# Den Europæiske Unions C 235/3. j

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 235 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 66. årgang3. juli 2023 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 235

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

66. årgang3. juli 2023

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2023/C 235/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2023/C 235/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2023/C 235/02 | Sag C-626/21, Funke: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. maj 2023 — Funke sp. z o.o. mod Landespolizeidirektion Wien (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse – tilnærmelse af lovgivningerne – direktiv 2001/95/EF – artikel 12 og bilag II – tekniske standarder og forskrifter – Den Europæiske Unions system for hurtig udveksling af oplysninger (RAPEX) – retningslinjer – farlige nonfoodprodukter – gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/417 – forordning (EF) nr. 765/2008 – artikel 20 og 22 – meddelelser til Europa-Kommissionen – administrativ afgørelse – forbud mod salg af visse pyrotekniske artikler og tilbagetrækningsforpligtelse – anmodning fra en distributør af de pågældende produkter om at supplere meddelelserne – myndighed, der har kompetence til at træffe afgørelse om anmodningen – artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – effektiv domstolsbeskyttelse) | 2 |
| 2023/C 235/03 | Sag C-97/22, DC (Fortrydelse efter opfyldelse af aftale): Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. maj 2023 — DC mod HJ (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Essen — Tyskland) [Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – direktiv 2011/83/EU – artikel 14, stk. 4, litra a), nr. i), og artikel 14, stk. 5 – fortrydelsesret vedrørende aftaler indgået uden for fast forretningssted – den pågældende erhvervsdrivendes oplysningsforpligtelser – den erhvervsdrivendes undladelse af at informere forbrugeren – forbrugerens forpligtelser i tilfælde af fortrydelsesrettens udnyttelse – fortrydelse efter opfyldelse af aftalen – følger] | 3 |
| 2023/C 235/04 | Sag C-105/22, Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie (Afgiftsopkrævning af brugte køretøjer, der eksporteres): Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. maj 2023 — P.M. mod Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – frie varebevægelser – fiskale bestemmelser – artikel 110 TEUF – punktafgifter – eksport af et køretøj, der er indregistreret i en medlemsstat, til et land i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) – afslag på at godtgøre den punktafgift, der er erlagt for dette køretøj, op til et beløb, som er proportionalt med varigheden af køretøjets anvendelse på indregistreringsmedlemsstatens område – princippet om én enkelt punktafgiftsopkrævning og proportionalitetsprincippet) | 4 |
| 2023/C 235/05 | Sag C-176/22, BK og ZhP (Delvis udsættelse af hovedsagen): Domstolens dom (Niende Afdeling) af 17. maj 2023 — straffesag mod BK og ZhP (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Spetsializiran nakazatelen sad — Bulgarien) (Præjudiciel forelæggelse – statutten for Den Europæiske Unions Domstol – artikel 23, stk. 1 – udsættelse af hovedsagen af en national ret, der har forelagt Domstolen en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267 TEUF – mulighed for delvis udsættelse) | 4 |
| 2023/C 235/06 | Sag C-264/22, Fonds de Garantie des Victimes des Actes de Terrorisme et d’Autres Infractions: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 17. maj 2023 — Fonds de Garantie des Victimes des Actes de Terrorisme et d’Autres Infractions (FGTI) mod Victoria Seguros S.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal da Relação de Lisboa — Portugal) [Præjudiciel forelæggelse – retligt samarbejde i civile sager – lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt – forordning (EF) nr. 864/2007 – artikel 4, stk. 1 – artikel 15, litra h) – artikel 19 – ulykke forvoldt af et fartøj i en medlemsstat – erstatning til offeret for denne ulykke – subrogation i henhold til en anden medlemsstats lovgivning – krav om refusion fra den tredjemand, der er indtrådt i skadelidtes rettigheder – den lov, der finder anvendelse – forældelse] | 5 |
| 2023/C 235/07 | Sag C-365/22, État belge (Moms — køretøjer solgt som reservedele): Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. maj 2023 — IT mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse – merværdiafgift (moms) – direktiv 2006/112/EF – fortjenstmargenordningen – artikel 311 – begrebet brugte genstande – udrangerede køretøjer solgt som reservedele) | 5 |
| 2023/C 235/08 | Sag C-418/22, Cezam: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 17. maj 2023 — SA Cezam mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de première instance du Luxembourg — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse – direktiv 2006/112/EF – merværdiafgift (moms) – pligt til angivelse og til betaling af momsen – artikel 273 – sanktioner fastsat for det tilfælde, at den afgiftspligtige person ikke opfylder sine forpligtelser – proportionalitetsprincippet og princippet om momsens neutralitet – ret til fradrag af moms – sanktionernes forenelighed med EU-retten) | 6 |
| 2023/C 235/09 | Sag C-690/22, Shortcut: Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 24. maj 2023 — Shortcut — Consultadoria e Serviços de Tecnologias de Informação, Lda mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal) [Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 178, litra a) – ret til fradrag – betingelser for udøvelsen – artikel 226, nr. 6) – oplysninger, som obligatorisk skal anføres på fakturaen – omfang og art af de leverede tjenesteydelser – fakturaer, som indeholder en generisk beskrivelse af de leverede tjenesteydelser] | 7 |
| 2023/C 235/10 | Sag C-162/23, Air France: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 24. april 2023 — LN mod Société Air France SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Düsseldorf — Tyskland) (Lufttransport – ret til omlægning – passager, der anmoder om omlægning uden tidsmæssig forbindelse til den oprindelige rejseplan) | 7 |
| 2023/C 235/11 | Sag C-137/23, Alsen: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 7. marts 2023 — X mod Staatssecretaris van Financiën | 8 |
| 2023/C 235/12 | Sag C-143/23, Mercedes-Benz Bank og Volkswagen Bank: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Ravensburg (Tyskland) den 9. marts 2023 — TJ, KI og FA mod Mercedes-Benz Bank AG og Volkswagen Bank GmbH | 8 |
| 2023/C 235/13 | Sag C-158/23, Keren: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 15. marts 2023 — T.G. mod Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid | 9 |
| 2023/C 235/14 | Sag C-179/23: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumænien) den 21. marts 2023 — Centrul Român pentru Administrarea Drepturilor Artiștilor Interpreți (Credidam) mod Guvernul României og Ministerul Finanțelor | 10 |
| 2023/C 235/15 | Sag C-184/23, Finanzamt T II: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 22. marts 2023 — Finanzamt T mod S | 10 |
| 2023/C 235/16 | Sag C-187/23, Albausy: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Lörrach (Tyskland) den 23. marts 2023 — I arvesagen P.M. J.T, arvelader | 11 |
| 2023/C 235/17 | Sag C-209/23, RRC Sports: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Mainz (Tyskland) den 31. marts 2023 — FT og RRC Sports GmbH mod Fédération internationale de football association (FIFA) | 11 |
| 2023/C 235/18 | Sag C-225/23, Pinta: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 11. april 2023 — FR mod Nemzeti Adó-és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 14 |
| 2023/C 235/19 | Sag C-235/23, Paolo Beltrami: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 13. april 2023 — Paolo Beltrami S.p.A. mod Comune di Milano | 15 |
| 2023/C 235/20 | Sag C-244/23 P: Appel iværksat den 17. april 2023 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende udvidede Afdeling) den 8. februar 2023 i sag T-522/20, Carpatair mod Kommissionen | 16 |
| 2023/C 235/21 | Sag C-245/23 P: Appel iværksat den 17. april 2023 af Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende udvidede Afdeling) den 8. februar 2023 i sag T-522/20, Carpatair mod Kommissionen | 17 |
| 2023/C 235/22 | Sag C-246/23 P: Appel iværksat den 17. april 2023 af Societatea Naţională Aeroportul Internaţional Timişoara — Traian Vuia SA (AITTV) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende udvidede Afdeling) den 8. februar 2023 i sag T-522/20, Carpatair mod Kommissionen | 18 |
| 2023/C 235/23 | Sag C-247/23, Deldits: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 18. april 2023 — VP mod Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság | 19 |
| 2023/C 235/24 | Sag C-248/23, Novo Nordisk: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 18. april 2023 — Novo Nordisk AS mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 20 |
| 2023/C 235/25 | Sag C-249/23 P: Appel iværksat den 18. april 2023 af ClientEarth AISBL til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 1. februar 2023 i sag T-354/21, ClientEarth mod Kommissionen | 20 |
| 2023/C 235/26 | Sag C-255/23, AVVA m.fl.: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Ekonomisko lietu tiesa (Letland) den 19. april 2023 — Straffesag mod A, B, C, D, F, E, G, SIA AVVA og SIA Liftu alianse | 21 |
| 2023/C 235/27 | Sag C-294/23 P: Appel iværksat den 8. maj 2023 af Republikken Bulgarien til prøvelse af dom afsagt af Retten den 8. marts 2023 i sag T-235/21, Republikken Bulgarien mod Europa-Kommissionen | 21 |
| 2023/C 235/28 | Sag C-297/23 P: Appel iværksat den 11. maj 2023 af Harley-Davidson Europe Ltd og Neovia Logistics Services International til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende udvidede Afdeling) den 1. marts 2023 i sag T-324/21, Harley-Davidson Europe og Neovia Logistics Services International mod Kommissionen | 22 |
| | Retten |
| 2023/C 235/29 | Sag T-312/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — EVH mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – søgsmålskompetence – formaliteten – begrundelsespligt – begrebet én og samme fusion – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ret til at blive hørt – afgrænsning af markedet – analyseperiode – analyse af markedsstyrken – afgørende indflydelse – åbenbart urigtige skøn – forpligtelse til at udvise omhu) | 24 |
| 2023/C 235/30 | Sag T-313/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — Stadtwerke Leipzig mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – søgsmålskompetence – formaliteten – begrundelsespligt – begrebet én og samme fusion – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ret til at blive hørt – afgrænsning af markedet – analyseperiode – analyse af markedsstyrken – afgørende indflydelse – åbenbart urigtige skøn – forpligtelse til at udvise omhu) | 24 |
| 2023/C 235/31 | Sag T-314/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — Stadtwerke Hameln Weserbergland mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – manglende søgsmålskompetence – manglende aktiv deltagelse – afvisning) | 25 |
| 2023/C 235/32 | Sag T-315/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — TEAG mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – søgsmålskompetence – formaliteten – begrundelsespligt – begrebet én og samme fusion – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ret til at blive hørt – afgrænsning af markedet – analyseperiode – analyse af markedsstyrken – afgørende indflydelse – åbenbart urigtige skøn – forpligtelse til at udvise omhu) | 26 |
| 2023/C 235/33 | Sag T-316/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — Naturstrom mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – manglende søgsmålskompetence – manglende aktiv deltagelse – afvisning) | 26 |
| 2023/C 235/34 | Sag T-317/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — EnergieVerbund Dresden mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – søgsmålskompetence – formaliteten – begrundelsespligt – begrebet én og samme fusion – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ret til at blive hørt – afgrænsning af markedet – analyseperiode – analyse af markedsstyrken – afgørende indflydelse – åbenbart urigtige skøn – forpligtelse til at udvise omhu) | 27 |
| 2023/C 235/35 | Sag T-318/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — eins energie in sachsen mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – manglende søgsmålskompetence – manglende aktiv deltagelse – afvisning) | 28 |
| 2023/C 235/36 | Sag T-319/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — GGEW mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – søgsmålskompetence – formaliteten – begrundelsespligt – begrebet én og samme fusion – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ret til at blive hørt – afgrænsning af markedet – analyseperiode – analyse af markedsstyrken – afgørende indflydelse – åbenbart urigtige skøn – forpligtelse til at udvise omhu) | 28 |
| 2023/C 235/37 | Sag T-320/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — Mainova mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elektricitetsmarked – afgørelse, der erklærer fusionen forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – manglende søgsmålskompetence – ingen aktiv deltagelse – afvisning) | 29 |
| 2023/C 235/38 | Sag T-321/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — enercity mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elektricitetsmarked – afgørelse, der erklærer fusionen forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – manglende søgsmålskompetence – ingen aktiv deltagelse – afvisning) | 30 |
| 2023/C 235/39 | Sag T-322/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — Stadtwerke Frankfurt am Main mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elektricitetsmarked – afgørelse, der erklærer fusionen forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – manglende søgsmålskompetence – ingen aktiv deltagelse – afvisning) | 30 |
| 2023/C 235/40 | Sag T-451/20: Rettens dom af 24. maj 2023 — Meta Platforms Ireland mod Kommissionen [Konkurrence – datamarkedet – administrativ procedure – artikel 18, stk. 3, og artikel 24, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1/2003 – anmodning om oplysninger – virtuelt datarum – begrundelsespligt – retssikkerhed – ret til forsvar – spørgsmålet, om de anmodede oplysninger er nødvendige – magtmisbrug – ret til respekt for privatlivet – proportionalitet – princippet om god forvaltningsskik – forretningshemmelighed] | 31 |
| 2023/C 235/41 | Sag T-452/20: Rettens dom af 24. maj 2023 — Meta Platforms Ireland mod Kommissionen [»Konkurrence – datamarkedet – administrativ procedure – artikel 18, stk. 3, og artikel 24, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1/2003 – anmodning om oplysninger – virtuelt datarum – begrundelsespligt – retssikkerhed – ret til forsvar – spørgsmålet, om de anmodede oplysninger er nødvendige – magtmisbrug – ret til respekt for privatlivet – proportionalitet – princippet om god forvaltningsskik – forretningshemmelighed] | 32 |
| 2023/C 235/42 | Sag T-556/21: Rettens dom af 24. maj 2023 — Lyubetskaya mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus – indefrysning af midler – restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opførelse af sagsøgerens navn på listerne over berørte personer, enheder og organer – begrundelsespligt – urigtigt skøn – proportionalitet) | 32 |
| 2023/C 235/43 | Sag T-557/21: Rettens dom af 24. maj 2023 — Omeliyanyuk mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus – indefrysning af midler – restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opførelse af sagsøgerens navn på listerne over berørte personer, enheder og organer – begrundelsespligt – urigtigt skøn – proportionalitet) | 33 |
| 2023/C 235/44 | Sag T-579/21: Rettens dom af 24. maj 2023 — Gusachenka mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus – indefrysning af midler – restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opførelse af sagsøgerens navn på listerne over berørte personer, enheder og organer – urigtigt skøn – proportionalitet – ytringsfrihed) | 33 |
| 2023/C 235/45 | Sag T-580/21: Rettens dom af 24. maj 2023 — Haidukevich mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus – indefrysning af midler – restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opførelse af sagsøgerens navn på listerne over berørte personer, enheder og organer – begrundelsespligt – urigtigt skøn – proportionalitet) | 34 |
| 2023/C 235/46 | Sag T-685/21: Rettens dom af 17. maj 2023 — IR mod Kommissionen (Personalesag – tjenestemænd – social sikring – fælles ordning vedrørende sygesikring for tjenestemænd – vedtægtens artikel 72 – alvorlig sygdom – udtalelse fra lægerådet – begrundelsespligt) | 35 |
| 2023/C 235/47 | Sag T-177/22: Rettens dom af 17. maj 2023 — Chambers m.fl. mod Kommissionen (Personalesag – midlertidigt ansatte – kontraktansatte – godtgørelse af udgifter – rejseudgifter – konsekvenserne af Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen – hjemsted i et tredjeland – fratagelse af retten til at modtage det faste årlige beløb til rejseudgifter – urigtigt skøn – ligebehandling) | 35 |
| 2023/C 235/48 | Sag T-267/22: Rettens dom af 17. maj 2023 — Consulta mod EUIPO — Karlinger (ACASA) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket ACASA – absolut ugyldighedsgrund – mangel på fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF)) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] – begrundelsespligt – artikel 94 i forordning 2017/1001] | 36 |
| 2023/C 235/49 | Sag T-480/22: Rettens dom af 17. maj 2023 — Panicongelados-Massas Congeladas mod EUIPO — Seder (panidor) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærket panidor – ældre nationalt ordmærke ANIDOR – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] | 36 |
| 2023/C 235/50 | Sag T-509/22: Rettens dom af 24. maj 2023 — Bimbo mod EUIPO — Bottari Europe (BimboBIKE) (EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærket BimboBIKE – ældre nationalt ordmærke BIMBO – relativ registreringshindring – skade på renomméet – artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) 2017/1001) | 37 |
| 2023/C 235/51 | Sag T-656/22: Rettens dom af 17. maj 2023 — moderne Stadt mod EUIPO (DEUTZER HAFEN) [EU-varemærker – ansøgning om EU-ordmærket DEUTZER HAFEN – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001 – ligebehandling] | 38 |
| 2023/C 235/52 | Sag T-657/22: Rettens dom af 17. maj 2023 — moderne Stadt mod EUIPO (DEUTZER HAFEN KÖLN) [EU-varemærker – ansøgning om EU-ordmærket DEUTZER HAFEN KÖLN – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001 – ligebehandling] | 38 |
| 2023/C 235/53 | Sag T-265/22: Rettens kendelse af 10. maj 2023 — PSCC 2012 mod EUIPO — Starwood Hotels & Resorts Worldwide (LA BOTTEGA W) (EU-varemærker – ugyldighedssag – tilbagetagelse af ugyldighedsbegæringen – ufornødent at træffe afgørelse) | 39 |
| 2023/C 235/54 | Sag T-132/23: Sag anlagt den 13. marts 2023 — Óbudai Egyetem mod Rådet og Kommissionen | 39 |
| 2023/C 235/55 | Sag T-133/23: Sag anlagt den 13. marts 2023 — Állatorvostudományi Egyetem mod Rådet og Kommissionen | 41 |
| 2023/C 235/56 | Sag T-139/23: Sag anlagt den 13. marts 2023 — Miskolci Egyetem mod Rådet og Kommissionen | 42 |
| 2023/C 235/57 | Sag T-140/23: Sag anlagt den 13. marts 2023 — Dunaújvárosi Egyetem mod Rådet og Kommissionen | 43 |
| 2023/C 235/58 | Sag T-200/23: Sag anlagt den 17. april 2023 — Domingo Alonso Group mod EUIPO — Ald Automotive og Salvador Caetano Auto (my CARFLIX) | 44 |
| 2023/C 235/59 | Sag T-206/23: Sag anlagt den 20. april 2023 — Laboratorios Ern mod EUIPO — Cannabinoids Spain (Sanoid) | 45 |
| 2023/C 235/60 | Sag T-211/23: Sag anlagt den 23. april 2023 — Fractal Analytics mod EUIPO — Fractalia Remote Systems (FRACTALIA Remote Systems) | 46 |
| 2023/C 235/61 | Sag T-214/23: Sag anlagt den 18. april 2023 — Greenpeace m.fl. mod Kommissionen | 46 |
| 2023/C 235/62 | Sag T-215/23: Sag anlagt den 18. april 2023 — ClientEarth m.fl. mod Kommissionen | 48 |
| 2023/C 235/63 | Sag T-224/23: Sag anlagt den 28. april 2023 — VY mod Parlamentet | 49 |
| 2023/C 235/64 | Sag T-226/23: Sag anlagt den 2. maj 2023 — Neuraxpharm Pharmaceuticals mod Kommissionen | 50 |
| 2023/C 235/65 | Sag T-228/23: Sag anlagt den 2. maj 2023 — Zaklady Farmaceutyczne Polpharma mod Kommissionen | 51 |
| 2023/C 235/66 | Sag T-234/23: Sag anlagt den 1. maj 2023 — WA mod Kommissionen | 52 |
| 2023/C 235/67 | Sag T-235/23: Sag anlagt den 2. maj 2023 — WB mod Kommissionen | 53 |
| 2023/C 235/68 | Sag T-236/23: Sag anlagt den 2. maj 2023 — WD mod Kommissionen | 54 |
| 2023/C 235/69 | Sag T-237/23: Sag anlagt den 3. maj 2023 — WE mod Kommissionen | 55 |
| 2023/C 235/70 | Sag T-238/23: Sag anlagt den 4. maj 2023 — WF mod Kommissionen | 56 |
| 2023/C 235/71 | Sag T-240/23: Sag anlagt den 8. maj 2023 — LichtBlick mod Kommissionen | 57 |
| 2023/C 235/72 | Sag T-241/23: Sag anlagt den 8. maj 2023 — WG mod Kommissionen | 58 |
| 2023/C 235/73 | Sag T-242/23: Sag anlagt den 9. maj 2023 — WH mod Kommissionen | 60 |
| 2023/C 235/74 | Sag T-245/23: Sag anlagt den 12. maj 2023 — Braunschweiger Versorgungs mod EUIPO — B.F. Energy (BF energy) | 61 |
| 2023/C 235/75 | Sag T-246/23: Sag anlagt den 8. maj 2023 — Sky mod EUIPO — Skyworks Solutions (SKYWORKS Sky5) | 62 |
| 2023/C 235/76 | Sag T-248/23: Sag anlagt den 12. maj 2023 — Bonami.CZ mod EUIPO — Roval Print (Bonami) | 62 |
| 2023/C 235/77 | Sag T-249/23: Sag anlagt den 13. maj 2023 — WI mod Kommissionen | 63 |
| 2023/C 235/78 | Sag T-250/23: Sag anlagt den 13. maj 2023 — WJ mod Kommissionen | 64 |
| 2023/C 235/79 | Sag T-251/23: Sag anlagt den 13. maj 2023 — WK mod Kommissionen | 65 |
| 2023/C 235/80 | Sag T-252/23: Sag anlagt den 14. maj 2023 — WL mod Kommissionen | 66 |
| 2023/C 235/81 | Sag T-253/23: Sag anlagt den 14. maj 2023 — WM mod Kommissionen | 67 |
| 2023/C 235/82 | Sag T-263/23: Sag anlagt den 16. maj 2023 — Symrise mod Kommissionen | 69 |
| 2023/C 235/83 | Sag T-265/23: Sag anlagt den 11. maj 2023 — VDK mod Kommissionen | 69 |
| 2023/C 235/84 | Sag T-269/23: Sag anlagt den 17. maj 2023 — AirDoctor mod EUIPO (AMAZING AIR) | 71 |
| 2023/C 235/85 | Sag T-270/23: Sag anlagt den 18. maj 2023 — Rosbank mod Rådet | 71 |
| 2023/C 235/86 | Sag T-271/23: Sag anlagt den 22. maj 2023 — Alfa-Bank mod Rådet | 72 |
| 2023/C 235/87 | Sag T-274/23: Sag anlagt den 19. maj 2023 — Karadeniz mod EUIPO — Cakmakci (Acapulco) | 73 |
| 2023/C 235/88 | Sag T-279/23: Sag anlagt den 22. maj 2023 — Sumol + Compal Marcas mod EUIPO — Kåska (smål) | 74 |
| 2023/C 235/89 | Sag T-283/23: Sag anlagt den 23. maj 2023 — Aven mod Rådet | 75 |
| 2023/C 235/90 | Sag T-285/23: Sag anlagt den 24. maj 2023 — Volta Charging mod EUIPO — The Paper & Office Equipment Spain Ass (VOLTA) | 76 |
| 2023/C 235/91 | Sag T-762/21: Rettens kendelse af 16. maj 2023 — C&C IP UK mod EUIPO — Tipico Group (t) | 76 |
| 2023/C 235/92 | Sag T-378/22: Rettens kendelse af 16. maj 2023 — Diesel mod EUIPO — Lidl Stiftung (Joggjeans) | 77 |
| 2023/C 235/93 | Sag T-379/22: Rettens kendelse af 16. maj 2023 — Diesel mod EUIPO — Lidl Stiftung (Joggjeans) | 77 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2023/C 235/02

