che esso sia sensibile alla dimensione di genere e affronti le cause profonde delle disuguaglianze. Attraverso il perfezionamento del progetto GAP sarà possibile garantire l'integrità fisica e psicologica di donne e ragazze, promuovere i diritti economici delle donne e dare maggior voce al sesso femminile rafforzandone la partecipazione. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de esta Resolución puesto que en líneas generales reconoce el escaso avance realizado en materia de igualdad de género en la cooperación tras analizar los resultados del Plan de Acción sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo (2010-2015); esta crítica hacia la política de desarrollo de la UE es necesaria puesto que la Comisión Europea no tiene una estrategia fiable y eficaz en este ámbito. Muestra de ello es que ni siquiera existe un apartado específico en el informe anual de la Dirección General de Cooperación Internacional y Desarrollo de la Comisión Europea. Por otro lado, encuentro poco satisfactorio que se rechazaran nuestras enmiendas 1 y 2 a la Resolución presentada en el Pleno. En ellas se solicitaba que la prestación de ayuda humanitaria de la UE y sus Estados miembros no esté sujeta a restricciones de terceros Estados, incluido el acceso al aborto en condiciones seguras para las víctimas de violaciones en conflictos armados, así como la mejora del acceso a la sanidad, la educación sanitaria, la planificación familiar, etc. Hemos visto con estupor cómo se ha votado en contra de dichas enmiendas que tienen un carácter eminentemente humanitario. Andrea Cozzolino (S&D),
per iscritto. – I progressi compiuti nei venti anni di attuazione della piattaforma di Pechino si sono rivelati lenti e disomogenei, tanto che nessun paese al mondo ha colmato completamente il divario di genere. Persistono dati allarmanti, che colpiscono quanto più vulnerabili solo i soggetti interessati: una donna su tre rischia di subire violenza fisica e sessuale, 62 milioni di bambine in tutto il mondo non frequentano la scuola, ogni anno 14 milioni di bambine sono costrette a contrarre matrimonio. Come Europa non possiamo restare indifferenti, abbiamo l'obbligo di difendere il diritto di ciascun individuo ad avere il pieno controllo di se stessi, senza patire alcuna discriminazione, coercizione o violenza. Le politiche per lo sviluppo, quella di vicinato e dall'allargamento, sono strumenti che dobbiamo utilizzare per imprimere una svolta nei paesi partner e per fare pressione sui governi dei paesi terzi delle regioni in cui maggiori sono le discriminazioni. Inoltre, è sotto gli occhi di tutti la vulnerabilità estrema delle donne migranti e il bisogno di protezione specifica. Per questo sono urgenti azioni coraggiose e mirate, che, accanto a quelle necessarie per l'accoglienza, assicurino il rispetto e la difesa dei soggetti più deboli ed esposti. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of the resolution which deals with the renewal of the EU plan of Action on Gender Equality on Women's Empowerment in Development. I completely agree with the emphasis that the resolution makes when it states that specific focus is needed to ensure girls' access to education, to allow them to live lives free from violence and remove discriminatory legislation and practices whilst we empower girls and young women globally. However the same resolution alludes to abortion which is currently illegal in Malta and which I am against. So my favour in favour is made with this proviso. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – Întrucât Uniunea Europeană și-a asumat angajamentul de a promova egalitatea de gen și de a asigura integrarea dimensiunii de gen în toate acțiunile sale, consider că este importantă îndeplinirea măsurilor de consolidare a poziției de lider a femeilor și a participării femeilor și a organizațiilor care militează pentru drepturile femeilor în sfera publică, dar și în cea privată. Angélique Delahaye (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour la proposition de résolution sur le renouvellement du plan d'action de l'Union européenne sur l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes dans le cadre de la coopération au développement. Il est nécessaire d'engager dès aujourd'hui un deuxième plan d'action sur l'égalité des sexes afin de mettre en place des mesures concrètes visant à éradiquer toute pratique discriminatoire à l'encontre des femmes. En votant cette proposition de résolution, nous rappelons le rôle fondamental de l'éducation, des entreprises et de l'Union européenne dans l'émancipation des femmes. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Реших да се въздържа от гласуването на този въпрос, защото не вярвам, че недостатъците са адресирани и представени правилно. Също така считам, че тези въпроси трябва да се разглеждат на различно ниво, имайки предвид фактори като култура, етническа принадлежност, традиции и други съпътстващи фактори, допринасящи за сегашната ситуация. Просто поставяне на цели и осигуряване на финансова подкрепа не е решение. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Η ισότητα των δύο φύλων αποτελεί σημαντικό παράγοντα στην κοινωνική, πολιτιστική και οικονομική ανάπτυξη των χωρών. Η χρησιμοποίηση όμως αυτής της θεμελιώδους αξίας, μεμονωμένα και χωρίς να λαμβάνεται υπόψη το ήθος και η ηθική, θα οδηγήσει σε εγκληματικές πράξεις και καταστροφικές πρακτικές Rosa Estaràs Ferragut (PPE),
por escrito. – La Unión Europea siempre se ha comprometido a fomentar la igualdad de género y a garantizar la integración de la dimensión de género en todas sus acciones. La igualdad de género y la capacitación de las mujeres son una condición previa para la consecución de los objetivos de desarrollo sostenible después de 2015 y también son una cuestión de derechos humanos en sí misma, ya que la violencia de género constituye una grave violación de estos y no debe encontrar nunca justificación en la religión, la cultura o la tradición; Las conclusiones de la evaluación del primer Plan de Acción muestran la necesidad de una mayor atención en la actuación de la UE, que debe definir y garantizar unos recursos humanos y financieros suficientes para cumplir sus compromisos en materia de IGCM. Con esta Resolución, por tanto, se pretende indicar y abordar los posibles obstáculos en la revisión del Plan de Acción de cara a la plena aplicación de las orientaciones de la UE sobre la violencia contra las mujeres y las niñas y la eliminación de todas las formas de violencia, mediante un planteamiento global sobre la violencia contra las mujeres y las niñas y una intensificación de los esfuerzos, así como mayores recursos. Bill Etheridge (EFDD),
in writing
. – UKIP, of course, agrees in principle that gender equality should be promoted in developing nations. We also condemn violent acts against women and we condemn the use of sexual violence in conflict zones. However, we believe that this would be best done through co-operation between member states within the United Nations rather than through EU legislation. We therefore decided to abstain on this particular motion for a resolution. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – A União Europeia tem promovido a igualdade de género e tem procurado assegurar a integração da dimensão de género em todas as suas ações. No entanto, os progressos no sentido da igualdade entre homens e mulheres e da emancipação das mulheres têm sido lentos e desiguais. Registe-se que há progressos a fazer em todos os países. Segundo os números mais recentes, diariamente, cerca de 800 mulheres morrem à escala mundial devido a complicações durante a gravidez e o parto; cerca de 222 milhões de mulheres nos países em vias de desenvolvimento não têm acesso a métodos seguros e modernos de planeamento familiar; a maioria dos pobres do mundo são mulheres e agregados familiares geridos por mulheres; no mundo, 62 milhões de raparigas não frequentam a escola. Posto isto, concordo que o Plano de ação deve desenvolver ações específicas para reforçar os direitos dos diferentes grupos de mulheres, conferindo uma atenção particular às jovens, às migrantes, às mulheres e às pessoas com deficiência. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – Je me suis abstenu sur cette délibération parce qu'elle comporte trop de cavaliers en faveur de la théorie du genre. João Ferreira (GUE/NGL),
por escrito. – A resolução refere que os progressos no sentido da igualdade entre homens e mulheres e da emancipação destas, bem como da saúde materna, têm sido lentos e desiguais. Nenhum país do mundo colmatou totalmente o fosso entre géneros. Constata-se que a percentagem da ajuda ao desenvolvimento destinada ao planeamento familiar relativamente à ajuda mundial total atribuída à saúde tem diminuído. Defende-se uma mudança significativa da ação da UE relativamente à igualdade de género e à emancipação da mulher e apontam-se medidas. Insiste-se na utilização de indicadores qualitativos e quantitativos que tenham em conta o género e a recolha de dados desagregados por género, atempada e sistematicamente e, neste sentido, convidam-se os Estados-Membros a criarem sistemas de monitorização sensíveis às questões de género. Sublinha-se a necessidade da UE garantir recursos humanos e financeiros suficientes para respeitar os seus compromissos neste domínio. A resolução recomenda a inclusão no Segundo Plano de Ação de Género de medidas muito concretas. Entre outras: o apelo à garantia da defesa dos direitos de diferentes grupos de mulheres (jovens, migrantes, doentes infetadas com o VIH, LGBTI e deficientes); o reconhecimento da importância do acesso universal a cuidados e direitos de saúde sexual e reprodutiva; o reconhecimento da premência de eliminar barreiras sociais e jurídicas. Votámos favoravelmente. Luke Ming Flanagan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of the resolution as it is positive step in making gender equality a reality. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – Cieľom Európskej únie bolo vždy presadzovať rodovú rovnosť a zabezpečiť jej uplatňovanie vo všetkých činnostiach. Rodová rovnosť a posilnenie postavenia žien sú tiež predpokladom dosiahnutia trvalo udržateľného rozvoja na obdobie roku 2015 a predstavujú samostatnú kapitolu v oblasti ľudských práv. Musím tiež pripomenúť, že prevažnú časť ľudí žijúcich za hranicou chudoby predstavujú na svete práve ženy alebo rodiny, ktoré vedú ženy, a že ešte aj dnes takmer 62 miliónov dievčat na svete nechodí do školy a každý rok je 14 miliónov dievčat donútených k sobášu. Je preto dôležité, aby sme apelovali na členské štáty, aby posilňovali svoje politiky rodovej rovnosti a vytvárali lepšie podmienky aj v oblasti zlúčenia zamestnanosti a rodinnej politiky. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Come sempre la commissione FEMM usa il pretesto del titolo della relazione e usa le donne come strumento politico al fine di inserire istanze LGBTI e altro. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Η ισότητα των δύο φύλλων αποτελεί σημαντικό παράγοντα στην κοινωνική, πολιτιστική και οικονομική ανάπτυξη των χωρών. Η χρησιμοποίηση, όμως, αυτής της θεμελιώδους αξίας, μεμονωμένα, και χωρίς να λαμβάνεται υπόψη το ήθος και η ηθική θα οδηγήσει σε εγκληματικές πράξεις και καταστροφικές πρακτικές. Καταψηφίζω την παρούσα έκθεση. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – Considering the importance of empowering women, not only as a self-standing human rights issue but also as a precondition for achieving post-2015 sustainable development goals, I believe that the 2017 mid-term review of the Development Cooperation Instrument presents a good opportunity to assess the impact of DCI-financed programmes on women and girls and to make reallocations if necessary. Two of the Millennium Development Goals explicitly address women's rights: namely the promotion of gender equality and the empowerment of women; and the improvement of maternal health. They remain, unfortunately, largely unachieved. Moreover, the progress towards gender equality and women's empowerment has been slow and uneven in many countries. The conclusions of the evaluation of the Gender Action Plan 2010-2015 show the clear need for a step-change in EU action on gender equality and women's empowerment and the fact that we need a renewed political commitment by the European External Action Service and the Commission to improve performance. I therefore strongly support the call to put in place measures that will strengthen leadership and participation by women and women's rights organisations in both the public and private spheres. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor plenamente convencido de que la UE debe fomentar la igualdad de género y garantizar la integración de la dimensión de género en todas sus acciones. Por lo tanto, resulta imprescindible establecer un principio de coherencia entre las políticas de desarrollo y las políticas externas de la UE, así como entre el nuevo Plan de Acción y el próximo Plan de Acción sobre derechos humanos y democracia. Las mujeres son un colectivo que en muchos países se encuentra especialmente desfavorecido y en riesgo, por lo que debemos concentrar los esfuerzos de la UE en materia de cooperación y desarrollo en garantizar el acceso de las niñas a la educación, permitirles vivir libres de violencia y eliminar normativas y prácticas. Iratxe García Pérez (S&D),
por escrito. – La delegación socialista española en el Parlamento Europeo ha votado a favor de esta Resolución, en la que se defiende el acceso universal a la salud sexual y reproductiva como un derecho. Los socialistas apostamos por defender las libertades, los derechos y el empoderamiento de las mujeres en los países en desarrollo. Pedimos que, en la actualización del Plan de Acción de la UE sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo, se aborde un planteamiento global sobre la violencia contra las mujeres y las niñas, así como mayores recursos para prevenir y eliminar todas las prácticas discriminatorias contra las mujeres, como la mutilación genital femenina, la esterilización forzosa, el embarazo forzoso, la violencia doméstica y la violación conyugal, el matrimonio forzado y precoz y la violencia de género en las situaciones de conflicto y posconflicto. Apoyamos la supresión de las barreras sociales y jurídicas al acceso de la mujer a los bienes productivos, así como las acciones que contribuyan a la capacitación económica de las mujeres y al respeto de sus derechos económicos, tales como garantizarles un trabajo digno y la igualdad salarial. Eider Gardiazabal Rubial (S&D),
por escrito. – He votado a favor de esta Resolución ya que defiende el acceso universal a la salud sexual y reproductiva como un derecho. Los socialistas apostamos por defender las libertades, los derechos y el empoderamiento de las mujeres en los países en desarrollo. Pedimos que, en la actualización del Plan de Acción de la UE sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo, se aborde un planteamiento global sobre la violencia contra las mujeres y las niñas, así como mayores recursos para prevenir y eliminar todas las prácticas discriminatorias contra las mujeres, como la mutilación genital femenina, la esterilización forzosa, el embarazo forzoso, la violencia doméstica y la violación conyugal, el matrimonio forzado y precoz y la violencia de género en las situaciones de conflicto y posconflicto. Apoyamos la supresión de las barreras sociales y jurídicas al acceso de la mujer a los bienes productivos, así como las acciones que contribuyan a la capacitación económica de las mujeres y al respeto de sus derechos económicos, tales como garantizarles un trabajo digno y la igualdad salarial. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore della risoluzione sul rinnovo del piano d'azione dell'UE sulla parità di genere e l'emancipazione femminile nella cooperazione allo sviluppo, perché ritengo che la parità di genere e l'emancipazione delle donne siano condizioni essenziali per conseguire gli obiettivi di sviluppo sostenibili post-2015 nei PVS e presupposti ineludibili per giungere a una piena ed omogenea uguaglianza fra i sessi. Sono del parere che questi obiettivi debbano essere perseguiti a prescindere dai loro benefici per lo sviluppo e la crescita, poiché la violenza di genere è una violazione dei diritti umani. È necessario che il nuovo GAP2 si sviluppi su prospettive e direttici diverse rispetto al precedente piano d'azione, il quale ha rivelato la chiara necessità di un cambio dell'approccio e un maggiore impegno finanziario dell'UE. Condivido i maggiori sforzi e risorse per prevenire la violenza contro le donne e ogni altra pratica discriminatoria che priva loro della libertà e della dignità di esseri umani, quali la mutilazione femminile, la sterilizzazione forzata, la violenza domestica e gli stupri, fenomeni dolorosi e ancora troppo frequenti nella società odierna e in particolare per le donne migranti. Auspico, infine, un ruolo più incisivo delle donne nell'imprenditoria, nell'economia sociale e nella microfinanza. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute gegen die Erneuerung des EU-Aktionsplans zur Gleichstellung der Geschlechter und die Machtgleichstellung der Frauen in der Entwicklungszusammenarbeit gestimmt, da die im Text gemachten Forderungen nicht dem entsprechen, was ich aus eigener entwicklungspolitischer Erfahrung und als AKP-Koordinator meiner Fraktion vertrete: Übertriebene, undefinierte und unsensible Gender-Ideologie behindert Entwicklungspolitik, statt sie zu fördern. Jens Gieseke (PPE),
schriftlich. – Dem Entschließungsantrag zur Erneuerung des EU-Aktionsplans zur Gleichstellung der Geschlechter und Machtgleichstellung der Frauen in der Entwicklungszusammenarbeit stimme ich zu. Nathan Gill (EFDD),
in writing. – UKIP, of course, agrees in principle that gender equality should be promoted in developing nations. We also condemn violent acts against women and we condemn the use of sexual violence in conflict zones. However, we believe that this would be best done through co-operation between member states within the United Nations rather than through EU legislation. We therefore decided to abstain on this particular motion for a resolution. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
in writing. – This motion for a resolution received my support today, as protecting and empowering women and girls is of vital importance. On a daily basis, we witness reports of women and girls violated in most horrific ways, including in the context of war and conflict – the female sexual enslavement in the Democratic Republic of Congo being one example. We must guarantee that these women and girls are given all the medical care and support necessary to recover their lives. Goal 5 of the Sustainable Development Goals, recently signed in New York, emphasises what we are all surely already aware of: the need for education in empowering women and girls. We now need to back up words with action and to re-affirm our commitment to the EU Plan of Action. Therefore, I voted in favour of this motion for a resolution. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución que, teniendo en cuenta las conclusiones de la evaluación del primer Plan de Acción sobre igualdad de género, subraya la necesidad de un cambio radical en la acción de la UE en materia de igualdad de género y empoderamiento de la mujer, al tiempo que llama a un compromiso político renovado por el SEAE y la Comisión en este sentido. Además, la Resolución subraya la necesidad de que el nuevo Plan de Acción se centre en todos los aspectos de la política exterior de la UE —la cooperación al desarrollo, la ayuda humanitaria, el comercio, los derechos humanos, las relaciones exteriores, la migración y el asilo—; todo ello, en línea con el principio de coherencia de las políticas de desarrollo. Por último, la Resolución también pide medidas para garantizar el acceso a la salud y los derechos sexuales y reproductivos como elemento fundamental para el empoderamiento de la mujer. Enrique Guerrero Salom (S&D),
por escrito. – La delegación socialista española en el Parlamento Europeo ha votado a favor de esta Resolución, en la que se defiende el acceso universal a la salud sexual y reproductiva como un derecho. Los socialistas apostamos por defender las libertades, los derechos y el empoderamiento de las mujeres en los países en desarrollo. Pedimos que, en la actualización del Plan de Acción de la UE sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo, se aborde un planteamiento global sobre la violencia contra las mujeres y las niñas, así como mayores recursos para prevenir y eliminar todas las prácticas discriminatorias contra las mujeres, como la mutilación genital femenina, la esterilización forzosa, el embarazo forzoso, la violencia doméstica y la violación conyugal, el matrimonio forzado y precoz y la violencia de género en las situaciones de conflicto y posconflicto. Apoyamos la supresión de las barreras sociales y jurídicas al acceso de la mujer a los bienes productivos, así como las acciones que contribuyan a la capacitación económica de las mujeres y al respeto de sus derechos económicos, tales como garantizarles un trabajo digno y la igualdad salarial. Sylvie Guillaume (S&D),
par écrit
. – Je me suis prononcée en faveur de la résolution qui renouvelle le plan d'action européen sur l'égalité des genres et l'émancipation des femmes dans le cadre de la coopération au développement car il est impératif que l'égalité hommes-femmes fasse partie de la politique européenne en matière de développement. Les femmes et les filles sont encore victimes de discrimination au travail et dans l'éducation, ainsi que de violences physiques et/ou psychologiques, ce qui est inacceptable. Le plan d'action pour 2016-2020 doit permettre l'élimination de toutes les formes de violence et de discrimination à l'encontre des femmes et des filles et l'obtention de résultats concrets dans les pays partenaires de l'Union, grâce à une approche globale, mobilisant plus de ressources et d'efforts. Il ne faut pas oublier que l'égalité entre les femmes et les hommes est l'une des principales valeurs de l'Union européenne et, par conséquent, tous les aspects de sa politique extérieure doivent s'y conformer. Cette résolution appelle la Commission et le service européen pour l'action extérieure à promouvoir cette égalité dans leurs politiques et à l'évaluer dans leurs rapports annuels. Ce texte insiste également sur la nécessité d'engager les hommes dans ce processus et de favoriser une approche particulière pour les femmes jeunes, migrantes, LGBTI, handicapées et séropositives, ce qu'il faut viser dans une politique aussi ambitieuse. Sergio Gutiérrez Prieto (S&D),
por escrito. – La delegación socialista española en el Parlamento Europeo ha votado a favor de esta Resolución, en la que se defiende el acceso universal a la salud sexual y reproductiva como un derecho. Los socialistas apostamos por defender las libertades, los derechos y el empoderamiento de las mujeres en los países en desarrollo. Pedimos que, en la actualización del Plan de Acción de la UE sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo, se aborde un planteamiento global sobre la violencia contra las mujeres y las niñas, así como mayores recursos para prevenir y eliminar todas las prácticas discriminatorias contra las mujeres, como la mutilación genital femenina, la esterilización forzosa, el embarazo forzoso, la violencia doméstica y la violación conyugal, el matrimonio forzado y precoz y la violencia de género en las situaciones de conflicto y posconflicto. Apoyamos la supresión de las barreras sociales y jurídicas al acceso de la mujer a los bienes productivos, así como las acciones que contribuyan a la capacitación económica de las mujeres y al respeto de sus derechos económicos, tales como garantizarles un trabajo digno y la igualdad salarial. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución que, teniendo en cuenta las conclusiones de la evaluación del primer Plan de Acción sobre igualdad de género, subraya la necesidad de un cambio radical en la acción de la UE en materia de igualdad de género y empoderamiento de la mujer, al tiempo que llama a un compromiso político renovado por el SEAE y la Comisión en este sentido. Además, la Resolución subraya la necesidad de que el nuevo Plan de Acción se centre en todos los aspectos de la política exterior de la UE —la cooperación al desarrollo, la ayuda humanitaria, el comercio, los derechos humanos, las relaciones exteriores, la migración y el asilo—; todo ello, en línea con el principio de coherencia de las políticas de desarrollo. Por último, la Resolución también pide medidas para garantizar el acceso a la salud y los derechos sexuales y reproductivos como elemento fundamental para el empoderamiento de la mujer. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za rezolucije Europskog parlamenta o obnovi plana djelovanja EU-a za jednakost spolova i osnaživanje žena u razvoju jer je promicanje ravnopravnosti spolova jedan od glavnih načela na kojem temelji Europska unija. Potrebna je veća politička odlučnost kako bi se u potpunosti implementirale EU-ove smjernice za sprječavanje nasilja nad ženama i djevojčicama. U tom kontekstu, poduzeća moraju doprinijeti napretku u području ravnopravnosti spolova mjerama koje potiču osnaživanje žena u gospodarstvu i širenje ekonomskih prava žena. Također podržavam uključenost žena u rastućim ekonomskim područjima kao što je sektor informacijskih i komunikacijskih tehnologija, te cirkularne ekonomije. Stoga, držim da su potrebne učinkovitije implementacijske strategije, te kvantitativni i kvalitativni pokazatelji o napredcima u dotičnom području kako bi se usavršili procesi nadzora i evaluacije u vidu dostizanja ciljeva globalnog razvojnog okvira za razdoblje nakon 2015. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – Le rapport dénonce, ce qui est malheureusement encore à déplorer au XXIe siècle, l'excision et les maltraitances dont les femmes sont victimes dans plusieurs pays du globe. Mais ce rapport sert malheureusement de prétexte à un nouveau fourre-tout idéologique qui n'a rien à voir avec le triste sujet. Le texte s'accompagne en effet de mesures dérivant d'une idéologie féministe radicale, promouvant la parité en tout et pour tout sans jamais tenir compte de la complémentarité et des différences entre les sexes. Il est d'autant plus inconvenant de se servir de ces cas effroyables pour faire passer d'autres idées.. La plupart des amendements empreints du sceau LGBT et pro-avortement ayant été rejetés, je n'ai pas voté contre ce texte, mais je me suis abstenu. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de la résolution sur le renouvellement du plan d'action de l'Union sur l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes dans le cadre de la coopération au développement. Le texte se félicite de ce renouvellement et demande que la question de l'égalité hommes-femmes ait une place plus importante dans la coopération au développement, les femmes étant plus souvent touchés par des discriminations dans les pays en développement. La résolution a été adoptée à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de ce texte car l'Union européenne doit promouvoir dans ses politiques de coopération au développement l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes. Or, les résultats du dernier plan d'action ne sont pas satisfaisants. Il était donc nécessaire de renouveler ce plan d'action pour intensifier les efforts et les moyens en faveur de l'élimination de toutes les formes de violences faites aux femmes. Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – Je me suis abstenue sur la résolution sur le renouvellement du plan d'action de l'Union européenne sur l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes dans le cadre de la coopération au développement. Ce rapport défend à juste titre la lutte contre l'excision et la soumission des femmes dans le monde. Cependant, il pousse à outrance une volonté de parité pure et parfaite jusque dans la mise en place de statistiques dans les États membres, aussi inutiles que couteuses. De plus, certaines des recommandations sont aux antipodes des modes de vie de certaines sociétés traditionnelles. Ivana Maletić (PPE),
napisan. – Podržala sam Rezoluciju Europskog parlamenta o obnovi plana djelovanja EU-a za jednakost spolova i osnaživanje žena u razvoju jer smatram da je jednakost temelj modernog društva i treba biti integrirana u svim državama bez iznimke. Europska unija obvezala se promicati jednakost koja je preduvjet za postizanje održivog razvoja, ali ona je i pitanje ljudskih prava kojemu se treba posebno posvetiti. Ovo se osobito odnosi na prava žena koja i dalje nisu u potpunosti ostvarena. Države članice poziva se na uspostavu sustava praćenja ravnopravnosti, ulaganja u državne statistike i uklanjanja diskriminirajućih zakonodavstva. Ključni aspekti novog GAP-a su uklanjanje svih oblika nejednakosti i diskriminacije omogućavanjem obrazovanja i pristupa gospodarskim i financijskim sredstvima ženama i djevojčicama. Vladimír Maňka (S&D),
písomne
. – Problematika rodovej rovnosti v podobe rôznych správ sa vyskytuje v programe EP často. Problémom je pritom predovšetkým politizácia tejto otázky a neadekvátne zasahovanie do kompetencií členských krajín. V záujme pozitívneho riešenia pokladám za nutné, aby došlo k prehodnoteniu doterajších postojov v neuralgických bodoch a bol vypracovaný nový akčný plán EÚ o rodovej rovnosti, ktorý objektívne zhodnotí fakty a navrhne riešenia prijateľné pre všetky členské krajiny EÚ. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Ψηφίζω υπέρ της πρότασης ψηφίσματος σχετικά με την ανανέωση του σχεδίου δράσης της ΕΕ για την ισότητα των φύλων και τη χειραφέτηση των γυναικών στο πλαίσιο της αναπτυξιακής συνεργασίας για τους λόγους που ανέφερα αναλυτικά στην ομιλία μου στην Ολομέλεια του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου στις 7/10/2015 καθώς και διότι στην περίοδο της παγκόσμιας χρηματοοικονομικής κρίσης που διανύουμε, παρατηρούνται έντονες διακρίσεις σε βάρος των γυναικών, καθώς και διαφορές σε μισθούς και συντάξεις ανάμεσα στα δύο φύλα, σε όλο τον κόσμο. Επιπλέον, τα επίπεδα ανεργίας των γυναικών ξεπερνούν, κατά πολύ, αυτά των ανδρών, γεγονός που δείχνει ακόμη πιο έντονα τις διακρίσεις, όσον αφορά τα κριτήρια πρόσληψης των εργαζομένων. Στη φτωχοποιημένη από το μνημόνιο Ελλάδα, οι γυναίκες είναι τα μεγαλύτερα θύματα της κρίσης. Έτσι, το ποσοστό ανεργίας των γυναικών, στο πρώτο τρίμηνο του 2015, είναι 30,6% έναντι 23,5% των ανδρών. Τα κράτη μέλη της Ευρωπαϊκής Ένωσης οφείλουν να παλέψουν, προκειμένου να εξαλειφθούν οι μισθολογικές διαφορές ανδρών και γυναικών στον αναπτυσσόμενο κόσμο και να επιβάλουν τη διαφάνεια στα συνταξιοδοτικά συστήματα όσον αφορά τα δύο φύλα. Επίσης, θα πρέπει να διασφαλίσουν τα δικαιώματα των γυναικών, σε σχέση με την μητρότητα και να αντιταχθούν στην άδικη απόλυση γυναικών εργαζομένων κατά τη διάρκεια της εγκυμοσύνης τους. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – Dominique Martin s'est abstenu sur ce rapport. Ce texte, louable à l'origine, présente les conclusions de l'évaluation de l'Union européenne sur l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes (GEWE) et rappelle des faits évidents et honteux, comme le fait qu'une femme sur trois est susceptible de subir des violences physiques et sexuelles, et que 14 millions de filles sont forcées de se marier chaque année. Bien que louable, ce texte est perverti et détourné par les multiples amendements pro-LGBTI. David Martin (S&D),
in writing. – I welcome the fact that this motion for a resolution stresses the importance of enhancing girls' access to all levels of education and removing sex-based barriers to learning. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – Sono favorevole alla proposta di risoluzione sul rinnovo del piano di azione dell'Unione europea sulla parità di genere e l'emancipazione femminile nella cooperazione allo sviluppo. Il raggiungimento della parità di genere e dell'emancipazione femminile sono stati lenti al punto tale che nessun paese al mondo ha mai completamente colmato il divario di genere. L'Unione europea si è sempre fortemente impegnata per promuovere l'integrità sulla parità di genere in tutte le sue azioni, tutelando tenacemente l'emancipazione femminile nella cooperazione allo sviluppo. La parità di genere e l'emancipazione delle donne sono da considerarsi presupposti basilari per il conseguimento degli obiettivi di sviluppo sostenibili post 2015 e il raggiungimento degli obiettivi in materia di diritti umani. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Condivido i contenuti della risoluzione in oggetto e, quindi, ho votato a favore. Sono convinto che è importante che l'Unione si impegni per sviluppare il piano d'azione sulla parità di genere e l'emancipazione femminile nella cooperazione allo sviluppo. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Le Parlement européen donne ici ses recommandations à la Commission pour le nouveau plan de l'Union 2016-2020 sur l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes dans le cadre de la coopération au développement. Sur la base de son bilan du précédent plan, il demande un «changement de cap radical»: davantage de ressources humaines et financières pour garantir l'intégrité physique et psychologique des femmes et des filles, promouvoir les droits économiques des femmes et renforcer leur participation dans les sociétés. La résolution insiste sur l'éducation des filles et l'accès universel aux soins de santé et à la couverture, y compris les droits sexuels et reproductifs, comme moyens de leur émancipation. Je note des passages essentiels sur les besoins des femmes migrantes et les obstacles spécifiques des femmes dans le monde rural. Je regrette le manque plus global de critique de la politique extérieure et commerciale de l'Union, qui vient piller ces pays en développement et participe de fait aux obstacles à l'émancipation des femmes. Je vote néanmoins pour afin de soutenir les efforts politiques et financiers demandés. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – Comme souvent sur ce genre de questions, ce rapport est un fourre-tout qui mêle des bonnes et des mauvaises mesures. Le rapport dénonce, à juste titre, l'excision et les maltraitances dont les femmes sont victimes dans plusieurs pays. Néanmoins, cela s'accompagne en contrepartie de mesures dérivant d'une idéologie féministe radicale, promouvant la parité en tout et pour tout sans jamais tenir compte de la complémentarité et des différences entre les sexes. Certaines des recommandations sont aux antipodes des modes de vie de certaines sociétés traditionnelles. Je me suis abstenue. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Návrh uznesenia predložený na základe otázok na ústne zodpovedanie o obnovení akčného plánu EÚ o rodovej rovnosti a posilnení postavenia žien v rámci rozvojovej spolupráce je ďalším v rade, ktoré hovorí navonok pekným jazykom ľudských práv a rovnoprávnosti mužov a žien, vymenúvajúc aj potrebné a chvályhodné ciele, napríklad odstránenia násilia na ženách v rámci vojnových konfliktov, no v skutočnosti je opäť len pokusom o vývoz genderovej ideológie z európskeho kontinentu aj do krajín tretieho sveta pod rúškom «rozvojovej pomoci». V momente, keď sa hovorí v podobných uzneseniach o práve na «reprodukčné zdravie,» má sa na mysli prístup k antikoncepcii a potratom. Kým právo na zdravie k ľudským právam patrí, právo na potrat neexistuje v žiadnej medzinárodnej deklarácii. «Gender teória» navyše zahmlieva delenie ľudstva na dve pohlavia, preto nevytvára predpoklady ani na ich vzájomnú spoluprácu, ani na úsilie odstrániť skutočnú diskrimináciu. Pripomínam navyše, opierajúc sa o viaceré články Lisabonskej zmluvy, že Európska únia nemá kompetencie nariaďovať iným krajinám, ako majú postupovať v tomto smere. Preto predložené uznesenie odmietam. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report, which calls for renewal of the EU Plan of Action on Gender Equality and Women's Empowerment in Development. However, I voted against the paragraphs calling on Member States to implement measures on abortion, sexual and reproductive rights. The EU has no competences on abortion policy at national level and, therefore, cannot interfere in Member States' policies in this area, which we should fully respect. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – A Fejlesztési Bizottság szóbeli választ igénylő kérdéshez indítványt nyújtott be «A nemek közötti egyenlőség és a nők társadalmi szerepvállalásának növelése a fejlesztési együttműködés keretében» című cselekvési terv megújítására vonatkozó állásfoglalás elfogadására. A tervezet üdvözli a Bizottságnak azt a szándékát, hogy a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó új cselekvési tervet alkosson, és javaslatot tesz az új cselekvési terv kulcsfontosságú szempontjaira. A tervezetet támogattam. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – É fundamental que os Estados-Membros aproveitem a oportunidade para simplificar e atualizar a respetiva legislação em matéria de igualdade de oportunidades e igualdade de tratamento entre homens e mulheres em domínios ligados ao emprego e à atividade profissional. Votei favoravelmente o presente relatório por entender ser fundamental que os Estados-Membros trabalhem de forma conjunta e articulada no sentido de promoverem uma maior igualdade de oportunidades em todos os domínio relacionados com o emprego. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Cette proposition de résolution portant sur le renouvellement du plan d'action de l'Union européenne sur l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes dans le cadre de la coopération au développement est un catalogue de vœux pieux et d'amendements entravant les souverainetés nationales: pousser aux niveaux européen et international à la mise en place d'une parité contraignante, à la généralisation de la gratuité de l'avortement, ou au mariage et à l'adoption homosexuels me feraient pencher contre ce texte si ce n'était pour la lutte contre l'excision et les diverses violences sexuelles infligées aux femmes de par le monde, ainsi que la reconnaissance de l'accès à la santé comme un droit humain fondamental. Souhaitant laisser aux nations et aux peuples le soin de déterminer leur mode de vie – à l'exclusion évidente des violences physiques –, je me vois donc dans l'obligation de passer outre les quelques points positifs de cette résolution et de m'abstenir. Nadine Morano (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette résolution qui porte sur l'émancipation des femmes dans le cadre de la coopération au développement. Le traité sur l'Union européenne dispose que l'égalité hommes femmes est l'une des principales valeurs européennes, ce que je soutiens avec constance et détermination. Dans les programmes de coopération qu'elle finance, l'Europe doit faire la promotion de ce principe. Je suis particulièrement en accord avec ce texte qui considère que la violence liée au genre constitue une violation grave des droits de l'homme et ne saurait en aucun cas être justifiée par la religion, la culture ou la tradition. J'ajoute qu'il convient de rester vigilant pour que les droits des femmes ne régressent pas non plus en Europe. Aucun pays au monde n'a encore totalement comblé l'écart de droits entre les hommes et les femmes, que ce soit dans les pays en développement ou dans les pays développés. La lutte pour les droits des femmes est donc un combat permanent qui doit tous nous mobiliser. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I voted for this resolution that will renew the EU Plan of Action on Gender Equality and Women's Empowerment in Development and will focus on all aspects of EU external policy – development cooperation, humanitarian aid, trade, human rights and foreign affairs, migration and asylum – in line with the «policy coherence for development» principle, which should apply to developing, neighbourhood and enlargement countries alike. Norica Nicolai (ALDE),
în scris. – Am votat în favoarea acestui raport întrucât cunosc problema discriminării și abuzului împotriva femeilor încă din mandatul trecut, când am făcut parte din comisia FEMM (Comisia pentru drepturile femeii și egalitatea de gen). Consider că Uniunea Europeană trebuie să răspundă pe o singură voce unei probleme încă existente în multe dintre societățile noastre. Întrucât, la nivel mondial, una din trei femei riscă să se confrunte la un moment dat în viață cu violență (fizică, sexuală), discriminare și coerciție, avem nevoie de un plan de acțiune european comun în ceea ce privește promovare femeii și egalității de gen. Pentru a răspunde acestei probleme, consider că este primordial pentru România și pentru restul țărilor europene ca statul să promoveze, să faciliteze și să consolideze accesul fetelor la toate nivelurile de educație. De asemenea, după cum menționează și raportul, statele membre trebuie să consolideze drepturile juridice ale femeilor și accesul lor la justiție, printr-o reformă juridică care să acorde atenție problematicii de gen. Rolul pe care îl joacă femeile este crucial în orice societate, acesta fiind una dintre cheile dezvoltării economice și sociale la nivel european. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Im Entschließungsantrag wird eine Überarbeitung gefordert, welche sich auf die Machtgleichstellung der Frauen konzentriert. Dazu gehört mehr Bildung und der Kampf gegen Diskriminierung und Gewalt. Meiner Meinung nach haben Frauen sehr wohl die Möglichkeit, alle Stufen der Bildung zu erreichen. Alle weiteren Entscheidungen sollten die Mitgliedstaaten für sich entscheiden. Aus diesem Grund habe ich gegen diesen Antrag gestimmt. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing
. – I voted in favour of this resolution, which calls for increased efforts to tackle gender inequality through the renewal of the EU's Gender Action Plan (GAP I). The resolution specifically calls for further action on two Millennium Development Goals (MDG) – increasing gender equality and women's empowerment, and reducing maternal mortality rates. The resolution welcomes the Commission's intention to initiate a transformative shift with GAP II and calls for it to take the form of a Commission communication. I voted in favour of Amendment 1, which calls for access to safe abortion for women and girls who are victims of rape in armed conflicts. I also voted in favour of Amendment 2, which calls for further efforts globally to ensure access to safe abortion services, in the context of addressing the MDG on maternal health by reducing the incidence of high-risk births. Sinn Féin believes that the option of a termination should be available where there is a real and substantial risk to the life of a pregnant woman – including where she is suicidal – that would be averted only by an abortion; in the case of rape or incest; and in the case of fatal foetal abnormality. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Sooline võrdõiguslikkus ja naiste mõjuvõimu suurendamine peaks olema Euroopa Liidu institutsioonide üks olulistest ülesannetest ning seda protsessi tuleb kiirendada, suunates sellesse rohkem raha, ja muuta see prioriteediks ka arengukoostöö valdkonnas. Pier Antonio Panzeri (S&D),
per iscritto. – Ho deciso di votare a favore della proposta di risoluzione del Parlamento europeo sul rinnovo del piano di azione dell'UE sulla parità di genere e l'emancipazione femminile nella cooperazione allo sviluppo (GAP 2) in quanto ritengo che le conclusioni della valutazione del primo piano d'azione sulla parità di genere (GAP 1) mostrino chiaramente la necessità di un cambiamento radicale nell'azione dell'UE in materia di parità di genere ed emancipazione femminile, così come di un rinnovato impegno politico del Servizio europeo per l'azione esterna e della Commissione al fine di migliorare i risultati ottenuti. Inoltre, sono convinto che il GAP 2 dovrebbe concentrarsi su tutti gli aspetti della politica esterna dell'UE – cooperazione allo sviluppo, aiuti umanitari, commercio, diritti umani e affari esteri, migrazione e asilo – in linea con il principio della coerenza delle politiche per lo sviluppo, ed essere applicato allo stesso modo ai paesi in via di sviluppo e a quelli interessati dalla politica di vicinato e dall'allargamento. In ultimo, sostengo che la parità di genere e l'emancipazione femminile dovrebbero essere al centro delle attività delle istituzioni dell'UE, con chiare responsabilità di gestione sia presso l'amministrazione centrale che nelle delegazioni dell'Unione europea. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Pur considerando la parità di genere e l'emancipazione femminile fondamentali in quanto diritti umani e condizioni imprescindibili ai fini del raggiungimento di uno sviluppo sostenibile, voterei negativamente. Non condivido infatti alcuni dei punti trattati nella proposta. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Podprl sem predlog resolucije o prenovi akcijskega načrta EU za enakost spolov in krepitev vloge žensk pri razvoju, saj menim, da je na nekaterih področjih treba neučinkovite ali manj učinkovite ukrepe in aktivnosti zamenjati z boljšimi ukrepi, ki bodo prispevali h krepitvi vloge žensk pri razvoju. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Budući da su iz nacrta prijedloga rezolucije izbačeni članci koje sam smatrala vrlo spornima i problematičnima te nimalo u domeni Europske unije, a koji su se odnosili na promociju pobačaja, podržala sam ovu rezoluciju. Također, smatram važnim ponovno napomenuti kako koncept «sigurnog pobačaja» koji se nalazio u prvotnom prijedlogu rezolucije ne postoji, budući da pobačaj nikada nije siguran – niti za majku, a kamoli za dijete koje njime gubi život. Stoga sam zadovoljna što je ova rezolucija u svojem konačnom tekstu usmjerena prema osnaživanju žena koje danas čine većinu siromašnih ljudi na svijetu, osnaživanju djevojčica kojih danas 62 milijuna u svijetu ne pohađa školu, a njih 14 milijuna godišnje prisiljeno je na sklapanje braka, prema zaštiti žena od kojih je svaka treća barem jednom u životu izložena nasilju. Borba za osnaživanje žena i njihovu ravnopravnost iznimno je važna, još je važnije da ta borba bude iskrena i usmjerena prema pravim ciljevima, što, nažalost, često nije slučaj dok se pod borbom za prava žena pokušavaju progurati razne inicijative kojima se zapravo prava žena krše i narušavaju, te dok se pod borbom za prava žena uskraćuje pravo na život koje mora biti polazište svake borbe za prava žena. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Cette proposition de résolution portant sur le renouvellement du plan d'action de l'Union Européenne sur l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes dans le cadre de la coopération au développement est un catalogue de vœux pieux et d'amendements entravant les souverainetés nationales: pousser aux niveaux européen et international à la mise en place d'une parité contraignante, à la généralisation de la gratuité de l'avortement ou au mariage et à l'adoption homosexuels me feraient pencher contre ce texte si ce n'était pour la lutte contre l'excision et les diverses violences sexuelles infligées aux femmes dans le monde, ainsi que la reconnaissance de l'accès à la santé comme un droit humain fondamental. Souhaitant laisser aux nations et aux peuples le soin de déterminer leur mode de vie – à l'exclusion évidente des violences physiques –, je me vois donc dans l'obligation de passer outre les quelques points positifs de cette résolution et de m'abstenir. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Nedopustivo je da u suvremenom svijetu i dalje veliku većinu siromašnih osoba čine žene, da su i dalje u velikom broju žrtve seksualnog i obiteljskog nasilja, da u mnogim dijelovima svijeta i dalje nemaju pristup punom ostvarenju svojih zdravstvenih, majčinskih i reproduktivnih prava, da 62 milijuna djevojčica nema pristup obrazovanju, a visoki položaji u poduzećima, poslovnim i gospodarskim sektorima ženama i dalje izmiču. Kako se ispostavilo da je uzrok usporavanju napretka osnaživanja žena i postizanja ravnopravnosti spolova trajno i kronično pomanjkanje ulaganja u iste, pokazala se potreba daljnjeg, konkretnijeg i usmjerenijeg djelovanja, u vidu novog plana EU-a za rodnu jednakost i osnaživanje žena u razvoju, koji bi nosio naziv GAP 2. Ovaj prijedlog, koji u potpunosti podržavam, priziva rad na jednakosti spolova i osnaživanju žena kao temeljnu aktivnost institucija EU-a s jasnom upravljačkom odgovornošću u središnjoj administraciji, te poziva sve delegacije EU-a da podnesu godišnje izvješće o provedbi GAP-a. Nužno je, uz suradnju s kompetentnim društveno-političkim akterima, osigurati poticajno okruženje, uklanjanjem društvenih i zakonskih prepreka, pristupu žena proizvodnim sredstvima, rodno osjetljivo planiranje proračuna, te, ono najvažnije, sveobuhvatan pristup EU-a nasilju nad ženama uz povećane napore i resurse za sprečavanje i ukidanje svih diskriminatornih praksi nad ženama. Andrej Plenković (PPE),
napisan. – Europska unija je obvezna promicati jednakost spolova i jamčiti njezino uvrštavanje u sva područja svog djelovanja jer su jednakost spolova i osnaživanje žena preduvjeti za postizanje ciljeva održivog razvoja za razdoblje nakon 2015. i također zasebno pitanje ljudskih prava kojim bi se trebalo baviti neovisno o njegovim koristima za razvoj i rast. S obzirom da su djevojčice i mlade žene u posebno nepovoljnom položaju potrebno se usredotočiti na to da se djevojčicama zajamči pristup obrazovanju i omogući im se život bez nasilja, da se ukloni diskriminirajuće zakonodavstvo i prakse te da se širom svijeta osnaže djevojčice i mlade žene. EU mora navesti i zajamčiti dovoljne financijske i ljudske resurse, te uspostaviti jasne ciljeve i pokazatelje kako bi ispunio svoje obveze u pogledu jednakosti spolova i osnaživanja žena. S obzirom da su većina siromašnih na svijetu žene ili osobe koje žive u kućanstvima koja vode žene, te da se 62 milijuna djevojčica u svijetu ne školuje, EU mora promicati promjene. Smatram da EU treba promicati povećanja zakonskih prava žena i pristupa pravdi te stoga podržavam Rezoluciju. Stanislav Polčák (PPE),
písemně. – Rovnost žen a mužů je jedním ze stěžejních témat debat v oblasti rozvojové politiky. Překážky, které jen na základě pohlaví brání ženám a dívkám v rovnoprávném postavení, by měly být odstraněny. Ženy by měly mít přístup ke všem úrovní vzdělávání stejně jako k adekvátní zdravotní péči. Je zásadní, aby Evropská unie podnikla kroky, které povedou ke zlepšení současné situace a k posílení postavení žen. Jsem si jist, že Evropská unie může přispět k těmto změnám a pozitivně tak ovlivnit nejen momentální dění, ale také budoucí vývoj. Změny v sociální, hospodářské, kulturní i politické oblasti jistě pomohou k vylepšení postavení žen a dívek. Franck Proust (PPE),
par écrit. – Nous avons approuvé le renouvellement de ce plan d'action car l'UE doit demeurer une puissance défendant l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes dans notre politique étrangère, et notamment notre politique de développement. J'ai notamment soutenu les paragraphes donnant aux femmes tous les moyens de disposer de leur corps, notamment dans les zones de conflits armés ou dans les zones de non-droit. L'aide humanitaire européenne ne doit pas être conditionnée, elle doit être universelle. Depuis la loi Weil, la France fait respecter ce droit. Paulo Rangel (PPE),
por escrito. – A igualdade entre homens e mulheres constitui um dos princípios fundamentais em que assenta a UE. Com efeito, a igualdade de género e a emancipação das mulheres constituem uma condição prévia para a consecução dos objetivos de desenvolvimento sustentável, devendo a UE assegurar a respetiva promoção e integração em todas as suas políticas e ações. A verdade, porém, é que os progressos no sentido da igualdade de género e da emancipação das mulheres têm sido lentos, continuando estes objetivos em larga medida por concretizar. Nesta medida e estando a Comissão neste momento a trabalhar no novo Plano de Acão para as questões do Género (PAG2), importa assegurar uma mudança radical na ação da UE nesta matéria e a assunção de um compromisso político renovado que possa trazer maior efetividade no que toca aos resultados alcançados. A presente resolução deixa aqui algumas recomendações no que toca aos principais aspetos que o PAG2 deve contemplar. Votei favoravelmente. Robert Rochefort (ALDE),
par écrit. – Les chiffres relatifs à l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes sont inacceptables: les objectifs du Millénaire pour le développement concernant les femmes ne sont pas atteints, 62 millions de jeunes filles dans le monde ne sont pas scolarisées, une femme sur trois dans le monde risque de subir une fois au cours de son existence des violences physiques ou sexuelles... Quelle barbarie! Renforçons nos actions en matière d'égalité hommes-femmes et d'émancipation des femmes. J'ai, bien sûr, décidé de voter en faveur de cette résolution qui concerne le second plan d'action de l'Union sur l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes dans le cadre de la coopération au développement. Ces deux dimensions devront être incluses dans l'ensemble des composantes de la politique extérieure de l'Union et devront faire l'objet d'un suivi et d'une évaluation. Il faut que le nouveau plan permette d'améliorer l'accès des filles à l'éducation, qu'il aide à l'élimination de toutes les formes de violences commises à l'égard des femmes et qu'il contribue à l'émancipation économique des femmes. Les défis sont multiples. Continuons les efforts. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – A avaliação do Plano de Ação para as questões de Género 1 (PAG 1) revelou a necessidade de uma mudança radical no que respeita à igualdade de género e à emancipação das mulheres. Daí ter surgido este PAG 2, que defende a Igualdade de Género (IG) como elemento central das atividades das instituições da União Europeia, procurando assegurar que futuramente as questões da IG sejam incluídas nos relatórios anuais de todas as Direções-Gerais da Comissão implicadas nas ações externas. Destaca de forma clara várias áreas de intervenção: a violência contra mulheres, a violação como arma de guerra, os direitos sexuais e reprodutivos, a igual remuneração, a maternidade e a conciliação desta com a vida profissional, o papel da educação formal e informal, a vulnerabilidade das mulheres migrantes, refugiadas e requerentes de asilo, entre muitas outras. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – La delegación socialista española en el Parlamento Europeo ha votado a favor de esta Resolución, en la que se defiende el acceso universal a la salud sexual y reproductiva como un derecho. Los socialistas apostamos por defender las libertades, los derechos y el empoderamiento de las mujeres en los países en desarrollo. Pedimos que, en la actualización del Plan de Acción de la UE sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo, se aborde un planteamiento global sobre la violencia contra las mujeres y las niñas, así como mayores recursos para prevenir y eliminar todas las prácticas discriminatorias contra las mujeres, como la mutilación genital femenina, la esterilización forzosa, el embarazo forzoso, la violencia doméstica y la violación conyugal, el matrimonio forzado y precoz y la violencia de género en las situaciones de conflicto y posconflicto. Apoyamos la supresión de las barreras sociales y jurídicas al acceso de la mujer a los bienes productivos, así como las acciones que contribuyan a la capacitación económica de las mujeres y al respeto de sus derechos económicos, tales como garantizarles un trabajo digno y la igualdad salarial. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – J'ai voté pour ce rapport qui estime que ce nouveau plan d'action devrait se concentrer sur tous les aspects de la politique extérieure de l'Union, à savoir la coopération au développement, l'aide humanitaire, les droits de l'homme et les affaires étrangères, la migration et l'asile. Le texte du rapport demande en outre à l'Union européenne de défendre les droits fondamentaux des femmes et des filles tels que consacrés par la Déclaration universelle des droits de l'homme, ainsi que de consentir des efforts supplémentaires pour améliorer l'accès des femmes à la santé et à l'éducation à la santé, à la planification familiale et aux droits sexuels et génésiques. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della proposta di risoluzione riguardante il rinnovo del piano d'azione dell'Unione europea sulla parità di genere e l'emancipazione femminile nella cooperazione allo sviluppo perché ritengo che bisogna favorire e garantire l'emancipazione femminile e contrastare ogni forma discriminatoria contro le donne. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución que, teniendo en cuenta las conclusiones de la evaluación del primer Plan de Acción sobre igualdad de género, subraya la necesidad de un cambio radical en la acción de la UE en materia de igualdad de género y empoderamiento de la mujer, al tiempo que llama a un compromiso político renovado por el SEAE y la Comisión en este sentido. Además, la Resolución subraya la necesidad de que el nuevo Plan de Acción se centre en todos los aspectos de la política exterior de la UE —la cooperación al desarrollo, la ayuda humanitaria, el comercio, los derechos humanos, las relaciones exteriores, la migración y el asilo—; todo ello, en línea con el principio de coherencia de las políticas de desarrollo. Por último, la Resolución también pide medidas para garantizar el acceso a la salud y los derechos sexuales y reproductivos como elemento fundamental para el empoderamiento de la mujer. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de esta Resolución puesto que en líneas generales reconoce el escaso avance realizado en materia de igualdad de género en la cooperación tras analizar los resultados del Plan de Acción sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo (2010-2015); esta crítica hacia la política de desarrollo de la UE es necesaria puesto que la Comisión Europea no tiene una estrategia fiable y eficaz en este ámbito. Muestra de ello es que ni siquiera existe un apartado específico en el informe anual de la Dirección General de Cooperación Internacional y Desarrollo de la Comisión Europea. Por otro lado, me parece preocupante que se rechazaran nuestras enmiendas 1 y 2 a la Resolución presentada en el Pleno. En ellas se solicitaba que la prestación de ayuda humanitaria de la UE y sus Estados miembros no esté sujeta a restricciones de terceros Estados, incluido el acceso al aborto en condiciones seguras para las víctimas de violaciones en conflictos armados, así como la mejora del acceso a la sanidad, la educación sanitaria, la planificación familiar, etc. Hemos visto con estupor cómo se ha votado en contra de dichas enmiendas que tienen un carácter eminentemente humanitario. Ricardo Serrão Santos (S&D),
por escrito. – O Plano que vigorou entre 2010 a 2015 contribuiu para o desenvolvimento de um conjunto de novas políticas no âmbito da cooperação e do desenvolvimento. No entanto, ainda há um conjunto de situações que carecem de intensificação e outras que merecem um tratamento mais ajustado ou mesmo de novas abordagens. O Plano que vigorará entre 2016 e 2020 deverá ser ambicioso e coerente. Pretende-se que preconize uma mudança cultural ao nível das instituições. Deverá acolher os objetivos sociais e políticos da União Europeia alinhando-os com aquele que é o nosso papel no mundo. A defesa da igualdade de género, também noutras geografias, deve ser uma componente fundamental deste novo Plano. Por estas razões, votei positivamente este relatório. Jill Seymour (EFDD),
in writing. – I abstained on this report as I do not want the EU to be involved in developing nations. I do not believe the EU has a place in foreign affairs. However, I agree that gender equality should be promoted in developing nations. I also agree that institutions such as the UN should play a vital role in presenting targets to achieve these goals. I just do not wish for the EU to have an active role in this process. Siôn Simon (S&D),
in writing. – The EU Plan of Action on Gender Equality and Women's Empowerment in Development is a crucial part of the Union's advocacy of gender equality. I hope I will see true equality between the genders in my lifetime. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Evropska unija si prizadeva za prekinitev začaranega kroga diskriminacije na podlagi spola. To vključuje podporo partnerskim državam pri vzpostavljanju ugodnejšega okolja za uresničitev vseh pravic deklic in žensk ter pri doseganju dolgoročnih izboljšav na področju enakosti spolov. Stremi k svetu, v katerem so uveljavljene, cenjene in spoštovane vse pravice deklic in žensk in kjer imajo vsi možnost uresničiti svoj potencial in prispevati k bolj pošteni družbi. EU je v zvezi s to problematiko sprejela prvi akcijski plan, sedaj pa je v postopku tudi drugi. EU se pri tem osredotoča na štiri temeljna področja, ki so zagotavljanje fizične ter psihološke integritete deklic in žensk, promoviranje ekonomskih in socialnih pravic, krepitev udeležbe ter glasu deklic in žensk ter usmeritev dejavnosti Komisije in Evropske službe za zunanje delovanje v učinkovitejše izpolnjevanje zavez EU. Predlagano resolucijo sem podprl, saj obravnava ključne probleme delovanja EU na področju enakosti spolov ter opolnomočenja in razvoja žensk. Bart Staes (Verts/ALE),
schriftelijk. – Het doorbreken van de vicieuze cirkel rond genderdiscriminatie is één van de doelstellingen van het Europees project. Mannen én vrouwen moeten dezelfde rechten hebben die wereldwijd gerespecteerd worden waardoor iedereen dezelfde kans heeft op ontwikkeling en zelfontplooiing. Om dit doel te bereiken, vernieuwt de Europese Unie haar Actieplan betreffende gendergelijkheid. Het Europees Parlement toonde aan dat de invoering van deze regelgeving in veel lidstaten niet gebeurt en dat het aan politieke daadkracht ontbreekt om deze kwestie prioritair te agenderen. Het nieuwe actieplan heeft wel degelijk positieve invalshoeken, maar het is betreurenswaardig zwakker dan eerder aangenomen Europese resoluties betreffende gendergelijkheid. Daarom wil het Parlement aanpassingen doen, aangezien bepaalde voorstellen in het nieuw actieplan ondoeltreffend zijn en niet ver genoeg gaan om gelijke rechten te vrijwaren en discriminatie tegen te gaan. Ik steun deze resolutie ten volle. Toch is het teleurstellend dat er met geen woord gerept wordt over hulp bij abortus in ontwikkelingslanden. Dat komt omdat de sociaal-democratische fractie schrik heeft de steun van de christen-democraten te verliezen. Daarom dienden de Groenen een amendement in om dit deel van het voorstel aan te passen. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Podržavam ovu Rezoluciju iz razloga što je jednakost spolova jedno od ključnih pitanja kada se govori o razvoju društva i sustava u cjelini. Danas je prisutna nejednakost žena i muškaraca prilikom osnovnih životnih pitanja kao što su pravo na obrazovanje, jednakost pri zapošljavanju, pristup zdravstvenoj skrbi. Ravnopravnost spolova je nešto što predstavlja sastavni dio pravnog okvira. Unija treba biti jedno od glavnih tijela koje zagovara ravnopravnost žena i muškaraca, te treba neprestano ulagati napore kako bi se ovo stanje poboljšalo. Svaki dan, svuda u svijetu, povrjeđuju se prava žena i djevojčica. Nasilje u obitelji, iskorištavanje, trgovina ženama i slične pojave ukazuju na to da Europska unija ne smije popustiti u svojim naporima da poboljša ovakvo stanje. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I strongly supported this resolution stating that the European Parliament believes the conclusions of the evaluation of the EU Plan of Action on Gender Equality (GAP I) show a clear need for a step-change in EU action on gender equality and women's empowerment. At present, 62 million girls in the world do not attend school. One in three women worldwide will be a victim of sexual or physical violence in her lifetime. It is essential that the Union takes every possible action to promote gender equality, both intra-Union and internationally. Closing the gender gap on a global scale must be a priority. Dubravka Šuica (PPE),
napisan. – Europska unija posvećena je ideji promoviranja jednakosti spolova na svim razinama, te je tu jednakost navela kao jedan od preduvjeta postizanja svojih ciljeva održivog razvoja za razdoblje nakon 2015. godine. Uzimajući u obzir evaluaciju GAP (razlika u plaćama među spolovima), očito je da je potrebno napraviti još puno toga tijekom faze GAP2. Neke od mjera predviđenih novim planom su rješavanje prepreka u potpunoj implementaciji smjernica EU-a o nasilju nad ženama i djevojčicama (VAWG), veći pristup djevojčica i žena obrazovanju i sprečavanje diskriminacije žena u slučaju porodiljskog dopusta. Ovaj prijedlog u potpunosti podržavam jer promovira osnovna prava žena i djevojčica te doprinosi njihovoj zaštiti. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem proti poročilu o prenovi akcijskega načrta EU za enakost spolov in krepitev vloge žensk pri razvoju. Glavni namen tega poročila je dati na razpolago denar državam v razvoju, ki so pripravljene sprejeti ideje Evropske unije o enakosti med spoloma. Tudi sama podpiram načelo enakosti med spoloma in sem proti kakršnikoli diskriminaciji na osnovi spola, vendar poročilo govori tudi o nekaterih pravicah, ki naj bi tudi bile človekove pravice, s čimer se ne strinjam. Ob tem dobi človek občutek, da se želijo državam v razvoju vsiliti naši pogledi v zameno za denar. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Η ισότητα των δύο φύλων αποτελεί σημαντικό παράγοντα στην κοινωνική, πολιτιστική και οικονομική ανάπτυξη των χωρών. Η χρησιμοποίηση, όμως αυτής της θεμελιώδους αξίας μεμονωμένα και χωρίς να λαμβάνεται υπόψη το ήθος και η ηθική, θα οδηγήσει σε εγκληματικές πράξεις και καταστροφικές πρακτικές. Tibor Szanyi (S&D),
írásban. – Szavazatommal támogattam a cselekvési terv megújítását. A nemek közötti egyenlőségről és a nők szerepének a fejlesztési együttműködésen belüli erősítéséről (2010–2015) szóló uniós cselekvési terv fontos eredményeket ért el, de a munkát semmiképp sem tekinthetjük befejezettnek. Ezért támogatom, hogy azt a 2016 és 2020 közötti időszakban tovább folytassuk. Azzal, hogy a három prioritás (a nők és lányok testi és lelki épségének biztosítása; a nők gazdasági jogainak támogatása; a nők és lányok szerepvállalásának és részvételének erősítése) eléréséért dolgozunk, hozzájárulunk a fenntartható fejlesztési célok megvalósításához is. Egyetértek azzal az ajánlással, miszerint az új cselekvési tervnek összpontosítania kell az uniós külső politikák összes aspektusára, ugyanakkor az Unión belül is szükség van további fejlődésre e téren. Csak ezt szem előtt tartva várhatunk el elköteleződést a fejlődő, illetve a tagjelölt országoktól. Külön üdvözlöm a tényt, hogy kiemelték a férfiak és a fiúk bevonásának szükségességét, aktív szerepvállalásuk és felelős hozzáállásuk fontosságát a diszkriminatív társadalmi sztereotípiákkal és a nők és lányok elleni erőszakkal szemben folytatott küzdelem terén. Fontos, hogy a fiatal lányok hozzáférjenek az oktatáshoz, azonban a fiatal fiúk oktatása éppen ugyanolyan fontos egy diszkriminációtól és erőszaktól mentes társadalom kiépítéséhez. Adam Szejnfeld (PPE),