Sag C-626/21, Funke: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. maj 2023 — Funke sp. z o.o. mod Landespolizeidirektion Wien (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse – tilnærmelse af lovgivningerne – direktiv 2001/95/EF – artikel 12 og bilag II – tekniske standarder og forskrifter – Den Europæiske Unions system for hurtig udveksling af oplysninger (RAPEX) – retningslinjer – farlige nonfoodprodukter – gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/417 – forordning (EF) nr. 765/2008 – artikel 20 og 22 – meddelelser til Europa-Kommissionen – administrativ afgørelse – forbud mod salg af visse pyrotekniske artikler og tilbagetrækningsforpligtelse – anmodning fra en distributør af de pågældende produkter om at supplere meddelelserne – myndighed, der har kompetence til at træffe afgørelse om anmodningen – artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – effektiv domstolsbeskyttelse)

2

2023/C 235/03

Sag C-97/22, DC (Fortrydelse efter opfyldelse af aftale): Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. maj 2023 — DC mod HJ (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Essen — Tyskland) [Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – direktiv 2011/83/EU – artikel 14, stk. 4, litra a), nr. i), og artikel 14, stk. 5 – fortrydelsesret vedrørende aftaler indgået uden for fast forretningssted – den pågældende erhvervsdrivendes oplysningsforpligtelser – den erhvervsdrivendes undladelse af at informere forbrugeren – forbrugerens forpligtelser i tilfælde af fortrydelsesrettens udnyttelse – fortrydelse efter opfyldelse af aftalen – følger]

3

2023/C 235/04

Sag C-105/22, Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie (Afgiftsopkrævning af brugte køretøjer, der eksporteres): Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. maj 2023 — P.M. mod Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – frie varebevægelser – fiskale bestemmelser – artikel 110 TEUF – punktafgifter – eksport af et køretøj, der er indregistreret i en medlemsstat, til et land i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) – afslag på at godtgøre den punktafgift, der er erlagt for dette køretøj, op til et beløb, som er proportionalt med varigheden af køretøjets anvendelse på indregistreringsmedlemsstatens område – princippet om én enkelt punktafgiftsopkrævning og proportionalitetsprincippet)

4

2023/C 235/05

Sag C-176/22, BK og ZhP (Delvis udsættelse af hovedsagen): Domstolens dom (Niende Afdeling) af 17. maj 2023 — straffesag mod BK og ZhP (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Spetsializiran nakazatelen sad — Bulgarien) (Præjudiciel forelæggelse – statutten for Den Europæiske Unions Domstol – artikel 23, stk. 1 – udsættelse af hovedsagen af en national ret, der har forelagt Domstolen en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267 TEUF – mulighed for delvis udsættelse)

4

2023/C 235/06

Sag C-264/22, Fonds de Garantie des Victimes des Actes de Terrorisme et d’Autres Infractions: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 17. maj 2023 — Fonds de Garantie des Victimes des Actes de Terrorisme et d’Autres Infractions (FGTI) mod Victoria Seguros S.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal da Relação de Lisboa — Portugal) [Præjudiciel forelæggelse – retligt samarbejde i civile sager – lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt – forordning (EF) nr. 864/2007 – artikel 4, stk. 1 – artikel 15, litra h) – artikel 19 – ulykke forvoldt af et fartøj i en medlemsstat – erstatning til offeret for denne ulykke – subrogation i henhold til en anden medlemsstats lovgivning – krav om refusion fra den tredjemand, der er indtrådt i skadelidtes rettigheder – den lov, der finder anvendelse – forældelse]

5

2023/C 235/07

Sag C-365/22, État belge (Moms — køretøjer solgt som reservedele): Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. maj 2023 — IT mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse – merværdiafgift (moms) – direktiv 2006/112/EF – fortjenstmargenordningen – artikel 311 – begrebet brugte genstande – udrangerede køretøjer solgt som reservedele)

5

2023/C 235/08

Sag C-418/22, Cezam: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 17. maj 2023 — SA Cezam mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de première instance du Luxembourg — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse – direktiv 2006/112/EF – merværdiafgift (moms) – pligt til angivelse og til betaling af momsen – artikel 273 – sanktioner fastsat for det tilfælde, at den afgiftspligtige person ikke opfylder sine forpligtelser – proportionalitetsprincippet og princippet om momsens neutralitet – ret til fradrag af moms – sanktionernes forenelighed med EU-retten)

6

2023/C 235/09

Sag C-690/22, Shortcut: Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 24. maj 2023 — Shortcut — Consultadoria e Serviços de Tecnologias de Informação, Lda mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal) [Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 178, litra a) – ret til fradrag – betingelser for udøvelsen – artikel 226, nr. 6) – oplysninger, som obligatorisk skal anføres på fakturaen – omfang og art af de leverede tjenesteydelser – fakturaer, som indeholder en generisk beskrivelse af de leverede tjenesteydelser]

7

2023/C 235/10

Sag C-162/23, Air France: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 24. april 2023 — LN mod Société Air France SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Düsseldorf — Tyskland) (Lufttransport – ret til omlægning – passager, der anmoder om omlægning uden tidsmæssig forbindelse til den oprindelige rejseplan)

7

2023/C 235/11

Sag C-137/23, Alsen: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 7. marts 2023 — X mod Staatssecretaris van Financiën

8

2023/C 235/12

Sag C-143/23, Mercedes-Benz Bank og Volkswagen Bank: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Ravensburg (Tyskland) den 9. marts 2023 — TJ, KI og FA mod Mercedes-Benz Bank AG og Volkswagen Bank GmbH

8

2023/C 235/13

Sag C-158/23, Keren: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 15. marts 2023 — T.G. mod Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

9

2023/C 235/14

Sag C-179/23: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumænien) den 21. marts 2023 — Centrul Român pentru Administrarea Drepturilor Artiștilor Interpreți (Credidam) mod Guvernul României og Ministerul Finanțelor

10

2023/C 235/15

Sag C-184/23, Finanzamt T II: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 22. marts 2023 — Finanzamt T mod S

10

2023/C 235/16

Sag C-187/23, Albausy: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Lörrach (Tyskland) den 23. marts 2023 — I arvesagen P.M. J.T, arvelader

11

2023/C 235/17

Sag C-209/23, RRC Sports: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Mainz (Tyskland) den 31. marts 2023 — FT og RRC Sports GmbH mod Fédération internationale de football association (FIFA)

11

2023/C 235/18

Sag C-225/23, Pinta: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 11. april 2023 — FR mod Nemzeti Adó-és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

14

2023/C 235/19

Sag C-235/23, Paolo Beltrami: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 13. april 2023 — Paolo Beltrami S.p.A. mod Comune di Milano

15

2023/C 235/20

Sag C-244/23 P: Appel iværksat den 17. april 2023 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende udvidede Afdeling) den 8. februar 2023 i sag T-522/20, Carpatair mod Kommissionen

16

2023/C 235/21

Sag C-245/23 P: Appel iværksat den 17. april 2023 af Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende udvidede Afdeling) den 8. februar 2023 i sag T-522/20, Carpatair mod Kommissionen

17

2023/C 235/22

Sag C-246/23 P: Appel iværksat den 17. april 2023 af Societatea Naţională Aeroportul Internaţional Timişoara — Traian Vuia SA (AITTV) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende udvidede Afdeling) den 8. februar 2023 i sag T-522/20, Carpatair mod Kommissionen

18

2023/C 235/23

Sag C-247/23, Deldits: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 18. april 2023 — VP mod Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

19

2023/C 235/24

Sag C-248/23, Novo Nordisk: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 18. april 2023 — Novo Nordisk AS mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

20

2023/C 235/25

Sag C-249/23 P: Appel iværksat den 18. april 2023 af ClientEarth AISBL til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 1. februar 2023 i sag T-354/21, ClientEarth mod Kommissionen

20

2023/C 235/26

Sag C-255/23, AVVA m.fl.: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Ekonomisko lietu tiesa (Letland) den 19. april 2023 — Straffesag mod A, B, C, D, F, E, G, SIA AVVA og SIA Liftu alianse

21

2023/C 235/27

Sag C-294/23 P: Appel iværksat den 8. maj 2023 af Republikken Bulgarien til prøvelse af dom afsagt af Retten den 8. marts 2023 i sag T-235/21, Republikken Bulgarien mod Europa-Kommissionen

21

2023/C 235/28

Sag C-297/23 P: Appel iværksat den 11. maj 2023 af Harley-Davidson Europe Ltd og Neovia Logistics Services International til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende udvidede Afdeling) den 1. marts 2023 i sag T-324/21, Harley-Davidson Europe og Neovia Logistics Services International mod Kommissionen

22

Retten

2023/C 235/29

Sag T-312/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — EVH mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – søgsmålskompetence – formaliteten – begrundelsespligt – begrebet én og samme fusion – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ret til at blive hørt – afgrænsning af markedet – analyseperiode – analyse af markedsstyrken – afgørende indflydelse – åbenbart urigtige skøn – forpligtelse til at udvise omhu)

24

2023/C 235/30

Sag T-313/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — Stadtwerke Leipzig mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – søgsmålskompetence – formaliteten – begrundelsespligt – begrebet én og samme fusion – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ret til at blive hørt – afgrænsning af markedet – analyseperiode – analyse af markedsstyrken – afgørende indflydelse – åbenbart urigtige skøn – forpligtelse til at udvise omhu)

24

2023/C 235/31

Sag T-314/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — Stadtwerke Hameln Weserbergland mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – manglende søgsmålskompetence – manglende aktiv deltagelse – afvisning)

25

2023/C 235/32

Sag T-315/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — TEAG mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – søgsmålskompetence – formaliteten – begrundelsespligt – begrebet én og samme fusion – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ret til at blive hørt – afgrænsning af markedet – analyseperiode – analyse af markedsstyrken – afgørende indflydelse – åbenbart urigtige skøn – forpligtelse til at udvise omhu)

26

2023/C 235/33

Sag T-316/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — Naturstrom mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – manglende søgsmålskompetence – manglende aktiv deltagelse – afvisning)

26

2023/C 235/34

Sag T-317/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — EnergieVerbund Dresden mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – søgsmålskompetence – formaliteten – begrundelsespligt – begrebet én og samme fusion – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ret til at blive hørt – afgrænsning af markedet – analyseperiode – analyse af markedsstyrken – afgørende indflydelse – åbenbart urigtige skøn – forpligtelse til at udvise omhu)

27

2023/C 235/35

Sag T-318/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — eins energie in sachsen mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – manglende søgsmålskompetence – manglende aktiv deltagelse – afvisning)

28

2023/C 235/36

Sag T-319/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — GGEW mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elmarked – afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – søgsmålskompetence – formaliteten – begrundelsespligt – begrebet én og samme fusion – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ret til at blive hørt – afgrænsning af markedet – analyseperiode – analyse af markedsstyrken – afgørende indflydelse – åbenbart urigtige skøn – forpligtelse til at udvise omhu)

28

2023/C 235/37

Sag T-320/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — Mainova mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elektricitetsmarked – afgørelse, der erklærer fusionen forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – manglende søgsmålskompetence – ingen aktiv deltagelse – afvisning)

29

2023/C 235/38

Sag T-321/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — enercity mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elektricitetsmarked – afgørelse, der erklærer fusionen forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – manglende søgsmålskompetence – ingen aktiv deltagelse – afvisning)

30

2023/C 235/39

Sag T-322/20: Rettens dom af 17. maj 2023 — Stadtwerke Frankfurt am Main mod Kommissionen (Konkurrence – fusioner – det tyske elektricitetsmarked – afgørelse, der erklærer fusionen forenelig med det indre marked – annullationssøgsmål – manglende søgsmålskompetence – ingen aktiv deltagelse – afvisning)

30

2023/C 235/40

Sag T-451/20: Rettens dom af 24. maj 2023 — Meta Platforms Ireland mod Kommissionen [Konkurrence – datamarkedet – administrativ procedure – artikel 18, stk. 3, og artikel 24, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1/2003 – anmodning om oplysninger – virtuelt datarum – begrundelsespligt – retssikkerhed – ret til forsvar – spørgsmålet, om de anmodede oplysninger er nødvendige – magtmisbrug – ret til respekt for privatlivet – proportionalitet – princippet om god forvaltningsskik – forretningshemmelighed]