na piśmie. – Zapewnienie równości kobiet i mężczyzn w dziedzinie zatrudnienia i pracy to jeden z priorytetów Unii Europejskiej. Poszczególne państwa członkowskie dostosowały swoje regulacje krajowe, aby zapewnić ich zgodność z prawem unijnym. Sprawozdanie Parlamentu Europejskiego w zasadzie w trafny sposób zarysowuje istniejące trudności w stosowaniu dyrektywy 2006/54/WE, ale gdy wskazuje działania, jakie Komisja Europejska powinna podjąć, aby rozwiązać problematyczne kwestie, wskazuje na niekiedy bardzo kontrowersyjne rozwiązania. Przykładem może być postulat wprowadzania równowagi płci w radach spółek giełdowych czy audyt struktury wynagrodzeń przedsiębiorstw wraz z sankcjami wykluczenia wobec przedsiębiorstw, albo kuriozalna wręcz propozycja nałożenia ciężaru dowodu na pracodawcę, że jest niewinny zarzucanej dyskryminacji. Poza tymi przykładami ingerowania w sferę prywatną, są i niejasne propozycje dotyczące sfery publicznej, jak np. wezwanie do sporządzania przez państwa budżetów z uwzględnieniem aspektu płci. Te, jak i inne kwestie powodują, że przedłożony dokument ma charakter nieprecyzyjny, a wiele propozycji jest niemalże niemożliwych do wprowadzenia w życie. W związku z tym zdecydowałem się wstrzymać się od głosu nad tym sprawozdaniem. Dario Tamburrano (EFDD),
per iscritto. – Ho votato a favore della risoluzione. Il piano ha l'obiettivo di intensificare e migliorare il coordinamento degli sforzi dell'UE e dei suoi Stati membri in materia di parità tra donne e uomini ed emancipazione femminile (GEWE). Sono favorevole al rinnovo perché ha l'obiettivo di promuovere un cambiamento culturale a favore dell'emancipazione femminile, soprattutto negli ambiti che riguardano l'integrità fisica e psicologica delle donne, per promuoverne i diritti economici e rafforzare la loro partecipazione. Inoltre il piano promuove l'eliminazione di qualsiasi forma di violenza contro le donne e le ragazze chiedendo all'UE di avere un approccio globale su questo ambito: quindi attuare maggiori sforzi e risorse per eliminare e prevenire tutte le pratiche discriminatorie, ogni forma di violenza (come mutilazioni genitali, sterilizzazione o gravidanza forzata, violenza domestica e stupro coniugale) con particolare attenzione ai giovani, migranti, malati di HIV, lesbiche e gay. Il piano affronta anche la questione sanitaria e riconoscendola come diritto dell'uomo e come tale ne promuove l'accesso universale all'assistenza e alla copertura per le donne, ponendo l'accento anche all'educazione sanitaria, pianificazione familiare, all'assistenza prenatale e alla salute sessuale e riproduttiva. Claudia Tapardel (S&D),
în scris. – Uniunea Europeană este principalul furnizor de ajutor pentru dezvoltare din lume. Totuși, resursele direcționate de instituțiile europene pentru acest domeniu nu ajung întotdeauna, din motive mai mult sau mai puțin obiective, la grupurile care au cea mai mare nevoie de ele. Un astfel de caz este cel al femeilor din întreaga lume, care nu beneficiază de statut de egalitate cu bărbații. Astfel, la nivel mondial, femeile reprezintă categoria cea mai expusă la fenomene negative cum ar fi sărăcia, analfabetismul, violența domestică, discriminarea, munca la negru. Încercările de a schimba această situație prin intermediul ajutorului pentru dezvoltare se lovesc fie de ignoranța autorităților naționale, fie de persistența unor atitudini bazate pe stereotipuri tradiționale la nivelul cetățenilor din statele respective. În acest sens, este nevoie de stipularea mai clară a condiționării acordării ajutorului pentru dezvoltare din partea UE de respectarea în practică a criteriilor de paritate de gen adoptate de ONU. Doar în acest fel statele respective vor înțelege că trebuie să aplice aceste criterii pentru a putea beneficia de ajutorul din partea Uniunii și se vor crea condiții favorabile îmbunătățirii situației femeilor de pretutindeni. Actuala rezoluție este un prim pas în direcția schimbării acestor dezechilibre. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – J'ai bien sûr voté pour ce texte, en tant que représentant de la commission FEMM au Parlement européen. L'Union européenne s'est engagée à encourager l'égalité hommes-femmes et à intégrer la dimension de l'égalité hommes-femmes dans toutes ses actions. L'égalité hommes-femmes et l'émancipation des femmes sont essentielles pour atteindre les objectifs de développement durable pour l'après-2015, mais qu'il s'agit également d'objectifs autonomes en matière de droits de l'homme qui devraient être poursuivis quels que soient leurs avantages pour le développement et la croissance. D'autre part la violence liée au genre constitue une violation grave des droits de l'homme et ne saurait en aucun cas être justifiée par la religion, la culture ou la tradition. Pavel Telička (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this resolution that calls for a renewed political commitment to promoting gender equality and women' empowerment (GEWE), with a special focus on EU external policy. It encourages the Commission and the European External Action Service (EEAS) to step up efforts in this respect, and calls on the Commission to introduce the new action plan in the form a communication, allowing time for scrutiny by the European Parliament. The resolution calls for GEWE issues to be part of the annual reports of all Commission directorates-general involved in external action and of the EEAS. Importantly, it stresses that gender must be included in human rights dialogues between EU and third countries. Last but not least, the resolution underlines the importance of data collection and measurable targets and it outlines key aspects of the new action plan. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Glasovala sam protiv pitanja o obnovi Plana djelovanja EU-a za rodnu jednakost i osnaživanje žena u razvoju za razdoblje 2016. - 2020. godine, budući da se ovom obnovom, kao i u većini izvješća koja bi trebala zagovarati jednakost muškaraca i žena, promiče rodna ideologija te se pokušavaju nametnuti reproduktivna prava koja nemaju veze s promicanjem ekonomskih prava žena. Naime, iako izrazito podržavam potrebu da se ženama omoguće jednaka prava kao i muškarcima vezano uz ekonomske mogućnosti i sudjelovanje u gospodarskim aktivnostima, ne mogu prihvatiti manipulaciju nekih grupacija u Europskom parlamentu koje pod ovaj segment uporno lažno svrstavaju seksualna i reproduktivna prava, koja se promiču i navedenim Planom. Stoga sam glasovala protiv još jednog pokušaja nametanja ideoloških vrijednosti koje okrutno ugrožavaju živote najranjivije skupine, a to su nerođena djeca. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Predloga resolucije o prenovi akcijskega načrta EU za enakost spolov in krepitev vloge žensk pri razvoju nisem podprla. Podpiram enakost žensk in njihovo vlogo pri tem razvoju, na žalost pa predlog resolucije vsebuje preveč elementov, ki si prizadevajo za spodbujanje ideologije spolov. Prav zato menim, da prvotni namen resolucije, torej cilj doseganja enakosti spolov in krepitve vloge žensk pri razvoju, izgubi svojo težo. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución que, teniendo en cuenta las conclusiones de la evaluación del primer Plan de Acción sobre igualdad de género, subraya la necesidad de un cambio radical en la acción de la UE en materia de igualdad de género y empoderamiento de la mujer, al tiempo que llama a un compromiso político renovado por el SEAE y la Comisión en este sentido. Además, la Resolución subraya la necesidad de que el nuevo Plan de Acción se centre en todos los aspectos de la política exterior de la UE —la cooperación al desarrollo, la ayuda humanitaria, el comercio, los derechos humanos, las relaciones exteriores, la migración y el asilo—; todo ello, en línea con el principio de coherencia de las políticas de desarrollo. Por último, la Resolución también pide medidas para garantizar el acceso a la salud y los derechos sexuales y reproductivos como elemento fundamental para el empoderamiento de la mujer. Ramon Tremosa i Balcells (ALDE),
in writing. – The findings of the evaluation of the first Action Plan clearly shows the need for a substantial change in the performance of the EU IGCM and we need a renewed political commitment by the European External Action Service (EEAS) and the Commission in order to improve performance. It is positive the intention of the Commission to initiate transformational change with the new Plan of Action, which should focus on all aspects of EU foreign policy: development cooperation, humanitarian aid, trade, human rights and foreign affairs, migration and asylum. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de esta Resolución que, teniendo en cuenta las conclusiones de la evaluación del primer Plan de Acción sobre igualdad de género, subraya la necesidad de un cambio radical en la acción de la UE en materia de igualdad de género y empoderamiento de la mujer, al tiempo que llama a un compromiso político renovado por el SEAE y la Comisión en este sentido. Además, la Resolución subraya la necesidad de que el nuevo Plan de Acción se centre en todos los aspectos de la política exterior de la UE —la cooperación al desarrollo, la ayuda humanitaria, el comercio, los derechos humanos, las relaciones exteriores, la migración y el asilo—; todo ello, en línea con el principio de coherencia de las políticas de desarrollo. Por último, la Resolución también pide medidas para garantizar el acceso a la salud y los derechos sexuales y reproductivos como elemento fundamental para el empoderamiento de la mujer. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this resolution concerning the renewal of the EU Action Plan on Gender Equality and Women's Empowerment (GAP) in the context of development cooperation. There is a need for a renewed political commitment by the EEAS and the Commission to improve performance, and it is important that the main recommendations of the evaluation are implemented in the successor to the current GAP, starting with a fully-fledged management response. I also agree that GAP II should focus on all aspects of EU external policy – development cooperation, humanitarian aid, trade, human rights and foreign affairs, migration and asylum – in line with with development principles, and that it should apply to developing, neighbourhood and enlargement countries alike. This is also a sign of stepping up and better coordinating efforts by the EU and its Member States in the area of gender equality and women's empowerment. Much has been achieved in this field already, but more must be done in the future, including in terms of implementation. Elena Valenciano (S&D),
por escrito. – La delegación socialista española en el Parlamento Europeo ha votado a favor de esta Resolución, en la que se defiende el acceso universal a la salud sexual y reproductiva como un derecho. Los socialistas apostamos por defender las libertades, los derechos y el empoderamiento de las mujeres en los países en desarrollo. Pedimos que, en la actualización del Plan de Acción de la UE sobre igualdad de género y capacitación de las mujeres en la cooperación al desarrollo, se aborde un planteamiento global sobre la violencia contra las mujeres y las niñas, así como mayores recursos para prevenir y eliminar todas las prácticas discriminatorias contra las mujeres, como la mutilación genital femenina, la esterilización forzosa, el embarazo forzoso, la violencia doméstica y la violación conyugal, el matrimonio forzado y precoz y la violencia de género en las situaciones de conflicto y posconflicto. Apoyamos la supresión de las barreras sociales y jurídicas al acceso de la mujer a los bienes productivos, así como las acciones que contribuyan a la capacitación económica de las mujeres y al respeto de sus derechos económicos, tales como garantizarles un trabajo digno y la igualdad salarial. Derek Vaughan (S&D),
in writing. – The EU Plan of Action on Gender Equality and Women's Empowerment in Development has been part of a global effort to ensure that women are not marginalised, but rather are equal partners in development efforts. OECD countries have tripled the amount invested in programmes for women's empowerment and have found this to be one of the most effective uses of aid. However, there has been a problem with aid in this area being focused overwhelmingly on social projects rather than on ensuring that women have access to the formal economy. The renewed plan places the empowerment of women at the heart of all EU development initiatives, and it is something that should be considered in all sections of policy, including foreign and migration policy. The issue of the empowerment of women is not merely indissociable from development – it is development. The plan also highlights the crucial issue of the global epidemic of violence against women and girls, and begins a strategy to tackle this, particularly with regard to women in, and fleeing, war zones where sexual assault has been used as a weapon of war. By backing this new strategic direction we make a stand for the empowerment of women globally. Marie-Christine Vergiat (GUE/NGL),
par écrit. – La lutte pour l'égalité femmes-hommes est un enjeu mondial. Le plan d'action de l'Union européenne pour la période 2010-2015 sur l'égalité des sexes et l'émancipation des femmes dans le cadre de la coopération au développement a certes réussi à obtenir des résultats importants mais il faut prendre de nouvelles mesures dans le cadre du nouveau plan d'action de 2016—2020. Ce dernier se concentre sur la garantie de l'intégrité physique et psychologique, sur la promotion des droits économiques et sur le renforcement de la parole et de la participation des femmes et des filles. On ne peut que se féliciter que des objectifs soient de nouveau fixés, notamment pour améliorer l'accès pour les femmes à l'éducation et à des soins de santé, et en particulier des droits sexuels et reproductifs, comme nous l'avions demandé. Mais je ne peux que regretter que la grande majorité de la droite et toute l'extrême droite se soient de nouveau opposées à l'accès à des services d'avortement gratuits pour toutes les femmes, démontrant une fois encore leur opposition au droit des femmes à disposer librement de leur corps. Mais ces tentatives ont été vaines, on ne peut que s'en féliciter. J'ai bien évidemment voté pour ce rapport. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – Infelizmente, e apesar de todos os discursos sobre a matéria, a maioria dos pobres do mundo são mulheres e agregados familiares geridos por mulheres. Pior ainda, a vulnerabilidade das mulheres marginalizadas está a aumentar. No mundo, 62 milhões de raparigas não frequentam a escola. Uma em cada três mulheres no mundo poderá ser vítima de violência física e sexual em algum momento durante a sua vida. Apesar de a UE se ter comprometido a respeitar o direito de todos os indivíduos a terem pleno controlo da sua sexualidade e saúde sexual e reprodutiva e a decidirem livre e responsavelmente nessas matérias, sem discriminação, coação e violência, voltamos aqui a debater esta questão com a crueza dos números que demonstram o fracasso do Plano de Ação para as questões de Género. São necessárias mais ações e mais meios. E não devemos isolar este problema que é real e concreto, mas que não está desligado das orientações neoliberais que norteiam as políticas da UE e que promovem a concentração da riqueza e o alastramento da pobreza. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Die institutionelle Steuerung von Werten und Normen durch Instrumente der Entwicklungshilfe ist eine Spezialität der EU. «Konditionalität der Entwicklungszusammenarbeit» bedeutet: Gendermanipulation durch die Informationsbüros des «EU-Außenministeriums»; Einrichtung gleichstellungsbezogener Überwachungs- und Bewertungsprozesse nicht nur in der Verwaltung, sondern auch in KMU und Familienbetrieben, die eventuell von der EU unterstützt werden; Abschaffung von allgemeinen Rechtsprinzipen durch die Förderung von Sonderrechten für nicht quantifizierbare Sondergruppen (jugendliche Frauen, Migrantinnen, mit dem HI-Virus lebende Frauen, lesbische, bi-, trans- und intersexuelle Frauen (LGBTI) und Frauen mit Behinderungen) – leider keine Schutzmechanismen für Heteros; unzulässige Vermischung von «Frauengesundheit» und dem Straftatbestand der Abtreibung; Darstellung von Ehe und Mutterschaft als Diskriminierungstatbestand; stattdessen Förderung von LGBT-Sonderrechten; EU-ferngesteuerter Rechtsaktivismus in fremden Kulturkreisen durch die gezielte Bereitstellung von Finanzmitteln in der Prozesskostenhilfe (Rechtsaktivismus, den sich die EU ihrerseits jedoch in ihrem Territorium verbittet...). Für diesen Unfug gibt die EU das Geld der Bürger der Mitgliedstaaten aus! Diesem Unfug stimme ich nicht zu, daher lehne ich diese Entschließung ab. Kosma Złotowski (ECR),
na piśmie. – Nikt nie ma wątpliwości, że kobiety są grupą najbardziej poszkodowaną przez nierówności rozwojowe. Bieda, bezrobocie, konflikty etniczne i religijne, brak dostępu do edukacji i służby zdrowia, a także fundamentalizm religijny uderzają szczególnie mocno w kobiety, których pozycja nie jest wystraczająco chroniona ani przez prawo, ani zwyczaje w krajach rozwijających się. Niestety po raz kolejny w tej izbie rozsądne postulaty zostały wymieszane ze sztandarowymi hasłami lewicowej ideologii. Kwestia tzw. «praw reprodukcyjnych», obejmująca m.in. swobodny dostęp do aborcji, nie stanowi odpowiedzi na problemy nierówności rozwojowych. Umieszczenie tego problemu w tym dokumencie jest błędem. Przygotowywanie drugiego planu działania w zakresie równości płci byłoby doskonałą okazją do podkreślenia szczególnej roli kobiet w społeczeństwie i wskazaniu na te obszary, gdzie przykłady dyskryminacji tej grupy są najbardziej rażące. Niestety mimo wielu wartych poparcia punktów, które znalazły się w tej rezolucji, dotyczycących między innymi konieczności wzmocnienia roli kobiet w życiu gospodarczym, przeciwdziałaniu przemocy seksualnej w konfliktach zbrojnych, zwiększeniu dostępu kobiet do edukacji na wszystkich poziomach kształcenia czy powstrzymaniu okrutnych praktyk religijnych, których ofiarą padają kobiety w krajach muzułmańskich, wstrzymałem się od głosu w głosowaniu nad tym tekstem. Inês Cristina Zuber (GUE/NGL),
por escrito. – A resolução refere que os progressos no sentido da igualdade entre homens e mulheres e da emancipação destas, bem como da saúde materna, têm sido lentos e desiguais. Nenhum país do mundo colmatou totalmente o fosso entre géneros. Constata-se que a percentagem da ajuda ao desenvolvimento destinada ao planeamento familiar relativamente à ajuda mundial total atribuída à saúde tem diminuído. Sublinha—se a necessidade da UE garantir recursos humanos e financeiros suficientes para respeitar os seus compromissos neste domínio. A resolução recomenda a inclusão no Segundo Plano de Ação de Género de medidas muito concretas. Entre outras: o apelo à garantia da defesa dos direitos de diferentes grupos de mulheres (jovens, migrantes, doentes infetadas com o VIH, LGBTI e deficientes); o reconhecimento da importância do acesso universal a cuidados e direitos de saúde sexual e reprodutiva; o reconhecimento da premência de eliminar barreiras sociais e jurídicas. É uma resolução positiva. 10.6.   Ίσες ευκαιρίες και ίση μεταχείριση ανδρών και γυναικών σε θέματα εργασίας και απασχόλησης (A8-0213/2015 - Anna Záborská) Explicații orale privind votul Michaela Šojdrová (PPE). – Pane předsedající, vítám skutečnost, že Evropský parlament se zabýval zprávou o rovném zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání. Řešit nerovnost v odměňování žen považuji za velmi důležité, protože formálně tento princip sice již existuje dlouho, ale praxe je bohužel jiná. Velmi si vážím práce naší kolegyně, zpravodajky Jany Záborské, která odvedla velmi dobrou práci a připravila dobrý návrh. To, že nakonec pro zprávu hlasovalo pouze tři sta čtyřicet čtyři poslanců, považuji za jasný signál, že se nepodařilo získat silnější konsensus. Všichni přece chceme, aby za stejnou práci byly ženy odměňovány stejně jako muži. Ale bohužel do zprávy paní kolegyně Záborské byly přijaty pozměňovací návrhy, které považuji v některých případech až za porušení subsidiarity. Je zbytečné do této zprávy dávat povinné kvóty, povinné plány pro podniky na řešení genderové otázky, zkrátka regulaci, která jde nad rámec pravomocí Evropského parlamentu. Bohužel se tedy nepodařilo získat podporu pro návrh, který by byl skutečně velmi praktickým nástrojem pro prosazování rovnosti v odměňování žen a mužů. Přesto věřím, že v této zprávě, která nakonec byla přijata, se najdou právě ta ustanovení, která paní kolegyně Záborská připravila, které jsme ve výboru odhlasovali a která mohou být užitečná. Krisztina Morvai (NI). – Záborská asszonynak a nemek közötti diszkriminációval összefüggő jelentésénél tartózkodtam. És azt hiszem, hogy az a sajátos helyzet állt elő – ha jól értettem a vitában –, hogy maga a jelentéstevő is tartózkodott, vagyis nem szavazta meg a saját nevéhez fűződő jelentést. Ez talán kívülállóknak egy kicsit furcsán hangzik. Röviden hadd magyarázzam meg, hiszen nagyon fontos magának a jelentésnek a szempontjából is ez. Ugye folyamatosan értékelik a munkánkat különböző, számunkra átláthatatlan és ismeretlen külső cégek, akikre aztán hivatkoznak a nemzetállamainkban újságok és a többi. Pl. ugye a jelentésekre igen sok pontot adnak. Én ennek ellenére nem is kísérlek meg jelentést írni, mivel Záborská asszony példája igazolja, hogy ő – aki egy konzervatív értékrendű és nagy tudású asszony – kénytelen volt a saját jelentésében minden második mellékmondatban az interszexualitás, transgender, ilyen jogok, olyan jogok... a saját értékrendjétől teljesen távolálló szövegsorozatot nézni. Csúnya kifejezéssel élve kiherélték módosító indítványokkal a jelentését. Az ember igen gyakran így jár ebben az intézményben, amely nem tűr a saját, politikailag korrekt vonalától való eltérést. Andrejs Mamikins (S&D). – Līdztiesības garantēšana sieviešu un vīriešu starpā gan darba jautājumos ir viens no vissvarīgākajiem un fundamentālākajiem principiem, uz kuriem balstās Eiropas Savienība. Ir, piemēram, pilnīgi pašsaprotami, ka vislabāk darba ietvaros realizētiem mērķiem sagatavotiem kandidātiem arī jāsaņem konkrētas darbavietas — neatkarīgi no viņu dzimuma vai jebkuriem citiem faktoriem. Tas pats attiecas arī uz vienādu atalgojumu vienādu darba uzdevumu pildīšanas gadījumos. Tajā pašā laikā ir svarīgi panākt, lai darba devēji, sastādot pieņemamo kandidātu sarakstus, censtos arī saglabāt balansu starp dzimumiem. Kur vien tas ir iespējams, izejot, piemēram, no kopējā saņemto iesniegumu skaita attiecīgi uz katru dzimumu. Un, kamēr izejot no tīri bioloģiskiem iemesliem, sievietes un vīrieši nav vienādi (tajā pašā, ka grūtniecība utt. nevar iestāties vīriešiem), tomēr diskriminācija nav pieļaujama, un es ar lielu prieku atbalstīju šo dokumentu. Jill Seymour (EFDD). – Mr President, I voted against this report, due to the glaringly obvious contradictions. In one paragraph you call for gender-neutral job classifications, but then in another you call for a binding gender quota. Yet again this report contains a laughable amount of incompetence. Let women and men compete for jobs equally, and do not force companies into a quota system. We all live in a fair and free society and the best way to keep it that way is to allow people to get jobs and positions based on their merit and nothing else. There is nothing positive about positive discrimination. Seán Kelly (PPE). – A Uachtaráin, cheapfá ón teideal go mbeadh gach Feisire i bhfabhar na tuarascála seo, ach is léir go raibh fadhbanna acu le cuid de na moltaí ann. Caithfear é sin a thuiscint. Agus i ndeireadh na dála, ní raibh ach 344 Fheisire as 568 i bhfabhar. Bíodh sin mar atá, bhíos i bhfabhar na tuarascála cé is moite de Leasú 17(1) agus (2); vótáil mo pháirtí, Fine Gael, i gcoinne mo ghrúpa ins an dá cheann sin. Ach i gcoitinne, caithfimid i bhfad níos mó a dhéanamh maidir le cothromaíocht a chothú idir fir agus mná, go háirithe maidir le pinsin, tuarastail agus seansanna a thabhairt dóibh dul chun cinn a dhéanamh ina jabanna. Dar liomsa, tá a lán déanta cheana féin ina lán de na tíortha ach tá gá le rialacha nua chun cothromaíocht cheart a bhunú san Aontas amach anseo. Csaba Sógor (PPE). – A jelentésben hangsúlyt kap a munka és a család közötti egyensúly hiánya, mint a nők hátrányos munkaerő-piaci helyzetének egyik faktora. A szöveg nagyon helyesen aláhúzza, hogy a család és a szakmai élet közti feszültség hozzájárul a gyermekvállalás elhalasztásához és az alacsony termékenységi rátához a legtöbb tagállamban. Azt gondolom, hogy a termékenységi ráta feljebb tornázása nélkül társadalmaink rendkívül egészségtelen fejlődési pálya elé néznek, így ez a kérdés az elkövetkező évtizedek egyik kulcsproblémája lesz. A gyermekvállalási kedv fokozása pedig minden bizonnyal összefügg – sok más tényező mellett – a munkahelyek rugalmatlanságával és a kisgyerekes anyák hátrányos megkülönböztetésével. Ezeken a területeken még sok tennivalónk van, de mindenképpen üdvözlöm a jelentésnek azt a megállapítását, hogy szükség lehet a bérszakadék számítási módszeréből kizárni az egy vagy többgyerekes nőket. Így ez a mutató valóban a hátrányos megkülönböztetésből eredő bérszakadékot tükrözné. Anna Záborská (PPE). – Veľmi ľutujem, že som nemohla hlasovať za svoju vlastnú správu. Zvlášť ma to mrzí pre to, lebo správa obsahuje mnoho dobrých návrhov, ktoré majú potenciál zlepšiť postavenie žien na pracovnom trhu. Snažila som sa upriamiť pozornosť aj na fakt, že platové rozdiely medzi ženami a mužmi sa začínajú objavovať po prvom dieťati a potom sa už len prehlbujú. Vyzdvihla som aj dôležitosť neplatenej starostlivosti, ktoré poskytujú prevažne ženy, či už svojim deťom alebo iným členom najbližšej rodiny, za ktorú sú de facto penalizované. Nakoniec som sa však zdržala, pretože do môjho textu sa dostali pozmeňujúce návrhy, s ktorými sa nedokážem stotožniť. Snahu riešiť postavenie žien prekrýva rodová ideológia, ktorá zahmlieva pôvodný text. Môže to viesť k tomu, že ani v budúcnosti nebudeme vedieť riešiť praktické prekážky žien pri odmeňovaní, pretože slovo žena sa z návrhov nakoniec možno celkom vytratí. Explicații scrise privind votul Isabella Adinolfi (EFDD),
per iscritto. – La parità di genere è un principio essenziale che va garantito non solo in termini astratti, ma va difeso e soprattutto applicato concretamente nel contesto socioeconomico. Ancora oggi, si osservano purtroppo nel mercato del lavoro fenomeni di discriminazione tra donne e uomini. Il divario salariale di genere, il divario nel regime pensionistico sono solo alcuni degli indici che rivelano una condizione impari e svantaggiosa per le donne, sulle quali generalmente ricadono anche maggiori oneri famigliari. Le politiche sociali e assistenziali degli Stati membri non sono state finora sufficienti, come ha evidenziato nella sua relazione la collega Anna Záborská, soprattutto riguardo all'applicazione della direttiva 2006/54/CE sul principio di pari opportunità. Ho votato a favore perché è necessario adeguare gli strumenti normativi vigenti per garantire in Europa un contesto più equo. Solo attraverso un'effettiva parità di trattamento si può pensare un sistema che non penalizzi di fatto l'ascesa professionale delle donne. Clara Eugenia Aguilera García (S&D),
por escrito. – He votado a favor de este informe porque considero que la igualdad de trato entre mujeres y hombres en el empleo es un principio fundamental que debe ser respetado e impulsado. Lamentablemente aún persisten grandes diferencias y es necesario proceder a una revisión que mejore y modernice la Directiva sobre igualdad en el empleo. Resulta inaceptable que todavía hoy en Europa haya una brecha salarial entre hombres y mujeres superior al 16 %, por lo que urge promover sistemas no sexistas de evaluación y clasificación de empleos, que garanticen la transparencia salarial y combatan los prejuicios de género que hacen que se haya sistematizado la brecha salarial. Es fundamental que se propongan auditorías salariales obligatorias en relación con las empresas que cotizan en una bolsa de valores en los Estados miembros (exceptuando las pymes). También debería ser obligatorio que las empresas elaboren y apliquen unos planes estratégicos anuales en materia de igualdad de género y que faciliten, asimismo, la conciliación de la vida laboral de mujeres y hombres con la vida familiar, algo que sigue siendo muy difícil. Por último, es inaceptable que la proporción de mujeres que ocupan cargos superiores de gestión en las empresas sea inferior al 18 %. Marina Albiol Guzmán (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de este informe ya que solicita a la Comisión Europea una revisión de la Directiva sobre la aplicación del principio de igualdad de oportunidades e igualdad de trato entre hombres y mujeres en asuntos de empleo y ocupación. A pesar de estar basado en jurisprudencia de los tribunales europeos, dicho acto legislativo no ha conseguido acabar con la enorme disparidad de salarios entre hombres y mujeres en general (16,4 % de media), ni entre Estados Miembros; tampoco con las discriminaciones sufridas en los centros de trabajo. Por ello, se solicitan medidas contundentes como incorporar sanciones contra empresas que incumplan las medidas de igualdad, una auditoría en este tema a las grandes empresas que cotizan en Bolsa, o que el Consejo adopte una posición para desbloquear la llamada Directiva de maternidad. No obstante, creo que este informe debería haber incluido alguna de nuestras consideraciones; en especial, cómo las medidas de austeridad para atajar la crisis financiera y económica, junto con la flexibilización creciente de los contratos de trabajo, han llevado a que se mantengan unos niveles altos de pobreza entre las mujeres en Europa (22 % en el Estado español). Louis Aliot (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce rapport sur l'égalité des chances et de traitement entre hommes et femmes en matière d'emploi et de travail. S'il est évidemment souhaitable de mettre en place des mesures visant à établir l'égalité des salaires pour un travail égal, ce rapport n'est en réalité qu'un concentré de revendications de minorités (notamment LGBT), ces dernières n'ayant pas de lien direct avec le sujet. De plus, les mesures exprimées représentent une atteinte directe à la liberté des entreprises françaises, ces dernières faisant partie des rares ayant déjà suivi les directives originales. Ces contraintes auraient donc pour unique effet de réduire une fois de plus la capacité des entreprises à embaucher. Il aurait été souhaitable que ce rapport soit plus transparent et réellement focalisé sur l'égalité homme-femme au travail. Martina Anderson (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report, calling on the Commission to address the failure by many Member States to tackle the gender pay gap, which stands at an average of 16.4% across the EU. In Ireland, women continue to earn on average 14% less than their male counterparts, a situation which is unacceptable in the 21st century. This is a positive and strong report that stresses the need to introduce binding measures in order to tackle the roots of this discrimination. It calls for pressure on unequal pay practices and for the promotion of wage transparency, as requested by trade unions and gender equality bodies. It also calls for the introduction of mandatory pay audits for companies listed on the stock exchanges, and for sanctions against those companies that fail to implement equal pay, including their exclusion from the public procurement of goods and services from the EU budget. The report calls on Member States to take steps to reverse the burden of proof, so the employer would have to prove that a difference in treatment had not been caused by discrimination. Additional elements include introducing quotas for women at management level in companies, and taking measures to improve work-family balance. Marie-Christine Arnautu (ENF),
par écrit. – La volonté d'assurer un salaire égal pour un travail égal entre hommes et femmes est légitime. Mais, suite aux amendements qui ont été adoptés, le rapport a largement été détourné de son objectif initial. De nombreuses revendications communautaristes, notamment LGBT, y ont été insérées. À tel point d'ailleurs que Mme Zaborska, rapporteure au fond, s'est désolidarisée de son propre texte ! J'ai donc voté contre. Jonathan Arnott (EFDD),
in writing. – I believe in equality; however, the proposed measures are the wrong way to go about it. I therefore voted against. Jean Arthuis (ALDE),
par écrit. – Aujourd'hui, malgré un plan d'action européen voté en 2006, les différences de rémunération entre hommes et femmes persistent et sont même de plus en plus grandes. J'ai voté en faveur de cette délibération car elle demande à la Commission de proposer une nouvelle législation prévoyant des moyens plus efficaces pour superviser la mise en œuvre et l'application de ce plan d'action dans les États membres. Inés Ayala Sender (S&D),