31

2023/C 235/41

Sag T-452/20: Rettens dom af 24. maj 2023 — Meta Platforms Ireland mod Kommissionen [»Konkurrence – datamarkedet – administrativ procedure – artikel 18, stk. 3, og artikel 24, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1/2003 – anmodning om oplysninger – virtuelt datarum – begrundelsespligt – retssikkerhed – ret til forsvar – spørgsmålet, om de anmodede oplysninger er nødvendige – magtmisbrug – ret til respekt for privatlivet – proportionalitet – princippet om god forvaltningsskik – forretningshemmelighed]

32

2023/C 235/42

Sag T-556/21: Rettens dom af 24. maj 2023 — Lyubetskaya mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus – indefrysning af midler – restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opførelse af sagsøgerens navn på listerne over berørte personer, enheder og organer – begrundelsespligt – urigtigt skøn – proportionalitet)

32

2023/C 235/43

Sag T-557/21: Rettens dom af 24. maj 2023 — Omeliyanyuk mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus – indefrysning af midler – restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opførelse af sagsøgerens navn på listerne over berørte personer, enheder og organer – begrundelsespligt – urigtigt skøn – proportionalitet)

33

2023/C 235/44

Sag T-579/21: Rettens dom af 24. maj 2023 — Gusachenka mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus – indefrysning af midler – restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opførelse af sagsøgerens navn på listerne over berørte personer, enheder og organer – urigtigt skøn – proportionalitet – ytringsfrihed)

33

2023/C 235/45

Sag T-580/21: Rettens dom af 24. maj 2023 — Haidukevich mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus – indefrysning af midler – restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opførelse af sagsøgerens navn på listerne over berørte personer, enheder og organer – begrundelsespligt – urigtigt skøn – proportionalitet)

34

2023/C 235/46

Sag T-685/21: Rettens dom af 17. maj 2023 — IR mod Kommissionen (Personalesag – tjenestemænd – social sikring – fælles ordning vedrørende sygesikring for tjenestemænd – vedtægtens artikel 72 – alvorlig sygdom – udtalelse fra lægerådet – begrundelsespligt)

35

2023/C 235/47

Sag T-177/22: Rettens dom af 17. maj 2023 — Chambers m.fl. mod Kommissionen (Personalesag – midlertidigt ansatte – kontraktansatte – godtgørelse af udgifter – rejseudgifter – konsekvenserne af Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen – hjemsted i et tredjeland – fratagelse af retten til at modtage det faste årlige beløb til rejseudgifter – urigtigt skøn – ligebehandling)

35

2023/C 235/48

Sag T-267/22: Rettens dom af 17. maj 2023 — Consulta mod EUIPO — Karlinger (ACASA) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket ACASA – absolut ugyldighedsgrund – mangel på fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF)) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] – begrundelsespligt – artikel 94 i forordning 2017/1001]

36

2023/C 235/49

Sag T-480/22: Rettens dom af 17. maj 2023 — Panicongelados-Massas Congeladas mod EUIPO — Seder (panidor) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærket panidor – ældre nationalt ordmærke ANIDOR – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]

36

2023/C 235/50

Sag T-509/22: Rettens dom af 24. maj 2023 — Bimbo mod EUIPO — Bottari Europe (BimboBIKE) (EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærket BimboBIKE – ældre nationalt ordmærke BIMBO – relativ registreringshindring – skade på renomméet – artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) 2017/1001)

37

2023/C 235/51

Sag T-656/22: Rettens dom af 17. maj 2023 — moderne Stadt mod EUIPO (DEUTZER HAFEN) [EU-varemærker – ansøgning om EU-ordmærket DEUTZER HAFEN – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001 – ligebehandling]

38

2023/C 235/52

Sag T-657/22: Rettens dom af 17. maj 2023 — moderne Stadt mod EUIPO (DEUTZER HAFEN KÖLN) [EU-varemærker – ansøgning om EU-ordmærket DEUTZER HAFEN KÖLN – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001 – ligebehandling]

38

2023/C 235/53

Sag T-265/22: Rettens kendelse af 10. maj 2023 — PSCC 2012 mod EUIPO — Starwood Hotels & Resorts Worldwide (LA BOTTEGA W) (EU-varemærker – ugyldighedssag – tilbagetagelse af ugyldighedsbegæringen – ufornødent at træffe afgørelse)

39

2023/C 235/54

Sag T-132/23: Sag anlagt den 13. marts 2023 — Óbudai Egyetem mod Rådet og Kommissionen

39

2023/C 235/55

Sag T-133/23: Sag anlagt den 13. marts 2023 — Állatorvostudományi Egyetem mod Rådet og Kommissionen

41

2023/C 235/56

Sag T-139/23: Sag anlagt den 13. marts 2023 — Miskolci Egyetem mod Rådet og Kommissionen

42

2023/C 235/57

Sag T-140/23: Sag anlagt den 13. marts 2023 — Dunaújvárosi Egyetem mod Rådet og Kommissionen

43

2023/C 235/58

Sag T-200/23: Sag anlagt den 17. april 2023 — Domingo Alonso Group mod EUIPO — Ald Automotive og Salvador Caetano Auto (my CARFLIX)

44

2023/C 235/59

Sag T-206/23: Sag anlagt den 20. april 2023 — Laboratorios Ern mod EUIPO — Cannabinoids Spain (Sanoid)

45

2023/C 235/60

Sag T-211/23: Sag anlagt den 23. april 2023 — Fractal Analytics mod EUIPO — Fractalia Remote Systems (FRACTALIA Remote Systems)

46

2023/C 235/61

Sag T-214/23: Sag anlagt den 18. april 2023 — Greenpeace m.fl. mod Kommissionen

46

2023/C 235/62

Sag T-215/23: Sag anlagt den 18. april 2023 — ClientEarth m.fl. mod Kommissionen

48

2023/C 235/63

Sag T-224/23: Sag anlagt den 28. april 2023 — VY mod Parlamentet

49

2023/C 235/64

Sag T-226/23: Sag anlagt den 2. maj 2023 — Neuraxpharm Pharmaceuticals mod Kommissionen

50

2023/C 235/65

Sag T-228/23: Sag anlagt den 2. maj 2023 — Zaklady Farmaceutyczne Polpharma mod Kommissionen

51

2023/C 235/66

Sag T-234/23: Sag anlagt den 1. maj 2023 — WA mod Kommissionen

52

2023/C 235/67

Sag T-235/23: Sag anlagt den 2. maj 2023 — WB mod Kommissionen

53

2023/C 235/68

Sag T-236/23: Sag anlagt den 2. maj 2023 — WD mod Kommissionen

54

2023/C 235/69

Sag T-237/23: Sag anlagt den 3. maj 2023 — WE mod Kommissionen

55

2023/C 235/70

Sag T-238/23: Sag anlagt den 4. maj 2023 — WF mod Kommissionen

56

2023/C 235/71

Sag T-240/23: Sag anlagt den 8. maj 2023 — LichtBlick mod Kommissionen

57

2023/C 235/72

Sag T-241/23: Sag anlagt den 8. maj 2023 — WG mod Kommissionen

58

2023/C 235/73

Sag T-242/23: Sag anlagt den 9. maj 2023 — WH mod Kommissionen

60

2023/C 235/74

Sag T-245/23: Sag anlagt den 12. maj 2023 — Braunschweiger Versorgungs mod EUIPO — B.F. Energy (BF energy)

61

2023/C 235/75

Sag T-246/23: Sag anlagt den 8. maj 2023 — Sky mod EUIPO — Skyworks Solutions (SKYWORKS Sky5)

62

2023/C 235/76

Sag T-248/23: Sag anlagt den 12. maj 2023 — Bonami.CZ mod EUIPO — Roval Print (Bonami)

62

2023/C 235/77

Sag T-249/23: Sag anlagt den 13. maj 2023 — WI mod Kommissionen

63

2023/C 235/78

Sag T-250/23: Sag anlagt den 13. maj 2023 — WJ mod Kommissionen

64

2023/C 235/79

Sag T-251/23: Sag anlagt den 13. maj 2023 — WK mod Kommissionen

65

2023/C 235/80

Sag T-252/23: Sag anlagt den 14. maj 2023 — WL mod Kommissionen

66

2023/C 235/81

Sag T-253/23: Sag anlagt den 14. maj 2023 — WM mod Kommissionen

67

2023/C 235/82

Sag T-263/23: Sag anlagt den 16. maj 2023 — Symrise mod Kommissionen

69

2023/C 235/83

Sag T-265/23: Sag anlagt den 11. maj 2023 — VDK mod Kommissionen

69

2023/C 235/84

Sag T-269/23: Sag anlagt den 17. maj 2023 — AirDoctor mod EUIPO (AMAZING AIR)

71

2023/C 235/85

Sag T-270/23: Sag anlagt den 18. maj 2023 — Rosbank mod Rådet

71

2023/C 235/86

Sag T-271/23: Sag anlagt den 22. maj 2023 — Alfa-Bank mod Rådet

72

2023/C 235/87

Sag T-274/23: Sag anlagt den 19. maj 2023 — Karadeniz mod EUIPO — Cakmakci (Acapulco)

73

2023/C 235/88

Sag T-279/23: Sag anlagt den 22. maj 2023 — Sumol + Compal Marcas mod EUIPO — Kåska (smål)

74

2023/C 235/89

Sag T-283/23: Sag anlagt den 23. maj 2023 — Aven mod Rådet

75

2023/C 235/90

Sag T-285/23: Sag anlagt den 24. maj 2023 — Volta Charging mod EUIPO — The Paper & Office Equipment Spain Ass (VOLTA)

76

2023/C 235/91

Sag T-762/21: Rettens kendelse af 16. maj 2023 — C&C IP UK mod EUIPO — Tipico Group (t)

76

2023/C 235/92

Sag T-378/22: Rettens kendelse af 16. maj 2023 — Diesel mod EUIPO — Lidl Stiftung (Joggjeans)

77

2023/C 235/93

Sag T-379/22: Rettens kendelse af 16. maj 2023 — Diesel mod EUIPO — Lidl Stiftung (Joggjeans)

77

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2023/C 235/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 223 af 26.6.2023

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 216 af 19.6.2023

EUT C 205 af 12.6.2023

EUT C 189 af 30.5.2023

EUT C 173 af 15.5.2023

EUT C 164 af 8.5.2023

EUT C 155 af 2.5.2023

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/2 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/2

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. maj 2023 — Funke sp. z o.o. mod Landespolizeidirektion Wien (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)

(Sag C-626/21 (1), Funke)

(Præjudiciel forelæggelse - tilnærmelse af lovgivningerne - direktiv 2001/95/EF - artikel 12 og bilag II - tekniske standarder og forskrifter - Den Europæiske Unions system for hurtig udveksling af oplysninger (RAPEX) - retningslinjer - farlige nonfoodprodukter - gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/417 - forordning (EF) nr. 765/2008 - artikel 20 og 22 - meddelelser til Europa-Kommissionen - administrativ afgørelse - forbud mod salg af visse pyrotekniske artikler og tilbagetrækningsforpligtelse - anmodning fra en distributør af de pågældende produkter om at supplere meddelelserne - myndighed, der har kompetence til at træffe afgørelse om anmodningen - artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - effektiv domstolsbeskyttelse)

(2023/C 235/02)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Funke sp. z o.o.

Sagsøgt: Landespolizeidirektion Wien

Konklusion

| 1) | Artikel 20 og 22 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 339/93, artikel 12 i og bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed, som ændret ved forordning nr. 765/2008, samt bilaget til Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/417 af 8. november 2018 om retningslinjer for forvaltningen af EU-systemet for hurtig udveksling af oplysninger (RAPEX), jf. artikel 12 i direktiv 2001/95/EF om produktsikkerhed i almindelighed, og det tilknyttede meddelelsessystem
  skal fortolkes således, at
  de giver en erhvervsdrivende, hvis interesser vil kunne lide skade som følge af en meddelelse i henhold til artikel 22 i forordning nr. 765/2008 fra en medlemsstat til Kommissionen, såsom en importør af de produkter, der er omfattet af denne meddelelse, ret til at anmode de kompetente myndigheder i den meddelende medlemsstat om, at anmeldelsen suppleres. |
| --- | --- |

1)

Artikel 20 og 22 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 339/93, artikel 12 i og bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed, som ændret ved forordning nr. 765/2008, samt bilaget til Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/417 af 8. november 2018 om retningslinjer for forvaltningen af EU-systemet for hurtig udveksling af oplysninger (RAPEX), jf. artikel 12 i direktiv 2001/95/EF om produktsikkerhed i almindelighed, og det tilknyttede meddelelsessystem

skal fortolkes således, at

de giver en erhvervsdrivende, hvis interesser vil kunne lide skade som følge af en meddelelse i henhold til artikel 22 i forordning nr. 765/2008 fra en medlemsstat til Kommissionen, såsom en importør af de produkter, der er omfattet af denne meddelelse, ret til at anmode de kompetente myndigheder i den meddelende medlemsstat om, at anmeldelsen suppleres.

| 2) | Artikel 20 og 22 i forordning (EF) nr. 765/2008, artikel 12 i og bilag II til direktiv 2001/95/EF, som ændret ved forordning nr. 765/2008, samt bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/417, sammenholdt med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder,
  skal fortolkes således, at
  en erhvervsdrivende, såsom importøren af de produkter, der er omfattet af en meddelelse i henhold til artikel 22 i forordning nr. 765/2008, som ikke er adressat for den foranstaltning, der ligger til grund for denne meddelelse, og hvis interesser kan lide skade som følge af den nævnte meddelelses ufuldstændige karakter, skal råde over et retsmiddel i den meddelende medlemsstat for at opnå, at de forpligtelser, der i denne henseende påhviler denne medlemsstat, overholdes. |
| --- | --- |

2)

Artikel 20 og 22 i forordning (EF) nr. 765/2008, artikel 12 i og bilag II til direktiv 2001/95/EF, som ændret ved forordning nr. 765/2008, samt bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/417, sammenholdt med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder,

skal fortolkes således, at

en erhvervsdrivende, såsom importøren af de produkter, der er omfattet af en meddelelse i henhold til artikel 22 i forordning nr. 765/2008, som ikke er adressat for den foranstaltning, der ligger til grund for denne meddelelse, og hvis interesser kan lide skade som følge af den nævnte meddelelses ufuldstændige karakter, skal råde over et retsmiddel i den meddelende medlemsstat for at opnå, at de forpligtelser, der i denne henseende påhviler denne medlemsstat, overholdes.

---

(1)  EUT C 37 af 24.1.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/3 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/3

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. maj 2023 — DC mod HJ (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Essen — Tyskland)

(Sag C-97/22 (1), DC (Fortrydelse efter opfyldelse af aftale))

(Præjudiciel forelæggelse - forbrugerbeskyttelse - direktiv 2011/83/EU - artikel 14, stk. 4, litra a), nr. i), og artikel 14, stk. 5 - fortrydelsesret vedrørende aftaler indgået uden for fast forretningssted - den pågældende erhvervsdrivendes oplysningsforpligtelser - den erhvervsdrivendes undladelse af at informere forbrugeren - forbrugerens forpligtelser i tilfælde af fortrydelsesrettens udnyttelse - fortrydelse efter opfyldelse af aftalen - følger)

(2023/C 235/03)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Essen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: DC

Sagsøgt: HJ

Konklusion

Artikel 14, stk. 4, litra a), nr. i), og artikel 14, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 2011 om forbrugerrettigheder, om ændring af Rådets direktiv 93/13/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF samt om ophævelse af Rådets direktiv 85/577/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF

skal fortolkes således, at

bestemmelsen fritager en forbruger for enhver forpligtelse til at betale for ydelser leveret i henhold til en aftale indgået uden for fast forretningssted, når den pågældende erhvervsdrivende ikke har givet forbrugeren de oplysninger, der er omhandlet i denne artikel 14, stk. 4, litra a), nr. i), og denne forbruger har udøvet sin fortrydelsesret efter opfyldelsen af aftalen.

---

(1)  EUT C 165 af 19.4.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/4 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/4

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. maj 2023 — P.M. mod Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen)

(Sag C-105/22 (1), Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie (Afgiftsopkrævning af brugte køretøjer, der eksporteres))

(Præjudiciel forelæggelse - frie varebevægelser - fiskale bestemmelser - artikel 110 TEUF - punktafgifter - eksport af et køretøj, der er indregistreret i en medlemsstat, til et land i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) - afslag på at godtgøre den punktafgift, der er erlagt for dette køretøj, op til et beløb, som er proportionalt med varigheden af køretøjets anvendelse på indregistreringsmedlemsstatens område - princippet om én enkelt punktafgiftsopkrævning og proportionalitetsprincippet)

(2023/C 235/04)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Naczelny Sąd Administracyjny

Parter i hovedsagen

Sagsøger: P.M.

Sagsøgt: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie

Konklusion

Den primære EU-ret, navnlig artikel 110, stk. 1, TEUF, og princippet om én enkelt punktafgiftsopkrævning samt proportionalitetsprincippet skal fortolkes således, at disse bestemmelser og principper ikke er til hinder for en national lovgivning, som ikke foreskriver, at punktafgift, der er betalt for en personbil i denne medlemsstat, skal godtgøres op til et beløb, der er proportionalt med varigheden af køretøjets anvendelse på medlemsstatens område, når nævnte køretøj, der er indregistreret i den pågældende medlemsstat, eksporteres.