por escrito. – He votado a favor de este informe porque considero que la igualdad de trato entre mujeres y hombres en el empleo es un principio fundamental que debe ser respetado e impulsado. Lamentablemente aún persisten grandes diferencias y es necesario proceder a una revisión que mejore y modernice la Directiva sobre igualdad en el empleo. Resulta inaceptable que todavía hoy en Europa haya una brecha salarial entre hombres y mujeres superior al 16 %, por lo que urge promover sistemas no sexistas de evaluación y clasificación de empleos, que garanticen la transparencia salarial y combatan los prejuicios de género que hacen que se haya sistematizado la brecha salarial. Es fundamental que se propongan auditorías salariales obligatorias en relación con las empresas que cotizan en una bolsa de valores en los Estados miembros (exceptuando las pymes). También debería ser obligatorio que las empresas elaboren y apliquen unos planes estratégicos anuales en materia de igualdad de género y que faciliten, asimismo, la conciliación de la vida laboral de mujeres y hombres con la vida familiar, algo que sigue siendo muy difícil. Por último, es inaceptable que la proporción de mujeres que ocupan cargos superiores de gestión en las empresas sea inferior al 18 %. Zigmantas Balčytis (S&D),
raštu. – Balsavau už šią rezoliuciją, kurioje siekiama suvienodinti vyrų ir moterų darbo užmokestį už tą patį darbą. Ekonominė nepriklausomybė yra būtina sąlyga, kad ES piliečiai – tiek vyrai, tiek moterys – galėtų kontroliuoti savo gyvenimą ir turėti realias pasirinkimo galimybes. Pritariu raginimams Komisijai sukurti lyčių požiūriu neutralių pareigybių vertinimo ir klasifikavimo sistemų gaires. Komisija ir valstybės narės turėtų sukurti veiksmingas stebėjimo sistemas, skirtas duomenų apie diskriminacijos dėl lyties atvejus, įskaitant ir diskriminaciją dėl nėštumo, motinystės, gimdymo ar kitų atostogų rūšių, surinkimui pagerinti. Nicolas Bay (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre ce rapport qui a été dénaturé par des amendements imposés par le lobby LGBT. Je note d'ailleurs que Mme Zaborska, député slovaque qui est à l'origine de ce rapport, s'est elle-même prudemment abstenue sur le vote final alors que son groupe, le PPE, avait appelé à voter pour. Le fait est que «chrétiens-démocrates» (ou prétendus tels) et lobbyistes LGBT font assez bon ménage depuis un certain nombre d'années.. Hugues Bayet (S&D),
par écrit. – Sur base de son rapport sur la mise en œuvre du principe de l'égalité des chances et de l'égalité de traitement entre hommes et femmes en matière d'emploi et de travail, la commission parlementaire FEMM estime que l'actuelle directive 2006/54/CE a atteint ses limites et doit être actualisée. Bien que le principe de l'égalité des rémunérations fût inscrit dans les traités dès 1957 et reconnu par le traité FUE puis intégré dans la directive 2006/54/CE, les progrès en la matière sont lents et l'écart de rémunération entre homme et femmes persiste à un niveau moyen de 16,4 % dans l'UE. La question du traitement entre les hommes et les femmes en matière d'emploi et de travail est une question de liberté et de justice. Je suis donc d'accord avec les conclusions du rapport invitant, d'une part, la Commission à mettre en avant une nouvelle proposition législative en se basant sur les principes d'égalité de traitement et sur le dialogue social et, d'autre part, les États membres à combattre les pratiques de rémunération inégales. Izaskun Bilbao Barandica (ALDE),
por escrito. – He votado a favor de este informe debido al gran trabajo realizado por la Comisión de Derechos de la Mujer e Igualdad de Género en relación con la necesidad de romper la brecha salarial existente hoy en día entre hombres y mujeres, apoyando incluso la imposición de sanciones en caso de incumplimiento ante la falta de progreso en esta materia, e impulsando auditorías obligatorias de los salarios que pagan las grandes multinacionales cotizadas. También se aboga por la prohibición de cualquier discriminación basada en la identidad de género, la orientación sexual o el cambio de sexo, por la reconciliación del trabajo con la vida privada al prevenir, por ejemplo, despidos injustificados durante embarazos, y por medidas positivas para acelerar la implicación de las mujeres en los procesos de toma de decisión. Por todo ello, he votado a favor del informe. Dominique Bilde (ENF),
par écrit
. – Ce rapport sur l'égalité des chances et l'égalité de traitement entre hommes et femmes en matière d'emploi et de travail doit faire un point sur l'état d'avancement concernant l'application de la directive 2006/54/CE visant l'égalité de traitement entre hommes et femmes dans le domaine du travail. Ce rapport propose notamment d'appliquer des mesures coercitives aux entreprises pour un salaire égal... Néanmoins, on notera une idée intéressante d'études sur les situations professionnelles des femmes selon leur situation personnelle mais avec un risque d'ingérence de l'UE dans la vie privée. Malheureusement, si ce texte semblait bien orienté, il est miné par des revendications communautaristes (LGBT ou ethniques) et de propositions allant contre la liberté d'entreprise. D'ailleurs, la rapporteure du texte, Mme Zaborska, elle-même s'est désolidarisée de son texte. De plus, la France est un des rares pays ayant appliqué la directive initiale et il ne faudrait pas, en validant ce texte, exploiter un manque qui pousserait à plus de contraintes. J'ai donc voté contre. Mara Bizzotto (ENF),
per iscritto. – Pur essendoci passaggi condivisibili nella relazione Zaborska, ho riscontrato molti elementi contraddittori e poco equilibrati, per questo non ho inteso sostenerla col mio voto. José Blanco López (S&D),
por escrito. – He votado a favor de este informe porque considero que la igualdad de trato entre mujeres y hombres en el empleo es un principio fundamental que debe ser respetado e impulsado. Lamentablemente aún persisten grandes diferencias y es necesario proceder a una revisión que mejore y modernice la Directiva sobre igualdad en el empleo. Resulta inaceptable que todavía hoy en Europa haya una brecha salarial entre hombres y mujeres superior al 16 %, por lo que urge promover sistemas no sexistas de evaluación y clasificación de empleos, que garanticen la transparencia salarial y combatan los prejuicios de género que hacen que se haya sistematizado la brecha salarial. Es fundamental que se propongan auditorías salariales obligatorias en relación con las empresas que cotizan en una bolsa de valores en los Estados miembros (exceptuando las pymes). También debería ser obligatorio que las empresas elaboren y apliquen unos planes estratégicos anuales en materia de igualdad de género y que faciliten, asimismo, la conciliación de la vida laboral de mujeres y hombres con la vida familiar, algo que sigue siendo muy difícil. Por último, es inaceptable que la proporción de mujeres que ocupan cargos superiores de gestión en las empresas sea inferior al 18 %. Vilija Blinkevičiūtė (S&D),
raštu
. – Balsavau už šį pranešimą, kuriame Europos Parlamentas ragina Komisiją ir valstybes nares spręsti ilgametę problemą, t. y. suvienodinti moterų ir vyrų atlyginimus už tą patį darbą. Užimtumo ir socialinių reikalų (EMPL) komiteto vardu šiam pranešimui teikiau nuomonę, kurioje raginu valstybes nares kuo efektyviau ir aktyviau įgyvendinti Komisijos rekomendaciją dėl vienodo vyrų ir moterų darbo užmokesčio principo stiprinimo didinant skaidrumą. Be to, manau, kad ši direktyva turėtų būti peržiūrėta, atsižvelgiant į tai, kad šiandien beveik visose valstybėse narėse šioje srityje yra nemažai problemų ir kliūčių, dėl kurių ši direktyva nėra visiškai įgyvendinta. Taip pat raginu valstybes nares užtikrinti motinystės apsaugą ir imtis priemonių, kurios padėtų užkirsti kelią nesąžiningam darbuotojų atleidimui nėštumo laikotarpiu ir apsaugoti moteris ir vyrus, turinčius priežiūros prievolių, nuo nesąžiningo atleidimo. Andrea Bocskor (PPE),
írásban. – Üdvözlöm az előadó, Záborská képviselőasszony munkásságát a néppárti értékrend a férfiak és nők közötti esélyegyenlőségéről és egyenlő bánásmódról a foglalkoztatás és munkavégzés területén szóló jelentésben való megjelenítésében. Nagyon fontosnak tartom a hosszú távú fenntarthatóságot célzó, illetve az öregedő társadalmak pénzügyi stabilitásának megteremtésében kiemelten hangsúlyossá vált női munkavállalás szükségszerűségét egy olyan társadalmi klíma létrehozása érdekében, ahol a munkavállalás és a gyermekgondozás teljes mértékben összeegyezhetővé válik. Mindazonáltal sajnálattal láttam, hogy az előadó és számos néppárti képviselő erőfeszítéseinek dacára, hogy bár a társadalompolitika, minden egyes ország esetében, egy már meglevő intézményrendszerbe és értékrendbe ágyazódik, a jelentésbe bekerült számos olyan, a szubszidiaritás elvét mélyen sértő – s a jelentést ezáltal megerősítés helyett gyengítő – ajánlás, amelyet nem tudok támogatni, ilyen például a szankciók bevezetése minden egyes tagállamban a diszkriminációt gyakorló munkáltatók számára, illetve a kötelező jellegű gender-egyenlőségi éves üzleti tervek a vállalatok számára. Simona Bonafè (S&D),
per iscritto. – Gli stereotipi sui ruoli di genere influenzano ancora oggi la posizione delle donne nelle famiglie, nella carriera accademica e universitaria e durante il percorso professionale, creando come conseguenze più tangibili il considerevole divario retributivo tra uomo e donna e la forte discriminazione legata a maternità, gravidanza e altre forme di congedo. Ancora oggi in Europa non si riescono a garantire soluzioni appropriate e flessibili alle lavoratrici, che spesso sono costrette a lavorare in settori che offrono salari più bassi e lavori meno qualificati. Il quadro che ne ricaviamo è allarmante: tasso di occupazione del 58.8% contro il 69.4% dei colleghi uomini nel 2013, una proporzione di donne nei posti dirigenziali inferiore al 18% (2014) e un maggiore rischio di povertà per le donne, in particolare in età pensionabile. Ho votato convintamente a favore della relazione della collega Zaborska sulla necessità di un aggiornamento della direttiva 2006/54/CE attualmente in vigore. Un sistema di tutela, controllo e garanzie maggiori come quello tracciato nella relazione avrebbe un effetto positivo sulla crescita economica europea e rivedrebbe in modo rigoroso le anomalie del sistema. Biljana Borzan (S&D),
napisan. – Podržavam izvješće kolegice Zaborske. Jaz u plaćama je trenutačno nešto viši od 16 posto, a u nekim državama članicama prelazi i 20 posto. Kolegica Zaborska predlaže sankcije za tvrtke koje tako posluju i prebacivanje tereta dokazivanja s oštećenog na tvrtku. Izvješće je vrlo progresivno i konkretno. Louise Bours (EFDD),
in writing. – UKIP voted against this non-legislative and non-binding report because it called for the reversal of the burden of proof between employer and employee, which would fundamentally change the UK legal system and end the principle of «innocent until proven guilty». It also included calls for EU sanctions, EU audit regimes for companies and EU-imposed gender quotas for companies. UKIP believes that only the elected and accountable politicians in our own country should decide these things, not un-elected bureaucrats in Brussels. UKIP, of course, support gender equality and equal rights, and opposes any form of discrimination. Lynn Boylan (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report, calling on the Commission to address the failure by many Member States to tackle the gender pay gap, which stands at an average of 16.4% across the EU. In Ireland, women continue to earn on average 14% less than their male counterparts, a situation which is unacceptable in the 21st century. This is a positive and strong report that stresses the need to introduce binding measures in order to tackle the roots of this discrimination. It calls for pressure on unequal pay practices and for the promotion of wage transparency, as requested by trade unions and gender equality bodies. It also calls for the introduction of mandatory pay audits for companies listed on the stock exchanges, and for sanctions against those companies that fail to implement equal pay, including their exclusion from the public procurement of goods and services from the EU budget. The report calls on Member States to take steps to reverse the burden of proof, so the employer would have to prove that a difference in treatment had not been caused by discrimination. Additional elements include introducing quotas for women at management level in companies, and taking measures to improve work-family balance. Renata Briano (S&D),
per iscritto. – Non vi può essere vera uguaglianza di genere se non vi è uguaglianza retributiva. La discriminazione, diretta o indiretta, sul luogo di lavoro nasce dalla differenza salariale e dalle differenti opportunità di avanzamento che derivano – ancora troppo spesso – dal pregiudizio di alcuni datori di lavoro per i quali le donne sarebbero meno produttive dei colleghi uomini di pari livello. Nonostante la parità di trattamento tra uomini e donne sia chiaramente sancita a più riprese da tutto il diritto dell'Unione europea sin dal 1957 (trattato di Roma) il divario retributivo di genere è rimasto pressoché stazionario intorno al 17%. È necessario aggiornare la direttiva 2006/54/CE per adattarla alle dinamiche socio-economiche odierne e per dotare la Commissione dei mezzi necessari a imporre agli Stati membri un reale impegno nella lotta alla discriminazione salariale e di genere per difendere il principio di parità di opportunità e di trattamento per tutti i lavoratori per lo stesso lavoro o per un lavoro di pari valore. Serve inoltre modificare la normativa affinché si creino condizioni efficaci per equilibrare la vita professionale con la vita privata riconoscendo l'importanza del ruolo svolto dalle donne nella cura parentale: un vero lavoro non retribuito di cui dobbiamo tener conto. Steeve Briois (ENF),
par écrit. – L'objectif du texte initial était de défendre l'égalité de traitement entre les femmes et les hommes en matière d'emploi et de travail. Pour cela le rapport impose notamment aux entreprises des critères de recrutement qui empêchent les dirigeants d'adopter un comportement discriminatoire envers les femmes à l'embauche. La rapporteure a même prévu des mesures coercitives qui permettraient d'atténuer voire de supprimer les différences de rémunération entre les femmes et les hommes. Nous regrettons fortement que ce texte ait été dévoyé de son sens pour y intégrer des revendications. C'est d'ailleurs pour cette raison que la rapporteure s'est désolidarisée de ce texte et a déposé en commission FEMM une opinion minoritaire. Ces amendements vont clairement à l'encontre de notre vision de l'égalité et introduisent des contraintes supplémentaires dans le fonctionnement des sociétés nuisant ainsi à leur efficacité. Par ailleurs, ce texte n'apporte rien de plus à ce qu'applique déjà la France en termes d'égalité de traitement entre les femmes et les hommes. C'est pourquoi j'ai voté contre ce texte. Daniel Buda (PPE),
în scris. – Egalitatea de tratament între femei și bărbați este una dintre preocupările principale ale Uniunii Europene. Principiul egalității de remunerare pentru munca de valoare egală a fost consacrat în tratate încă de la început, însă nici până în momentul actual nu a fost posibilă o atenuare a diferențelor de remunerare, disparitatea salarială având o valoare medie de 16,4 %. Progrese lente au fost înregistrate și în ceea ce privește rata încadrării în muncă: rata de ocupare a forței de muncă în rândul bărbaților a fost de 69,4 % în UE, față de 58,8 % în rândul femeilor. Raportul privind egalitatea de șanse și de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă propune promovarea acestui principiu având la bază beneficiile, atât de ordin moral, cât și economic. O egalitate între bărbați și femei în domeniul muncii generează beneficii economiei și societății în general, având în vedere că reducerea disparității salariale de gen contribuie la diminuarea nivelului de sărăcie și creșterea veniturilor. Am votat în favoarea acestui raport, deoarece cred cu tărie că relansarea economiei, competitivitatea și creșterea economiei sunt deziderate ce pot fi atinse prin egalitatea de remunerare și oferirea unui tratament egal femeilor și bărbaților. Gianluca Buonanno (ENF),
per iscritto. – Voto contrario. Si ribadisce che le donne e le ragazze non devono essere discriminate all'interno di tutti i settori (lavoro, istruzione, politica, ecc.) e si chiede che l'UE si faccia parte attiva perché ciò avvenga. Si osserva che il GAP (Piano di azione della parità di genere) deve affrontare la situazione delle persone LGBTI nei paesi terzi e includere la promozione e la protezione dei diritti LGBTI. Inoltre chiede la messa a punto di azioni specifiche dell'UE volte a rafforzare i diritti di diversi gruppi di donne, con un'attenzione particolare per i giovani, i migranti, le donne affette da HIV, le persone lesbiche, gay, bisessuali, transgender e intersessuali (LGBTI) e le persone con disabilità. Si ritiene che la parità di genere e l'emancipazione femminile dovrebbero essere al centro delle attività delle istituzioni dell'UE. Soledad Cabezón Ruiz (S&D),
por escrito. – He votado a favor de este informe porque considero que la igualdad de trato entre mujeres y hombres en el empleo es un principio fundamental que debe ser respetado e impulsado. Lamentablemente aún persisten grandes diferencias y es necesario proceder a una revisión que mejore y modernice la Directiva sobre igualdad en el empleo. Resulta inaceptable que todavía hoy en Europa haya una brecha salarial entre hombres y mujeres superior al 16 %, por lo que urge promover sistemas no sexistas de evaluación y clasificación de empleos, que garanticen la transparencia salarial y combatan los prejuicios de género que hacen que se haya sistematizado la brecha salarial. Es fundamental que se propongan auditorías salariales obligatorias en relación con las empresas que cotizan en una bolsa de valores en los Estados miembros (exceptuando las pymes). También debería ser obligatorio que las empresas elaboren y apliquen unos planes estratégicos anuales en materia de igualdad de género y que faciliten, asimismo, la conciliación de la vida laboral de mujeres y hombres con la vida familiar, algo que sigue siendo muy difícil. Por último, es inaceptable que la proporción de mujeres que ocupan cargos superiores de gestión en las empresas sea inferior al 18 %. Alain Cadec (PPE),
par écrit. – L'égalité entre les hommes et les femmes sur le marché du travail rencontre encore de nombreux obstacles. Il est avéré que, à travail égal, les femmes perçoivent souvent des salaires moins élevés que les hommes. Cette situation ne peut plus durer. Les États membres et les entreprises doivent faire tout ce qui est en leur pouvoir pour établir une égalité totale entre les hommes et les femmes en matière d'emploi et de travail. L'Union européenne pourra servir de plateforme d'échange de bonnes pratiques pour l'égalité dans ce domaine. En Europe, nous avons des valeurs et l'égalité constitue un principe fondateur fondamental. Nous devons tout mettre en œuvre pour faire respecter ce principe au sein de l'Union. Cette dernière doit constituer un exemple pour le monde entier. J'ai voté en faveur de ce rapport. Nicola Caputo (S&D),
per iscritto. – Voto a favore della relazione sull'applicazione della direttiva 2006/54/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 5 luglio 2006, riguardante l'attuazione del principio delle pari opportunità e della parità di trattamento fra uomini e donne in materia di occupazione e impiego, perché in Europa le donne sono ancora sottorappresentate nei processi decisionali, sia nei parlamenti e governi nazionali sia nei consigli di amministrazione delle grandi imprese. Insomma si sono fatti passi indietro un po' in tutti i settori ma serviranno 81 anni per chiudere la forbice delle opportunità lavorative tra uomini e donne. L'Unione non potrà più limitarsi alla semplice denuncia ma dovrà garantire il rispetto concreto della legislazione europea in materia di parità di genere. È giusto assicurare le stesse opportunità e gli stessi diritti a uomini e donne. Matt Carthy (GUE/NGL),
in writing. – I voted in favour of this report, calling on the Commission to address the failure by many Member States to tackle the gender pay gap, which stands at an average of 16.4% across the EU. In Ireland, women continue to earn on average 14% less than their male counterparts, a situation which is unacceptable in the 21st century. This is a positive and strong report that stresses the need to introduce binding measures in order to tackle the roots of this discrimination. It calls for pressure on unequal pay practices and for the promotion of wage transparency, as requested by trade unions and gender equality bodies. It also calls for the introduction of mandatory pay audits for companies listed on the stock exchanges, and for sanctions against those companies that fail to implement equal pay, including their exclusion from the public procurement of goods and services from the EU budget. The report calls on Member States to take steps to reverse the burden of proof, so the employer would have to prove that a difference in treatment had not been caused by discrimination. Additional elements include introducing quotas for women at management level in companies, and taking measures to improve work-family balance. James Carver (EFDD),
in writing. – UKIP voted against this non-legislative and non-binding report because it called for the reversal of the burden of proof between employer and employee, which would fundamentally change the UK legal system and end the principle of «innocent until proven guilty». It also included calls for EU sanctions, EU audit regimes for companies and EU-imposed gender quotas for companies. UKIP believes that only the elected and accountable politicians in our own country should decide these things, not un-elected bureaucrats in Brussels. UKIP, of course, support gender equality and equal rights, and opposes any form of discrimination. David Casa (PPE),
in writing. – I voted in favour of this report because I believe in the equality of men and women, especially in the workplace, and I think it especially unjust that people should receive different salaries for the same work simply on the basis of gender. I also believe that there should be balanced gender representation on boards. Discrimination against women in the workplace is not only unfair but also damaging to society, the economy and the upbringing of future generations. Fabio Massimo Castaldo (EFDD),
per iscritto. – Sono purtroppo tanti ancora i casi di lavoro sommerso e di costrizione delle donne a lavorare in nero, con ricadute negative anche per quanto riguarda i diritti contributivi e assistenziali. Alla luce di una stasi del divario retributivo di genere, che negli ultimi dieci anni è rimasto quasi stabile, passando dal 17,5% nel 2008 al 16,4% nel 2012, il relatore è propenso a concludere che l'attuale direttiva 2006/54/CE abbia raggiunto i propri limiti e che debba pertanto essere aggiornata. Pur trovando la relazione positiva nel complesso, ho voluto astenermi sul voto finale in quanto è passato un voto chiave sulle sanzioni alle imprese. Dita Charanzová (ALDE),
písemně. – Považuji za správné, aby byli muž a žena ohodnoceni stejně, pokud prokazatelně odvádí stejnou práci. Na druhou stranu nejsem zastánkyní povinných kvót či jiných forem sociálního inženýrství, za které se zpráva zasazuje. Z toho důvodu jsem se zdržela hlasování. Aymeric Chauprade (ENF),
par écrit. – Le texte en question relevait d'une bonne intention au départ, il s'agissait, en effet, d'assurer un salaire égal pour un travail égal pour les femmes et les hommes. Or, il a ensuite été modifié pour revendiquer la cause des communautaristes LGBT et minorités ethniques. Les propositions de mesures sont ainsi devenues incompatibles avec la liberté d'entreprise, terreau de l'emploi. Par ailleurs, le rapporteur Mme Zaborska s'est désolidarisée de ce texte et a déposé en commission FEMM une opinion minoritaire. J'ai voté contre ce texte. Nessa Childers (S&D),
in writing. – Addressing the unequal pay gap is an aspiration as old as the European Community itself, yet we still have an average pay gap of 16% between men and women, with Ireland faring just slightly less badly, at over 14%. Equal pay for equal work was enshrined in the founding treaties over 60 years ago, and an equal pay directive was put in place in 1975 and recast a decade ago. This is not just a matter of principle, equality and justice. This baseless pay discrimination between men and women for the same kind of work entails compounded losses in income and pension rights over a woman's contributory lifetime. And that is without counting the increased periods women spend out of the work or in part-time work, performing unpaid work as mothers or carers for other dependent relatives, or housework. At best, this represents a blatant, unjustified and mounting loss of income compared with male colleagues but, for the least advantaged women, it means a higher risk of poverty and greater propensity to fall ill due to the unrecognised, unremunerated forms of work. Member States are simply failing to apply the law. We want it to include sanctions, and to see the Commission treating this with the seriousness that is invested in other policy areas, such as anti-trust law, for example. Caterina Chinnici (S&D),
per iscritto. – Esiste ancora una disparità ingiustificata di trattamento salariale tra gli uomini e le donne di circa il 15% all'interno dell'unione europea. Mi chiedo quante relazioni, quanti dibattiti parlamentari ci vorranno ancora prima che la parità di trattamento trovi piena e completa applicazione. Eppure si tratta di un principio presente nei trattati fin dal 1957 dal quale sono derivate diverse direttive. Mi congratulo con la relatrice per il lavoro svolto e per la sua relazione che evidenzia, qualora ve ne fosse stato bisogno, tutti i settori nei quali continuano a persistere le ineguaglianze. Certamente mi associo alle raccomandazioni rivolte alla Commissione e condivido anche la richiesta di una nuova direttiva che affronti in maniera più ampia il tema. Mi chiedo se siamo di fronte ad un deficit normativo oppure se a mancare non sia, invece, la volontà degli Stati membri per un severo controllo sull'applicazione e l'implementazione delle normativa europea esistente. Λευτέρης Χριστοφόρου (PPE),
γραπτώς. – Μέσα από την έκθεση καλούνται τα κράτη-μέλη και η Επιτροπή να αυξήσουν την ευαισθητοποίηση του κοινού σχετικά με τις ίσες αμοιβές ανδρών και γυναικών και το χάσμα στις συντάξεις, καθώς και τις άμεσες και έμμεσες διακρίσεις σε βάρος των γυναικών στην εργασία σε ευρωπαϊκό, εθνικό, περιφερειακό και τοπικό επίπεδο. Καλείται η Επιτροπή να θεσπίσει ευρωπαϊκό έτος καταπολέμησης του μισθολογικού χάσματος μεταξύ ανδρών και γυναικών. Alberto Cirio (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della relazione dell'onorevole Anna Zàborskà circa la parità di condizione e trattamento della donna in materia di occupazione e impiego. Concordo con la relatrice sul fatto che sia deplorevole che l'ordinamento non riesca ancora a risolvere le disparità presenti tra uomo e donna. Ritengo inaccettabili anche le differenze pensionistiche, nonché quelle sociali correttamente sottolineate da questa relazione. Uomini e donne, benché abbiano differenze fisiche e psicologiche oggettive, devono essere posti sullo stesso piano per quanto riguarda l'ambito lavorativo e occupazionale. Deirdre Clune (PPE),
in writing. – The issue is not so much that women are paid less for doing the same jobs. The issue is that women are less likely to be employed in the high-paying jobs. Comparing men and women job by job conceals the fact that men still dominate many of the highest-paying jobs. Why is this? Well, there are a variety of reasons including the fact that women are still the primary carers in Irish and European families. We are the ones who make the most sacrifices when it comes to raising babies and looking after elderly family members. A Commission report shows us that only 65.8% of women with young children in the EU are working, compared to 89.1% of men. That can change only with laws that are targeted at changing our childcare culture – such as the introduction of real and progressive paternity care. David Coburn (EFDD),
in writing. – UKIP voted against this non-legislative and non-binding report because it called for the reversal of the burden of proof between employer and employee, which would fundamentally change the UK legal system and end the principle of «innocent until proven guilty». It also included calls for EU sanctions, EU audit regimes for companies and EU-imposed gender quotas for companies. UKIP believes that only the elected and accountable politicians in our own country should decide these things, not un-elected bureaucrats in Brussels. UKIP, of course, support gender equality and equal rights, and opposes any form of discrimination. Carlos Coelho (PPE),
por escrito. – A Directiva 2006/54/CE consolidou um conjunto de instrumentos comunitários relativos à igualdade de género no âmbito do emprego e atividade profissional. Apesar de a igualdade de género estar inscrita no ADN da própria União, os avanços verificados têm sido poucos. Este Relatório, que apoio e voto favoravelmente, reconhece que houve evolução mas, como o Parlamento tem vindo de forma consistente a defender, é necessário que sejam tomadas medidas mais eficazes. Não apenas no combate à disparidade salarial entre homens e mulheres, objeto principal da diretiva, mas também no âmbito da discriminação indireta: avaliação no trabalho, sistema de contratação ou regimes de pensões. Sem que se cometam excessos regulatórios ou se entrem em devaneios burocráticos, todas as medidas devem ser consideradas e a cooperação e troca de melhores práticas entre Estados-Membros estimuladas. Sendo certo, contudo, que empresas listadas em bolsa deverão estar sujeitas a uma regulamentação mais apertada do que uma microempresa. Por maioria de razão, às entidades públicas exige-se um registo irrepreensível. Lara Comi (PPE),
per iscritto. – È importante ammettere che le strategie e le misure non vincolanti messe in atto fino ad ora a favore dell'uguaglianza tra uomini e donne, anche se guidate da nobili intenti, sono state inefficienti. Le difficoltà per le donne a emergere nel mercato del lavoro sono enormi, dalla disparità retributiva al doversi farsi carico di tutti gli oneri familiari, oppure avere una scarsa prospettiva di fare carriera escludendo così la possibilità di accedere a posizioni apicali. Tuttavia, nonostante molti passaggi importanti contenuti in questa relazione, non posso non esprimere la mia contrarietà all'introduzione di sanzioni in caso di mancato rispetto del principio di parità di trattamento, il quale escluderebbe anche le imprese che non ottemperano alle loro responsabilità dagli appalti pubblici di beni e servizi finanziari con risorse finanziarie europee, e d'inversione dell'onere della prova, oppure all'introduzione di audit salariali per le società quotate in borsa. Tali sanzioni non farebbero altro che aggravare il peso amministrativo cui sono sottoposte le aziende, soprattutto le PMI. Altresì ci sono alcuni concetti che ritengo non possano essere condivisi, pertanto ribadisco la necessità di fare un punto su quali sono le priorità dell'agenda politica europea. Therese Comodini Cachia (PPE),
in writing. – Gender inequality in the field of employment hampers the potential of women to fully use their skills and abilities in contributing to society while seriously impacts living conditions of European families. No mother should be made to choose between earning an income or caring for her child, elderly, disabled or other vulnerable family member. Parents have the exclusive discretion of deciding how to balance their family responsibilities with their employment and policies must aim at setting up different frameworks within which parents can make a free and informed decision as to what is best for their own family and circumstances. In this regard, the EU needs to offer evidence-based options for family focused growth and an integrated approach of equality in employment. In doing so policies must also seek to propose measures which while facilitating work-life balance do not seriously prejudice SMEs. This must be accompanied by an understanding that an employee who reaches a work-life balance is a better employee. I have voted in favour of quotas and similar measures as temporary provisions addressing the current situation and which are to be systematically reviewed. Ignazio Corrao (EFDD),
per iscritto. – Voto a favore dell'aggiornamento della direttiva 2006/54/CE in considerazione dei problemi tuttora esistenti relativamente alle disuguaglianze tra uomini e donne, sia in termini di rappresentazione, sia di retribuzione e posizioni occupate nel contento lavorativo. Javier Couso Permuy (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de este informe ya que solicita a la Comisión Europea una revisión de la Directiva sobre la aplicación del principio de igualdad de oportunidades e igualdad de trato entre hombres y mujeres en asuntos de empleo y ocupación. A pesar de estar basado en jurisprudencia de los tribunales europeos, dicho acto legislativo no ha conseguido acabar con la enorme disparidad de salarios entre hombres y mujeres en general (16,4 % de media), ni entre Estados Miembros; tampoco con las discriminaciones sufridas en los centros de trabajo. Por ello, se solicitan medidas contundentes como incorporar sanciones contra empresas que incumplan las medidas de igualdad, una auditoría en este tema a las grandes empresas que cotizan en Bolsa, o que el Consejo adopte una posición para desbloquear la llamada Directiva de maternidad. No obstante, creo que este informe debería haber incluido alguna de nuestras consideraciones; en especial, cómo las medidas de austeridad para atajar la crisis financiera y económica, junto con la flexibilización creciente de los contratos de trabajo, han llevado a que se mantengan unos niveles altos de pobreza entre las mujeres en Europa (22 % en el Estado español). Andrea Cozzolino (S&D),