---

(1)  EUT C 207 af 23.5.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/4 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/4

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 17. maj 2023 — straffesag mod BK og ZhP (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Spetsializiran nakazatelen sad — Bulgarien)

(Sag C-176/22 (1), BK og ZhP (Delvis udsættelse af hovedsagen))

(Præjudiciel forelæggelse - statutten for Den Europæiske Unions Domstol - artikel 23, stk. 1 - udsættelse af hovedsagen af en national ret, der har forelagt Domstolen en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267 TEUF - mulighed for delvis udsættelse)

(2023/C 235/05)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Spetsializiran nakazatelen sad

Parter i hovedsagen

BK og ZhP

Procesdeltager: Spetsializirana prokuratura

Konklusion

Artikel 23 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at en national ret, der har indgivet en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267 TEUF, kun udsætter hovedsagen for så vidt angår de aspekter heraf, som kan påvirkes af Domstolens besvarelse af denne anmodning.

---

(1)  EUT C 191 af 10.5.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/5 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/5

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 17. maj 2023 — Fonds de Garantie des Victimes des Actes de Terrorisme et d’Autres Infractions (FGTI) mod Victoria Seguros S.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal da Relação de Lisboa — Portugal)

(Sag C-264/22 (1), Fonds de Garantie des Victimes des Actes de Terrorisme et d’Autres Infractions)

(Præjudiciel forelæggelse - retligt samarbejde i civile sager - lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt - forordning (EF) nr. 864/2007 - artikel 4, stk. 1 - artikel 15, litra h) - artikel 19 - ulykke forvoldt af et fartøj i en medlemsstat - erstatning til offeret for denne ulykke - subrogation i henhold til en anden medlemsstats lovgivning - krav om refusion fra den tredjemand, der er indtrådt i skadelidtes rettigheder - den lov, der finder anvendelse - forældelse)

(2023/C 235/06)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal da Relação de Lisboa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Fonds de Garantie des Victimes des Actes de Terrorisme et d’Autres Infractions (FGTI)

Sagsøgt: Victoria Seguros S.A.

Konklusion

Artikel 4, stk. 1, artikel 15, litra h), og artikel 19 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 af 11. juli 2007 om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (»Rom II-forordningen«)

skal fortolkes således, at

den lov, der finder anvendelse på søgsmål anlagt af en tredjemand, der er indtrådt i en skadelidts rettigheder mod skadevolderen, og navnlig fastsætter reglerne om forældelse af dette søgsmål, principielt er loven i det land, hvor skaden indtræder.

---

(1)  EUT C 284 af 25.7.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/5 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/5

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. maj 2023 — IT mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Belgien)

(Sag C-365/22 (1), État belge (Moms — køretøjer solgt som reservedele)

(Præjudiciel forelæggelse - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - fortjenstmargenordningen - artikel 311 - begrebet »brugte genstande« - udrangerede køretøjer solgt som reservedele)

(2023/C 235/07)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation

Parter i hovedsagen

Sagsøger: IT

Sagsøgt: État belge

Konklusion

Artikel 311, stk. 1, nr. 1), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem

skal fortolkes således, at

definitivt udrangerede motorkøretøjer, som en virksomhed har erhvervet fra en af de personer, der er nævnt i dette direktivs artikel 314, og som er bestemt til at sælges »som reservedele«, uden at delene er udtaget, udgør »brugte genstande« som omhandlet i det nævnte direktivs artikel 311, stk. 1, nr. 1), når de for det første fortsat har bestanddele, som bevarer den funktionalitet, som de havde i ny tilstand, og at de derved kan genanvendes som sådan eller efter reparation, og det for det andet godtgøres, at disse køretøjer er forblevet i den økonomiske cyklus, som de tilhørte, som følge af en sådan genanvendelse af reservedelene.

---

(1)  EUT C 380 af 3.10.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/6 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/6

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 17. maj 2023 — SA Cezam mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de première instance du Luxembourg — Belgien)

(Sag C-418/22 (1), Cezam)

(Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2006/112/EF - merværdiafgift (moms) - pligt til angivelse og til betaling af momsen - artikel 273 - sanktioner fastsat for det tilfælde, at den afgiftspligtige person ikke opfylder sine forpligtelser - proportionalitetsprincippet og princippet om momsens neutralitet - ret til fradrag af moms - sanktionernes forenelighed med EU-retten)

(2023/C 235/08)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal de première instance du Luxembourg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SA Cezam

Sagsøgt: État belge

Konklusion

Artikel 273 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem samt proportionalitetsprincippet og princippet om afgiftsneutralitet

skal fortolkes således, at

de ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter den manglende opfyldelse af pligten til at angive og betale merværdiafgiften (moms) til statskassen sanktioneres med en fast bøde på 20 % af det momsbeløb, der var skyldigt før godskrivning af den fradragsberettigede moms, med forbehold af den efterprøvelse, som det påhviler den forelæggende ret at foretage med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt den i hovedsagen pålagte bøde er forholdsmæssig.

---

(1)  EUT C 359 af 19.9.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/7 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/7

---

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 24. maj 2023 — Shortcut — Consultadoria e Serviços de Tecnologias de Informação, Lda mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal)

(Sag C-690/22 (1), Shortcut)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 178, litra a) - ret til fradrag - betingelser for udøvelsen - artikel 226, nr. 6) - oplysninger, som obligatorisk skal anføres på fakturaen - omfang og art af de leverede tjenesteydelser - fakturaer, som indeholder en generisk beskrivelse af de leverede tjenesteydelser)

(2023/C 235/09)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Shortcut — Consultadoria e Serviços de Tecnologias de Informação, Lda

Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira

Konklusion

Artikel 178, litra a), artikel 219 og artikel 226, nr. 6), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem

skal fortolkes således, at

disse bestemmelser er til hinder for, at de nationale skatte- og afgiftsmyndigheder kan afslå at indrømme ret til fradrag af merværdiafgift med den begrundelse, at fakturaer, der indeholder angivelser såsom »udvikling af applikationer«, ikke opfylder de formelle krav, der er omhandlet i denne sidstnævnte bestemmelse.

---

(1)  Dato for indlevering: 9.11.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/7 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/7

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 24. april 2023 — LN mod Société Air France SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Düsseldorf — Tyskland)

(Sag C-162/23 (1), Air France)

(Lufttransport - ret til omlægning - passager, der anmoder om omlægning uden tidsmæssig forbindelse til den oprindelige rejseplan)

(2023/C 235/10)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Düsseldorf

Parter i hovedsagen

Sagsøger: LN

Sagsøgt: Société Air France SA

Konklusion

Sag C-162/23 slettes fra Domstolens register.

---

(1)  Dato for indlevering: 16.3.2023.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/8 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 7. marts 2023 — X mod Staatssecretaris van Financiën

(Sag C-137/23, Alsen (1))

(2023/C 235/11)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: X

Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 14, stk. 1, litra c), i direktiv 2003/96 (2) fortolkes således, at den afgiftsfritagelse, der er fastsat i denne bestemmelse, finder anvendelse på energiprodukter, for hvilke det er fastslået, at de anvendes som motorbrændstof med henblik på sejlads i EF-farvande — selv om disse energiprodukter (i denne sag gasolie) i forbindelse med denne anvendelse ikke indeholder det krævede minimumsindhold af mærkestoffet Solvent Yellow 124 — når afgiftsmyndighederne ikke har et eller flere indicier for, at skibets ejer eller operatør eller dennes repræsentant om bord på skibet (skibsfører) er involveret i unddragelse, misbrug eller undgåelse af punktafgifter for så vidt angår den gasolie, den pågældende oplægger? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 14, stk. 1, litra c), i direktiv 2003/96 (2) fortolkes således, at den afgiftsfritagelse, der er fastsat i denne bestemmelse, finder anvendelse på energiprodukter, for hvilke det er fastslået, at de anvendes som motorbrændstof med henblik på sejlads i EF-farvande — selv om disse energiprodukter (i denne sag gasolie) i forbindelse med denne anvendelse ikke indeholder det krævede minimumsindhold af mærkestoffet Solvent Yellow 124 — når afgiftsmyndighederne ikke har et eller flere indicier for, at skibets ejer eller operatør eller dennes repræsentant om bord på skibet (skibsfører) er involveret i unddragelse, misbrug eller undgåelse af punktafgifter for så vidt angår den gasolie, den pågældende oplægger?

| 2) | Hvis det første spørgsmål besvares benægtende: Skal artikel 7, stk. 2, i direktiv 2008/118 (3) fortolkes således, at når det fastslås, at bunkertanken i et fartøj til indlandsskibsfart kun indeholder gasolie fra en motorbrændstofleverandør, der med afgiftsmyndighedernes tilladelse må lade denne gasolie overgå til forbrug uden punktafgift, betyder den blotte omstændighed, at gasolien ikke udviser det nødvendige minimumsindhold af mærkestoffet Solvent Yellow 124, at punktafgiften udelukkende forfaldt på tidspunktet for denne tidsmæssigt tidligere overgang til forbrug i henhold til dette direktivs artikel 7, stk. 2, litra a)? |
| --- | --- |

2)

Hvis det første spørgsmål besvares benægtende: Skal artikel 7, stk. 2, i direktiv 2008/118 (3) fortolkes således, at når det fastslås, at bunkertanken i et fartøj til indlandsskibsfart kun indeholder gasolie fra en motorbrændstofleverandør, der med afgiftsmyndighedernes tilladelse må lade denne gasolie overgå til forbrug uden punktafgift, betyder den blotte omstændighed, at gasolien ikke udviser det nødvendige minimumsindhold af mærkestoffet Solvent Yellow 124, at punktafgiften udelukkende forfaldt på tidspunktet for denne tidsmæssigt tidligere overgang til forbrug i henhold til dette direktivs artikel 7, stk. 2, litra a)?

| 3) | Såfremt det andet spørgsmål besvares benægtende, og artikel 7, stk. 2, litra b), i direktiv 2008/118 følgelig også finder anvendelse i denne situation: Er det EU-retlige proportionalitetsprincip til hinder for, at punktafgift, der forfalder i henhold til artikel 7, stk. 2, litra b), i direktiv 2008/118, i henhold til dette direktivs artikel 8, stk. 1, litra b), opkræves hos den skibsfører, der oplægger de punktafgiftspligtige varer, selv om denne person ikke havde nogen grund til at betvivle, at gasolien blev leveret uden punktafgift i overensstemmelse med EU-retten og national lovgivning? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet spørgsmål besvares benægtende, og artikel 7, stk. 2, litra b), i direktiv 2008/118 følgelig også finder anvendelse i denne situation: Er det EU-retlige proportionalitetsprincip til hinder for, at punktafgift, der forfalder i henhold til artikel 7, stk. 2, litra b), i direktiv 2008/118, i henhold til dette direktivs artikel 8, stk. 1, litra b), opkræves hos den skibsfører, der oplægger de punktafgiftspligtige varer, selv om denne person ikke havde nogen grund til at betvivle, at gasolien blev leveret uden punktafgift i overensstemmelse med EU-retten og national lovgivning?

| 4) | Er det for besvarelsen af det tredje spørgsmål af betydning, at skibsføreren ikke udøver sin funktion som led i et ansættelsesforhold, men samtidig er skibets ejer? |
| --- | --- |

4)

Er det for besvarelsen af det tredje spørgsmål af betydning, at skibsføreren ikke udøver sin funktion som led i et ansættelsesforhold, men samtidig er skibets ejer?

---

(1)  Den foreliggende sags navn er et vedtaget navn. Det svarer ikke til et navn på en part i sagen.

(2)  Rådets direktiv 2003/96/EF af 27.10.2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT 2003, L 283, s. 51).

(3)  Rådets direktiv 2008/118/EF af 16.12.2008 om den generelle ordning for punktafgifter og om ophævelse af direktiv 92/12/EØF (EUT 2009, L 9, s. 12).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/8 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Ravensburg (Tyskland) den 9. marts 2023 — TJ, KI og FA mod Mercedes-Benz Bank AG og Volkswagen Bank GmbH

(Sag C-143/23, Mercedes-Benz Bank og Volkswagen Bank)

(2023/C 235/12)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Ravensburg

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: TJ, KI og FA

Sagsøgte: Mercedes-Benz Bank AG og Volkswagen Bank GmbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er det foreneligt med EU-retten, navnlig med artikel 14, stk. 1, i direktiv 2008/48/EF (1), hvis størrelsen af den erstatning, som forbrugeren skal betale for værdiforringelsen af det finansierede køretøj i forbindelse med en forbrugerkreditaftale, hvor fortrydelsesretten er blevet gjort gældende, og som er knyttet til en købsaftale vedrørende et køretøj, som er indgået i fysisk handel, beregnes på en sådan måde, at forhandlerens indkøbspris på tidspunktet for tilbageleveringen af køretøjet trækkes fra forhandlerens salgspris på tidspunktet for forbrugerens erhvervelse af køretøjet? |
| --- | --- |

1)

Er det foreneligt med EU-retten, navnlig med artikel 14, stk. 1, i direktiv 2008/48/EF (1), hvis størrelsen af den erstatning, som forbrugeren skal betale for værdiforringelsen af det finansierede køretøj i forbindelse med en forbrugerkreditaftale, hvor fortrydelsesretten er blevet gjort gældende, og som er knyttet til en købsaftale vedrørende et køretøj, som er indgået i fysisk handel, beregnes på en sådan måde, at forhandlerens indkøbspris på tidspunktet for tilbageleveringen af køretøjet trækkes fra forhandlerens salgspris på tidspunktet for forbrugerens erhvervelse af køretøjet?

| 2) | Sigter bestemmelsen i artikel 14, stk. 3, litra b), første punktum, i direktiv 2008/48/EF mod en fuldstændig harmonisering for forbrugerkreditaftaler, som er knyttet til en købsaftale vedrørende et køretøj, og er bestemmelsen dermed bindende for medlemsstaterne?
  Såfremt det andet spørgsmål besvares benægtende: |
| --- | --- |

2)

Sigter bestemmelsen i artikel 14, stk. 3, litra b), første punktum, i direktiv 2008/48/EF mod en fuldstændig harmonisering for forbrugerkreditaftaler, som er knyttet til en købsaftale vedrørende et køretøj, og er bestemmelsen dermed bindende for medlemsstaterne?

Såfremt det andet spørgsmål besvares benægtende:

| 3) | Er det foreneligt med EU-retten, navnlig med artikel 14, stk. 1, i direktiv 2008/48/EF, hvis kredittageren efter fortrydelsen af en forbrugerkreditaftale, der er knyttet til en købsaftale vedrørende et køretøj, i perioden mellem udbetalingen af lånet til sælgeren af det finansierede køretøj og tidspunktet for tilbageleveringen af køretøjet til kreditgiveren (eller sælgeren) skal betale den i aftalen fastsatte debitorrente? |
| --- | --- |

3)

Er det foreneligt med EU-retten, navnlig med artikel 14, stk. 1, i direktiv 2008/48/EF, hvis kredittageren efter fortrydelsen af en forbrugerkreditaftale, der er knyttet til en købsaftale vedrørende et køretøj, i perioden mellem udbetalingen af lånet til sælgeren af det finansierede køretøj og tidspunktet for tilbageleveringen af køretøjet til kreditgiveren (eller sælgeren) skal betale den i aftalen fastsatte debitorrente?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler og om ophævelse af Rådets direktiv 87/102/EØF (EUT 2008, L 133, s. 66).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/9 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 15. marts 2023 — T.G. mod Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

(Sag C-158/23, Keren (1))

(2023/C 235/13)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Appellant: T.G.

Appelindstævnt: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Skal kvalifikationsdirektivets artikel 34 (2) fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse som den i artikel 7b i Wet inburgering (integrationsloven) fastsatte, som under bødeansvar pålægger asylberettigede en forpligtelse til at bestå en integrationsprøve? |
| --- | --- |

1.

Skal kvalifikationsdirektivets artikel 34 (2) fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse som den i artikel 7b i Wet inburgering (integrationsloven) fastsatte, som under bødeansvar pålægger asylberettigede en forpligtelse til at bestå en integrationsprøve?

| 2. | Skal kvalifikationsdirektivets artikel 34 fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse, hvorefter asylberettigede principielt selv skal afholde de fulde udgifter til integrationsprogrammerne? |
| --- | --- |

2.

Skal kvalifikationsdirektivets artikel 34 fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse, hvorefter asylberettigede principielt selv skal afholde de fulde udgifter til integrationsprogrammerne?

| 3. | Har det betydning for besvarelsen af det andet spørgsmål, at asylberettigede kan modtage et statslån til at betale udgifterne til integrationsprogrammerne, og at dette lån eftergives, hvis de består deres integrationsprøve rettidigt eller rettidigt fritages eller undtages fra integrationspligten? |
| --- | --- |

3.

Har det betydning for besvarelsen af det andet spørgsmål, at asylberettigede kan modtage et statslån til at betale udgifterne til integrationsprogrammerne, og at dette lån eftergives, hvis de består deres integrationsprøve rettidigt eller rettidigt fritages eller undtages fra integrationspligten?

| 4. | Såfremt kvalifikationsdirektivets artikel 34 tillader, at asylberettigede under bødeansvar pålægges en pligt til at bestå en integrationsprøve, og at de skal afholde de fulde udgifter til integrationsprogrammerne, forringer størrelsen af lånet, som skal betales tilbage, da — eventuelt i forbindelse med bøden — gennemførelsen af målet med kvalifikationsdirektivets artikel 34 og bestemmelsens effektive virkning? |
| --- | --- |

4.

Såfremt kvalifikationsdirektivets artikel 34 tillader, at asylberettigede under bødeansvar pålægges en pligt til at bestå en integrationsprøve, og at de skal afholde de fulde udgifter til integrationsprogrammerne, forringer størrelsen af lånet, som skal betales tilbage, da — eventuelt i forbindelse med bøden — gennemførelsen af målet med kvalifikationsdirektivets artikel 34 og bestemmelsens effektive virkning?

---

(1)  Den foreliggende sags navn er et vedtaget navn. Det svarer ikke til et navn på en part i sagen.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/95/EU af 13. december 2011 om fastsættelse af standarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som personer med international beskyttelse, for en ensartet status for flygtninge eller for personer, der er berettiget til subsidiær beskyttelse, og for indholdet af en sådan beskyttelse (omarbejdning) (EUT 2011, L 337, s. 9).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/10 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumænien) den 21. marts 2023 — Centrul Român pentru Administrarea Drepturilor Artiștilor Interpreți (Credidam) mod Guvernul României og Ministerul Finanțelor

(Sag C-179/23)

(2023/C 235/14)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Înalta Curte de Casație și Justiție

Parter i hovedsagen

Kassationsappellanter — sagsøgte: Guvernul României og Ministerul Finanțelor

Kassationsindstævnt — sagsøger: Centrul Român pentru Administrarea Drepturilor Artiștilor Interpreți (Credidam)

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Udgør de kollektive forvaltningsorganisationers virksomhed med opkrævning, fordeling og betaling af vederlag, for hvilken der betales gebyr til disse organisationer, en levering af tjenesteydelser som omhandlet i artikel 24, stk. 1, og artikel 25, litra c), i direktiv 2006/112/EF (1) (momsdirektivet)? |
| --- | --- |

1)

Udgør de kollektive forvaltningsorganisationers virksomhed med opkrævning, fordeling og betaling af vederlag, for hvilken der betales gebyr til disse organisationer, en levering af tjenesteydelser som omhandlet i artikel 24, stk. 1, og artikel 25, litra c), i direktiv 2006/112/EF (1) (momsdirektivet)?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, udgør de kollektive forvaltningsorganisationers virksomhed over for rettighedshaverne da en levering af tjenesteydelser som omhandlet i momsdirektivet, også selv om det fastslås, at rettighedshaverne, på hvis vegne forvaltningsorganisationerne opkræver vederlaget, ikke udfører en levering af tjenesteydelser over for de brugere, der er forpligtede til at betale vederlaget? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, udgør de kollektive forvaltningsorganisationers virksomhed over for rettighedshaverne da en levering af tjenesteydelser som omhandlet i momsdirektivet, også selv om det fastslås, at rettighedshaverne, på hvis vegne forvaltningsorganisationerne opkræver vederlaget, ikke udfører en levering af tjenesteydelser over for de brugere, der er forpligtede til at betale vederlaget?

---

(1)  Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT 2006, L 347, s. 1).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/10 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 22. marts 2023 — Finanzamt T mod S

(Sag C-184/23, Finanzamt T II)

(2023/C 235/15)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Finanzamt T

Sagsøgt: S

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Medfører sammenfatningen af flere personer til én enkelt afgiftspligtig person som omhandlet i artikel 4, stk. 4, andet afsnit, i direktiv 77/388/EØF (1), at ydelser mod vederlag mellem disse personer ikke er omfattet af momsens anvendelsesområde som omhandlet i dette direktivs artikel 2, nr. 1)? |
| --- | --- |

1)

Medfører sammenfatningen af flere personer til én enkelt afgiftspligtig person som omhandlet i artikel 4, stk. 4, andet afsnit, i direktiv 77/388/EØF (1), at ydelser mod vederlag mellem disse personer ikke er omfattet af momsens anvendelsesområde som omhandlet i dette direktivs artikel 2, nr. 1)?

| 2) | Er ydelser mod vederlag mellem disse personer i hvert fald omfattet af momsens anvendelsesområde, hvis ydelsesmodtageren ikke (eller kun delvist) har ret til fradrag, idet der i modsat fald er risiko for tab af afgiftsindtægter? |
| --- | --- |

2)

Er ydelser mod vederlag mellem disse personer i hvert fald omfattet af momsens anvendelsesområde, hvis ydelsesmodtageren ikke (eller kun delvist) har ret til fradrag, idet der i modsat fald er risiko for tab af afgiftsindtægter?

---

(1)  Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT 1977, L 145, s. 1)

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/11 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Lörrach (Tyskland) den 23. marts 2023 — I arvesagen P.M. J.T, arvelader

(Sag C-187/23, Albausy (1))

(2023/C 235/16)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Lörrach

Parter i hovedsagen

Procesdeltagere: E.V. G.-T., P.T., F.T. og G.T.

Præjudicielle spørgsmål

| a) | Skal arveretsforordningens (2) artikel 67, stk. 1, andet afsnit, litra a), fortolkes således, at denne bestemmelse også omfatter anfægtelser, der er forelagt under selve proceduren vedrørende udstedelse af det europæiske arvebevis, at retten ikke kan prøve sådanne anfægtelser, og at bestemmelsen dermed ikke alene omfatter anfægtelser, der er forelagt i en anden sag? |
| --- | --- |

a)

Skal arveretsforordningens (2) artikel 67, stk. 1, andet afsnit, litra a), fortolkes således, at denne bestemmelse også omfatter anfægtelser, der er forelagt under selve proceduren vedrørende udstedelse af det europæiske arvebevis, at retten ikke kan prøve sådanne anfægtelser, og at bestemmelsen dermed ikke alene omfatter anfægtelser, der er forelagt i en anden sag?

| b) | Såfremt spørgsmål a) besvares bekræftende: Skal arveretsforordningens artikel 67, stk. 1, andet afsnit, litra a), fortolkes således, at et europæisk arvebevis end ikke må udstedes, hvis der under proceduren vedrørende udstedelsen af det europæiske arvebevis er forelagt anfægtelser, som imidlertid allerede er blevet prøvet i en sag om udstedelse af arveattest i henhold til tysk lovgivning? |
| --- | --- |

b)

Såfremt spørgsmål a) besvares bekræftende: Skal arveretsforordningens artikel 67, stk. 1, andet afsnit, litra a), fortolkes således, at et europæisk arvebevis end ikke må udstedes, hvis der under proceduren vedrørende udstedelsen af det europæiske arvebevis er forelagt anfægtelser, som imidlertid allerede er blevet prøvet i en sag om udstedelse af arveattest i henhold til tysk lovgivning?

| c) | Såfremt spørgsmål a) besvares bekræftende: Skal arveretsforordningens artikel 67, stk. 1, andet afsnit, litra a), fortolkes således, at denne bestemmelse omfatter enhver anfægtelse, selv hvis en sådan er forelagt uden at være underbygget, og der ikke skal optages formelt bevis herom? |
| --- | --- |

c)

Såfremt spørgsmål a) besvares bekræftende: Skal arveretsforordningens artikel 67, stk. 1, andet afsnit, litra a), fortolkes således, at denne bestemmelse omfatter enhver anfægtelse, selv hvis en sådan er forelagt uden at være underbygget, og der ikke skal optages formelt bevis herom?

| d) | Såfremt spørgsmål a) besvares benægtende: Gælder der formkrav for den forelæggende rets angivelse af de grunde, som har fået retten til at forkaste anfægtelserne og til at udstede det europæiske arvebevis? |
| --- | --- |

d)

Såfremt spørgsmål a) besvares benægtende: Gælder der formkrav for den forelæggende rets angivelse af de grunde, som har fået retten til at forkaste anfægtelserne og til at udstede det europæiske arvebevis?

---

(1)  Den foreliggende sags navn er et vedtaget navn. Det svarer ikke til et navn på en part i sagen .

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 650/2012 af 4.7.2012 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser vedrørende arv, og om accept og fuldbyrdelse af officielt bekræftede dokumenter vedrørende arv og om indførelse af et europæisk arvebevis (EUT 2012, L 201, s. 107).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/11 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Mainz (Tyskland) den 31. marts 2023 — FT og RRC Sports GmbH mod Fédération internationale de football association (FIFA)

(Sag C-209/23, RRC Sports)

(2023/C 235/17)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Mainz

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: FT og RRC Sports GmbH

Sagsøgt: Fédération internationale de football association (FIFA)

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) (kartelforbud), artikel 102 TEUF (forbud mod misbrug af en dominerende stilling) og artikel 56 TEUF (fri udveksling af tjenesteydelser) samt artikel 6 i den generelle forordning om databeskyttelse (1) fortolkes således, at de er til hinder for regler, som vedtages af et internationalt sportsforbund (i den foreliggende sag FIFA), som 211 nationale forbund for den pågældende sport (i den her foreliggende sag, fodbold) er medlemmer af, og hvis regler derfor er bindende for i alt fald størstedelen af aktørerne i den pågældende sports respektive nationale professionelle ligaer (i den foreliggende sag: foreninger) (hvilket dermed også omfatter fodboldklubber, der er organiseret som aktieselskaber), spillere (der er medlemmer af klubberne) og spilleragenter), og som har følgende indhold:

| 1) | Det er forbudt at indgå aftale med spilleragenter om vederlag eller at betale spilleragenter vederlag, der overstiger et loft, der beregnes som en procentdel af transferbeløbet eller af den pågældende spillers årlige vederlag,
  som det fremgår af artikel 15, stk. 2, i FIFA Football Agent Regulations (FFAR). |
| --- | --- |

1)

Det er forbudt at indgå aftale med spilleragenter om vederlag eller at betale spilleragenter vederlag, der overstiger et loft, der beregnes som en procentdel af transferbeløbet eller af den pågældende spillers årlige vederlag,

som det fremgår af artikel 15, stk. 2, i FIFA Football Agent Regulations (FFAR).

| 2) | Det forbydes tredjeparter at betale vederlag, der i henhold til spilleragentaftalen skal betales til spilleragentens medkontrahent,
  som det fremgår af artikel 14, stk. 2 og 3, i FFAR. |
| --- | --- |

2)

Det forbydes tredjeparter at betale vederlag, der i henhold til spilleragentaftalen skal betales til spilleragentens medkontrahent,

som det fremgår af artikel 14, stk. 2 og 3, i FFAR.

| 3) | Det forbydes foreninger at betale mere end 50 % af det samlede vederlag, som en spiller og en forening skal betale for en spilleragents ydelser, i tilfælde, hvor spilleragenten handler for både den erhvervende forening og den pågældende spiller,
  som det fremgår af artikel 14, stk. 10, i FFAR. |
| --- | --- |

3)

Det forbydes foreninger at betale mere end 50 % af det samlede vederlag, som en spiller og en forening skal betale for en spilleragents ydelser, i tilfælde, hvor spilleragenten handler for både den erhvervende forening og den pågældende spiller,

som det fremgår af artikel 14, stk. 10, i FFAR.

| 4) | Opnåelse af licens som spilleragent, hvilket er en forudsætning for at kunne levere ydelser som spilleragent, kræver, at ansøgeren underkaster sig det internationale sportsforbunds interne regler (i den foreliggende sag FFAR, FIFA Statutes, FIFA Disciplinary Code, FIFA Code of Ethics og FIFA Regulations on the Status and Transfer of Players samt vedtægter, reglementer, retningslinjer og afgørelser truffet af organer og udvalg) samt dette forbunds jurisdiktion og de regionale forbunds og medlemsforbundenes jurisdiktion,
  som det fremgår af artikel 4, stk. 2, artikel 16, stk. 2, litra b), og artikel 20 i FFAR, sammenholdt med artikel 8, stk. 3, artikel 57, stk. 1, samt artikel 58, stk. 1 og 2, i FIFA Statutes, artikel 5, litra a), artikel 49 og artikel 53, stk. 3, i FIFA Disciplinary Code samt artikel 4, stk. 2, og artikel 82, stk. 1, i FIFA Code of Ethics. |
| --- | --- |

4)

Opnåelse af licens som spilleragent, hvilket er en forudsætning for at kunne levere ydelser som spilleragent, kræver, at ansøgeren underkaster sig det internationale sportsforbunds interne regler (i den foreliggende sag FFAR, FIFA Statutes, FIFA Disciplinary Code, FIFA Code of Ethics og FIFA Regulations on the Status and Transfer of Players samt vedtægter, reglementer, retningslinjer og afgørelser truffet af organer og udvalg) samt dette forbunds jurisdiktion og de regionale forbunds og medlemsforbundenes jurisdiktion,

som det fremgår af artikel 4, stk. 2, artikel 16, stk. 2, litra b), og artikel 20 i FFAR, sammenholdt med artikel 8, stk. 3, artikel 57, stk. 1, samt artikel 58, stk. 1 og 2, i FIFA Statutes, artikel 5, litra a), artikel 49 og artikel 53, stk. 3, i FIFA Disciplinary Code samt artikel 4, stk. 2, og artikel 82, stk. 1, i FIFA Code of Ethics.

| 5) | Der opstilles betingelser for at opnå licens som spilleragent, hvorefter det i tilfælde af domfældelse eller forlig i straffesager eller karantæne i mindst to år, suspension eller inddragelse af en licens eller anden udelukkelse iværksat af en myndighed eller et sportsforbund er permanent udelukket at opnå licens, og uden at der foreligger mulighed for senere opnåelse af licensen,
  som det fremgår af artikel 5, stk. 1, litra a), nr. ii) og iii), i FFAR. |
| --- | --- |

5)

Der opstilles betingelser for at opnå licens som spilleragent, hvorefter det i tilfælde af domfældelse eller forlig i straffesager eller karantæne i mindst to år, suspension eller inddragelse af en licens eller anden udelukkelse iværksat af en myndighed eller et sportsforbund er permanent udelukket at opnå licens, og uden at der foreligger mulighed for senere opnåelse af licensen,

som det fremgår af artikel 5, stk. 1, litra a), nr. ii) og iii), i FFAR.

| 6) | I forbindelse med indgåelse af transferaftaler og/eller ansættelseskontrakter må spilleragenter ikke levere spilleragentydelser eller andre ydelser til og modtage vederlag herfor fra følgende:






  a) | den sælgende forening og den erhvervende forening, |
| --- | --- | --- |

6)

I forbindelse med indgåelse af transferaftaler og/eller ansættelseskontrakter må spilleragenter ikke levere spilleragentydelser eller andre ydelser til og modtage vederlag herfor fra følgende:

a)

den sælgende forening og den erhvervende forening,

| b) | den sælgende forening og den pågældende spiller, |
| --- | --- |

b)

den sælgende forening og den pågældende spiller,

| c) | alle involverede parter (den sælgende forening, den erhvervende forening og den pågældende spiller), |
| --- | --- |

c)

alle involverede parter (den sælgende forening, den erhvervende forening og den pågældende spiller),

som det fremgår af artikel 12, stk. 8 og 9, i FFAR.

| 6a) | I forbindelse med indgåelse af en transferaftale og/eller en ansættelseskontrakt må spilleragenter ikke sammen med en associeret spilleragent levere spilleragentydelser eller andre ydelser til og modtage vederlag herfor fra følgende:






  a) | den sælgende forening og den erhvervende forening, |
| --- | --- | --- |

6a)

I forbindelse med indgåelse af en transferaftale og/eller en ansættelseskontrakt må spilleragenter ikke sammen med en associeret spilleragent levere spilleragentydelser eller andre ydelser til og modtage vederlag herfor fra følgende:

a)

den sælgende forening og den erhvervende forening,

| b) | den sælgende forening og den pågældende spiller, |
| --- | --- |

b)

den sælgende forening og den pågældende spiller,

| c) | alle involverede parter (den sælgende forening, den erhvervende forening og den pågældende spiller), |
| --- | --- |

c)

alle involverede parter (den sælgende forening, den erhvervende forening og den pågældende spiller),

såfremt begrebet associeret spilleragent omfatter et samarbejde, som stemmer overens med definitionen af »Connected Football Agent« i FFAR (s. 6, fjerde definition, i FFAR),

som det fremgår af artikel 12, stk. 10, i FFAR, sammenholdt med definitionen af »Connected Football Agent«, jf. s. 6, fjerde definition, i FFAR.

| 7) | Det forbydes spilleragenter at tage kontakt til eller at indgå en agentaftale med en forening, en spiller, en af det internationale sportsforbunds medlemsforeninger eller en juridisk enhed i en såkaldt Single-Entity-League, der kan kontrahere med spilleragenter, og som har indgået en eksklusivaftale med en anden spilleragent,
  som det fremgår af artikel 16, stk. 1, litra b) og c), i FFAR. |
| --- | --- |

7)

Det forbydes spilleragenter at tage kontakt til eller at indgå en agentaftale med en forening, en spiller, en af det internationale sportsforbunds medlemsforeninger eller en juridisk enhed i en såkaldt Single-Entity-League, der kan kontrahere med spilleragenter, og som har indgået en eksklusivaftale med en anden spilleragent,

som det fremgår af artikel 16, stk. 1, litra b) og c), i FFAR.

| 8) | Navnene på og detaljerede oplysninger om alle spilleragenter, navnene på de kunder, som de repræsenterer, de spilleragentydelser, som de leverer til hver enkelt kunde, og/eller detaljerne i alle transaktioner, som spilleragenterne er involveret i, herunder størrelsen af det vederlag, der skal betales til spilleragenterne, skal uploades til en platform tilhørende det internationale sportsforbund, og andre foreninger, spillere eller spilleragenter vil få mulighed for at kunne tilgå dele af disse oplysninger,
  som det fremgår af artikel 19 i FFAR. |
| --- | --- |

8)

Navnene på og detaljerede oplysninger om alle spilleragenter, navnene på de kunder, som de repræsenterer, de spilleragentydelser, som de leverer til hver enkelt kunde, og/eller detaljerne i alle transaktioner, som spilleragenterne er involveret i, herunder størrelsen af det vederlag, der skal betales til spilleragenterne, skal uploades til en platform tilhørende det internationale sportsforbund, og andre foreninger, spillere eller spilleragenter vil få mulighed for at kunne tilgå dele af disse oplysninger,

som det fremgår af artikel 19 i FFAR.

| 9) | Det er forbudt at aftale vederlag for spilleragentydelser på anden måde end udelukkende på grundlag af vederlaget til en spiller eller transferbeløbet,
  som det fremgår af artikel 15, stk. 1, i FFAR. |
| --- | --- |

9)