per iscritto. – Se sei donna lavori quanto un uomo e guadagni circa il 16% in meno degli uomini. La parità di trattamento è un principio che è nell'ordinamento europeo fin dal 1957, ma i dati ci dicono che siamo ancora lontani dalla sua piena attuazione. Forse non ci stiamo lavorando abbastanza. Sappiamo bene che non è una direttiva ad abbattere stereotipi e pregiudizi, ma è nostro dovere chiedere con forza alla Commissione una nuova direttiva e maggiore rigore di applicazione da parte degli Stati membri. Per altro verso, se scelte individuali possono rendere più o meno giustificabile l'accesso delle donne alle carriere e, per questo, quell'aspetto risulta meno normabile (a meno di non introdurre quote, che però trovo inutili e dannose), la disparità di trattamento economico è solo un antistorico retaggio. Non esistono ragioni razionali che giustifichino – a distanza di quasi 70 anni – il persistere del divario retributivo di genere. È un gap che va sanato immediatamente. Pál Csáky (PPE),
írásban. – Üdvözlöm a képviselőtársam, Záborská képviselőasszony hosszú éves munkásságát, amely tükröződött a férfiak és nők közötti esélyegyenlőségéről és egyenlő bánásmódról a foglalkoztatás és munkavégzés területén szóló jelentésben is. A 2006/54/EK irányelv alkalmazásáról szóló jelentés rámutat arra, hogy a tagállamok sokat tettek azért, hogy az irányelvet beemeljék a nemzeti jogrendbe, viszont joggal mutat rá arra is, hogy ezen igyekezetek ellenére, főként az átültetés nem megfelelő volta miatt, a férfiak és nők közti bérszakadék továbbra is jelen van a társadalomban. Többet kell tenni a tagállamoknak, hogy ez a diszkrimináció teljes mértékben felszámolódjon. Az előadó és számos néppárti képviselő erőfeszítéseinek dacára a jelentésbe sajnos bekerült több olyan ajánlás, amely a szubszidiaritás elvét sérti. Ilyen például a szankciók bevezetése minden egyes tagállamban a diszkriminációt gyakorló munkáltatók számára, illetve a kötelező jellegű nemek közti egyenlőségi éves üzleti tervek a vállalatok számára. Ezek miatt a jelentés szavazásánál tartózkodtam. Miriam Dalli (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report on the implementation of the principle of equal opportunities and equal treatment of men and women in matters of employment and occupation. I believe that this report offers a very interesting insight. Each and every Member State should be committed to ensure equal treatment at the place of work and should be strongly against discrimination on the basis of sex, racial or ethnic origin, religion or belief, disability, sexual orientation or age. The fight against undeclared and precarious work should be a strong one particularly since it impacts negatively both economic growth as well as social well-being in general. An issue of concern is the call to the Commission to take action by means of legislative measures to address the gender pensions gap at the EU and national level when Member States remain responsible for the design and operation of the social protection systems. Having said that the EU must provide valuable contributions to the activities of the Member States in tackling the gender gap in pensions. Viorica Dăncilă (S&D),
în scris. – În ciuda existenței Directivei 2006/54/CE din 2006 privind egalitatea între femei și bărbați pe piața forței de muncă, diferențele de remunerare încă persistă și sunt chiar în creștere. Plata egală pentru muncă egală este un principiu corect care trebuie să funcționeze și în materie de egalitate de gen și care trebuie evaluat de către toți angajatorii, iar pentru aceasta avem nevoie de o legislație mai bună. Michel Dantin (PPE),
par écrit. – Ce rapport d'initiative pointe les lacunes dans l'application des normes européennes relatives à l'égalité de traitement hommes/femmes en matière de salaire. Ce rapport invite la Commission européenne à formuler une nouvelle proposition législative incluant des dispositions sur l'égalité de traitement pour les pensions de retraite, des systèmes de surveillance effectifs et le renforcement du rôle des partenaires sociaux ainsi que l'accès au soutien juridique pour les victimes de discriminations. Nous avons déposé au sein du groupe PPE un certain nombre d'amendements afin d'exclure les références polémiques ne dépendant pas des compétences de l'Union européenne, sur la définition du genre par exemple. Soutenant le principe d'égalité des chances et de traitement entre hommes et femmes sur le marché du travail, je me suis toutefois prononcé en faveur du rapport. Philippe De Backer (ALDE),
schriftelijk
. – De kloof tussen mannen en vrouwen op de werkvloer moet worden weggewerkt. Ik stemde voor deze richtlijn daar deze zorgt voor een betere uitvoering van gelijkheidsprincipes. Zo wil het EP dat slachtoffers van discriminatie op basis van geslacht beter geholpen kunnen worden en er meer aandacht is voor discriminatie op de werkvloer. Dit moet zorgen voor een betere productiviteit en ontplooiingskansen voor zowel vrouwen als mannen, iets wat ik als liberaal enkel maar kan goedkeuren. Isabella De Monte (S&D),
per iscritto. – La relazione sull'applicazione della direttiva 2006/54/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 5 luglio 2006, riguardante l'attuazione del principio delle pari opportunità e della parità di trattamento fra uomini e donne in materia di occupazione e impiego tratta una delle principali ingiustizie del nostro tempo in Europa. Ancora oggi dobbiamo assistere a queste anomalie nel nostro continente. Primo tra tutti è la costante differenza tra il tasso di occupazione maschile e femminile (intorno ai dieci punti percentuale per il 2013). Infatti, il divario retributivo di genere ha delle fortissime conseguenze anche sulle condizioni di vita di queste donne e delle loro famiglie. Inoltre, oggi si assiste a un fenomeno di trasferimento della contrattazione salariale dal livello collettivo a quello individuale: questo riduce la possibilità di comprendere il fenomeno nella sua complessità e danneggia quelle lavoratrici che hanno minori margini di contrattazione, in quanto si trovano in condizione meno favorevole. Per questa ragione, è necessario operare attraverso una rimodulazione delle politiche salariali, al fine di garantire ai lavoratori più potere contrattuale e allo stesso tempo garantire un inserimento professionale sicuro per quelle lavoratrici più svantaggiate attraverso delle politiche di emancipazione. Angélique Delahaye (PPE),
par écrit. – À l'heure où le combat pour la réduction des écarts salariaux semble ne plus produire les effets escomptés, le Parlement a souhaité demander à la Commission européenne une révision de cette directive en vue de renforcer et de rendre plus efficace le cadre législatif pour faire cesser les discriminations salariales fondées sur le sexe. En effet, le problème majeur qui subsiste est celui de l'inégalité salariale injustifiée entre hommes et femmes avec un écart qui s'élève à 16,2 % au sein de l'Union européenne. J'ai donc voté pour le rapport de Mme Zaborska. Ainsi, en adoptant cette résolution, nous remettons en lumière l'importance de l'égalité des chances et de traitement entre hommes et femmes en matière d'emploi et de travail. Andor Deli (PPE),
írásban. – Üdvözlöm az előadó, Záborská képviselőasszony munkásságát a néppárti értékrend a férfiak és nők közötti esélyegyenlőségéről és egyenlő bánásmódról a foglalkoztatás és munkavégzés területén szóló jelentésben való megjelenítésében. Nagyon fontosnak tartom a hosszú távú fenntarthatóságot célzó, illetve az öregedő társadalmak pénzügyi stabilitásának megteremtésében kiemelten hangsúlyossá vált női munkavállalás szükségszerűségét egy olyan társadalmi klíma létrehozása érdekében, ahol a munkavállalás és a gyermekgondozás teljes mértékben összeegyezhetővé válik. Mindazonáltal sajnálattal konstatáltam, az előadó és számos néppárti képviselő erőfeszítéseinek dacára, hogy bár a társadalompolitika, minden egyes ország esetében, egy már meglevő intézményrendszerbe és értékrendbe ágyazódik, a jelentésbe bekerült számos olyan, a szubszidiaritás elvét mélyen sértő – s a jelentést ezáltal megerősítés helyett gyengítő – ajánlás, amelyet nem tudok támogatni, ilyen például a szankciók bevezetése minden egyes tagállamban a diszkriminációt gyakorló munkáltatók számára, illetve a kötelező jellegű gender-egyenlőségi éves üzleti tervek a vállalatok számára. Martina Dlabajová (ALDE),
in writing. – Equal treatment of men and women is one of the fundamental principles of the EU law. We might not believe it but in 2015 the average gender pay gap in the EU is still above 16%, going as high as one-third of pay in some Member States. As a result of the adoption of various instruments at national and EU level and of the consistent application by the courts of the principles of anti-discrimination laid down in Article 157 of the Treaty on the Functioning of the European Union and in Directive 2006/54/EC, we have come a long way forward on eliminating gender pay gap in salaries and pensions. However, what we need to fight more than ever are the stereotypes. If society is not ready to mature by overcoming traditional thinking, we will not be able to eliminate practices which belong to history. Despite many positive elements outlined in this report, I took a decision to abstain on the final vote. Simply I do not believe that financial sanctions and administrative burden on companies or binding quotas can fight the stereotypes which are at the core of direct and indirect discrimination on pay. Mireille D'Ornano (ENF),
par écrit. – Ce rapport s'intéresse à l'application des directives concernant l'égalité hommes-femmes au travail. Tout d'abord, il souhaite mettre en place des mesures coercitives sur le lieu de travail, afin de forcer les employeurs à assurer un respect effectif de cette égalité. Par ailleurs, il projette de moduler les règles applicables en fonction de la situation personnelle des citoyens concernés. Cependant, en sus des mesures coercitives, ce rapport sert de cheval de Troie à nombre de recommandations émanant de coteries idéologiques. La question de la différenciation en fonction de la situation personnelle pourrait déboucher, sous couvert de bons sentiments, sur une ingérence dans la vie privée. Alors que la France a été l'un des premiers pays à mettre en place les recommandations européennes sur l'égalité homme-femme au travail, ce rapport cherche, sous prétexte que certains pays européens ne se conformeraient pas à ces exigences, à promouvoir des revendications communautaristes. Je me suis donc opposée à ce rapport. Ангел Джамбазки (ECR),
в писмена форма. – Не подкрепих това предложение съвсем просто, защото считам, че много от идеите не попадат в обхвата на настоящия доклад и са въпроси от съвсем различно естество. За да се справим с тях, аз не вярвам, че подходът «отгоре-надолу» е идеалното решение. Все още има твърде много съществени въпроси да се решават преди дори да можем да обмисляме създаването на общоевропейски задължителни правила и насоки. Също така трябва да разгледаме фактори като култура, етнос, история и т.н., които са много важни. Ето защо аз не мога да подкрепя доклада в сегашния му вид. Γεώργιος Επιτήδειος (NI),
γραπτώς. – Αρνητικό στο σύνολό του, διότι στην ισότητα των φύλων συμπεριλαμβάνονται τα φυσιολογικά φύλα, δηλαδή άνδρες και γυναίκες και όχι λεσβίες, αμφιφυλόφιλες, διεμφυλικές και άλλα τέτοια είδη καθώς και εθνικές μειονότητες. Norbert Erdős (PPE),
írásban. – Üdvözlöm az előadó, Záborská képviselőasszony munkásságát a néppárti értékrend a férfiak és nők közötti esélyegyenlőségéről és egyenlő bánásmódról a foglalkoztatás és munkavégzés területén szóló jelentésben való megjelenítésében. Nagyon fontosnak tartom a hosszú távú fenntarthatóságot célzó, illetve az öregedő társadalmak pénzügyi stabilitásának megteremtésében kiemelten hangsúlyossá vált női munkavállalás szükségszerűségét egy olyan társadalmi klíma létrehozása érdekében, ahol a munkavállalás és a gyermekgondozás teljes mértékben összeegyezhetővé válik. Mindazonáltal sajnálattal konstatáltam, az előadó és számos néppárti képviselő erőfeszítéseinek dacára, hogy bár a társadalompolitika, minden egyes ország esetében, egy már meglevő intézményrendszerbe és értékrendbe ágyazódik, a jelentésbe bekerült számos olyan, a szubszidiaritás elvét mélyen sértő – s a jelentést ezáltal megerősítés helyett gyengítő – ajánlás, amelyet nem tudok támogatni, ilyen például a szankciók bevezetése minden egyes tagállamban a diszkriminációt gyakorló munkáltatók számára, illetve a kötelező jellegű gender-egyenlőségi éves üzleti tervek a vállalatok számára. Rosa Estaràs Ferragut (PPE),
por escrito. – Este informe es un gran trabajo en relación con la aplicación de la Directiva 2006/54/CE, que consolida y moderniza el acervo comunitario en el ámbito de la igualdad mediante la fusión de directivas anteriores. La citada Directiva abordaba objetivos como la igual remuneración para trabajos de igual valor y la reducción de la brecha salarial, pero ciertamente no ha sido aprovechada de la misma manera por todos los Estados Miembros. Por tanto, es necesaria una revisión, una nueva iniciativa legislativa para reemplazar la existente, que aborde los problemas sustanciales restantes, tales como: la evaluación correcta y uniforme de trabajo, la aplicación de las disposiciones sobre igualdad de trato en relación con los planes de pensiones, unos sistemas eficaces de vigilancia y el papel de los interlocutores sociales, así como el acceso de las víctimas de la discriminación a la asistencia jurídica. Bill Etheridge (EFDD),
in writing
. – UKIP voted against this non-legislative and non-binding report because it called for the reversal of the burden of proof between employer and employee, which would fundamentally change the UK legal system and end the principle of «innocent until proven guilty». It also included calls for EU sanctions, EU audit regimes for companies and EU-imposed gender quotas for companies. UKIP believes that only the elected and accountable politicians in our own country should decide these things, not un-elected bureaucrats in Brussels. UKIP, of course, support gender equality and equal rights, and opposes any form of discrimination. Fredrick Federley (ALDE),
skriftlig. – Ingen ska behöva bli diskriminerad i EU på grund av kön, hudfärg eller sexuell läggning. Detta icke-lagstiftande betänkande var en viktig markering för att värna regler och principer som finns för antidiskriminering i EU, och jag röstade därför för det. Jag vill dock framhålla att det fanns delar av texten som jag inte röstade för, t.ex. de avsnitt som rör kvotering och frågor om föräldraförsäkring på EU-nivå. José Manuel Fernandes (PPE),
por escrito. – Todas as mulheres, independentemente da idade, instrução ou estatuto social, são vítimas potenciais de discriminação no local de trabalho, seja direta seja indiretamente. Não se pode subestimar o impacto da desigualdade no domínio do emprego. De facto, a igualdade de remuneração entre homens e mulheres é uma questão de equidade e de motivação. Ao mesmo tempo, também pode ser entendida como uma questão ligada à família. Na Europa, o bem-estar de muitas famílias depende dos salários das mulheres. A maior parte das mães participam no mercado de trabalho e muitas arcam mesmo com a responsabilidade principal no apoio às suas famílias enquanto fonte de sustento único ou principal. No entanto, ao longo da última década a disparidade salarial entre homens e mulheres, enquanto indicador importante da desigualdade entre homens e mulheres no mercado de trabalho, quase estagnou, tendo passado de 17,5%, em 2008, para 16,4%, em 2012. Concordo com a necessidade de rever a diretiva sobre esta matéria. Edouard Ferrand (ENF),
par écrit. – Je me suis abstenu sur cette délibération parce qu'elle introduit des appels en faveur de la théorie du genre, ce qui n' a rien à voir avec les objectifs initiaux du rapport. João Ferreira (GUE/NGL),
por escrito. – A igualdade de tratamento e o princípio da não discriminação são princípios inscritos na legislação primária da UE. No entanto, por ação – em virtude das suas políticas – e por omissão, estamos longe de os ver efetivados na UE. Ao longo da última década, a disparidade salarial entre homens e mulheres quase estagnou, tendo passado de 17,5% em 2008, para 16,4% em 2012. Este relatório de iniciativa é importante. Entre outros aspetos, merecem destaque as políticas laborais que pretendem acabar com o princípio e a prática da contratação coletiva, favorecendo a negociação individual dos salários. Mantém-se elevado o nível de segregação profissional e sectorial entre homens e mulheres em diferentes tipos de emprego, com algumas categorias profissionais a serem sobretudo ocupadas por mulheres, sendo esses sectores e profissões menos bem remunerados ou valorizados. As disparidades de rendimento entre homens e mulheres aumentam após a reforma, sendo as pensões das mulheres, em média, 39% inferiores às dos homens; Refira-se o papel desempenhado pelos sindicatos e empregadores e as organizações da sociedade civil na promoção da igualdade de tratamento e do conceito de igualdade de remuneração no emprego. São várias as recomendações positivas do relatório e é satisfatória a sua abrangência, pelo que votámos favoravelmente. Monika Flašíková Beňová (S&D),
písomne. – S témou rovnosti pohlaví z pohľadu zamestnávania sa stretávame opakovane či už na európskej alebo domácej úrovni. Je potrebné, aby bol posun smerom k rovnosti násobne rýchlejší. Dnes sa totiž napriek občasným siláckym sľubom a rečiam zamestnávateľov v tejto oblasti deje len žalostne málo. Kontinuálne zlepšovanie podmienok pre zamestnávanie žien vrátane ich primeraného ohodnotenia je totiž jedným z dôležitých faktorov často spomínaného udržateľného hospodárskeho rastu a vôbec celkového rozvoja našej spoločnosti. Zmena musí nastať aj v našom myslení a súvisiacom odbúravaní zažitých stereotypov. Súčasťou navrhovaných opatrení musí byť aj snaha o väčšie zosúladenie politiky zamestnanosti s rodinnou politikou. Po celotýždennej drine by sme predsa mali vedieť garantovať aspoň jeden deň voľna. Lorenzo Fontana (ENF),
per iscritto. – Come sempre la commissione FEMM usa il pretesto del titolo della relazione e usa le donne come strumento politico al fine di inserire istanze LGBTI e altro. Λάμπρος Φουντούλης (NI),
γραπτώς. – Η ισότητα των δύο φύλλων αποτελεί σημαντικό παράγοντα στην κοινωνική, πολιτιστική και οικονομική ανάπτυξη των χωρών. Η χρησιμοποίηση όμως αυτής της θεμελιώδους αξίας, μεμονωμένα, και χωρίς να λαμβάνεται υπόψη το ήθος και η ηθική θα οδηγήσει σε εγκληματικές πράξεις και καταστροφικές πρακτικές. Επομένως, η ψήφος μου είναι αρνητική. Ashley Fox (ECR),
in writing. – I voted against this report because the UK adequately prohibits gender discrimination. There is no need for further EU legislation in this matter. I fundamentally agree with equal pay for men and women but I believe that employment law should be made at Member State level and not at EU level. In addition, the call for an EU harmonised job classification system is absurd and unnecessary. Doru-Claudian Frunzulică (S&D),
in writing. – The fact that progress towards gender equality in pay has proven totally insufficient in many EU countries, even though EU measures have been transposed into national laws, leads to a very uneven situation. We must make absolutely sure that unequal pay practices are discouraged and we must promote wage transparency, as requested by trade unions and gender equality bodies. I support the request to introduce mandatory pay audits for companies listed on the stock exchanges, except SMEs, and to introduce sanctions to exclude companies which fail to meet their responsibilities with regard to gender equality from the public procurement of goods and services from the EU budget. And I welcome the reversal of the burden of proof – a fundamental concept introduced by the report that makes sure the employer would have to prove that any difference in treatment was not based on discrimination. Kinga Gál (PPE),
írásban. – Üdvözlöm az előadó, Záborská képviselőasszony munkásságát a néppárti értékrend a férfiak és nők közötti esélyegyenlőségéről és egyenlő bánásmódról a foglalkoztatás és munkavégzés területén szóló jelentésben való megjelenítésében. Nagyon fontosnak tartom a hosszú távú fenntarthatóságot célzó, illetve az öregedő társadalmak pénzügyi stabilitásának megteremtésében kiemelten hangsúlyossá vált női munkavállalás szükségszerűségét egy olyan társadalmi klíma létrehozása érdekében, ahol a munkavállalás és a gyermekgondozás teljes mértékben összeegyezhetővé válik. Mindazonáltal sajnálattal konstatáltam, az előadó és számos néppárti képviselő erőfeszítéseinek dacára, hogy bár a társadalompolitika, minden egyes ország esetében, egy már meglevő intézményrendszerbe és értékrendbe ágyazódik, a jelentésbe bekerült számos olyan, a szubszidiaritás elvét mélyen sértő – s a jelentést ezáltal megerősítés helyett gyengítő – ajánlás, amelyet nem tudok támogatni, ilyen például a szankciók bevezetése minden egyes tagállamban a diszkriminációt gyakorló munkáltatók számára, illetve a kötelező jellegű gender-egyenlőségi éves üzleti tervek a vállalatok számára. Ildikó Gáll-Pelcz (PPE),
írásban. – Üdvözlöm az előadó, Záborská képviselőasszony munkásságát a néppárti értékrend a férfiak és nők közötti esélyegyenlőségéről és egyenlő bánásmódról a foglalkoztatás és munkavégzés területén szóló jelentésben való megjelenítésében. Nagyon fontosnak tartom a hosszú távú fenntarthatóságot célzó, illetve az öregedő társadalmak pénzügyi stabilitásának megteremtésében kiemelten hangsúlyossá vált női munkavállalás szükségszerűségét egy olyan társadalmi klíma létrehozása érdekében, ahol a munkavállalás és a gyermekgondozás teljes mértékben összeegyezhetővé válik. Mindazonáltal sajnálattal konstatáltam, az előadó és számos néppárti képviselő erőfeszítéseinek dacára, hogy bár a társadalompolitika, minden egyes ország esetében, egy már meglevő intézményrendszerbe és értékrendbe ágyazódik, a jelentésbe bekerült számos olyan, a szubszidiaritás elvét mélyen sértő – s a jelentést ezáltal megerősítés helyett gyengítő – ajánlás, amelyet nem tudok támogatni, ilyen például a szankciók bevezetése minden egyes tagállamban a diszkriminációt gyakorló munkáltatók számára, illetve a kötelező jellegű gender-egyenlőségi éves üzleti tervek a vállalatok számára. Francesc Gambús (PPE),
por escrito. – He votado a favor del informe dado mi total convencimiento de que la igualdad de trato entre mujeres y hombres en asuntos de empleo y ocupación es una cuestión no negociable. Desde la UE no podemos ni vamos a permitir que las mujeres puedan ser víctimas de discriminación en el trabajo, directa o indirectamente. Por consiguiente, la diferencia salarial entre mujeres y hombres por un mismo trabajo debe ser perseguida y erradicada. Del mismo modo, debemos continuar trabajando para crear las condiciones necesarias para el equilibrio entre trabajo y familia. Iratxe García Pérez (S&D),
por escrito. – He votado a favor de este informe porque considero que la igualdad de trato entre mujeres y hombres en el empleo es un principio fundamental que debe ser respetado e impulsado. Lamentablemente aún persisten grandes diferencias y es necesario proceder a una revisión que mejore y modernice la Directiva sobre igualdad en el empleo. Resulta inaceptable que todavía hoy en Europa haya una brecha salarial entre hombres y mujeres superior al 16 %, por lo que urge promover sistemas no sexistas de evaluación y clasificación de empleos, que garanticen la transparencia salarial y combatan los prejuicios de género que hacen que se haya sistematizado la brecha salarial. Es fundamental que se propongan auditorías salariales obligatorias en relación con las empresas que cotizan en una bolsa de valores en los Estados miembros (exceptuando las pymes). También debería ser obligatorio que las empresas elaboren y apliquen unos planes estratégicos anuales en materia de igualdad de género y que faciliten, asimismo, la conciliación de la vida laboral de mujeres y hombres con la vida familiar, algo que sigue siendo muy difícil. Por último, es inaceptable que la proporción de mujeres que ocupan cargos superiores de gestión en las empresas sea inferior al 18 %. Eider Gardiazabal Rubial (S&D),
por escrito. – He votado a favor de este informe porque considero que la igualdad de trato entre mujeres y hombres en el empleo es un principio fundamental que debe ser respetado e impulsado. Lamentablemente aún persisten grandes diferencias y es necesario proceder a una revisión que mejore y modernice la Directiva sobre igualdad en el empleo. Resulta inaceptable que todavía hoy en Europa haya una brecha salarial entre hombres y mujeres superior al 16 %, por lo que urge promover sistemas no sexistas de evaluación y clasificación de empleos, que garanticen la transparencia salarial y combatan los prejuicios de género que hacen que se haya sistematizado la brecha salarial. Es fundamental que se propongan auditorías salariales obligatorias en relación con las empresas que cotizan en una bolsa de valores en los Estados miembros (exceptuando las pymes). También debería ser obligatorio que las empresas elaboren y apliquen unos planes estratégicos anuales en materia de igualdad de género y que faciliten, asimismo, la conciliación de la vida laboral de mujeres y hombres con la vida familiar, algo que sigue siendo muy difícil. Por último, es inaceptable que la proporción de mujeres que ocupan cargos superiores de gestión en las empresas sea inferior al 18 %. Enrico Gasbarra (S&D),
per iscritto
. – Il trattato sul funzionamento UE cita tra i suoi principi la parità tra uomini e donne. La relazione sulle pari opportunità in materia di occupazione e impiego evidenzia invece come purtroppo sia ancora prepotente nella nostra società la discriminazione diretta ed indiretta tra uomo e donna, soprattutto nel campo professionale. Un divario retributivo di genere attualmente al 16% circa e di conseguenza un divario di trattamento pensionistico che si attesta a circa il 39%, l'inadeguatezza di servizi e dell'assistenza familiare, mancate garanzie di rientro a lavoro post gravidanza, discriminazioni e rischi di segregazione sociale e professionale: sono condizioni assolutamente inaccettabili e che contravvengono clamorosamente ai principi di libertà della persona, giustizia sociale, tutela della dignità umana sanciti nella Carta dei diritti fondamentali dell'Unione. Auspico pertanto che, con il sostegno alla relazione, l'Europa si attivi per una maggior partecipazione femminile al mercato del lavoro, introduca al più presto misure per la trasparenza retributiva e si adoperi con ogni mezzo per scongiurare pregiudizi in merito ad un accesso libero e democratico delle donne alla vita professionale, senza limiti di ambizione, ruolo o retribuzione. Elena Gentile (S&D),
per iscritto. – Ho condiviso pienamente la risoluzione del PE sull'applicazione della direttiva 2006/54/CE del PE e del Consiglio riguardante l'attuazione del principio delle pari opportunità e della parità di trattamento fra uomini e donne in materia di occupazione e impiego, perché essa sin dalla trasposizione nel diritto interno degli Stati membri ha dimostrato l'inadeguatezza a ridurre le differenze retributive fra uomo e donna. Auspico pure una revisione della direttiva che garantisca una parità effettiva tra uomini e donne rispetto alle retribuzioni e alle pensioni. Il divario occupazionale e retributivo che è stato registrato recentemente è ascrivibile unicamente al recente calo dei tassi occupazionali nell'UE. Ritengo, pertanto, sia giunto il tempo di valorizzare pienamente i lavori di cura dei minori, di familiari anziani e disabili, affidati prevalentemente alle cure delle donne. Analogamente auspico la piena tutela dei diritti delle donne alla maternità con misure che impediscano l'ingiusto licenziamento durante la gravidanza e attuino disposizioni che aiutino queste lavoratrici. Inoltre, è fondamentale includere in ogni normativa nazionale il divieto delle discriminazioni basate sull'orientamento di sesso o sull'identità di genere, introducendo una tutela esplicita per le persone transgender. Infine, è necessario promuovere la loro partecipazione ai processi decisionali politici ed economici, secondo un sistema di quote. Arne Gericke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute gegen den Bericht der Kollegin Záborská zur Chancengleichheit und Gleichbehandlung von Männern und Frauen in Arbeits- und Beschäftigungsfragen gestimmt, da dieser Text in einigen zentralen Bereichen das Subsidiaritätsprinzip verletzt, die Tarifautonomie unserer Sozialpartner einschränkt und mit Punkten wie der absoluten Lohntransparenz Forderungen aufstellt, die mit einer freien, sozialen Marktwirtschaft in Europa nicht vereinbar sind. Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (S&D),
na piśmie. – Przyjęcie projektu rezolucji w zakresie równości płci i wzmacniania pozycji kobiet jest jasnym sygnałem dla Komisji Europejskiej o konieczności przyspieszenia działań w tej kwestii. Co roku na świecie 14 mln dziewcząt zmuszanych jest do małżeństwa, a 62 mln nie podejmuje edukacji. W wielu krajach wciąż obowiązują dyskryminujące przepisy i praktyki, które odmawiają kobietom podstawowych praw, dostępu do miejsc pracy czy uczestniczenia w życiu politycznym i gospodarczym. To nie tylko ogranicza rozwój personalny kobiet, ale również hamuje ich kraje w osiągnięciu gospodarczego i społecznego dostosowania się do norm obowiązujących w demokratycznym świecie. Kobiety powinny być wolne od zagrożeń pod każdą szerokością geograficzną. Promowanie zmian kulturowych na poziomie instytucjonalnym i podkreślenie roli UE na arenie międzynarodowej muszą być w tekście wyraźnie widoczne. Również zdrowie kobiet i ich prawo do decydowania w kwestiach rozrodczych musi być respektowane, szczególnie teraz, na obszarach objętych konfliktami zbrojnymi. Prawdziwym testem ukazującym skuteczność naszych polityk będzie moment, w którym kobiety w krajach rozwijających się zaczną odczuwać różnicę w ich traktowaniu przez społeczność lokalną. Musimy zrobić wszystko, by dotrzymać obietnic i zastosować je w praktyce jak najszybciej. Juan Carlos Girauta Vidal (ALDE),
in writing. – Women in the EU are still paid, on average, 16% less than men and receive 39% less in pensions. There is still a lot to do to ensure that all EU citizens can enjoy sufficient economic independence to exercise control and make free choices in their lives. I welcome this report that calls on the Commission to propose concrete action to decrease the gender pay gap, improve labour market accessibility and career progression for women, and fundamentally increase equality in decision-making. However, I do not believe that imposing quotas in enterprises is an adequate answer in terms of preventing gender-based discrimination. I therefore did not support these suggestions. Julie Girling (ECR),
in writing
. – The UK has, in terms of legislation, the Equality Act and the Sex Discrimination Act, both of which prohibit direct discrimination on grounds of sex and of gender reassignment. Excessive EU interference in this area is unnecessary and it suggests that Member States are unable adequately to protect people against discrimination. The UK Conservative delegation fully supports the principle of equal pay between men and women and we do not accept any form of discrimination in or outside of the workplace. We believe, however, that the specifics of employment law are nationally sensitive and therefore should be determined in individual Member States, and not at EU level. There are a number of elements of the Záborská report which we are unable to support: for example, Commission-imposed sanctions for companies who do not consider gender equality in their public procurement process; binding quotas for women in the political and economic sectors; EU harmonisation of employment terms; a further call for an EU maternity leave proposal; and a strengthened role for trade unions in establishing employment contracts. The UK delegation supported a significant number of paragraphs that reaffirm the principle of non-discrimination and equality, but we rejected this report as a whole. Tania González Peñas (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este informe ya que, a pesar de los beneficios de la igualdad entre hombres y mujeres, los estudios demuestran que la legislación de la UE en este ámbito sigue sin aplicarse eficazmente en los Estados miembros. La discriminación por razón de género y el incumplimiento de la igualdad de oportunidades y de trato entre mujeres y hombres en el empleo son una lacra que comprende un coste muy significativo para las personas, el conjunto de las sociedades europeas y sus economías. En términos generales, los Estados miembros no han aprovechado la oportunidad de la Directiva 2006/54/CE para revisar sus sistemas nacionales en profundidad o simplificar y modernizar su legislación en materia de igualdad de trato. Con este informe se solicita a la Comisión elaborar una nueva propuesta legislativa para sustituir la Directiva existente e introducir medidas vinculantes con respecto al tema de la igualdad de trato y la ocupación. Con ello esperamos poder reducir la actual brecha salarial entre hombres y mujeres del 16 % y la brecha pensional del 39 %, que hasta la fecha colocan a las mujeres en una situación que entraña un mayor riesgo de pobreza frente a los hombres. Beata Gosiewska (ECR),
na piśmie. – Głosowałam przeciwko sprawozdaniu w sprawie stosowania dyrektywy 2006/54/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 5 lipca 2006 r. dotyczącej wprowadzenia w życie zasady równości szans oraz równego traktowania kobiet i mężczyzn w dziedzinie zatrudnienia. Nie ulega wątpliwości, że stopniowe eliminowanie zróżnicowania wynagrodzeń i wysokości emerytur ze względu na płeć jest konieczne. Jednakże ubolewam nad tym, że Parlament Europejski po raz kolejny zagłosował za sprawozdaniem, które promuje postulaty takie jak parytety płci czy problematyka LGBT. Uważam, że w kwestii ujednolicenia definicji pojęć z prawa pracy, takich jak zróżnicowanie wynagrodzenia ze względu na płeć czy takie same wynagrodzenie za taką samą pracę, wytyczne Komisji byłyby lepszym rozwiązaniem. Jako posłanka z Europejskiej Grupy Konserwatystów i Reformatorów nie popieram narzucania obowiązkowych kontroli wynagrodzeń w spółkach giełdowych czy obowiązkowego informowania o przeciętnych wynagrodzeniach ze względu na płeć na poszczególnych stanowiskach, gdyż będą one stanowiły dodatkowe obciążenia administracyjne i finansowe dla firm. Theresa Griffin (S&D),
in writing. – Along with my colleagues in the Socialist & Democrats Group, I voted in favour of this resolution as progress on closing gender gaps in employment and occupation has been slow. Today, women still account for 32% of part-time work, the gender pay gap is 16% and the pensions gap is 39%.We need to do more to narrow this and bring about true equality for all EU citizens. In the UK, on average, women earn just 81p an hour for every pound a man earns. Forty-five years after the Equal Pay Act, this is completely unacceptable. We need to turn gender equality in law into gender equality in practice. Based on the current rate of progress, the gender pay gap will not be closed until 2084. Along with my Labour colleagues, I have long supported rules to require companies to publish their gender pay gaps. However, transparency alone is not enough: this data must be used to make equal pay a reality across Europe. Sylvie Guillaume (S&D),
par écrit
. – Des inégalités hommes-femmes fortes persistent encore aujourd'hui sur le marché du travail. Face à cette situation, je me suis prononcée pour la révision de la directive de 2006 sur l'égalité des sexes dans le marché du travail. Pour passer enfin des mots aux actes, des réponses concrètes sont nécessaires, c'est pourquoi, avec mes collègues progressistes, je demande à la Commission d'agir en intégrant, dans une directive révisée, des audits salariaux obligatoires pour les entreprises cotées en bourse (à l'exception des PME) et l'instauration de sanctions au niveau européen visant à exclure des marchés publics européens les entreprises qui n'assumeraient pas leurs responsabilité en matière d'égalité salariale. Nous demandons aussi aux États de garantir le renversement de la charge de la preuve, en veillant à ce qu'il incombe toujours à l'employeur de prouver que les différences de traitement constatées ne résultent pas d'une forme de discrimination. Enfin nous appelons à une aide juridique gratuite pour les victimes de discrimination, l'interdiction de toute discrimination fondée sur l'orientation sexuelle, l'identité de genre ou le changement de sexe, la conciliation du travail et de la vie privée et des mesures positives pour intensifier la participation des femmes au processus décisionnel. Sergio Gutiérrez Prieto (S&D),
por escrito. – He votado a favor de este informe porque considero que la igualdad de trato entre mujeres y hombres en el empleo es un principio fundamental que debe ser respetado e impulsado. Lamentablemente aún persisten grandes diferencias y es necesario proceder a una revisión que mejore y modernice la Directiva sobre igualdad en el empleo. Resulta inaceptable que todavía hoy en Europa haya una brecha salarial entre hombres y mujeres superior al 16 %, por lo que urge promover sistemas no sexistas de evaluación y clasificación de empleos, que garanticen la transparencia salarial y combatan los prejuicios de género que hacen que se haya sistematizado la brecha salarial. Es fundamental que se propongan auditorías salariales obligatorias en relación con las empresas que cotizan en una bolsa de valores en los Estados miembros (exceptuando las pymes). También debería ser obligatorio que las empresas elaboren y apliquen unos planes estratégicos anuales en materia de igualdad de género y que faciliten, asimismo, la conciliación de la vida laboral de mujeres y hombres con la vida familiar, algo que sigue siendo muy difícil. Por último, es inaceptable que la proporción de mujeres que ocupan cargos superiores de gestión en las empresas sea inferior al 18 %. András Gyürk (PPE),
írásban. – Üdvözlöm az előadó, Záborská képviselőasszony munkásságát a néppárti értékrend a férfiak és nők közötti esélyegyenlőségéről és egyenlő bánásmódról a foglalkoztatás és munkavégzés területén szóló jelentésben való megjelenítésében. Nagyon fontosnak tartom a hosszú távú fenntarthatóságot célzó, illetve az öregedő társadalmak pénzügyi stabilitásának megteremtésében kiemelten hangsúlyossá vált női munkavállalás szükségszerűségét egy olyan társadalmi klíma létrehozása érdekében, ahol a munkavállalás és a gyermekgondozás teljes mértékben összeegyezhetővé válik. Mindazonáltal sajnálattal konstatáltam, hogy a jelentésbe bekerült számos olyan, a szubszidiaritás elvét mélyen sértő és a jelentést ezáltal megerősítés helyett gyengítő ajánlás, amelyet nem tudok támogatni. Brian Hayes (PPE),
in writing. – I voted in favour of this motion because it stresses the need for urgent action, as girls and young women are at a particular disadvantage with regard to opportunities and employment. Specific focus is needed on ensuring that girls have access to education and on removing discriminatory legislation and practices in the realm of employment. In order to empower girls and young women globally these targets need to be achieved. Hans-Olaf Henkel (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute gegen den Bericht von Anna Záborská zur Chancengleichheit und Gleichbehandlung von Männern und Frauen in Arbeits- und Beschäftigungsfragen gestimmt, da er in einigen zentralen Punkten das Subsidiaritätsprinzip verletzt. Er stellt Forderungen nach absoluter Lohntransparenz und der damit verbundenen Androhung von Sanktionen, die weder marktwirtschaftlich sinnvoll noch im Kompetenzbereich der EU sind. Im Übrigen bin ich der Meinung, dass der Einheitseuro abgeschafft werden muss. Er führt zu Zwist und Zwietracht in Europa. György Hölvényi (PPE),
írásban. – Üdvözlöm az előadó, Záborská képviselőasszony munkásságát a néppárti értékrend a férfiak és nők közötti esélyegyenlőségéről és egyenlő bánásmódról a foglalkoztatás és munkavégzés területén szóló jelentésben való megjelenítésében. Nagyon fontosnak tartom a hosszú távú fenntarthatóságot célzó, illetve az öregedő társadalmak pénzügyi stabilitásának megteremtésében kiemelten hangsúlyossá vált női munkavállalás szükségszerűségét egy olyan társadalmi klíma létrehozása érdekében, ahol a munkavállalás és a gyermekgondozás teljes mértékben összeegyezhetővé válik. Az előadó és számos néppárti képviselő erőfeszítéseinek dacára a dokumentumba bekerült számos olyan, a szubszidiaritás elvét mélyen sértő, s a jelentést ezáltal megerősítés helyett gyengítő ajánlás, amelyet nem tudok támogatni. Ilyen például a szankciók bevezetése minden egyes tagállamban a diszkriminációt gyakorló munkáltatók számára, illetve a kötelező jellegű nemi-egyenlőségi éves üzleti tervek a vállalatok számára. Brice Hortefeux (PPE),
par écrit. – Bien que l'entrée en vigueur de la directive de 2006 relative à la mise en œuvre du principe de l'égalité des chances et de l'égalité de traitement entre hommes et femmes en matière d'emploi ait permis de réduire sensiblement les écarts de salaire entre hommes et femmes, nous pouvons observer une stagnation depuis quelques années. Les inégalités salariales, lorsqu'elles reposent sur une discrimination fondée sur le sexe et qu'elles ne sont justifiées par aucun élément objectif comme les compétences ou les diplômes, sont inacceptables et doivent être combattues avec force. Malgré les législations nationales et les campagnes de sensibilisation, un écart de salaire de 16 % persiste entre les hommes et les femmes. Nous ne pouvons rester insensibles à cette situation et ne pouvons accepter les pratiques discriminatoires fondées sur le sexe dans certaines entreprises. C'est pourquoi j'invite nos législateurs à la plus grande fermeté et tiens à réaffirmer mon attachement à l'égalité de traitement entre les hommes et les femmes en matière d'emploi et de travail. Pablo Iglesias (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este informe ya que, a pesar de los beneficios de la igualdad entre hombres y mujeres, los estudios demuestran que la legislación de la UE en este ámbito sigue sin aplicarse eficazmente en los Estados miembros. La discriminación por razón de género y el incumplimiento de la igualdad de oportunidades y de trato entre mujeres y hombres en el empleo son una lacra que comprende un coste muy significativo para las personas, el conjunto de las sociedades europeas y sus economías. En términos generales, los Estados miembros no han aprovechado la oportunidad de la Directiva 2006/54/CE para revisar sus sistemas nacionales en profundidad o simplificar y modernizar su legislación en materia de igualdad de trato. Con este informe se solicita a la Comisión elaborar una nueva propuesta legislativa para sustituir la Directiva existente e introducir medidas vinculantes con respecto al tema de la igualdad de trato y la ocupación. Con ello esperamos poder reducir la actual brecha salarial entre hombres y mujeres del 16 % y la brecha pensional del 39 %, que hasta la fecha colocan a las mujeres en una situación que entraña un mayor riesgo de pobreza frente a los hombres. Cătălin Sorin Ivan (S&D),
in writing. – I support the case law of the Court of Justice of the European Union regarding the principle of equal pay that must be observed in respect of each of the elements of remuneration granted to men and women. Also, I am a firm believer that empowering women and girls through education is an essential element in promoting equal treatment and equal opportunities in employment. Ivan Jakovčić (ALDE),
napisan. – Glasovao sam za prijedlog rezolucije Europskog parlamenta o primjeni Direktive 2006/54/EZ Parlamenta i Vijeća o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada jer držim da su jednake mogućnosti i postupanje prema svima jedan od ključnih principa europskog prava. Također, ekonomska neovisnost preduvjet je za dostojan život svih građana Europske unije. Protiv sam bilo kakve diskriminacije (na temelju etničke pripadnosti, vjere, invalidnosti ili druge) pa tako i one koja se temelji na spolnoj razlici između muškaraca i žena. Napredci u ovom području još uvijek nisu dostatni, a nerazmjer u plaćama ustanovljen je diljem cijele Unije. Stoga smatram da su potrebni dodatni napori kako bi se povećala dostupnost tržištu rada i potaklo napredovanje u karijeri za žene, te nastavno tome i njihova zastupljenost u procesima odlučivanja. Podržavam ovo izvješće jer je usmjereno prema dostizanju realne ravnopravnosti. Jean-François Jalkh (ENF),
par écrit. – La volonté d'assurer un salaire égal pour un travail égal entre hommes et femmes est louable. Mais le rapport détourne le sujet pour développer des revendications communautaristes, notamment LGBT. De plus, l'application inégale de cette directive risquerait d'ajouter des contraintes inutiles, telles que la politique sociale des entrepreneurs. Par ailleurs, Mme Zaborska, rapporteure, s'est désolidarisée de ce texte à cause de certaines ambiguïtés et d'amendements communautaristes. J'ai donc voté contre. Marc Joulaud (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de ma collègue Anna Zaborska sur l'application de la directive relative à l'égalité des chances et l'égalité de traitement entre hommes et femmes en matière d'emploi et de travail. Le rapport demande une révision de cette directive, afin de relancer le combat pour la réduction des écarts salariaux et de régler les problèmes relevés jusqu'ici, notamment en matière d'efficacité des systèmes de contrôle, de rôle des partenaires sociaux ou encore de l'accès à l'aide juridique pour les personnes victimes de discrimination. Le rapport a été adopté à une large majorité, ce dont je me félicite. Philippe Juvin (PPE),
par écrit. – Je me suis abstenu sur ce texte. S'il comporte de très bonnes initiatives sur le fond et va dans le bon sens, il est très mal construit et ne facilitera pas, dans sa forme actuelle, à lutter efficacement contre les inégalités entre les hommes et les femmes en matière d'accès à l'emploi et de travail. Barbara Kappel (ENF),
schriftlich. – Ich stimme gegen diesen Bericht, weil er für die Implementierung von Minderheitenrechten in den Mitgliedstaaten steht. Es bleibt den Mitgliedstaaten überlassen, zu entscheiden, welche Gesetze verabschiedet werden sollen, um die Gleichheit zwischen den Geschlechtern zu erreichen und den Wage Gap zu schließen. Außerdem fordert er Sanktionen gegen Firmen, die sich nicht an Geschlechtergerechtigkeit halten, möchte, dass LGBT-Gleichheit in den Lehrplänen behandelt wird und Daten über Geschlechter, LGBT und Transgenderdiskriminierung erhoben werden. Ich lehne diese Vorschläge ab und stimme deshalb dagegen. Krišjānis Kariņš (PPE),
rakstiski
. – Eiropas Parlamenta balsojumā par rezolūciju par Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos, es atturējos. Uzskatu, ka vienlīdzīgu iespēju un tiesību nodrošināšana vīriešiem un sievietēm attiecībā uz nodarbinātību un profesiju ir ļoti svarīgs uzdevums, bet šī rezolūcija iekļauj daudz punktu, kas neattiecas uz direktīvu un tās mērķiem. Piemēram, es balsoju pret rezolūcijas punktu, kas pieprasa EK jaunajā direktīvā ieviest obligātu darba samaksas revīziju uzņēmumiem. Tāpat neatbalstīju ierosinājumu aizliegt uzņēmumiem piedalīties konkursā uz valsts iepirkumu, ja tie nenodarbina attiecīgu skaitu sieviešu, jo bieži tieši uzņēmuma specifika nosaka attiecīgā dzimuma īpatsvaru, kā tas ir, piemēram, būvniecības uzņēmumos. Prasība par obligātu dzimuma kvotu ieviešanu ne tikai iejaucas valstu nacionālajā likumdošanā, bet tieši apdraud vienlīdzības principu mūsu sabiedrībā, kad cilvēks netiek vērtēts pēc tā spējām, bet gan dzimuma. Ņemot vērā augstāk minētos punktus un vēl citus, nolēmu atturēties šajā ziņojumā. Afzal Khan (S&D),
in writing. – I voted in favour of the report. Along with my Labour colleagues, I have long supported rules to require companies to publish their gender pay gaps. However, transparency along is not enough; this data must be used to make equal pay a reality across Europe. Bernd Kölmel (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute gegen den Bericht von Anna Záborská zur Chancengleichheit und Gleichbehandlung von Männern und Frauen in Arbeits- und Beschäftigungsfragen gestimmt, da er in einigen zentralen Punkten das Subsidiaritätsprinzip verletzt. Ádám Kósa (PPE),
írásban. – Üdvözlöm a jelentéstevő, Zaborska képviselőasszony munkásságát a néppárti értékrend a férfiak és nők közötti esélyegyenlőségéről és egyenlő bánásmódról a foglalkoztatás és munkavégzés területén szóló jelentésben való megjelenítésében. Nagyon fontosnak tartom a hosszú távú fenntarthatóságot célzó, illetve az öregedő társadalmak pénzügyi stabilitásának megteremtésében kiemelten hangsúlyossá vált női munkavállalás szükségszerűségét egy olyan társadalmi klíma létrehozása érdekében, ahol a munkavállalás és a gyermekgondozás teljes mértékben összeegyezhetővé válik. Mindazonáltal sajnálattal konstatáltam, a jelentéstevő és számos néppárti képviselő erőfeszítéseinek dacára, hogy bár a társadalompolitika, minden egyes ország esetében, egy már meglevő intézményrendszerbe és értékrendbe ágyazódik, a jelentésbe bekerült számos olyan, a szubszidiaritás elvét mélyen sértő – s a jelentést ezáltal megerősítés helyett gyengítő – ajánlás, amelyet nem tudok támogatni, ilyen például a szankciók bevezetése minden egyes tagállamban a diszkriminációt gyakorló munkáltatók számára, illetve a kötelező jellegű gender-egyenlőségi éves üzleti tervek a vállalatok számára. Agnieszka Kozłowska-Rajewicz (PPE),
na piśmie. – Zasada równej płacy za tę samą pracę jest integralną częścią prawa unijnego oraz jednym z kluczowych fundamentów polityki antydyskryminacyjnej w krajach członkowskich. Pomimo to w praktyce średnia luka pomiędzy zarobkami kobiet i mężczyzn w Unii Europejskiej utrzymuje się na stałym poziomie 16,4%, a tak zwana całkowita luka wynagrodzeniowa, która bierze pod uwagę różnice w zatrudnieniu obu płci, wynosi aż 39%. Głosowałam za sprawozdaniem w sprawie wdrażania dyrektywy 2006/54/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 5 lipca 2006 r. w sprawie wprowadzenia w życie zasady równości szans oraz równego traktowania kobiet i mężczyzn w dziedzinie zatrudnienia i pracy, ponieważ rekomenduje ono wprowadzenie praktycznych rozwiązań zmniejszania luki płacowej, takich jak systemy klasyfikacji i wyceny stanowisk oparte na jasnych i porównywalnych kryteriach. Jednocześnie zwraca uwagę, że do pełnej likwidacji luki płacowej i wynagrodzeniowej oraz powiązanej z nimi luki emerytalnej konieczne są również szersze działania w postaci efektywnej polityki łączenia obowiązków zawodowych i rodzinnych, która zapewni kobietom i mężczyznom uczestnictwo w rynku pracy na równych zasadach. Constance Le Grip (PPE),
par écrit. – J'ai voté le rapport de ma collègue Anna Zaborska relatif au bilan et à l'application des directives européennes en matière d'égalité salariale entre les hommes et les femmes. De fait, la réduction de l'injuste écart de rémunération entre hommes et femmes stagne depuis plusieurs années. Il nous faut lucidement faire le point, identifier les raisons de cette iniquité salariale, distinguer les causes de vraie et inacceptable discrimination, des différences dues à des parcours professionnels non homogènes, et proposer des remèdes et pistes concrètes et efficaces, à travers, par exemple, des sanctions adaptées pour les entreprises ne respectant pas le principe «à travail égal, salaire égal». Marine Le Pen (ENF),
par écrit. – J'ai voté contre la résolution sur l'égalité des chances et l'égalité de traitement entre hommes et femmes en matière d'emploi et de travail. Alors que le texte est a priori bien orienté (assurer un salaire égal pour un travail égal, éviter les retraites indignes...), il est miné de revendications communautaristes diverses et de propositions de mesures incompatibles avec la liberté d'entreprise, terreau de l'emploi. Une de ces revendications est la parité dans les conseils d'administration. Le paragraphe 28 supprime la liberté de choisir ses salariés. Par ailleurs, le France fait partie des rares pays ayant appliqué la directive initiale. Il ne faudrait donc pas exploiter un manque d'application par d'autres pays pour ajouter des contraintes qui ne sont ni utiles, ni du ressort de l'Union européenne, comme la politique sociale des entrepreneurs. Javi López (S&D),
por escrito. – Estoy a favor de la Resolución y del texto presentado en el Pleno. En este caso hubo un error en la votación. Es claro mi compromiso con los derechos de la mujer y en especial el aborto. La Resolución denuncia las consecuencias de la brecha salarial, también en las pensiones, y señala las dificultades de muchas mujeres a la hora de presentar una denuncia y acceder a la justicia. Juan Fernando López Aguilar (S&D),
por escrito. – He votado a favor de este informe porque considero que la igualdad de trato entre mujeres y hombres en el empleo es un principio fundamental que debe ser respetado e impulsado. Lamentablemente aún persisten grandes diferencias y es necesario proceder a una revisión que mejore y modernice la Directiva sobre igualdad en el empleo. Resulta inaceptable que todavía hoy en Europa haya una brecha salarial entre hombres y mujeres superior al 16 %, por lo que urge promover sistemas no sexistas de evaluación y clasificación de empleos, que garanticen la transparencia salarial y combatan los prejuicios de género que hacen que se haya sistematizado la brecha salarial. Es fundamental que se propongan auditorías salariales obligatorias en relación con las empresas que cotizan en una bolsa de valores en los Estados miembros (exceptuando las pymes). También debería ser obligatorio que las empresas elaboren y apliquen unos planes estratégicos anuales en materia de igualdad de género y que faciliten, asimismo, la conciliación de la vida laboral de mujeres y hombres con la vida familiar, algo que sigue siendo muy difícil. Por último, es inaceptable que la proporción de mujeres que ocupan cargos superiores de gestión en las empresas sea inferior al 18 %. Bernd Lucke (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute gegen den Bericht von Anna Záborská zur Chancengleichheit und Gleichbehandlung von Männern und Frauen in Arbeits- und Beschäftigungsfragen gestimmt, da er in einigen zentralen Punkten das Subsidiaritätsprinzip verletzt. Er stellt Forderungen nach absoluter Lohntransparenz und der damit verbundenen Androhung von Sanktionen, die weder marktwirtschaftlich sinnvoll noch im Kompetenzbereich der EU sind. Petr Mach (EFDD),
písemně. – Hlasoval jsem proti této zprávě, která je celá tak neuvěřitelná a bizarní, že se nemohla zrodit nikde jinde než ve zcela odtrženém prostředí bruselské eurokracie. Pro účely tohoto vysvětlení vybírám několik nejhroznějších bodů: bod 16 «vyzývá Komisi a členské státy, aby vytvořením účinných monitorovacích systémů přijaly opatření zaměřená na dohled a kontrolu za účelem zlepšení shromažďování údajů o případech obtěžování a diskriminace,» bod 17 «vyzývá Komisi, aby pozorně sledovala efektivnost vnitrostátních orgánů zabývajících se vyřizováním stížností a jejich postupy v souvislosti s uplatňováním směrnic o rovnosti žen a mužů v otázkách pohlavní identity, jejího vyjádření a změny pohlavní příslušnosti» a «aby podporovala a povzbuzovala členské státy při začleňování transsexuálních a intersexuálních osob do školení na podporu rozmanitosti,» bod 36 «vyzývá členské státy, aby [...] stanovily pro společnosti povinnost vypracovat a uplatňovat roční podnikové plány pro rovnost žen a mužů,» bod 41 «vyzývá členské státy, aby přijaly nutná opatření pro obrácení důkazního břemena tak, aby se zajistilo, že to vždy bude zaměstnavatel, kdo bude muset prokázat, že zjištěné rozdílné zacházení nevede k žádné diskriminaci» (právní stát je zřejmě v Bruselu něco nepřijatelného) a bod 45 «zdůrazňuje, že jedním z nejlepších způsobů, jak tohoto cíle dosáhnout, se ukázaly závazné kvóty». Monica Macovei (PPE),
în scris. – Am votat pentru acest raport. Există o serie de probleme substanțiale, care rămân în continuare nerezolvate, în domeniul egalității de șanse pe piața muncii. În 2008 și 2012, Parlamentul European a adoptat rezoluții importante cu privire la plata egală a femeilor și a bărbaților. Am subliniat, la rândul meu, importanța tratamentului non-discriminatoriu al femeilor în ceea ce privește accesul la educație, informare și o viață profesională echilibrată. Deși multe dintre statele membre și-au armonizat legislația națională cu prevederile în materie ale dreptului Uniunii Europene, această transpunere este insuficientă pentru a asigura respectarea unor drepturi fundamentale. Se încalcă, în continuare, principiul egalității de plată pentru aceeași muncă sau pentru o muncă având aceeași valoare, enunțat de articolul 141 din Tratat și confirmat de jurisprudența constantă a Curții de Justiție. Trebuie să ne asigurăm că avem o evaluare corectă și uniformă a muncii, că se aplică principiul egalității de tratament în ceea ce privește schemele de pensii, că există sisteme de monitorizare eficiente. În plus, este fundamental accesul la asistență juridică pentru victimele discriminărilor de orice tip. Dacă vrem o Europă în care egalitatea de șanse să nu rămână un simplu slogan, trebuie să generăm cadrul legislativ care să facă posibil acest lucru. Vladimír Maňka (S&D),
písomne
. – Diskriminácia žien vo veciach zamestnanosti a povolania je v demokratickej spoločnosti nežiaducim a neprípustným javom. Jej vplyvz sa negatívne prejavujú v jednotlivých etapách sociálneho a ekonomického života žien, čo zhoršuje celkovú kvalitu ich života. Podporujem vypracovanie novelizácie platnej smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania tak, aby táto úprava zohľadnila doterajšiu prax a zistenia v oblasti nerovnakého zaobchádzania a zaviedla spravodlivosť a rovnosť medzi ženami a mužmi. Νότης Μαριάς (ECR),
γραπτώς. – Υποστηρίζω την έκθεση σχετικά με την εφαρμογή της οδηγίας 2006/54/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 5ης Ιουλίου 2006, για την εφαρμογή της αρχής των ίσων ευκαιριών και της ίσης μεταχείρισης ανδρών και γυναικών σε θέματα εργασίας και απασχόλησης για τους λόγους που ανέφερα αναλυτικά στην ομιλία μου στην Ολομέλεια του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου στις 8/10/2015, καθώς και διότι βλέπουμε ότι οι μισθολογικές διαφορές εις βάρος των γυναικών συνεχίζουν να υφίστανται και ότι οι γυναίκες αμείβονται με 16%, τουλάχιστον, χαμηλότερους μισθούς απ' ό,τι οι άντρες. Έχουμε υπερεκπροσώπηση των γυναικών στη μερική απασχόληση, έχουμε υποεκπροσώπηση των γυναικών σε θέσεις πλήρους απασχόλησης και έχουμε, επίσης, συντάξεις τουλάχιστον κατά 39% κατά μέσο όρο χαμηλότερες στις γυναίκες απ' ό,τι στους άντρες. Ειδικότερα, τώρα, στις χώρες που έχουν πληγεί από τα μνημόνια, οι γυναίκες είναι αυτές οι οποίες έχουν πληγεί περισσότερο από τα μέτρα λιτότητας και δημοσιονομικής προσαρμογής. Στην Ελλάδα, τα τελευταία στοιχεία του 2015 δείχνουν ότι οι γυναίκες έχουν ποσοστό ανεργίας 30,6%, ενώ οι άντρες 23,5%. Πρέπει, επειγόντως, να ληφθούν μέτρα για να αντιμετωπισθούν και να σταματήσουν οι διακρίσεις μεταξύ των δύο φύλων. Dominique Martin (ENF),
par écrit. – Je me suis abstenu sur ce rapport. Ce texte, louable à l'origine, prévoit d'assurer un salaire égal pour un travail égal, d'éviter les retraites indignes et l'utilisation de grilles avec critères de recrutement. Bien qu'intéressant, ce texte est perverti et détourné par les multiples amendements pro-LGBTI, et des mesures européennes qui ne sont ni utiles, ni du ressort de l'UE. David Martin (S&D),
in writing. – Equal treatment of men and women in employment and occupation is a matter of freedom and justice. It is a non-negotiable part of the social contract. All women regardless of their age, education or social status are potential victims of discrimination in the workplace, directly or indirectly. Fulvio Martusciello (PPE),
per iscritto. – La parità di trattamento tra uomini e donne in materia di occupazione e impiego è sicuramente uno degli obiettivi prioritari dell'Unione europea. La parità di trattamento è da considerarsi anche una questione familiare poiché il benessere di molte famiglie dipende dai salari delle donne, in quanto su di loro ricade la principale responsabilità di provvedere al mantenimento delle proprie famiglie, quali uniche fonti di reddito. La valorizzazione delle potenzialità e delle competenze femminili sono quindi fattori essenziali per colmare il divario salariale e realizzare gli obiettivi della strategia di crescita dell'Unione europea. La riduzione del divario retributivo è difatti una priorità dell'UE considerato che nelle economie dell'Unione le donne guadagnano in media circa il 16,4 in meno degli uomini, e tale dato è rimasto quasi immutato negli ultimi anni. Stefano Maullu (PPE),
per iscritto. – Ho votato a favore della risoluzione Zaborska perchè sono convinto che le pari oppurtunità tra uomini e donne siano un punto fondamentale per le politiche di sviluppo socioeconomico europeo. Con questo documento approvato vengono fatti ulteriori progressi, però ora è necessario un ulteriore slancio, non solo per combattere il divario salariale, ma anche per quella che è la discriminazione indiretta. Rafforzare il ruolo della donna e permettere un uguale trattamento che colmi il divario contrattuale rappresentano anche strategie di crescita e di libertà per l'Unione europea. Spero, quindi, che la Commissione intervenga finalmente con una direttiva ampia e incisiva sul tema, in modo da portare a termine una normativa completa a favore della parità tra i sessi, uno degli elementi fondanti dei principi europei. Georg Mayer (ENF),
schriftlich. – Ich lehne diesen Bericht aufgrund des Umstandes ab, dass den nationalen Gesetzgebern eine Vielzahl von LGBTI-Forderungen auferlegt werden sollen. Meines Erachtens spiegelt der Titel des Berichts nicht seinen Inhalt wider. Mairead McGuinness (PPE),
in writing. – I supported this report as I am an advocate of promoting gender balance. Binding quotas are already a part of the Irish political landscape. Jean-Luc Mélenchon (GUE/NGL),
par écrit. – Malgré les législations contre la discrimination et notamment la directive de 2006, l'écart salarial entre femmes et hommes stagne toujours autour de 16,5%. Ce rapport rappelle la nécessité de lutte contre les stéréotypes liés au genre ce à quoi la rapporteure chrétienne démocrate s'oppose fermement. Raison suffisante pour elle pour ne pas voter pour son rapport tel qu'amendé. Le texte recommande un certain nombre de mesures d'accès à la justice et de sanctions aux entreprises récalcitrantes à l'embauche de femmes. Il pointe également les déséquilibres entre vie professionnelle et familiale, les discriminations dans les régimes de retraite mais surtout la précarisation du travail: l'augmentation des temps partiel, «l'abus de formes atypiques de contrats, notamment les contrats sans horaires, qui permettent d'échapper aux obligations en matière d'emploi et de protection sociale» . Je vote pour. Joëlle Mélin (ENF),
par écrit. – La volonté d'assurer un salaire égal pour un travail égal entre hommes et femmes, est louable. Mais, le rapport détourne le sujet pour développer des revendications communautaristes, notamment LGBT. De plus, l'application inégale de cette directive risquerait d'ajouter des contraintes inutiles, tel que la politique sociale des entrepreneurs. Par ailleurs, Mme Zaborska, rapporteur, s'est désolidarisée de ce texte à cause de certaines ambiguïtés et d'amendements communautaristes. J'ai donc voté contre. Nuno Melo (PPE),
por escrito. – Apresentei o meu voto contra ao relatório sobre a aplicação da Diretiva 2006/54/CE relativa à aplicação do princípio da igualdade de oportunidades e igualdade de tratamento entre homens e mulheres em domínios ligados ao emprego e à atividade profissional. O relatório elaborado pela relatora distancia-se daquilo que seria o seu principal propósito: a defesa da igualdade de tratamento entre homens e mulheres. Por este motivo, apresentei o meu voto contra. Roberta Metsola (PPE),
in writing. – I voted in favour of this resolution as it proposes many measures that would address the stagnation in tackling the gender pay gap. The European Union should do more to narrow the gender pay gap and also address the regional discrepancies in the Union. Louis Michel (ALDE),
schriftelijk
. – In dit verslag wordt aan de Europese Commissie gevraagd nieuwe acties voor te stellen om de nog bestaande ongelijkheden tussen mannen en vrouwen op de arbeidsmarkt uit te bannen. Vandaag is er nog altijd een onverklaarbare kloof tussen wat mannen en vrouwen aan het begin van de maand op hun loonrekening krijgen. Dit verschil in loon neemt zelfs nog toe na de pensioenleeftijd. Op die manier ontvangen vrouwen in de EU tot 39 procent minder pensioen. Dit verschil in pensioenen heeft te maken met kortere loopbanen, minder voltijdse jobs maar ook met een moeilijker toegang tot de arbeidsmarkt en beperktere carrièremogelijkheden. Het dichten van de loonkloof is nodig om de kansen op individuele ontplooiing van vrouwen en hun economische onafhankelijkheid te garanderen. Tegelijk zal de toepassing van het principe van «gelijk loon voor gelijk werk» ook de financiële situatie van heel wat Europese gezinnen verbeteren. Ook de toegang tot de arbeidsmarkt moet nog verbeterd worden. Sollicitatieprocedures en functie—evaluaties gebeuren best volledig genderneutraal zodat niet de leukste of de stoerste, maar wel de meest geschikte kandidaat de job krijgt. Miroslav Mikolášik (PPE),
písomne. – Vítam a považujem za potrebné podnikať veľmi aktívne kroky pre rovnosť príležitostí a rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania. Uvedomujem si totiž, že napätie medzi rodinným a pracovným životom prispieva k nízkej pôrodnosti vo väčšine členských štátov, čo ohrozuje pracovný trh, systém zdravotnej starostlivosti a dôchodkový systém. Prieskumy pritom dokazujú, že Európania by mali radi viac potomkov. Avšak za predpokladu, že na to ekonomicky budú stačiť. Podľa analýz sú však rozdiely v odmeňovaní žien a mužov najviac viditeľné práve po návrate ženy na trh práce po prvej materskej dovolenke. Navyše sa ešte zvyšujú po odchode do dôchodku, keď podľa dostupných štatistík ženy v EÚ dostávajú v priemere o 39 % nižší dôchodok ako muži. Pripájam sa preto k odporúčania, aby sa zohľadnil význam neplatenej práce žien ako opatrovateliek a primerane sa uznala hodnota tejto neplatenej práce. Zároveň však musím odmietnuť, že sa v rámci tejto zmysluplnej problematiky opäť objavuje v texte predloženej správy namiesto jednoznačného pojmu pohlavie (sex) nejednoznačný pojem «gender» (rod), pri ktorom skúsenosť ukázala, že sa s ním zreteľne manipuluje. Marlene Mizzi (S&D),