Det er forbudt at aftale vederlag for spilleragentydelser på anden måde end udelukkende på grundlag af vederlaget til en spiller eller transferbeløbet,

som det fremgår af artikel 15, stk. 1, i FFAR.

| 10) | Der er en formodning for, at andre ydelser, som en spilleragent eller en med en sådan associeret spilleragent 24 måneder før eller efter leveringen af en spilleragentydelse leverer til en kunde, der er involveret i den transaktion, i forbindelse med hvilken der er leveret spilleragentydelser, udgør en del af disse spilleragentydelser, og i det omfang, at formodningen ikke kan afkræftes, anses vederlaget for de andre ydelser for at udgøre en del af vederlaget for spilleragentydelsen,
  som det fremgår af artikel 15, stk. 3 og 4, i FFAR. |
| --- | --- |

10)

Der er en formodning for, at andre ydelser, som en spilleragent eller en med en sådan associeret spilleragent 24 måneder før eller efter leveringen af en spilleragentydelse leverer til en kunde, der er involveret i den transaktion, i forbindelse med hvilken der er leveret spilleragentydelser, udgør en del af disse spilleragentydelser, og i det omfang, at formodningen ikke kan afkræftes, anses vederlaget for de andre ydelser for at udgøre en del af vederlaget for spilleragentydelsen,

som det fremgår af artikel 15, stk. 3 og 4, i FFAR.

| 11) | Størrelsen af spilleragentens vederlag skal udelukkende beregnes som en procentdel af den løn, som faktisk udbetales til spilleren,
  som det fremgår af artikel 14, stk. 7 og 12, i FFAR. |
| --- | --- |

11)

Størrelsen af spilleragentens vederlag skal udelukkende beregnes som en procentdel af den løn, som faktisk udbetales til spilleren,

som det fremgår af artikel 14, stk. 7 og 12, i FFAR.

| 12) | Spilleragenter er forpligtet til at videregive følgende oplysninger til det internationale sportsforbund:






  a) | inden 14 dage efter indgåelsen: enhver aftale med en kunde, som ikke er en repræsentationsaftale, herunder, men ikke begrænset til, andre ydelser, samt de oplysninger, der anmodes om på platformen, |
| --- | --- | --- |

12)

Spilleragenter er forpligtet til at videregive følgende oplysninger til det internationale sportsforbund:

a)

inden 14 dage efter indgåelsen: enhver aftale med en kunde, som ikke er en repræsentationsaftale, herunder, men ikke begrænset til, andre ydelser, samt de oplysninger, der anmodes om på platformen,

| b) | inden 14 dage efter udbetaling af et vederlag: de oplysninger, der anmodes om på platformen, |
| --- | --- |

b)

inden 14 dage efter udbetaling af et vederlag: de oplysninger, der anmodes om på platformen,

| c) | inden 14 dage efter udbetaling af et vederlag i forbindelse med enhver aftale med en kunde, som ikke er en repræsentationsaftale: de oplysninger, der anmodes om på platformen. |
| --- | --- |

c)

inden 14 dage efter udbetaling af et vederlag i forbindelse med enhver aftale med en kunde, som ikke er en repræsentationsaftale: de oplysninger, der anmodes om på platformen.

| d) | inden 14 dage efter indgåelsen: enhver kontraktmæssig eller anden aftale mellem spilleragenter om samarbejde om levering af enhver form for ydelse eller om deling af indtægterne eller overskuddet fra ethvert aspekt af deres spilleragentydelser, |
| --- | --- |

d)

inden 14 dage efter indgåelsen: enhver kontraktmæssig eller anden aftale mellem spilleragenter om samarbejde om levering af enhver form for ydelse eller om deling af indtægterne eller overskuddet fra ethvert aspekt af deres spilleragentydelser,

| e) | under forudsætning af, at deres forretninger drives via et agentur, inden 14 dage efter den første transaktion med deltagelse af det pågældende agentur: antallet af spilleragenter, som driver deres forretninger via det samme agentur, og navnene på alle de ansatte, |
| --- | --- |

e)

under forudsætning af, at deres forretninger drives via et agentur, inden 14 dage efter den første transaktion med deltagelse af det pågældende agentur: antallet af spilleragenter, som driver deres forretninger via det samme agentur, og navnene på alle de ansatte,

som det fremgår af artikel 16, stk. 2, litra j), nr. ii)-v), samt artikel 16, stk. 2, litra k), nr. ii), i FFAR.

| 13) | Det forbydes foreningerne at indgå aftaler med spilleragenter om vederlag eller vederlagskomponenter for formidling af en spiller eller at betale vederlag eller vederlagskomponenter til spilleragenter, hvis beregningsgrundlag (også) afhænger af fremtidige transfersummer, som foreningen vil modtage ved videresalg af spilleren,
  som det fremgår af artikel 18b, stk. 1, første alternativ, i FIFA Regulations on the Status and Transfer of Players (»FIFA RSTP«) og i artikel 16, stk. 3, litra e), i FFAR. |
| --- | --- |

13)

Det forbydes foreningerne at indgå aftaler med spilleragenter om vederlag eller vederlagskomponenter for formidling af en spiller eller at betale vederlag eller vederlagskomponenter til spilleragenter, hvis beregningsgrundlag (også) afhænger af fremtidige transfersummer, som foreningen vil modtage ved videresalg af spilleren,

som det fremgår af artikel 18b, stk. 1, første alternativ, i FIFA Regulations on the Status and Transfer of Players (»FIFA RSTP«) og i artikel 16, stk. 3, litra e), i FFAR.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27.4.2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT 2016, L 119, s. 1).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/14 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 11. april 2023 — FR mod Nemzeti Adó-és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Sag C-225/23, Pinta (1))

(2023/C 235/18)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Törvényszék

Parter i hovedsagen

Sagsøger: FR

Sagsøgt: Nemzeti Adó-és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 54, stk. 3, litra g), og artikel 58 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (herefter »EØF-traktaten«), som fastlægger virkningerne af Rådets direktiv 78/660/EØF (2) (herefter »fjerde direktiv«), fortolkes således, at direktivets anvendelsesområde ikke omfatter skattepligtige privatpersoner, men kun selskaber som omhandlet i EØF-traktatens artikel 58? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 54, stk. 3, litra g), og artikel 58 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (herefter »EØF-traktaten«), som fastlægger virkningerne af Rådets direktiv 78/660/EØF (2) (herefter »fjerde direktiv«), fortolkes således, at direktivets anvendelsesområde ikke omfatter skattepligtige privatpersoner, men kun selskaber som omhandlet i EØF-traktatens artikel 58?

| 2) | Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, betyder dette da, for så vidt angår virkningerne af fjerde direktiv, at direktivets bestemmelser, der fastsætter forpligtelser vedrørende regnskabsføring, fremlæggelse af dokumentation, opbevaring af dokumenter og offentliggørelse ikke finder anvendelse på skattepligtige privatpersoner, dvs. at de i direktivet fastsatte forpligtelser kun finder anvendelse på de selskaber, der er omfattet af dets anvendelsesområde, således at de ikke kan gøres gældende over for skattepligtige privatpersoner og ikke kan belaste disse i forbindelse med en administrativ skattesag eller en retssag, der har til formål at undersøge, om disse personer overholder deres skattemæssige forpligtelser? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, betyder dette da, for så vidt angår virkningerne af fjerde direktiv, at direktivets bestemmelser, der fastsætter forpligtelser vedrørende regnskabsføring, fremlæggelse af dokumentation, opbevaring af dokumenter og offentliggørelse ikke finder anvendelse på skattepligtige privatpersoner, dvs. at de i direktivet fastsatte forpligtelser kun finder anvendelse på de selskaber, der er omfattet af dets anvendelsesområde, således at de ikke kan gøres gældende over for skattepligtige privatpersoner og ikke kan belaste disse i forbindelse med en administrativ skattesag eller en retssag, der har til formål at undersøge, om disse personer overholder deres skattemæssige forpligtelser?

| 3) | Uanset ovenstående spørgsmål handler en medlemsstats skatteforvaltning da i overensstemmelse med de grundlæggende regnskabsprincipper og offentliggørelsespligtens formål og funktion, som fastsat i fjerde direktivs artikel 2, 31, 47, 48 og 51, med retten til en retfærdig rettergang, der er anerkendt som et almindeligt retsprincip i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), og med retssikkerhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, når skatteforvaltningen i en medlemsstat på grundlag af regnskabslovens bestemmelser konstaterer en skattedifference hos en privatperson alene af den grund, at den skattepligtige af årsager, som den pågældende ikke er ansvarlig for, ikke har kunnet stille alle regnskabsdokumenter vedrørende nogle erhvervsdrivende selskaber til rådighed for skatteforvaltningen, hvilke selskaber var uafhængige af den skattepligtige på tidspunktet for skattekontrollen eller slettet af registret, med henblik på at godtgøre, at den skattepligtige til disse selskabers kasse har indbetalt kontantbeløb, som den pågældende modtog på grund af de funktioner, som vedkommende tidligere udførte i disse selskaber, eller i henhold til en aftale, eller som blev overført til vedkommendes private konto, således at skatteforvaltningen tilregner den skattepligtige de manglende eller utilstrækkelige selskabsregnskabsdokumenter, som den skattepligtige ikke rådede over på grund af objektive hindringer på tidspunktet for skattekontrollen, og som nævnte skattepligtige ikke har kunnet øve indflydelse på hverken med hensyn til deres oprettelse eller den måde, hvorpå de blev udarbejdet? |
| --- | --- |

3)

Uanset ovenstående spørgsmål handler en medlemsstats skatteforvaltning da i overensstemmelse med de grundlæggende regnskabsprincipper og offentliggørelsespligtens formål og funktion, som fastsat i fjerde direktivs artikel 2, 31, 47, 48 og 51, med retten til en retfærdig rettergang, der er anerkendt som et almindeligt retsprincip i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), og med retssikkerhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, når skatteforvaltningen i en medlemsstat på grundlag af regnskabslovens bestemmelser konstaterer en skattedifference hos en privatperson alene af den grund, at den skattepligtige af årsager, som den pågældende ikke er ansvarlig for, ikke har kunnet stille alle regnskabsdokumenter vedrørende nogle erhvervsdrivende selskaber til rådighed for skatteforvaltningen, hvilke selskaber var uafhængige af den skattepligtige på tidspunktet for skattekontrollen eller slettet af registret, med henblik på at godtgøre, at den skattepligtige til disse selskabers kasse har indbetalt kontantbeløb, som den pågældende modtog på grund af de funktioner, som vedkommende tidligere udførte i disse selskaber, eller i henhold til en aftale, eller som blev overført til vedkommendes private konto, således at skatteforvaltningen tilregner den skattepligtige de manglende eller utilstrækkelige selskabsregnskabsdokumenter, som den skattepligtige ikke rådede over på grund af objektive hindringer på tidspunktet for skattekontrollen, og som nævnte skattepligtige ikke har kunnet øve indflydelse på hverken med hensyn til deres oprettelse eller den måde, hvorpå de blev udarbejdet?

| 4) | Skal betragtningerne til fjerde direktiv samt dette direktivs artikel 2, 31, 47, 48 og 51 fortolkes således, at overholdelsen af de deri fastsatte forpligtelser afføder en retlig formodning om, at de offentliggjorte årsregnskabers indhold er i overensstemmelse med de grundlæggende regnskabsprincipper, navnlig nøjagtighedsprincippet og begrundelsesprincippet, samt med de regnskabsdokumenter, der er baseret på de samme principper? |
| --- | --- |

4)

Skal betragtningerne til fjerde direktiv samt dette direktivs artikel 2, 31, 47, 48 og 51 fortolkes således, at overholdelsen af de deri fastsatte forpligtelser afføder en retlig formodning om, at de offentliggjorte årsregnskabers indhold er i overensstemmelse med de grundlæggende regnskabsprincipper, navnlig nøjagtighedsprincippet og begrundelsesprincippet, samt med de regnskabsdokumenter, der er baseret på de samme principper?

| 5) | Handler skatteforvaltningen i overensstemmelse med fjerde direktivs artikel 2, 31, 47, 48 og 51 og med retten til en retfærdig rettergang, der er fastsat i chartrets artikel 47, samt med de grundlæggende principper om retssikkerhed, forrang og effektivitet i EU-retten, når skatteforvaltningen, uden at afkræfte den retlige formodning om overholdelse af fjerde direktivs bestemmelser, afviser at anerkende, at visse regnskabsdokumenter, der er udarbejdet i overensstemmelse med regnskabsreglerne, i sig selv udgør pålidelige beviser? |
| --- | --- |

5)

Handler skatteforvaltningen i overensstemmelse med fjerde direktivs artikel 2, 31, 47, 48 og 51 og med retten til en retfærdig rettergang, der er fastsat i chartrets artikel 47, samt med de grundlæggende principper om retssikkerhed, forrang og effektivitet i EU-retten, når skatteforvaltningen, uden at afkræfte den retlige formodning om overholdelse af fjerde direktivs bestemmelser, afviser at anerkende, at visse regnskabsdokumenter, der er udarbejdet i overensstemmelse med regnskabsreglerne, i sig selv udgør pålidelige beviser?

| 6) | Er det foreneligt med fjerde direktivs artikel 2, 31, 47, 48 og 51 samt med retten til en retfærdig rettergang, der er fastsat i chartrets artikel 47, og det grundlæggende retssikkerhedsprincip, at skatteforvaltningen ikke anerkender selskabets offentliggjorte årsregnskaber som oplysninger til kontrol af regnskabsdokumenter (kassekvitteringer), der er tilpasset med hensyn til deres udformning og fremlagt af den skattepligtige person, som er en privatperson, eller vidneudsagn eller erklæringer, der understøtter dem, idet skatteforvaltningen gør gældende, at disse ikke i sig selv er tilstrækkelige, eftersom det er nødvendigt, for på pålidelig vis at godtgøre de i sagen omhandlede pengebevægelser, at have samtlige regnskabsbilag for det undersøgte skatteår til rådighed? Kan det udledes af de nævnte artikler i fjerde direktiv, at beviskraften af samtlige regnskabsbilag, der er oprettet i overensstemmelse med disse artikler, for så vidt angår bevisførelsen for kontantbetalinger fra selskabets bankkonto, er større end beviskraften af årsregnskaber, der er offentliggjort i henhold til fjerde direktivs artikel 48 og 51, eller end beviskraften af visse kassekvitteringer, der er udarbejdet i henhold til de samme regnskabsregler? |
| --- | --- |

6)

Er det foreneligt med fjerde direktivs artikel 2, 31, 47, 48 og 51 samt med retten til en retfærdig rettergang, der er fastsat i chartrets artikel 47, og det grundlæggende retssikkerhedsprincip, at skatteforvaltningen ikke anerkender selskabets offentliggjorte årsregnskaber som oplysninger til kontrol af regnskabsdokumenter (kassekvitteringer), der er tilpasset med hensyn til deres udformning og fremlagt af den skattepligtige person, som er en privatperson, eller vidneudsagn eller erklæringer, der understøtter dem, idet skatteforvaltningen gør gældende, at disse ikke i sig selv er tilstrækkelige, eftersom det er nødvendigt, for på pålidelig vis at godtgøre de i sagen omhandlede pengebevægelser, at have samtlige regnskabsbilag for det undersøgte skatteår til rådighed? Kan det udledes af de nævnte artikler i fjerde direktiv, at beviskraften af samtlige regnskabsbilag, der er oprettet i overensstemmelse med disse artikler, for så vidt angår bevisførelsen for kontantbetalinger fra selskabets bankkonto, er større end beviskraften af årsregnskaber, der er offentliggjort i henhold til fjerde direktivs artikel 48 og 51, eller end beviskraften af visse kassekvitteringer, der er udarbejdet i henhold til de samme regnskabsregler?

---

(1)  Den forelæggende sags navn er et vedtaget navn. Det svarer ikke til et navn på en part i sagen.

(2)  Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25.7.1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer (EFT 1978, L 222, s. 11).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/15 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 13. april 2023 — Paolo Beltrami S.p.A. mod Comune di Milano

(Sag C-235/23, Paolo Beltrami)

(2023/C 235/19)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Appellant: Paolo Beltrami

Indstævnt: Comune di Milano

Præjudicielt spørgsmål

Er artikel 16, 49, 50 og 52 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 4 i protokol nr. 7 til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK), artikel 6 TEU samt proportionalitetsprincippet, konkurrenceprincippet, princippet om etableringsfrihed og princippet om fri udveksling af tjenesteydelser i artikel 49 TEUF, 50 TEUF, 54 TEUF og 56 TEUF til hinder for en national bestemmelse (såsom den i artikel 75 i lovdekret nr. 163/2006), som fastsætter anvendelse af sanktionen i form af fortabelse af den foreløbige sikkerhedsstillelse som en automatisk følge af, at en økonomisk aktør udelukkes fra en udbudsprocedure om tildeling af en offentlig bygge- og anlægskontrakt, også uafhængigt af, om den pågældende aktør er blevet tildelt kontrakten eller ej?