in writing. – I voted in favour of this report, which calls for a revision of the recast directive, since its transposition into national law has proven insufficient to reduce differences in pay for men and women. It is essential to call for pressure on unequal pay practices and to promote wage transparency, as requested by trade unions and gender equality bodies. The report also calls on Member States to take steps to reverse the burden of proof, so the employer would have to prove that differences in treatment have not resulted in any discrimination. Angelika Mlinar (ALDE),
in writing. – Economic independence is a prerequisite for enabling European citizens, both women and men, to exercise control and make genuine choices in their lives. In this case it is clear that there is no subsidiarity issue, since we are talking about a directive – European Union legislation – on the implementation of the principle of equal opportunities and equal treatment. According to my knowledge, not implementing the law should not be an option for Member States. Therefore I wonder why the Commission is not doing more to resolve the Member States' partial incompliance and omissive attitude regarding the provisions of the directive. Csaba Molnár (S&D),
írásban. – A Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság jelentést fogadott el a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló 2006. július 5-i 2006/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazásáról, ennek alapján pedig indítványt egy erről szóló állásfoglalás elfogadására. A tervezet arra a következtetésre jut, hogy a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv elérte határait, kimerítette lehetőségeit, ezért azt tovább kell fejleszteni. Tekintettel arra, hogy a fölvetett problémát kulcsfontosságúnak tartom, a tervezetet megszavaztam. Cláudia Monteiro de Aguiar (PPE),
por escrito. – É fundamental que os Estados-Membros aproveitem a oportunidade para simplificar e atualizar a respetiva legislação em matéria de igualdade de oportunidades e igualdade de tratamento entre homens e mulheres em domínios ligados ao emprego e à atividade profissional. Votei favoravelmente o presente relatório por entender ser fundamental que os Estados-Membros trabalhem de forma conjunta e articulada no sentido de promoverem uma maior igualdade de oportunidades em todos os domínio relacionados com o emprego. Votei contra a introdução de quotas nas empresas cotadas em bolsa e na política devido ao facto de entender que as mulheres devem assumir esses cargos devido à sua competência, capacidade de trabalho e prestígio em detrimento de ser apenas por uma categorização numérica em termos dos conselhos de administração ou na atividade política. Sophie Montel (ENF),
par écrit
. – Le rapport Zaborska sur l'égalité des chances entre hommes et femmes en matière d'emploi et de travail a pour objet de faire le point sur l'avancement de la directive 2006/54/CE portant sur ce sujet. Si ce texte peut paraître a priori bien orienté du fait de l'objectif affiché d'assurer un salaire égal pour un travail égal et de combattre les retraites indignes, il est miné par des revendications communautaristes de diverses natures et met en avant des propositions de mesures par trop contraignantes pour l'employeur, risquant ainsi de mettre en péril la liberté d'entreprendre telle qu'elle existe en France. Par ailleurs, la France fait partie des rares pays ayant déjà appliqué la directive initiale ; inutile donc de prendre prétexte du manque de zèle de certains États membres pour rajouter des contraintes inutiles et des pouvoirs supplémentaires à l'UE, notamment en ce qui concerne la politique sociale des entreprises. J'ai donc voté contre ce texte. Claude Moraes (S&D),
in writing. – In the UK, on average, women earn just 81p an hour for every pound a man earns. Forty-five years after the Equal Pay Act, this is completely unacceptable. We need to turn gender equality in law into gender equality in practice. Based on the current rate of progress, the gender pay gap will not be closed until 2084. Along with my Labour colleagues, I have long supported rules to require companies to publish their gender pay gaps. However, transparency along is not enough: this data must be used to make equal pay a reality across Europe. Nadine Morano (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur de cette résolution qui porte sur l'application de la directive relative à la mise en œuvre de l'égalité des chances et de l'égalité de traitement entre hommes et femmes en matière d'emploi et de travail. Ce texte demande à la Commission européenne de réviser le cadre législatif européen afin de renforcer et de rendre plus efficace la directive qui vise à faire cesser les discriminations salariales fondées sur le sexe. J'ai notamment soutenu les dispositions qui appellent les États membres à faire des efforts pour rendre accessibles aux femmes enceintes ou aux mères des services qui puissent les aider à ne pas avoir à choisir entre vie professionnelle et vie familiale. Elisabeth Morin-Chartier (PPE),
par écrit. – J'ai voté en faveur du rapport de ma collègue Anna Zaborska. Ce rapport a trait à l'application de la directive 2006/54/CE, qui consolide et modernise l'acquis de l'Union dans ce domaine en fusionnant les directives antérieures. Le Parlement européen a, par le passé, appelé avec constance à une action renforcée pour améliorer l'application des dispositions relatives à l'égalité des rémunérations au niveau européen et il a adopté des résolutions à cet effet en 2008 et 2012. Dans son rapport, Mme Zaborska souligne que les États membres ont, de manière générale, mis leurs législations en conformité avec la législation de l'Union. Elle attire toutefois l'attention sur le fait que, en l'état actuel des choses, la transposition s'est révélée insuffisante pour permettre une application et une exécution pleines et entières, puisqu'un important écart de salaires continue d'exister. Il s'agit de régler les problèmes importants qui subsistent, tels que: l'évaluation adéquate et uniforme du travail, l'application des dispositions sur l'égalité de traitement en ce qui concerne les régimes de retraite, des systèmes de contrôle efficaces, le rôle des partenaires sociaux ainsi que l'accès à l'aide juridique pour les personnes victimes de discrimination. Victor Negrescu (S&D),
in writing. – I voted for this report that reiterates the need for clear, harmonised definitions – to facilitate EU-level comparison – of terms such as gender pay gap, gender pension gap, remuneration, direct and indirect pay discrimination, and, especially, work treated as «equal» and work of the same value. A clear and harmonised job classification system and greater wage transparency will improve access to justice. Norica Nicolai (ALDE),
în scris. – Făcând parte din comisia FEMM (Comisia pentru drepturile femeii și egalitatea de gen) în mandatul trecut, am susținut acest raport, deoarece consider că această problemă există încă în multe dintre societățile noastre, inclusiv în România, iar Uniunea Europeană trebuie să aibă o viziune comună în acest context. Întrucât rata ocupării forței de muncă este, în general, mai scăzută în rândul femeilor decât în rândul bărbaților, iar egalitatea de tratament între femei și bărbați este unul dintre principiile fundamentale ale dreptului Uniunii Europene, avem nevoie de o legislație europeană comună în ceea ce privește egalitatea de șanse în materie de încadrare în muncă. Așa cum afirmă și documentul adoptat astăzi, statele membre trebuie să aplice în mod activ integrarea dimensiunii de gen în buget, în vederea promovării și îmbunătățirii situației femeilor pe piața forței de muncă. De asemenea, trebuie să combată inegalitatea de remunerare dintre femei și bărbați prin adoptarea de măsuri adecvate în vederea reducerii decalajului, care este o consecință directă a discrepanței între genuri. Nu trebuie uitat potențialul femeilor, care este o sursă prea puțin exploatată de creștere economică la nivel european. Luděk Niedermayer (PPE),
písemně. – Podpořil jsem zprávu o rovných příležitostech v zaměstnání a povolání, protože jsem přesvědčen, že této problematice je třeba věnovat zvýšenou pozornost. Učinil jsem tak i přes to, že ne každá část výsledné zprávy odpovídá mým postojům, ale považoval jsem i tak za nutné zprávu podpořit. Prioritou by mělo být hlavně dodržování zásady rovného odměňování, ale kromě toho je také důležité bojovat proti dalším překážkám rovného zacházení, jako je třeba diskriminace v rámci systémů důchodového zabezpečení. Jsem přesvědčen, že celkově vzato je třeba zvýšit zapojení žen do vedení a řízení firem a podniků, a tím jednak zajistit jejich rovnoprávné postavení a jednak plně využít jejich schopností a potenciálu. Franz Obermayr (ENF),
schriftlich. – Der vorliegende Bericht fordert die Mitgliedstaaten auf, jene Mechanismen zu stärken, welche die Gleichstellung von Frauen und Männern effizienter implementieren. Weitere Punkte sind die Chancengleichheit und der Schutz vor direkter oder indirekter Diskriminierung. Des Weiteren wird auch das Prinzip der gleichen Bezahlung für Frauen und Männer gefordert. Ferner wird von der Kommission gefordert, Sanktionen auf EU-Ebene einzuführen, um Unternehmen, welche gegen den Gleichheitsgrundsatz verstoßen, von der Vergabe öffentlicher Aufträge und von Fördermitteln aus dem EU-Haushalt auszuschließen. Da ich der Meinung bin, dass kleine und mittlere Unternehmen aus wirtschaftlichen Gründen diese Forderung nicht erfüllen können, habe ich gegen diesen Bericht gestimmt. Younous Omarjee (GUE/NGL),
par écrit
. – Ce rapport d'initiative propose une réforme de la directive 2006/54/CE du Parlement européen et du Conseil relative à la mise en œuvre des principes d'égalité des chances et de traitement hommes/femmes en matière d'emploi et de travail. Par le constat que l'écart salarial reste inchangé sinon approfondi depuis la mise en œuvre de cette directive, et par celui de l'inefficacité des principes d'égalité de rémunérations inscrits dans les textes, cette réforme est nécessaire dans le sens d'un renforcement des garanties de pleine application. Pour ce faire, les mesures proposées visent notamment à harmoniser les définitions des termes clefs de l'égalité de rémunération, ou encore à établir des pénalités financières aux entreprises dérogeant à ces principes. Je vote pour. Liadh Ní Riada (GUE/NGL),
in writing
. – I voted in favour of this report, calling on the Commission to address the failure by many Member States to tackle the gender pay gap, which stands at an average of 16.4% across the EU. In Ireland, women continue to earn on average 14% less than their male counterparts, a situation which is unacceptable in the 21st century. This is a positive and strong report that stresses the need to introduce binding measures in order to tackle the roots of this discrimination. It calls for pressure on unequal pay practices and for the promotion of wage transparency, as requested by trade unions and gender equality bodies. It also calls for the introduction of mandatory pay audits for companies listed on the stock exchanges, and for sanctions against those companies that fail to implement equal pay, including their exclusion from the public procurement of goods and services from the EU budget. The report calls on Member States to take steps to reverse the burden of proof, so the employer would have to prove that a difference in treatment had not been caused by discrimination. Additional elements include introducing quotas for women at management level in companies, and taking measures to improve work-family balance. Urmas Paet (ALDE),
kirjalikult. – Toetasin. Euroopa Liit peab järjepidevalt tegelema soolise palgalõhe vähendamisega. Naiste väiksemad palgad ei mõjuta mitte ainult nende praegust majanduslikku kindlustatust, vaid sellest sõltuvad ka tulevased sissetulekud, nagu näiteks pension. Lisaks pärsib see kogu ühiskonna arengut. Pier Antonio Panzeri (S&D),
per iscritto. – Sebbene negli ultimi decenni l'UE abbia compiuto notevoli passi in avanti in materia di uguaglianza fra i sessi, grazie in particolare alla legislazione varata in questo campo e alla trasversalità che tale tematica ha assunto nelle varie politiche dell'UE, le disparità tra uomo e donna, in particolare nel mondo del lavoro, sono tuttora presenti. Nonostante le donne rappresentino il 60% dei laureati nell'UE, i tassi di occupazione sono solitamente più bassi tra le donne rispetto agli uomini e, in generale, esse sono sottorappresentate nelle posizioni dirigenziali. Le donne ricevono solitamente un salario del 16% circa inferiore a quello degli uomini e tale divario retributivo rimasto quasi invariato nell'ultimo decennio, si riflette in un livello più basso di pensione percepita. La revisione della direttiva 2006/54/CE rappresenta una sfida cruciale per tutti gli Stati membri dell'UE per produrre un importante slancio propulsivo in materia di parità di retribuzione e offrire alle donne soluzioni pratiche che le aiuterebbero a conciliare meglio le responsabilità professionali e quelle familiari. Ritengo pertanto che la Commissione debba monitorare attentamente l'attuazione delle raccomandazioni specifiche per paese e agire tempestivamente nei confronti degli Stati membri che non rispettano le disposizioni della direttiva. Aldo Patriciello (PPE),
per iscritto. – Pur riconoscendo l'importanza che riveste la parità di genere fra uomini e donne in ambito occupazionale e pur tenendo conto del fatto che il divario retributivo di genere ha subito una variazione minima, voterei negativamente in quanto non condivido pienamente la modalità con cui è stata trattata la questione. Alojz Peterle (PPE),
pisno. – Strinjam se, da je treba premostiti razlike med plačilom moških in žensk za enako delo in odpraviti neskladja, ki se na tem področju dogajajo, vendar se ne strinjam z vsemi načini, ki so bili vključeni v to resolucijo, zato sem se pri končnem glasovanju vzdržal. Marijana Petir (PPE),
napisan. – Čak devet godina nakon usvajanja Direktive 2006/54/EZ o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada, položaj žena na tržištu rada nije se bitno promijenio. Žene i dalje ostaju žrtve izravne i neizravne diskriminacije koja se očituje u obliku niže stope zaposlenosti, nižih plaća i mirovina, te u obliku diskriminacije s obzirom na rodiljni i/ili roditeljski dopust. Pozdravljam svrhu izvješća, međutim ono čemu se protivim je njegova nekonzistentnost. Iako je izvješće namijenjeno postizanju jednakosti između žena i muškaraca u pogledu zapošljavanja i rada, čak sedam točaka govori o rodnoj jednakosti a ne o jednakosti među spolovima. Osim toga, izvješće se u čak četiri točke poziva na pitanje službenog priznavanja osoba koje su promijenile spol – pitanje koje nema veze s jednakošću žena i muškaraca na tržištu rada. Upravo zbog nekonzistentnosti koje se nalaze u ovome izvješću te smatrajući kako ima puno prostora za poboljšanje i napredovanje u ovom pogledu, suzdržala sam se prilikom glasovanja. Florian Philippot (ENF),
par écrit. – Le rapport Zaborska sur l'égalité des chances entre hommes et femmes en matière d'emploi et de travail a pour objet de faire le point sur l'avancement de la directive 2006/54/CE portant sur ce sujet. Si ce texte peut paraître a priori bien orienté du fait de l'objectif affiché d'assurer un salaire égal pour un travail égal et de combattre les retraites indignes, il est miné par des revendications communautaristes de diverses natures et met en avant des propositions de mesures par trop contraignantes pour l'employeur, risquant ainsi de mettre en péril la liberté d'entreprendre telle qu'elle existe en France. Par ailleurs, la France fait partie des rares pays ayant déjà appliqué la directive initiale ; inutile donc de prendre prétexte du manque de zèle de certains États-membres pour rajouter des contraintes inutiles et des pouvoirs supplémentaires à l'UE, notamment en ce qui concerne la politique sociale des entreprises. J'ai donc voté contre ce texte. Tonino Picula (S&D),
napisan. – Iako je mnogo učinjeno u području ravnopravnosti muškaraca i žena, pitanje rodne neravnopravnosti na tržištu rada i dalje ostaje jedno od temeljnih problema s kojima se žene danas susreću. U tom smislu, pozdravljam ovo izvješće i napore da se uvedu stroži mehanizmi nadzora i sankcioniranja poslodavaca koji nisu spremni riješiti ovaj problem, kao i činjenicu da izvješće osvjetljava probleme koji još uvijek nisu dovoljno prepoznati poput razlike u mirovinama između muškaraca i žena, diskriminaciju i uznemiravanje transrodnih osoba, itd. Pozdravljam odlučnije uvođenje mjera poput rodno neutralnih sustava ocjenjivanja i klasifikacije radnih mjesta, definiranja jasnih kriterija za ocjenjivanje vrijednosti rada, uključivanje socijalnih partnera i civilnog društva u mehanizme nadzora te veće napore ka usklađivanju poslovnog i privatnog života. Iako je u Hrvatskoj razlika u plaćama između muškaraca i žena znatno manja od prosjeka EU-a, u nekim područjima i dalje zaostajemo. Ravnopravnost spolova je ustavna kategorija, a antidiskriminacijske mjere protežu se kroz nekoliko zakona, uključujući Zakon o radu. Ipak, u hrvatskom zakonodavstvu postoje brojne iznimke koje omogućavaju opravdanje izravne i neizravne diskriminacije, pozitivne mjere često nisu obvezujuće za poslodavce, a žene u trudnoći i majke, unatoč zakonskoj zaštiti, i dalje su izložene diskriminaciji prilikom zapošljavanja i na radnom mjestu. Miroslav Poche (S&D),
in writing. – I am pleased that Parliament has voted favourably on the report on equal opportunities and equal treatment of men and women in matters of employment and occupation. Gender equality is something which the EU strives to achieve – as do I – and this measure helps to address some of the gaps that are still prevalent in the workplace. The report stresses the importance of fighting indirect discrimination, especially with regard to pension schemes. It also calls on the Commission and Member States to raise awareness regarding the pay and pensions gaps between the genders. In addition, it recommends that Member States become role models within their own public institutions when it comes to equal pay for women. I am proud of the result of the vote on this report, and I believe that it will bring meaningful change and help with closing the gender gap. Salvatore Domenico Pogliese (PPE),
per iscritto. – La relazione in oggetto valuta l'applicazione della direttiva 2006/54/CE che modernizza le disposizione comunitarie nel settore della parità di trattamento tra uomini e donne nel settore lavorativo. La relatrice, l'on. Zaborska, sottolinea che, sebbene, in termini generali gli Stati membri abbiano provveduto a conformare le leggi nazionali a quanto stabilito dall'Unione europea, l'applicazione della direttiva non si è rivelata sufficiente in funzione di una compensazione definitiva del gap salariale tra uomini e donne. Pertanto, l'on. Zaborska chiede alla Commissione europea la presentazione di una nuova bozza legislativa che sostituisca quanto finora previsto. All'interno di questa relazione vi sono, però, alcuni passaggi concernenti il diritto societario – si fa riferimento ad esempio a un sistema sanzionatorio per imprese in caso di mancato rispetto del principio di parità di trattamento – e alcuni riferimenti al riconoscimento dei diritti LGBT – come, ad esempio, il riconoscimento legale del cambio di genere – che trovo essere non condivisibili. Pertanto ho deciso di votare contro la proposta di risoluzione. Jiří Pospíšil (PPE),
písemně. – U této zprávy jsem se zdržel hlasování, přestože výrazně podporuji rovnost mužů a žen ve všech oblastech. Znění této zprávy ovšem obsahuje řadu opatření, která jsou neefektivní, a navíc se mohou ve výsledku otočit proti samotným ženám. Jako příklad bych uvedl návrhy na povinné kvóty zastoupení žen a mužů ve správních radách. Tato opatření ženám opravdu nepomohou. Franck Proust (PPE),
par écrit. – L'égalité des chances entre hommes et femmes en matière d'emploi est pour moi une priorité politique, et nous devons prendre toutes les décisions nécessaires pour y parvenir. Ces mesures doivent être efficaces et appropriées au but recherché. Aussi, je ne souhaite pas que l'Europe s'immisce dans des questions où elle n'aurait pas sa place. Ces postures défendues par certains de mes collègues ne respectent en rien le principe de subsidiarité. C'est la raison pour laquelle je me suis abstenu sur certains passages. Paulo Rangel (PPE),
por escrito. – A igualdade entre homens e mulheres constitui um dos princípios fundamentais em que assenta a UE. A presente resolução aborda a questão da igualdade de género no contexto do emprego e da atividade profissional. A este respeito, importa registar com preocupação que, pese embora o princípio da igualdade de remuneração se encontre consagrado no direito da UE desde 1957, as disparidades salariais, em matéria de pensões e ao nível da taxa de emprego entre homens e mulheres ainda persistem. Neste sentido e sendo certo que uma maior igualdade entre homens e mulheres, para além de configurar uma questão de equidade e de justiça, traz inúmeros benefícios para a economia e a sociedade e se afigura essencial para promover o crescimento, a competitividade e o relançamento económico, importa que a UE e os respetivos Estados-Membros implementem medidas que garantam uma efetiva aplicação das disposições em matéria de igualdade de remuneração e de igualdade de tratamento. Assim e por concordar com a generalidade das recomendações que, a este propósito, são formuladas pela relatora, votei favoravelmente a presente resolução. Robert Rochefort (ALDE),
par écrit. – J'ai soutenu cette résolution qui vise à renforcer la législation européenne sur l'égalité des chances et l'égalité de traitement entre hommes et femmes en matière d'emploi et de travail. La directive européenne 2006/54/CE prévoit cette égalité. Pourtant, sa mise en œuvre dans les États membres ne semble pas suffisante: l'écart de rémunération entre les hommes et les femmes dans l'Union atteint en moyenne 16.4% ; les taux d'emploi sont généralement plus faibles chez les femmes ; les écarts en termes de pension restent importants. Il faut renforcer l'application de la directive de 2006 et permettre l'établissement d'une véritable égalité des chances et de traitement entre hommes et femmes, par la réduction des écarts de rémunération, l'augmentation de l'indépendance économique des femmes, l'amélioration de l'accès des femmes au marché du travail, l'instauration d'une égalité dans les processus de décision ou la suppression des structures et pratiques discriminatoires. Pour ceux qui en doutent encore, rappelons que de cet établissement découleront des effets positifs majeurs qui bénéficieront à l'ensemble de la société. Liliana Rodrigues (S&D),
por escrito. – A relatora considera que a atual Diretiva 2006/54/CE precisa ser atualizada. O relatório incide sobre a disparidade salarial entre homens e mulheres, o desequilíbrio entre vida profissional e familiar, a discriminação nos regimes de pensões, o conceito de trabalho igual, a transparência salarial e o acesso à justiça, entre outras questões pertinentes e importantes. Destaco especialmente a questão do pagamento igual. 10 anos após a introdução de uma lei da UE que tem por objetivo assegurar o pagamento igual por trabalho igual entre homens e mulheres, estas últimas ainda recebem em média menos 16% (facto agravado pela crise económica). Uma das razões para se manter esta discrepância era a inexistência de sanções para as companhias que, de forma constante, persistem no desigual tratamento entre homens e mulheres. Esta é uma situação que a provação deste relatório vem tentar colmatar ao prever sanções para algumas companhias (as listadas nas bolsas de valores da UE), caso optem por não cumprir as suas responsabilidades no que respeita à igualdade salarial entre os géneros. Sugere ainda que os Estados-Membros façam o mesmo com empresas financiadas por fundos públicos. Foi um passo corajoso e decisivo no sentido da justiça. Inmaculada Rodríguez-Piñero Fernández (S&D),
por escrito. – He votado a favor de este informe porque considero que la igualdad de trato entre mujeres y hombres en el empleo es un principio fundamental que debe ser respetado e impulsado. Lamentablemente aún persisten grandes diferencias y es necesario proceder a una revisión que mejore y modernice la Directiva sobre igualdad en el empleo. Resulta inaceptable que todavía hoy en Europa haya una brecha salarial entre hombres y mujeres superior al 16 %, por lo que urge promover sistemas no sexistas de evaluación y clasificación de empleos, que garanticen la transparencia salarial y combatan los prejuicios de género que hacen que se haya sistematizado la brecha salarial. Es fundamental que se propongan auditorías salariales obligatorias en relación con las empresas que cotizan en una bolsa de valores en los Estados miembros (exceptuando las pymes). También debería ser obligatorio que las empresas elaboren y apliquen unos planes estratégicos anuales en materia de igualdad de género y que faciliten, asimismo, la conciliación de la vida laboral de mujeres y hombres con la vida familiar, algo que sigue siendo muy difícil. Por último, es inaceptable que la proporción de mujeres que ocupan cargos superiores de gestión en las empresas sea inferior al 18 %. Claude Rolin (PPE),
par écrit. – Ce jour, j'ai voté en faveur du rapport au sujet de la mise en œuvre du principe d'égalité des chances et d'égalité de traitement entre hommes et femmes en matière d'emploi et de travail. Un vote important tant ce principe d'égalité est encore loin d'être réalité aujourd'hui en Europe. Malgré les nombreuses initiatives législatives de ces 40 dernières années, force est de constater que la convergence en matière de chances et d'égalité de traitement entre les hommes et les femmes est lente et insuffisante. Aujourd'hui encore, les femmes gagnent en moyenne 16,4 % de moins que les hommes, leur taux d'emploi est bien plus faible et elles sont davantage confrontées à des formes de contrat atypiques. La liste de ces différences injustes est encore longue et met en avant la nécessité d'agir plus efficacement. Ce rapport souligne l'insuffisante transposition de la directive de 2006, problème auquel il faut remédier. À travers ce rapport, le Parlement européen fait également une série de propositions à l'adresse de la Commission pour sa nouvelle proposition législative qu'elle présentera en 2016. Notons enfin que ce rapport aborde également les discriminations dont souffrent certaines personnes en raison de leur identité sexuelle ou de leur changement de sexe. Massimiliano Salini (PPE),
per iscritto. – Nonostante sia favorevole alle pari opportunità e parità di trattamento fra uomini e donne in materia di occupazione e impiego, ritengo inutile il solito riferimento al «riconoscimento del cambio di genere» in una relazione sulla parità di trattamento in materia di occupazione e impiego; così come non approvo la richiesta dell'inversione dell'onere della prova che va a gravare sul datore di lavoro. L'idea alla base della risoluzione è eccellente ma non la formulazione del testo. Lola Sánchez Caldentey (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este informe ya que, a pesar de los beneficios de la igualdad entre hombres y mujeres, los estudios demuestran que la legislación de la UE en este ámbito sigue sin aplicarse eficazmente en los Estados miembros. La discriminación por razón de género y el incumplimiento de la igualdad de oportunidades y de trato entre mujeres y hombres en el empleo son una lacra que comprende un coste muy significativo para las personas, el conjunto de las sociedades europeas y sus economías. En términos generales, los Estados miembros no han aprovechado la oportunidad de la Directiva 2006/54/CE para revisar sus sistemas nacionales en profundidad o simplificar y modernizar su legislación en materia de igualdad de trato. Con este informe se solicita a la Comisión elaborar una nueva propuesta legislativa para sustituir la Directiva existente e introducir medidas vinculantes con respecto al tema de la igualdad de trato y la ocupación. Con ello esperamos poder reducir la actual brecha salarial entre hombres y mujeres del 16 % y la brecha pensional del 39 %, que hasta la fecha colocan a las mujeres en una situación que entraña un mayor riesgo de pobreza frente a los hombres. Olga Sehnalová (S&D),
písemně
. – Obětí platové diskriminace na pracovišti se mohou stát všechny ženy. To, že za vykonávání srovnatelné práce pobírají ve srovnání s muži menší plat, má výrazné dopady mimo jiné i na jejich sociální zabezpečení ve stáří. Je nepřijatelné, že ženy pobírají průměrně o 39 % nižší důchod než muži. Zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení v zaměstnání pro muže a ženy proto považuji za nezbytné a vítám tedy návrh této zprávy. Zaměstnavatelé by měli dbát nejen na rovné odměňování bez ohledu na pohlaví, ale také na zvýšení reprezentace žen na vyšších pozicích. Lidia Senra Rodríguez (GUE/NGL),
por escrito. – He votado a favor de este informe ya que solicita a la Comisión Europea una revisión de la Directiva sobre la aplicación del principio de igualdad de oportunidades e igualdad de trato entre hombres y mujeres en asuntos de empleo y ocupación. A pesar de estar basado en jurisprudencia de los tribunales europeos, dicho acto legislativo no ha conseguido acabar con la enorme disparidad de salarios entre hombres y mujeres en general (16,4 % de media), ni entre Estados Miembros; tampoco con las discriminaciones sufridas en los centros de trabajo. Por ello, se solicitan medidas contundentes como incorporar sanciones contra empresas que incumplan las medidas de igualdad, una auditoría en este tema a las grandes empresas que cotizan en Bolsa, o que el Consejo adopte una posición para desbloquear la llamada Directiva de maternidad. No obstante, creo que este informe debería haber incluido alguna de nuestras consideraciones; en especial, cómo las medidas de austeridad para atajar la crisis financiera y económica, junto con la flexibilización creciente de los contratos de trabajo, han llevado a que se mantengan unos niveles altos de pobreza entre las mujeres en Europa (22 % en el Estado español). Ricardo Serrão Santos (S&D),
por escrito. – No Índice Global das Diferenças de Género, do Fórum Económico Mundial, Portugal estava em 2014 no 39.o lugar. Aqui ficam alguns números: 31% dos lugares no Parlamento Nacional são ocupados por mulheres, 21% dos cargos ministeriais são ocupados por mulheres e há apenas 12% de mulheres nos conselhos de administrações das empresas. Um homem português ganha em média mais 30% que uma mulher portuguesa. Por estas razões, considero muito positivo que este relatório refira explicitamente que os Estados-Membros devem legislar para garantir uma representação equilibrada de mulheres e homens nos conselhos de administração. Siôn Simon (S&D),
in writing. – This is a very important vote for the women, men and transgender persons in my constituency. I voted in favour of this report because I want to see equal pay for all genders. The amendments concerning transgender persons are particularly important to me, and I feel that the European Union can and should definitely be doing more in this area. Branislav Škripek (ECR),
písomne. – Neodôvodnené rozdiely v odmeňovaní žien a mužov stále existujú a sú neprijateľné. Ďalším kľúčovým faktorom, ktorý na pracovnom trhu ženy znevýhodňuje, je ich materská rola. Oboje následne vedie k rozdielom vo výške starobného dôchodku a to všetko vedie k feminizácii chudoby. Nedostatočné ekonomické ohodnotenie prínosov žien – matiek pri starostlivosti o deti a iné závislé osoby v rámci neformálnej domácej starostlivosti a ich investície do ľudského kapitálu – už len prispieva k tejto celospoločenskej ekonomickej a sociálnej nespravodlivosti a pretrvávajúcim nerovnostiam. Je preto potrebné prijať konkrétne opatrenia a urobiť potrebné kroky, aby sme túto nespravodlivosť odbúrali. Uznesenie tieto skutočnosti dostatočne nezohľadňuje a zároveň používa zavádzajúcu rodovú terminológiu. Pri hlasovaní som sa preto zdržal. Davor Škrlec (Verts/ALE),
napisan. – Jednako postupanje prema muškarcima i ženama u zapošljavanju i zanimanju je pitanje pravde i pravednosti. Sve žene, bez obzira na njihovu dob, obrazovanje ili društveni status izravno su ili neizravno potencijalne žrtve diskriminacije na radnom mjestu. Postoji nekoliko glavnih elemenata po kojima su žene diskriminirane, a to su: razlika u plaći, neravnoteža između posla i obitelji, pristup pravdi i diskriminacija unutar mirovinskog sustava. Jednak tretman i načelo nediskriminacije je važan dio i primarnog zakonodavstva EU-a od usvajanja Ugovora iz Rima 1957. godine. Na plenarnoj sjednici podržao sam prijedlog direktive koja bi omogućila implementaciju kazne za odgovorne i kompenzacije za žrtve diskriminacije. Sankcije i kazne potaknut će izbjegavanje situacija koje mogu biti diskriminirajuće. Igor Šoltes (Verts/ALE),