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/16 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/16

---

Appel iværksat den 17. april 2023 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende udvidede Afdeling) den 8. februar 2023 i sag T-522/20, Carpatair mod Kommissionen

(Sag C-244/23 P)

(2023/C 235/20)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved I. Georgiopoulos og F. Tomat, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Carpatair SA, Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.) og Societatea Naţională »Aeroportul Internaţional Timişoara — Traian Vuia« SA (AITTV)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt af Retten (Ottende Udvidede Afdeling) den 8. februar 2023 i sag T-522/20, Carpatair mod Kommissionen, ophæves, for så vidt som Retten gav medhold i det andet anbringende og fastslog, at Kommissionen havde begået en retlig fejl ved at konkludere, at aftalerne indgået i 2008 og 2010 mellem Societatea Națională »Aeroportul Internaţional Timişoara — Traian Vuia« SA (AITTV) og Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.) ikke tilførte Wizz Air en fordel. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Retten (Ottende Udvidede Afdeling) den 8. februar 2023 i sag T-522/20, Carpatair mod Kommissionen, ophæves, for så vidt som Retten gav medhold i det andet anbringende og fastslog, at Kommissionen havde begået en retlig fejl ved at konkludere, at aftalerne indgået i 2008 og 2010 mellem Societatea Națională »Aeroportul Internaţional Timişoara — Traian Vuia« SA (AITTV) og Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.) ikke tilførte Wizz Air en fordel.

| — | Det andet anbringende i sag T-522/20 forkastes. |
| --- | --- |

—

Det andet anbringende i sag T-522/20 forkastes.

| — | Carpatair SA tilpligtes at betale sagsomkostningerne i begge instanser. |
| --- | --- |

—

Carpatair SA tilpligtes at betale sagsomkostningerne i begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Med den appellerede dom annullerede Retten Kommissionens afgørelse (EU) 2021/1428 (1) af 24. februar 2020 om Rumæniens statsstøtte SA.31662 — C/2011 (ex NN/2011) til Timișoara International Airport — Wizz Air, for så vidt som det heri blev fastslået, at lufthavnsafgifterne i luftfartsinformationspublikationen af 2010 og aftalerne indgået mellem Societatea Naţională »Aeroportul Internaţional Timişoara — Traian Vuia« SA (AITTV) og Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.) i 2008 (herunder 2010-ændringsaftalerne) ikke udgjorde statsstøtte.

Kommissionen har fremsat et enkelt anbringende til støtte for sin appel.

Appelanbringende: I den appellerede doms præmis 179-201 begik Retten en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 107, stk. 1, TEUF, tilsidesatte begrundelsespligten, idet den angav et utilstrækkeligt og selvmodsigende ræsonnement, og foretog en urigtig gengivelse og urigtig fortolkning af afgørelsen. Dette appelanbringende består af fem led:

| — | Det første led: I den appellerede doms præmis 186-192 begik Retten en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 107, stk. 1, TEUF, navnlig med hensyn til anvendelsen af princippet om den private aktør i en markedsøkonomi. Retten begik en retlig fejl ved at fastslå, at den manglende forudgående vurdering heraf i sig selv er et afgørende element med henblik på anvendelsen af dette princip. |
| --- | --- |

—

Det første led: I den appellerede doms præmis 186-192 begik Retten en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 107, stk. 1, TEUF, navnlig med hensyn til anvendelsen af princippet om den private aktør i en markedsøkonomi. Retten begik en retlig fejl ved at fastslå, at den manglende forudgående vurdering heraf i sig selv er et afgørende element med henblik på anvendelsen af dette princip.

| — | Det andet led: I den appellerede doms præmis 186-192 begik Retten en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 107, stk. 1, TEUF, navnlig med hensyn til anvendelsen af princippet om den private aktør i en markedsøkonomi, idet den forkastede betydningen af den forudgående analyse af rentabiliteten, som blev opbygget efterfølgende støttet på de tilgængelige oplysninger og på udviklinger, der kunne forudsiges, da afgørelsen om at træffe foranstaltningen blev vedtaget. |
| --- | --- |

—

Det andet led: I den appellerede doms præmis 186-192 begik Retten en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 107, stk. 1, TEUF, navnlig med hensyn til anvendelsen af princippet om den private aktør i en markedsøkonomi, idet den forkastede betydningen af den forudgående analyse af rentabiliteten, som blev opbygget efterfølgende støttet på de tilgængelige oplysninger og på udviklinger, der kunne forudsiges, da afgørelsen om at træffe foranstaltningen blev vedtaget.

| — | Det tredje led: I den appellerede doms præmis 179-185 begik Retten en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 107, stk. 1, TEUF, navnlig med hensyn til anvendelsen af princippet om den private aktør i en markedsøkonomi og den type beviser, der kræves for at anvende dette princip. I den appellerede doms præmis 182 og 184 tilsidesatte Retten endvidere begrundelsespligten, idet den angav et utilstrækkeligt og selvmodsigende ræsonnement. |
| --- | --- |

—

Det tredje led: I den appellerede doms præmis 179-185 begik Retten en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 107, stk. 1, TEUF, navnlig med hensyn til anvendelsen af princippet om den private aktør i en markedsøkonomi og den type beviser, der kræves for at anvende dette princip. I den appellerede doms præmis 182 og 184 tilsidesatte Retten endvidere begrundelsespligten, idet den angav et utilstrækkeligt og selvmodsigende ræsonnement.

| — | Det fjerde led: I den appellerede doms præmis 186-192 begik Retten en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 107, stk. 1, TEUF, navnlig med hensyn til anvendelsen af princippet om den private aktør i en markedsøkonomi og betydningen af forhold, der er opstået efter at foranstaltningen er truffet. Retten undlod at sondre mellem forhold, der opstår, efter at en foranstaltning træffes, og økonomiske undersøgelser og analyser, som er foretaget, efter at foranstaltningen er blevet truffet, men som er støttet på de tilgængelige oplysninger og på udviklinger, der kunne forudsiges, da afgørelsen om at træffe foranstaltningen blev vedtaget. Desuden foretog Retten i den appellerede doms præmis 196 og 197 en urigtig gengivelse og urigtig fortolkning af Kommissionens afgørelse (EU) 2021/1428 af 24. februar 2020 om statsstøtte SA.31662. |
| --- | --- |

—

Det fjerde led: I den appellerede doms præmis 186-192 begik Retten en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 107, stk. 1, TEUF, navnlig med hensyn til anvendelsen af princippet om den private aktør i en markedsøkonomi og betydningen af forhold, der er opstået efter at foranstaltningen er truffet. Retten undlod at sondre mellem forhold, der opstår, efter at en foranstaltning træffes, og økonomiske undersøgelser og analyser, som er foretaget, efter at foranstaltningen er blevet truffet, men som er støttet på de tilgængelige oplysninger og på udviklinger, der kunne forudsiges, da afgørelsen om at træffe foranstaltningen blev vedtaget. Desuden foretog Retten i den appellerede doms præmis 196 og 197 en urigtig gengivelse og urigtig fortolkning af Kommissionens afgørelse (EU) 2021/1428 af 24. februar 2020 om statsstøtte SA.31662.

| — | Det femte led: I den appellerede doms præmis 193 og 195 begik Retten en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 107, stk. 1, TEUF, tilsidesatte begrundelsespligten, idet den angav et utilstrækkeligt og selvmodsigende ræsonnement, og foretog en urigtig gengivelse og urigtig fortolkning af Kommissionens afgørelse (EU) 2021/1428 af 24. februar 2020 om statsstøtte SA.31662. |
| --- | --- |

—

Det femte led: I den appellerede doms præmis 193 og 195 begik Retten en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 107, stk. 1, TEUF, tilsidesatte begrundelsespligten, idet den angav et utilstrækkeligt og selvmodsigende ræsonnement, og foretog en urigtig gengivelse og urigtig fortolkning af Kommissionens afgørelse (EU) 2021/1428 af 24. februar 2020 om statsstøtte SA.31662.

Endelig udvidede Retten med urette konklusionerne om 2008-aftalerne til 2010-ændringsaftalerne. Konstateringerne i den appellerede doms præmis 170-198 vedrører alene 2008-aftalerne. I denne doms præmis 199 og domskonklusionens punkt 1 henvises imidlertid ligeledes til 2010-ændringsaftalerne, og disse henvisninger understøttes ikke af konstateringer i den appellerede dom. Den appellerede dom er således behæftet med en begrundelsesmangel.

---

(1)  EUT 2021, L 308, s. 1.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/17 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/17

---

Appel iværksat den 17. april 2023 af Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende udvidede Afdeling) den 8. februar 2023 i sag T-522/20, Carpatair mod Kommissionen

(Sag C-245/23 P)

(2023/C 235/21)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.) (ved avocat E. Vahida, abogado S. Rating og dikigoros I.-G. Metaxas-Maranghidis)

De andre parter i appelsagen: Carpatair SA, Europa-Kommissionen og Societatea Naţională »Aeroportul Internaţional Timişoara — Traian Vuia« SA (AITTV)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Rettens dom i sag T-522/20, Carpatair SA mod Europa-Kommissionen, ophæves. |
| --- | --- |

—

Rettens dom i sag T-522/20, Carpatair SA mod Europa-Kommissionen, ophæves.

| — | Europa-Kommissionen frifindes i Carpatairs søgsmål med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse (EU) 2021/1428 (1) af 24. februar 2020 om Rumæniens statsstøtte SA.31662 — C/2011 (ex NN/2011) til Timișoara International Airport — Wizz Air. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen frifindes i Carpatairs søgsmål med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse (EU) 2021/1428 (1) af 24. februar 2020 om Rumæniens statsstøtte SA.31662 — C/2011 (ex NN/2011) til Timișoara International Airport — Wizz Air.

| — | Carpatair tilpligtes at bære sine egne omkostninger og de af Wizz Air afholdte omkostninger for bade Retten og i sagen for Domstolen. |
| --- | --- |

—

Carpatair tilpligtes at bære sine egne omkostninger og de af Wizz Air afholdte omkostninger for bade Retten og i sagen for Domstolen.

Subsidiært:

| — | Rettens dom i sag T-522/20, Carpatair SA mod Europa-Kommissionen, ophæves. |
| --- | --- |

—

Rettens dom i sag T-522/20, Carpatair SA mod Europa-Kommissionen, ophæves.

| — | Sagen hjemvises til Retten med henblik på fornyet behandling. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til Retten med henblik på fornyet behandling.

| — | Afgørelsen om sagsomkostningerne i første instans og i appelsagen udsættes. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen om sagsomkostningerne i første instans og i appelsagen udsættes.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har gjort gældende, at den appellerede dom skal ophæves af følgende årsager.

| — | Det første appelanbringende: Retten foretog en urigtig gengivelse af beviserne og tilsidesatte væsentlige formforskrifter, idet den fastslog, at der var årsagsforbindelse mellem på den ene side 2008- og 2010-aftalerne mellem Wizz Air og lufthavnen og på den anden side den angiveligt væsentlige påvirkning, som Carpatair havde oplevet. |
| --- | --- |

—

Det første appelanbringende: Retten foretog en urigtig gengivelse af beviserne og tilsidesatte væsentlige formforskrifter, idet den fastslog, at der var årsagsforbindelse mellem på den ene side 2008- og 2010-aftalerne mellem Wizz Air og lufthavnen og på den anden side den angiveligt væsentlige påvirkning, som Carpatair havde oplevet.

| — | Det andet appelanbringende: Retten begik en retlig fejl og tilsidesatte begrundelsespligten med hensyn til, at Carpatair havde oplevet en væsentlig påvirkning som følge af luftfartsinformationspublikationen af 2010, og at dette selskab havde søgsmålsinteresse i forhold til samme foranstaltning. |
| --- | --- |

—

Det andet appelanbringende: Retten begik en retlig fejl og tilsidesatte begrundelsespligten med hensyn til, at Carpatair havde oplevet en væsentlig påvirkning som følge af luftfartsinformationspublikationen af 2010, og at dette selskab havde søgsmålsinteresse i forhold til samme foranstaltning.

| — | Det tredje appelanbringende: Retten begik en retlig fejl, idet den fastslog, at Kommissionens konklusion om, at luftfartsinformationspublikationen af 2010 ikke var selektiv, var urigtig. |
| --- | --- |

—

Det tredje appelanbringende: Retten begik en retlig fejl, idet den fastslog, at Kommissionens konklusion om, at luftfartsinformationspublikationen af 2010 ikke var selektiv, var urigtig.

| — | Det fjerde appelanbringende: Retten begik en retlig fejl, idet den fastslog, at den efterfølgende rapport om rentabiliteten ved 2008- og 2010-aftalerne, som var støttet på forudgående oplysninger, var uden betydning. |
| --- | --- |

—

Det fjerde appelanbringende: Retten begik en retlig fejl, idet den fastslog, at den efterfølgende rapport om rentabiliteten ved 2008- og 2010-aftalerne, som var støttet på forudgående oplysninger, var uden betydning.

---

(1)  EUT 2021, L 308, s. 1.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/18 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/18

---

Appel iværksat den 17. april 2023 af Societatea Naţională »Aeroportul Internaţional Timişoara — Traian Vuia« SA (AITTV) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende udvidede Afdeling) den 8. februar 2023 i sag T-522/20, Carpatair mod Kommissionen

(Sag C-246/23 P)

(2023/C 235/22)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Societatea Naţională »Aeroportul Internaţional Timişoara — Traian Vuia« SA (AITTV) (ved Solicitors V. Power og R. Hourihan)

De andre parter i appelsagen: Carpatair SA, Europa-Kommissionen og Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Rettens dom ophæves, og Europa-Kommissionen frifindes i søgsmålet anlagt af Carpatair til prøvelse af afgørelsen (1), og enten træffer Domstolen selv afgørelse ved at frifinde Kommissionen i det hele (herunder med hensyn til det tredje og det fjerde anbringende, som ikke er behandlet for Retten), eller sagen hjemvises til Retten med henblik på fornyet behandling. |
| --- | --- |

—

Rettens dom ophæves, og Europa-Kommissionen frifindes i søgsmålet anlagt af Carpatair til prøvelse af afgørelsen (1), og enten træffer Domstolen selv afgørelse ved at frifinde Kommissionen i det hele (herunder med hensyn til det tredje og det fjerde anbringende, som ikke er behandlet for Retten), eller sagen hjemvises til Retten med henblik på fornyet behandling.

| — | Afgørelsen om Carpatairs og AITTV’s omkostninger udsættes, hvis sagen hjemvises til Retten, og såfremt Domstolen selv træffer afgørelse, tilpligtes Carpatair at bære sine egne omkostninger og betale AITTV’s omkostninger i første instans og i appelsagen. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen om Carpatairs og AITTV’s omkostninger udsættes, hvis sagen hjemvises til Retten, og såfremt Domstolen selv træffer afgørelse, tilpligtes Carpatair at bære sine egne omkostninger og betale AITTV’s omkostninger i første instans og i appelsagen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har gjort gældende, at den appellerede dom skal ophæves af følgende årsager:

Det første anbringende — Retten begik en retlig fejl ved at antage Carpatairs søgsmål til realitetsbehandling, selv om Carpatair ikke var »væsentlig påvirket« af de omtvistede foranstaltninger.

Det andet anbringende — Retten begik en retlig fejl ved at fastslå, at foranstaltningerne var selektive.

Det tredje anbringende — Retten begik en retlig fejl ved at forkaste, at den forudgående analyse var tilladt.

Det fjerde anbringende — Retten så bort fra relevante betragtninger (f.eks. ved at fastslå, at Oxera-rapporten var »uden betydning«).

Det femte anbringende — Retten tog ikke tilstrækkeligt hensyn til de beviser, som Kommissionen, Wizz og AITTV havde fremlagt vedrørende det materielle fravær af konkurrence mellem Wizz og Carpatair, da foranstaltningerne blev truffet.

---

(1)  Kommissionens afgørelse (EU) 2021/1428 af 24.2.2020 om Rumæniens statsstøtte SA.31662 — C/2011 (ex NN/2011) til Timișoara International Airport — Wizz Air (EUT 2021, L 308, s. 1).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/19 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 18. april 2023 — VP mod Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

(Sag C-247/23, Deldits (1))

(2023/C 235/23)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Törvényszék

Parter i hovedsagen

Sagsøger: VP

Sagsøgt: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal databeskyttelsesforordningens artikel 16 (2) fortolkes således, at den myndighed, der i henhold til national ret er ansvarlig for registrene, har pligt til i forbindelse med den registreredes udøvelse af sine rettigheder at berigtige personoplysningen om vedkommendes køn, som er registreret hos myndigheden, når den pågældende oplysning er ændret efter indførelsen i registret og derfor ikke stemmer overens med princippet om rigtighed i databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra d)? |
| --- | --- |

1)

Skal databeskyttelsesforordningens artikel 16 (2) fortolkes således, at den myndighed, der i henhold til national ret er ansvarlig for registrene, har pligt til i forbindelse med den registreredes udøvelse af sine rettigheder at berigtige personoplysningen om vedkommendes køn, som er registreret hos myndigheden, når den pågældende oplysning er ændret efter indførelsen i registret og derfor ikke stemmer overens med princippet om rigtighed i databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra d)?

| 2) | Såfremt det første præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende, skal databeskyttelsesforordningens artikel 16 da fortolkes således, at den kræver, at den person, der anmoder om berigtigelse af oplysningen vedrørende sit køn, tilvejebringer dokumentation, der begrunder anmodningen om berigtigelse? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende, skal databeskyttelsesforordningens artikel 16 da fortolkes således, at den kræver, at den person, der anmoder om berigtigelse af oplysningen vedrørende sit køn, tilvejebringer dokumentation, der begrunder anmodningen om berigtigelse?

| 3) | Såfremt det andet præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende, skal databeskyttelsesforordningens artikel 16 da fortolkes således, at den person, der indgiver anmodningen, har pligt til at godtgøre, at vedkommende har gennemgået en kønsskifteoperation? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende, skal databeskyttelsesforordningens artikel 16 da fortolkes således, at den person, der indgiver anmodningen, har pligt til at godtgøre, at vedkommende har gennemgået en kønsskifteoperation?