pisno. – Enako obravnavanje moških in žensk je eno od temeljnih načel prava EU. Spremenjena direktiva je namenjena temu, da bi bila zakonodaja EU na tem področju bolj usklajena s sodno prakso Sodišča EU ter da bi se ustrezna zakonodaja o enakosti na nacionalni ravni poenostavila in posodobila, s čimer bi prispevali k boljšemu položaju žensk na trgu dela (do leta 2014 je bil delež žensk na vodstvenih položajih družb, ki poslujejo v EU, nižji od 18 %). Uvedene so bile nekatere novosti, kot so izvajanje načela enakih možnosti, opredelitev koncepta posredne diskriminacije ter zaščita pred diskriminacijo zaradi spremembe spola. Ekonomska neodvisnost je osnovni pogoj, da imajo evropski državljani, tako ženske kot moški, nadzor nad svojim življenjem in lahko sprejemajo življenjske odločitve. Zato se strinjam, da sta pravilna uporaba in izvrševanje pravil o enakem plačilu (Direktiva 2006/54/ES) ključni izziv za vse države članice. Ker večja enakost med moškimi in ženskami koristi družbi in gospodarstvu, zmanjšanje razlik v plačilu med spoloma pa pripomore k zmanjšanju revščine in je nadvse pomembno za rast zaposlovanja, konkurenčnosti in gospodarskega okrevanja, in ker razlike v plačilu močno vplivajo na življenjske pogoje in življenjske priložnosti številnih evropskih družin, sem poročilo podprl. Renato Soru (S&D),
per iscritto. – Ho votato a favore delle risoluzione non legislativa sulla parità di trattamento fra uomini e donne in tema di lavoro perché è importante e doveroso segnalare che le differenze di salario non solo persistono ma sono addirittura in crescita, nonostante l'esistenza di una direttiva UE del 2006 in materia. Secondo i dati Eurostat 2013, il divario salariale e pensionistico tra uomini e donne si attesta in media sul 16,4% e 38,5 in tutta l'UE, con significative differenze tra i paesi. Vista la lentezza degli Stati membri nell'applicare la legislazione europea vigente sulla parità salariale, con questo testo il Parlamento sollecita la Commissione a proporre delle nuove norme che stabiliscano mezzi più efficaci per vigilare sull'applicazione della direttiva negli Stati membri. Tra le proposte contenute nella risoluzione, segnalo in particolare la possibilità di comminare sanzioni a livello europeo in caso di non conformità per i datori di lavoro che non rispettano la parità salariale. Infatti, se alcuni Stati virtuosi hanno recepito la direttiva, in molti altri paesi tra cui, purtroppo, l'Italia, gli ordinamenti nazionali devono ancora fare molti progressi verso la parità retributiva. Joachim Starbatty (ECR),
schriftlich. – Ich habe heute gegen den Bericht von Anna Záborská zur Chancengleichheit und Gleichbehandlung von Männern und Frauen in Arbeits- und Beschäftigungsfragen gestimmt, da er in einigen zentralen Punkten das Subsidiaritätsprinzip verletzt. Er stellt Forderungen nach absoluter Lohntransparenz und der damit verbundenen Androhung von Sanktionen, die weder marktwirtschaftlich sinnvoll noch im Kompetenzbereich der EU sind. Ivan Štefanec (PPE),
písomne. – Jednoznačne podporujem rodinnú politiku a aktívne ženy, ale nestotožňujem sa s názorom, že rovnosť príležitostí treba riešiť administratívnymi kvótami. Ženy sa vedia presadiť samé aj bez takejto regulácie. Helga Stevens (ECR),
schriftelijk. – De N-VA-delegatie onthield zich over dit verslag van stemming. De N-VA staat voor een inclusieve samenleving met gelijke rechten en plichten voor iedereen alsook voor een gelijkekansenbeleid op maat van en met aandacht voor alle diverse doelgroepen. Inbreuken op die gelijkheid, zowel op het werk als in de privésfeer, zijn voor ons niet aanvaardbaar. Omwille van de roep om verplichte quota voor vrouwen hebben wij ons over dit verslag van stemming moeten onthouden. Er zijn maatschappelijke en dieperliggende oorzaken van het glazen plafond en discriminatie. Quota zijn daarvoor geen oplossing. De N-VA is ook een partij die veel aandacht hecht aan het welzijn van het gezin. Tegelijkertijd is ook subsidiariteit belangrijk voor de N-VA. Wij hebben oog voor de verschillende beleidsniveaus en de afbakening van bevoegdheden. Vanuit dat opzicht is het voorliggende verslag problematisch, aangezien het verslag voor een gemeenschappelijk standpunt inzake de moederschapsrichtlijn pleit. De N-VA-delegatie wijst ook op de zeer specifieke en eerder complexe Belgische context gelet op het bestaan van de verschillende stelsels zoals tijdskredieten en thematische verloven (bv. ouderschapsverlof). Deze stelsels worden geïntegreerd in een systeem van loopbaanrekening, hetgeen een flexibele en maatgerichte vorm van loopbaanbeleid is en een effectieve en werkbare combinatie tussen arbeid en zorg verzekert. Davor Ivo Stier (PPE),
napisan. – Želim naglasiti da svakako podržavam jednake mogućnosti i jednako postupanje prema muškarcima i ženama u pogledu zapošljavanja i rada te izjednačavanje njihovih prava, međutim glasao sam suzdržano u ovom izvješću zbog prekomjerne upotrebe ambivalentnog pojma rod – gender, umjesto jasnog i pravno definiranog pojma spol – sex. Upotreba nejasne terminologije na ovaj način čini tekst nejasnim. Catherine Stihler (S&D),
in writing. – I strongly supported this report. Based on the current rate of progress, the gender pay gap will not be closed until 2084. Along with my Labour colleagues, I have long supported rules to require companies to publish their gender pay gaps. However, transparency alone is not enough: this data must be used to make equal pay a reality across Europe. Patricija Šulin (PPE),
pisno. – Glasovala sem za poročilo o enakih možnostih in enakem obravnavanju moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu. Kljub temu da so se razlike v stopnji zaposlenosti in višini plač v zadnjih letih sicer nekoliko zmanjšale, to ni posledica izboljšanja položaja žensk prav tako ni posledica boljšega delovanja držav članic na tem področju. Poročilo pravilno ugotavlja, da države članice velikokrat le prenesejo direktivo v svoje nacionalno pravo, ne naredijo pa dovolj na drugih ravneh, kot je denimo spremljanje izvajanja načela enakega plačila in uveljavljanja vseh razpoložljivih pravnih sredstev za diskriminacijo pri plačilu. Pavel Svoboda (PPE),
písemně. – V dnešním hlasování o pozměňovacích návrzích ke zprávě o rovných příležitostech a rovném zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání jsem hlasoval tak, abych znovu potvrdil svůj postoj projevený již dříve při hlasování v obdobných případech, totiž že v určitých bioetických otázkách či v otázkách rodinné politiky je třeba důsledně uplatňovat otázku subsidiarity a tyto otázky nezaměňovat za témata, která jsou předmětem jiných zpráv či stanovisek Evropského parlamentu. Νεοκλής Συλικιώτης (GUE/NGL),
γραπτώς. – Οι σκληρές νεοφιλελεύθερες πολιτικές χτυπούν όλους τους εργαζόμενους, αλλά τις εργαζόμενες γυναίκες τις συνθλίβουν. Κατά την τελευταία δεκαετία, το μισθολογικό χάσμα μεταξύ των φύλων, παρέμεινε σχεδόν στάσιμο, από 17,5% το 2008 σε 16,4% το 2012. Υπό το φως αυτής της στασιμότητας, θεωρήθηκε πως η ισχύουσα οδηγία έχει αγγίξει τα όριά της και πρέπει να επικαιροποιηθεί. Είναι θετικό το ότι η έκθεση αναγνωρίζει τις ανισότητες, ζητά να εντατικοποιηθούν οι προσπάθειες για την καταπολέμηση της αδήλωτης εργασίας και των επισφαλών θέσεων απασχόλησης, προτείνει συγκεκριμένα μέτρα για τη διασφάλιση ισχυρότερων δικαιωμάτων για άνδρες και γυναίκες και προτείνει ακόμη και κυρώσεις για τις μεγάλες επιχειρήσεις, οι οποίες δεν συμμορφώνονται με τις υποχρεώσεις τους όσον αφορά την ισότητα των φύλων. Εν τούτοις, αυτό που παραγνωρίζεται στην έκθεση είναι πως ισοτιμία τον δύο φύλων δεν μπορεί να νοηθεί στο πλαίσιο των νεοφιλελεύθερων πολιτικών που προωθούνται καθημερινά από την ΕΕ. Ωστόσο, παρά τις μεμονωμένες προβληματικές αναφορές που υπάρχουν στην έκθεση (π.χ. αξιοποίηση του ευρωπαϊκού εξαμήνου για την καταπολέμηση των ανισοτήτων και τη διασφάλιση της ίσης μεταχείρισης), το κείμενο περιλαμβάνει πολλές θετικές αναφορές τις οποίες δεν μπορούμε να αγνοήσουμε. Γι' αυτό υπερψηφίσαμε την έκθεση. Ελευθέριος Συναδινός (NI),
γραπτώς. – Η ισότητα των δύο φύλων αποτελεί σημαντικό παράγοντα στην κοινωνική, πολιτιστική και οικονομική ανάπτυξη των χωρών. Η χρησιμοποίηση, όμως, αυτής της θεμελιώδους αξίας μεμονωμένα και χωρίς να λαμβάνεται υπόψη το ήθος και η ηθική, θα οδηγήσει σε εγκληματικές πράξεις και καταστροφικές πρακτικές. József Szájer (PPE),
írásban. – Üdvözlöm az előadó, Záborská képviselőasszony munkásságát a néppárti értékrend a férfiak és nők közötti esélyegyenlőségéről és egyenlő bánásmódról a foglalkoztatás és munkavégzés területén szóló jelentésben való megjelenítésében. Nagyon fontosnak tartom a hosszú távú fenntarthatóságot célzó, illetve az öregedő társadalmak pénzügyi stabilitásának megteremtésében kiemelten hangsúlyossá vált női munkavállalás szükségszerűségét egy olyan társadalmi klíma létrehozása érdekében, ahol a munkavállalás és a gyermekgondozás teljes mértékben összeegyezhetővé válik. Mindazonáltal sajnálattal konstatáltam, az előadó és számos néppárti képviselő erőfeszítéseinek dacára, hogy bár a társadalompolitika, minden egyes ország esetében, egy már meglevő intézményrendszerbe és értékrendbe ágyazódik, a jelentésbe bekerült számos olyan, a szubszidiaritás elvét mélyen sértő – s a jelentést ezáltal megerősítés helyett gyengítő – ajánlás, amelyet nem tudok támogatni, ilyen például a szankciók bevezetése minden egyes tagállamban a diszkriminációt gyakorló munkáltatók számára, illetve a kötelező jellegű gender-egyenlőségi éves üzleti tervek a vállalatok számára. Tibor Szanyi (S&D),
írásban. – Szavazatommal támogattam a jelentés elfogadását, mely helyesen emelte ki, hogy a férfiak és nők közötti nagyobb fokú egyenlőség, a köztük lévő bérszakadék csökkentése növelné a gazdaság teljesítményét, hozzájárulna a szegénység mértékének csökkentéséhez, és általában véve jótékony hatást gyakorolna a társadalomra. A jelentés részletekbe menően vizsgálta a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség kérdését a foglalkoztatás területén, felhívva a figyelmet az összes olyan kérdésre, ahol szinte mindegyik tagállamnak fejlődnie kell. Fontosnak tartom, hogy megjegyezte a jelentés, hogy az elmúlt években a nemek közötti foglalkoztatás és bérszakadék kismértékű csökkenésének oka a gazdasági válság volt, mivel egyes tagállamok hajlamosak saját érdemként feltüntetni a statisztikai mutatók ilyen jellegű változásait. Ez azonban megakadályozza azt, hogy valós eredményeket érjünk el a bérszakadék csökkentése, valamint a foglalkoztatás és a versenyképesség növelése terén. Ugyanakkor felhívnám a figyelmet arra, hogy az egész életen át tartó tanuláshoz, a szakképzéshez és a mentori hálózatokhoz való hozzáférés biztosítása nem korlátozható csupán a nőkre. Mindkét nem számára egyaránt fontos, hogy Európa-szerte lehetőséget kapjanak erre. Dario Tamburrano (EFDD),
per iscritto. – Noi, 5 Stelle, accogliamo con favore questa relazione che ha l'obiettivo di promuovere la parità di trattamento e opportunità tra uomini e donne nelle aziende e in generale nel mondo del lavoro. Infatti la realtà occupazionale è preoccupante e l'Italia ne è un triste esempio: la disparità di genere tra occupati raggiunge il 20% nel nostro paese. Stessa situazione per il divario retributivo di genere ancora molto, troppo alto (16,4% nel 2012). Bisogna fare di più e creare opportunità più eque tra donne e uomini, creando le condizioni giuste dove le donne, e indirettamente tutta la famiglia, riesca a conciliare la vita familiare e quella lavorativa. Quindi sì a migliori politiche sociali e assistenziali. Tuttavia abbiamo votato contro a quegli emendamenti che volevano introdurre sanzioni e pratiche burocratiche, già insostenibili, per le aziende e i datori di lavoro. Marc Tarabella (S&D),
par écrit. – L'égalité des genres est un principe fondamental du droit naturel, exigeant qu'un homme et une femme soient traités similairement, de manière juste et équitable. Pourtant, on remarque que ce principe reste encore trop souvent nié, voir décrié par le monde de l'entreprise, où les hommes occupent les places à plus haute responsabilité. Une fois encore le Parlement européen se prononce pour plus d'égalité effective car c'est de cela qu'il s'agit. Nous ne cesserons le combat tant que les droits des femmes seront à ce point malmenés Pavel Telička (ALDE),
in writing. – This own-initiative report is concerned with the gender pay gap and discrimination in the workplace. It states that – in spite of EU efforts throughout the last 40 years, EU primary legislation and case law – the gender pay gap still exists, at an average of 16.4 % across the EU. The report therefore calls on the Commission to prepare a new legislative proposal that would necessitate observance of the principle of equal pay. While I wholly subscribe to the concept of equal treatment of men and women in employment and otherwise, I have difficulties with some of the specific measures proposed by this report. In particular, I do not fully identify with the recommendation of binding quotas, which the report considers as the best way to increase women's involvement in political and economic decision making. I therefore abstained from voting on this report. Ruža Tomašić (ECR),
napisan. – Još jedno od brojnih izvješća na vlastitu inicijativu Odbora FEMM Europskog parlamenta čiji naslov obećava puno, a sadržaj kompromitira naslov do granica neprepoznatljivosti. Na tom tragu indikativnom držim i činjenicu da je i sama izvjestiteljica, zastupnica Zaborska, na finalno amandmaniranu verziju teksta izvješća u Odboru glasovala suzdržano. Kao žena s dugogodišnjom policijskom karijerom koja se tijekom profesionalne karijere susretala s brojnim predrasudama, snažno podržavam principe jednakih mogućnosti i jednakog tretmana žena i muškaraca, te princip jednake plaće za isti rad. Nepobitna je i tužna činjenica da razlika u plaćama između žena i muškaraca i dalje postoji te u prosjeku iznosi 16,4 % za cijeli prostor Europske unije. Međutim, ono s čime se nikada nisam mogla, niti ću se ikada moći složiti, jest licemjerno miješanje prava na jednake mogućnosti s beskrupuloznom promocijom rodne ideologije. Određene su grupacije u Europskom parlamentu nažalost ponovno uspjele u nakani da potkopaju konstruktivnu raspravu o još jednoj iznimno bitnoj temi, ubacivši u izvješće svoje standardne zahtjeve kao što su obvezujuće ženske kvote, prava LGTB zajednice, zabranu diskriminacije osoba koje su promijenile spol, posebne povlastice za podzastupljeni spol, revizije plaća za društva uvrštena na burze država članica Unije, termin «rod» umjesto «spol» i brojne druge. Romana Tomc (PPE),
pisno. – Predlog o uporabi direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu v večinskem delu podpiram, saj si resnično želim, da bi se vrzel v plačilu med moškimi in ženskami zmanjšala, oziroma da je ne bi bilo. Ker poročilo v vseh točkah ne dosega mojih pričakovanj, saj vključuje spodbujanje ideologije spolov, kar po mojem mnenju ne prinaša dodane vrednosti načelu enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu, bi se pri končnem glasovanju vzdržala. Yana Toom (ALDE),
in writing. – The situation of European women on the labour market is characterized by systemic discrimination. This is reflected in lower income, lack of representation at the highest levels of the career ladder and concentration in the less prestigious and less profitable sectors of the economy. Particularly vulnerable are women of childbearing age. Available settings in the field of education, in fact, reproduce the gender imbalance in the labour market. The issue of gender equality in the EU received public and Member States' recognition, although the measures taken so far have not led to a radical change in the status of women on the labour market and to achieving substantive (rather than formal) equality between men and women in employment, in political and social life. Estefanía Torres Martínez (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este informe ya que, a pesar de los beneficios de la igualdad entre hombres y mujeres, los estudios demuestran que la legislación de la UE en este ámbito sigue sin aplicarse eficazmente en los Estados miembros. La discriminación por razón de género y el incumplimiento de la igualdad de oportunidades y de trato entre mujeres y hombres en el empleo son una lacra que comprende un coste muy significativo para las personas, el conjunto de las sociedades europeas y sus economías. En términos generales, los Estados miembros no han aprovechado la oportunidad de la Directiva 2006/54/CE para revisar sus sistemas nacionales en profundidad o simplificar y modernizar su legislación en materia de igualdad de trato. Con este informe se solicita a la Comisión elaborar una nueva propuesta legislativa para sustituir la Directiva existente e introducir medidas vinculantes con respecto al tema de la igualdad de trato y la ocupación. Con ello esperamos poder reducir la actual brecha salarial entre hombres y mujeres del 16 % y la brecha pensional del 39 %, que hasta la fecha colocan a las mujeres en una situación que entraña un mayor riesgo de pobreza frente a los hombres. Ramon Tremosa i Balcells (ALDE),
in writing. – Any measure that promotes equality between men i women is good and has my support. Unfortunately 26 Member States have outstanding issues in the transposition of the directive and the Commission is one year behind schedule in adopting the legislative initiative wing was committed to promote and facilitate the effective implementation of the principle of equal pay in practice. It is an urgent issue and I encourage the Commission to work on it. I encourage Member States in the sense that consistently apply and implement the recast Directive 2006/54/EC and to encourage the social partners (unions and employers) and NGOs to play a more active role in promoting equal treatment, also using action plans to address any wage inequality based on gender, with specific actions and track the results at enterprise, national and EU. Mylène Troszczynski (ENF),
par écrit. – Alors que le texte est a priori bien orienté (assurer un salaire égal pour un travail égal, éviter les retraites indignes...), il est miné de revendications communautaristes LGBT et minorités ethniques et de propositions de mesures incompatibles avec la liberté d'entreprise, terreau de l'emploi. Par ailleurs, le France fait partie des rares pays ayant appliqué la directive initiale. Il ne faudrait donc pas exploiter un manque d'application par d'autres pays pour ajouter des contraintes qui ne sont ni utiles, ni du ressort de l'Union, comme la politique sociale des entrepreneurs. J'ai voté contre ce texte. István Ujhelyi (S&D),
írásban. – Nagyon fontos joganyagról van szó, a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód területén számos fontos közösségi intézkedés van életben. Az alkalmazás eredményeit minden évben vizsgálnunk kell. A jelentés szavazatommal elfogadásra javasoltam. Miguel Urbán Crespo (GUE/NGL),
por escrito. – Hemos votado a favor de este informe ya que, a pesar de los beneficios de la igualdad entre hombres y mujeres, los estudios demuestran que la legislación de la UE en este ámbito sigue sin aplicarse eficazmente en los Estados miembros. La discriminación por razón de género y el incumplimiento de la igualdad de oportunidades y de trato entre mujeres y hombres en el empleo son una lacra que comprende un coste muy significativo para las personas, el conjunto de las sociedades europeas y sus economías. En términos generales, los Estados miembros no han aprovechado la oportunidad de la Directiva 2006/54/CE para revisar sus sistemas nacionales en profundidad o simplificar y modernizar su legislación en materia de igualdad de trato. Con este informe se solicita a la Comisión elaborar una nueva propuesta legislativa para sustituir la Directiva existente e introducir medidas vinculantes con respecto al tema de la igualdad de trato y la ocupación. Con ello esperamos poder reducir la actual brecha salarial entre hombres y mujeres del 16 % y la brecha pensional del 39 %, que hasta la fecha colocan a las mujeres en una situación que entraña un mayor riesgo de pobreza frente a los hombres. Ivo Vajgl (ALDE),
in writing. – I voted in favour of this non-legislative resolution, in which we urge the Commission to table new legislation providing for more effective means of supervising the implementation and enforcement of gender pay provisions in Member States. It is of the utmost importance to close the pay gap in employment between men and women. I am personally glad that Slovenia is, in this case, an example of good practice on the matter, and we need to ensure that such legislation is applied in all Member States. This is why I supported the proposed mandatory pay audits for large stock-exchange-listed companies and possible sanctions at EU level in cases of non-compliance. Elena Valenciano (S&D),
por escrito. – He votado a favor de este informe porque considero que la igualdad de trato entre mujeres y hombres en el empleo es un principio fundamental que debe ser respetado e impulsado. Lamentablemente aún persisten grandes diferencias y es necesario proceder a una revisión que mejore y modernice la Directiva sobre igualdad en el empleo. Resulta inaceptable que todavía hoy en Europa haya una brecha salarial entre hombres y mujeres superior al 16 %, por lo que urge promover sistemas no sexistas de evaluación y clasificación de empleos, que garanticen la transparencia salarial y combatan los prejuicios de género que hacen que se haya sistematizado la brecha salarial. Es fundamental que se propongan auditorías salariales obligatorias en relación con las empresas que cotizan en una bolsa de valores en los Estados miembros (exceptuando las pymes). También debería ser obligatorio que las empresas elaboren y apliquen unos planes estratégicos anuales en materia de igualdad de género y que faciliten, asimismo, la conciliación de la vida laboral de mujeres y hombres con la vida familiar, algo que sigue siendo muy difícil. Por último, es inaceptable que la proporción de mujeres que ocupan cargos superiores de gestión en las empresas sea inferior al 18 %. Derek Vaughan (S&D),
in writing. – It is indefensible that in our country, in this day and age, on average, women earn just 81p an hour for every pound a man earns. Forty-five years after the Equal Pay Act, this is completely unacceptable. We need to turn gender equality in law into gender equality in practice. Based on the current rate of progress, the gender pay gap will not be closed until 2084. Along with my Labour colleagues, I have long supported rules to require companies to publish their gender pay gaps. However, transparency alone is not enough: this data must be used to make equal pay a reality across Europe. That is why I voted in favour of the report and the amendments that back this requirement. It is time to stop hoping that things will change, and to take proactive steps to ensure that women achieve pay equality, not in some distant future but in the here and now. Hilde Vautmans (ALDE),
schriftelijk. – Ik stemde voor dit verslag. Anno 2015 zou het toch niet meer mogelijk mogen zijn dat mannen en vrouwen van alle leeftijden ongelijke kansen, beloning of behandeling krijgen omwille van hun geslacht en zelfs omwille van hun geaardheid. Uit het verslag blijkt dat er vele dingen ten goede gebeurden, maar dat we nog een lange weg te gaan hebben alvorens dat we kunnen spreken van gelijke behandeling en gelijke kansen in hun beroepsleven. Marie-Christine Vergiat (GUE/NGL),
par écrit. – Les inégalités entre femmes et hommes sur le marché du travail demeurent une triste réalité. Ceci malgré un arsenal législatif important, le principe d'égalité de rémunération étant inscrit dans les traités depuis l'origine de la construction européenne et notamment transcrit dans le droit européen par la directive de 2006 sur l'égalité des chances et l'égalité de traitement. Réviser cette directive est donc une nécessité notamment pour créer des outils véritablement contraignants aptes à combattre réellement les discriminations. Le rapport propose une série de mesures en matière de transparence salariale et de lutte contre les discriminations dans les régimes de retraite. Je me félicite de la présence de dispositions visant à lutter contre les stéréotypes de genre, dont la déconstruction de ces stéréotype dès le plus jeune âge est une nécessité et, ce malgré l'opposition de la droite et de l'extrême droite. Pire encore, j'ai pu constater que l'extrême droite, particulièrement le FN, ont quasi systématiquement refusé les mesures favorisant l'égalité homme-femme y compris en matière social au nom du refus de tout dispositif européen contraignant. Il y a pourtant urgence à mettre en œuvre des dispositifs contraignants pour lutter contre ces discriminations. C'est pourquoi j'ai voté pour. Miguel Viegas (GUE/NGL),
por escrito. – A igualdade de tratamento e o princípio da não discriminação constituem uma parte importante da legislação primária da UE. No entanto, ao longo da última década, a disparidade salarial entre homens e mulheres quase estagnou, tendo passado de 17,5% em 2008 para 16,4% em 2012. Desta forma, a atual Diretiva 2006/54/CE (reformulação) atingiu os seus limites e precisa de ser atualizada. Pretende-se, entre muitas coisas, a introdução de auditorias obrigatórias aos salários das empresas cotadas em bolsa nos Estados-Membros, com exceção das pequenas e médias empresas (PME), e a possibilidade de aplicar sanções em caso de incumprimento, ou a necessidade de as recomendações específicas por país, no âmbito do Semestre Europeu, incluírem metas para reduzir a disparidade salarial entre homens e mulheres, a discriminação e o risco de pobreza das mulheres idosas e de aplicar, de facto, os princípios da igualdade de tratamento. São ideias positivas. Contudo, esta questão não pode ser desligada de um enquadramento mais vasto que tem a ver com a luta contra a exploração e o retrocesso geral de que são vítimas todos os trabalhadores e, com particular acuidade, as mulheres. Harald Vilimsky (ENF),
schriftlich. – Ich lehne diesen Bericht aufgrund des Umstandes ab, dass den nationalen Gesetzgebern eine Vielzahl von LGBTI-Forderungen auferlegt werden sollen. Meines Erachtens spiegelt der Titel des Berichts nicht seinen Inhalt wider. Beatrix von Storch (ECR),
schriftlich. – Traditionelle Geschlechterrollen (Mann/Vater, Frau/Mutter) verhindern die Selbstverwirklichung auf dem Arbeitsmarkt, weshalb die EU mit den Steuergeldern von Müttern und Vätern der Zementierung von Geschlechterstereotypen entgegenwirken solle. Als bestünde menschliche Selbstverwirklichung ausschließlich nur auf dem Arbeitsmarkt. Antidiskriminierungsmaßnahmen und die ideologische Steuerung von Werten und Normen richten sich gegen die menschliche Natur. Da lässt es aufhorchen, wenn erst jetzt eindeutige harmonisierte Begriffsbestimmungen bei Geschlechterfragen eingefordert werden. Wenn erst jetzt die Genderterminologie eindeutig bestimmt und harmonisiert werden soll, dann bedeutet es doch im Umkehrschluss, dass die Genderexperten seit 1995 ohne eindeutige Begriffsbestimmungen mit dem Gender-Begriff experimentieren. Deren neues großes Thema sind übrigens Geschlechtsumwandlungen als die vollendete Verleugnung der menschlichen Natur, vor allem auf dem Arbeitsamt. Das EU-Parlament weist die Mitgliedstaaten darauf hin, dass sie in ihre nationalen Rechtsvorschriften ein deutliches Verbot jeglicher Diskriminierung aufgrund der sexuellen Orientierung, der Geschlechtsidentität oder einer Geschlechtsumwandlung aufnehmen müssen, und dass diese Privilegien gleich auf sämtliche Transgender-Personen ausgeweitet werden sollten. Bis dahin soll mit Mitteln des Europäischen Sozialfonds Diskriminierung von Transgender-Personen aktiv bekämpft werden. Ganz ehrlich: Das lehne ich ab. Die Mitgliedstaaten müssen ihre arbeitsmarktrechtlichen Regeln einhalten, die sich ihre nationalen Parlamente selbst gegeben haben. Aber dazu bedarf es dieser Entschließung nicht. Julie Ward (S&D),
in writing. – In the UK, on average, women earn just 81p an hour for every pound a man earns. Forty-five years after the Equal Pay Act, this is completely unacceptable. We need to turn gender equality in law into gender equality in practice. Based on the current rate of progress, the gender pay gap will not be closed until 2084. Along with my Labour colleagues, I have long supported rules to require companies to publish their gender pay gaps. However, transparency alone is not enough: this data must be used to make equal pay a reality across Europe. Θεόδωρος Ζαγοράκης (PPE),
γραπτώς. – Υποστήριξα την συγκεκριμένη έκθεση, άλλωστε το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο έχει και στο παρελθόν τοποθετηθεί σχετικά, με πρωτοβουλίες και προώθηση συγκεκριμένων ψηφισμάτων. Η πρωτοβουλία αυτή, εκσυγχρονίζει το ενωσιακό κεκτημένο για την ισότητα στους χώρους εργασίας, συμπυκνώνοντας τις προηγούμενες οδηγίες, ώστε να ενισχυθεί η αποδοτικότερη εφαρμογή τους. Jana Žitňanská (ECR),
písomne. – Hlasovania som sa v tomto prípade zdržala. Nie preto, že nepodporujem rovnosť príležitostí a rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami na poli zamestnanosti. Podľa môjho názoru je rovnosť a nediskriminácia dôležitou súčasťou hodnôt, ku ktorým sa Európska únia hlási. Považujem za veľmi dôležité najmä preklenutie rozdielov medzi odmeňovaním mužov a žien a následných rozdielov v dôchodkoch, ktoré len minimálne zohľadňujú čas, ktorý žena venovala starostlivosti o rodinu, ošetrovaniu členov domácnosti alebo v mnohých prípadoch obetavej starostlivosti o zdravotne postihnuté dieťa. Na druhej strane však bolo vo výbore do správy zahrnutých niekoľko tém, ktoré nepodporujem, a to najmä vyjadrenia týkajúce sa záväzných kvót v zamestnaniach ako najefektívnejšieho prostriedku na dosiahnutie rovnosti, ako aj mnohé podľa môjho názoru málo efektívne a najmä zamestnávateľov zaťažujúce povinnosti, ako napríklad rodové plány, povinné audity, ako aj správy týkajúce sa odmeňovania rozdelené podľa rodu. Zhodnotením všetkých týchto tém som dospela k rozhodnutiu správe nedať svoj hlas, ale z rešpektu k pozitívnym ustanoveniam a celkovej myšlienke správy nedať ani hlas negatívny, a teda som sa pri záverečnom hlasovaní zdržala. Kosma Złotowski (ECR),
na piśmie. – Dyskryminacja, jako zjawisko społeczne i gospodarcze, jest oczywiście złem, którego nie wolno tolerować. Świadome wykluczanie jakiejś grupy z dostępu do rynku pracy ze względu na płeć, przekonania polityczne, wyznawaną religię czy przynależność etniczną jest sprzeczne z regułami demokracji. Równość nie jest jednak pojęciem, które można rozpatrywać w kategoriach abstrakcyjnych i w oderwaniu od rzeczywistości społecznej. Nie można wymagać, aby w każdym obszarze życia istniała równa matematycznie reprezentacja kobiet i mężczyzn, aby o obsadzie każdego stanowiska decydowała przede wszystkim matematyka i parytet płci, a nie kompetencje i doświadczenie kandydata. Za niedorzeczne i trudne do zaakceptowania trzeba też uznać postulaty wspierania i zachęcania państw członkowskich do włączenia osób transpłciowych i interseksualnych do szkoleń poświęconych różnorodności, jak również uwzględnioną w tym raporcie potrzebę uwzględnienia zagadnień związanych z płcią w dziedzinie kształcenia zawodowego. Po raz kolejny mamy przykład wykorzystywania szczytnej idei, jaką jest konieczność wzmocnienia pozycji kobiet na rynku pracy, do propagowania skrajnej lewicowej ideologii i uzasadniania eksperymentów społecznych. Za skandaliczne trzeba też uznać wezwanie skierowane do Komisji Europejskiej, aby pociągnąć do odpowiedzialności państwa członkowskie, którym nie udało się wprowadzić wyraźnej ochrony przed dyskryminacją związaną ze zmianą płci. Dziwię się, że niektórzy moi polscy koledzy poparli takie wezwanie. Inês Cristina Zuber (GUE/NGL),
por escrito. – Este relatório tem aspetos muito positivos, entre os quais a defesa do papel desempenhado pelos sindicatos na promoção da igualdade de tratamento e do conceito de igualdade de remuneração no emprego; da necessidade de os sistemas de avaliação e classificação profissional se deverem basear, preferencialmente, na negociação coletiva; a assunção de que os EM devem garantir os direitos relacionados com a maternidade, nomeadamente o impedimento do despedimento abusivo de trabalhadoras durante a gravidez ou quando regressam ao trabalho após a licença de maternidade; a constatação de que a proteção de dados não pode ser invocada como desculpa para a não publicação de informações anuais sobre os salários no local de trabalho. O relatório defende ainda a necessidade de reforço dos mecanismos públicos de inspeção do trabalho e que os Estados-Membros tomem medidas necessárias para garantir a inversão do ónus da prova, assegurando que incumbe sempre ao empregador provar que as diferenças de tratamento verificadas não resultam de qualquer fator de discriminação. Passassem estas posições da teoria à prática, e estaríamos no bom caminho. Președinte. – S-a încheiat perioada consacrată explicațiilor privind voturile. 11.   Διορθώσεις και προθέσεις ψήφου: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 12.   Κατάθεση εγγράφων: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 13.   Αναφορές: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 14.   Αποφάσεις σχετικά με ορισμένα έγγραφα: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 15.   Διαβίβαση των κειμένων που εγκρίθηκαν κατά τη σημερινή συνεδρίαση: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 16.   Χρονοδιάγραμμα των προσεχών συνεδριάσεων: βλ. Συνοπτικά Πρακτικά 17.   Διακοπή της συνόδου (Ședința a fost închisă la ora 13.25)