---

(1)  Den foreliggende sags navn er et vedtaget navn. Det svarer ikke til et navn på en part i sagen.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27.4.2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT 2016, L 119, s. 1).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/20 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/20

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 18. april 2023 — Novo Nordisk AS mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Sag C-248/23, Novo Nordisk)

(2023/C 235/24)

Processprog: ungarn

Den forelæggende ret

Fővárosi Törvényszék

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Novo Nordisk AS

Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 90, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1) fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter en medicinalvirksomhed, der ex lege foretager betalinger til den statslige sygeforsikringsinstitution på grundlag af den omsætning, der er opnået med lægemidler, der er omfattet af offentlig finansiering, ikke har ret til efterfølgende at nedsætte sit afgiftsgrundlag på det grundlag, at betalingerne sker ex lege, at grundlaget for betalingsforpligtelsen skal fratrækkes såvel betalinger, der er foretaget i medfør af en aftale om finansieringens omfang, som investeringer, som den pågældende virksomhed har foretaget i forskning og udvikling inden for sundhedssektoren, og at det beløb, der skal betales, opkræves af den statslige skatte- og afgiftsmyndighed, som straks overfører det til den statslige sygeforsikringsinstitution?

---

(1)  EFT 2006, L 347, s. 1.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/20 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/20

---

Appel iværksat den 18. april 2023 af ClientEarth AISBL til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 1. februar 2023 i sag T-354/21, ClientEarth mod Kommissionen

(Sag C-249/23 P)

(2023/C 235/25)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: ClientEarth AISBL (ved advocaten O.W. Brouwer og T.C. van Helfteren)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Den appellerede dom ophæves. |
| --- | --- |

—

Den appellerede dom ophæves.

| — | Der træffes endelig afgørelse, og Kommissionens afgørelse C(2021) 4348 final af 7. april 2021 om afslag på adgang til visse dokumenter, hvori der er begæret aktindsigt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, annulleres. |
| --- | --- |

—

Der træffes endelig afgørelse, og Kommissionens afgørelse C(2021) 4348 final af 7. april 2021 om afslag på adgang til visse dokumenter, hvori der er begæret aktindsigt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, annulleres.

| — | Subsidiært hjemvises sagen til Retten til afgørelse i overensstemmelse med Domstolens dom, og |
| --- | --- |

—

Subsidiært hjemvises sagen til Retten til afgørelse i overensstemmelse med Domstolens dom, og

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne i forbindelse med appelsagen og sagen for Retten, herunder omkostningerne vedrørende eventuelle intervenienter. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne i forbindelse med appelsagen og sagen for Retten, herunder omkostningerne vedrørende eventuelle intervenienter.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for appellen fremsat to anbringender.

Første anbringende: Rettens dom er behæftet med en selvmodsigende begrundelse, en forvanskning af beviser og en retlig fejl i forbindelse med anvendelsen af retsstandarden for vurderingen af, om der foreligger en mere tungtvejende offentlig interesse, som kan begrunde udbredelse som omhandlet i artikel 4, stk. 2, i forordning 1049/2001.

Andet anbringende: Rettens dom er behæftet med en utilstrækkelig begrundelse for så vidt angår afvisningen af eksistensen af en mere tungtvejende offentlig interesse.

---

(1)  EFT 2001, L 145, s. 43.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/21 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/21

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Ekonomisko lietu tiesa (Letland) den 19. april 2023 — Straffesag mod A, B, C, D, F, E, G, SIA »AVVA« og SIA »Liftu alianse«

(Sag C-255/23, AVVA m.fl.)

(2023/C 235/26)

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Ekonomisko lietu tiesa

Tiltalte i straffesagen

A, B, C, D, F, E, G, SIA »AVVA« og SIA »Liftu alianse«

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Tillader artikel 1, stk. 1, artikel 6, stk. 1, litra a), og artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2014/41 (1) en medlemsstats lovgivning, hvorefter en person, som har bopæl i en anden medlemsstat, uden udstedelse af en europæisk efterforskningskendelse kan deltage via videokonference i afviklingen af en retssag i dennes egenskab af tiltalt, såfremt der i denne fase af sagens behandling ikke finder nogen afhøring af den tiltalte sted, dvs. at der ikke foretages nogen indsamling af beviser, forudsat at den person, som leder retsforhandlingerne i den medlemsstat, hvor sagen verserer, ved hjælp af tekniske midler har mulighed for at fastslå identiteten på den person, som befinder sig i den anden medlemsstat, og at den pågældende persons ret til forsvar og tolkebistand er sikret? |
| --- | --- |

1)

Tillader artikel 1, stk. 1, artikel 6, stk. 1, litra a), og artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2014/41 (1) en medlemsstats lovgivning, hvorefter en person, som har bopæl i en anden medlemsstat, uden udstedelse af en europæisk efterforskningskendelse kan deltage via videokonference i afviklingen af en retssag i dennes egenskab af tiltalt, såfremt der i denne fase af sagens behandling ikke finder nogen afhøring af den tiltalte sted, dvs. at der ikke foretages nogen indsamling af beviser, forudsat at den person, som leder retsforhandlingerne i den medlemsstat, hvor sagen verserer, ved hjælp af tekniske midler har mulighed for at fastslå identiteten på den person, som befinder sig i den anden medlemsstat, og at den pågældende persons ret til forsvar og tolkebistand er sikret?

| 2) | Såfremt det første præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende, kan et samtykke fra en person, som skal afhøres, da udgøre et kriterium eller en forudgående uafhængig eller supplerende betingelse for, at den person, som skal afhøres, kan deltage via videokonference i forbindelse med afviklingen af en retssag, hvor der ikke foretages nogen indsamling af beviser, såfremt den person, som leder retsforhandlingerne i den medlemsstat, hvor sagen verserer, ved hjælp af tekniske midler har mulighed for at fastslå identiteten på den person, som befinder sig i den anden medlemsstat, og den pågældende persons ret til forsvar og tolkebistand er sikret? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende, kan et samtykke fra en person, som skal afhøres, da udgøre et kriterium eller en forudgående uafhængig eller supplerende betingelse for, at den person, som skal afhøres, kan deltage via videokonference i forbindelse med afviklingen af en retssag, hvor der ikke foretages nogen indsamling af beviser, såfremt den person, som leder retsforhandlingerne i den medlemsstat, hvor sagen verserer, ved hjælp af tekniske midler har mulighed for at fastslå identiteten på den person, som befinder sig i den anden medlemsstat, og den pågældende persons ret til forsvar og tolkebistand er sikret?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/41/EU af 3.4.2014 om den europæiske efterforskningskendelse i straffesager (EUT 2014, L 130, s. 1).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/21 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/21

---

Appel iværksat den 8. maj 2023 af Republikken Bulgarien til prøvelse af dom afsagt af Retten den 8. marts 2023 i sag T-235/21, Republikken Bulgarien mod Europa-Kommissionen

(Sag C-294/23 P)

(2023/C 235/27)

Processprog: bulgarsk

Parter

Appellant: Republikken Bulgarien (ved Tsv. Mitova og S. Ruseva, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt af Retten den 8. marts 2023 i sag T-235/21, Republikken Bulgarien mod Kommissionen (EU:T:2023:105), ophæves, og Domstolen træffer afgørelse i sagen som sidste instans. Alternativt, hjemvises sagen til Retten med henblik på, at denne træffer afgørelse. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Retten den 8. marts 2023 i sag T-235/21, Republikken Bulgarien mod Kommissionen (EU:T:2023:105), ophæves, og Domstolen træffer afgørelse i sagen som sidste instans. Alternativt, hjemvises sagen til Retten med henblik på, at denne træffer afgørelse.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanten fremsat to anbringender:

| 1. | Retten begik en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 52, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013 (1) og artikel 34 i forordning (EU) nr. 908/2014 (2), sammenholdt med artikel 52, stk. 1, og artikel 54, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1306/2013 og tilsidesatte begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF, samt foretog en omgåelse af princippet om god forvaltning og princippet om loyalt samarbejde, hvorfor den nåede frem til den retsstridige konklusion, at Republikken Bulgariens ret til forsvar og de proceduremæssige garantier, som proceduren til efterprøvelse af regnskabsafslutningen giver, såvel som overholdelsen af pligten til at begrunde retsakter, princippet om god forvaltning og princippet om loyalt samarbejde var blevet respekteret. Dommens begrundelse er utilstrækkelig og urimelig, idet Retten ikke tog stilling til alle de af den bulgarske regering fremlagte faktiske omstændigheder og argumenter vedrørende tvisten. |
| --- | --- |

1.

Retten begik en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 52, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013 (1) og artikel 34 i forordning (EU) nr. 908/2014 (2), sammenholdt med artikel 52, stk. 1, og artikel 54, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1306/2013 og tilsidesatte begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF, samt foretog en omgåelse af princippet om god forvaltning og princippet om loyalt samarbejde, hvorfor den nåede frem til den retsstridige konklusion, at Republikken Bulgariens ret til forsvar og de proceduremæssige garantier, som proceduren til efterprøvelse af regnskabsafslutningen giver, såvel som overholdelsen af pligten til at begrunde retsakter, princippet om god forvaltning og princippet om loyalt samarbejde var blevet respekteret. Dommens begrundelse er utilstrækkelig og urimelig, idet Retten ikke tog stilling til alle de af den bulgarske regering fremlagte faktiske omstændigheder og argumenter vedrørende tvisten.

| 2. | Retten begik en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 54, stk. 5, litra a) og b), sammenholdt med artikel 54, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013, idet den i den foreliggende sag lagde til grund, at den i artikel 54, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013 fastsatte frist på 18 måneder var begyndt at løbe »efter, at [...] betalingsorgan[et] [havde] [...] modtaget« OLAF’s endelige rapporter. Det af Retten i præmis 76-78 i dommen i sag T-235/21 anførte er i modstrid med fast praksis, hvorefter proceduren til efterprøvelse af regnskabsafslutningen i medfør af artikel 52 i forordning (EU) nr. 1306/2013 har kontradiktorisk karakter, og de forskellige dokumenter, der udveksles inden for rammerne af den administrative procedure, tjener til forberedelse af afgørelsen om efterprøvende regnskabsafslutning. |
| --- | --- |

2.

Retten begik en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 54, stk. 5, litra a) og b), sammenholdt med artikel 54, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013, idet den i den foreliggende sag lagde til grund, at den i artikel 54, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013 fastsatte frist på 18 måneder var begyndt at løbe »efter, at [...] betalingsorgan[et] [havde] [...] modtaget« OLAF’s endelige rapporter. Det af Retten i præmis 76-78 i dommen i sag T-235/21 anførte er i modstrid med fast praksis, hvorefter proceduren til efterprøvelse af regnskabsafslutningen i medfør af artikel 52 i forordning (EU) nr. 1306/2013 har kontradiktorisk karakter, og de forskellige dokumenter, der udveksles inden for rammerne af den administrative procedure, tjener til forberedelse af afgørelsen om efterprøvende regnskabsafslutning.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17.12.2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (EUT 2013, L 347, s. 549).

(2)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 908/2014 af 6.8.2014 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 for så vidt angår betalingsorganer og andre organer, økonomisk forvaltning, regnskabsafslutning, regler om kontroller, sikkerhedsstillelse og åbenhed (EUT 2014, L 255, s. 59).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/22 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/22

---

Appel iværksat den 11. maj 2023 af Harley-Davidson Europe Ltd og Neovia Logistics Services International til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende udvidede Afdeling) den 1. marts 2023 i sag T-324/21, Harley-Davidson Europe og Neovia Logistics Services International mod Kommissionen

(Sag C-297/23 P)

(2023/C 235/28)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Harley-Davidson Europe Ltd og Neovia Logistics Services International (ved avvocato E. Righini og Rechtsanwalt S. Völcker)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

| — | Den appellerede dom ophæves. |
| --- | --- |

—

Den appellerede dom ophæves.

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale appellanternes omkostninger i forbindelse med sagen for Domstolen og for Retten. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale appellanternes omkostninger i forbindelse med sagen for Domstolen og for Retten.

Anbringender og væsentligste argumenter

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at der er begået retlige fejl i forbindelse med Rettens fortolkning af artikel 33 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/2446 (1) (herefter »den delegerede forordning«). Retten undlod at foretage en vurdering af formålet med og sammenhængen for den delegerede forordnings artikel 33, den så med urette bort fra de erhvervsdrivendes ret til at imødegå Den Europæiske Unions handelspolitiske foranstaltninger ved at udflytte deres produktionsaktiviteter, og den anlagde en ukorrekt fortolkning af det bevisniveau, som kræves for at flytte bevisbyrden til appellanterne. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at der er begået retlige fejl i forbindelse med Rettens fortolkning af artikel 33 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/2446 (1) (herefter »den delegerede forordning«). Retten undlod at foretage en vurdering af formålet med og sammenhængen for den delegerede forordnings artikel 33, den så med urette bort fra de erhvervsdrivendes ret til at imødegå Den Europæiske Unions handelspolitiske foranstaltninger ved at udflytte deres produktionsaktiviteter, og den anlagde en ukorrekt fortolkning af det bevisniveau, som kræves for at flytte bevisbyrden til appellanterne.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at der er begået retlige fejl i forbindelse med Rettens konklusion, hvorefter den delegerede forordnings artikel 33 ikke overskrider grænserne for den delegerede beføjelse, som Kommissionen er blevet tillagt ved artikel 62 i forordning (EU) nr. 952/2013 (2) om EU-toldkodeksen. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at der er begået retlige fejl i forbindelse med Rettens konklusion, hvorefter den delegerede forordnings artikel 33 ikke overskrider grænserne for den delegerede beføjelse, som Kommissionen er blevet tillagt ved artikel 62 i forordning (EU) nr. 952/2013 (2) om EU-toldkodeksen.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres det gældende, at appellanternes ret til god forvaltning er blevet tilsidesat. Retten opretholdt med urette den anfægtede afgørelse, selv om den konstaterede en tilsidesættelse af appellanternes ret til at blive hørt, og konkluderede med urette, at varigheden af Kommissionens procedure, herunder tidsrummet til at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, ikke var urimeligt lang i strid med princippet om overholdelse af en rimelig sagsbehandlingstid og med appellanternes berettigede forventninger. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres det gældende, at appellanternes ret til god forvaltning er blevet tilsidesat. Retten opretholdt med urette den anfægtede afgørelse, selv om den konstaterede en tilsidesættelse af appellanternes ret til at blive hørt, og konkluderede med urette, at varigheden af Kommissionens procedure, herunder tidsrummet til at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, ikke var urimeligt lang i strid med princippet om overholdelse af en rimelig sagsbehandlingstid og med appellanternes berettigede forventninger.

---

(1)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/2446 af 28.7.2015 til supplering af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 med nærmere regler angående visse bestemmelser i EU-toldkodeksen (EUT 2015, L 343, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9.10.2013 om EU-toldkodeksen (EUT 2013, L 269, s. 1).

---

Retten

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/24 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/24

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — EVH mod Kommissionen

(Sag T-312/20) (1)

(Konkurrence - fusioner - det tyske elmarked - afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - søgsmålskompetence - formaliteten - begrundelsespligt - begrebet »én og samme fusion« - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - ret til at blive hørt - afgrænsning af markedet - analyseperiode - analyse af markedsstyrken - afgørende indflydelse - åbenbart urigtige skøn - forpligtelse til at udvise omhu)

(2023/C 235/29)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: EVH GmbH (Halle sur Saale, Tyskland) (ved advokaterne I. Zenke og T. Heymann)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Meessen og I. Zaloguin, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne T. Funke og A. Dlouhy)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og S. Costanzo, som befuldmægtigede), E.ON SE (Essen, Tyskland), ved advokaterne C. Grave, C. Barth og D.-J. dos Santos Goncalves) og RWE AG (Essen) (ved advokaterne U. Scholz, J. Siegmund og J. Ziebarth)

Sagens genstand

Med sit søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 1711 final af 26. februar 2019 om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (sag M.8871 — RWE/E.ON Assets) (EUT 2020, C 111, s. 1).

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | EVH GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

EVH GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 247 af 27.7.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/24 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/24

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — Stadtwerke Leipzig mod Kommissionen

(Sag T-313/20) (1)

(Konkurrence - fusioner - det tyske elmarked - afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - søgsmålskompetence - formaliteten - begrundelsespligt - begrebet »én og samme fusion« - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - ret til at blive hørt - afgrænsning af markedet - analyseperiode - analyse af markedsstyrken - afgørende indflydelse - åbenbart urigtige skøn - forpligtelse til at udvise omhu)

(2023/C 235/30)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Stadtwerke Leipzig GmbH (Leipzig, Tyskland) (ved advokaterne I. Zenke og T. Heymann)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Meessen og I. Zaloguin, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne T. Funke og A. Dlouhy)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og S. Costanzo, som befuldmægtigede), E.ON SE (Essen, Tyskland), ved advokaterne C. Grave, C. Barth og D.-J. dos Santos Goncalves) og RWE AG (Essen) (ved advokaterne U. Scholz, J. Siegmund og J. Ziebarth)

Sagens genstand

Med sit søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 1711 final af 26. februar 2019 om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (sag M.8871 — RWE/E.ON Assets) (EUT 2020, C 111, s. 1).

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Stadtwerke Leipzig GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Stadtwerke Leipzig GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 247 af 27.7.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/25 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/25

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — Stadtwerke Hameln Weserbergland mod Kommissionen

(Sag T-314/20) (1)

(Konkurrence - fusioner - det tyske elmarked - afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - manglende søgsmålskompetence - manglende aktiv deltagelse - afvisning)

(2023/C 235/31)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH, tidligere GWS Stadtwerke Hameln GmbH (Hamelin, Tyskland) (ved advokaterne I. Zenke og T. Heymann)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Meessen og I. Zaloguin, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne T. Funke og A. Dlouhy)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og S. Costanzo, som befuldmægtigede), E.ON SE (Essen, Tyskland) (ved advokaterne C. Grave, C. Barth og D.-J. dos Santos Goncalves) og RWE AG (Essen) (ved advokaterne U. Scholz, J. Siegmund og J. Ziebarth)

Sagens genstand

Med sit søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 1711 final af 26. februar 2019 om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (sag M.8871 — RWE/E.ON Assets) (EUT 2020, C 111, s. 1).

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 247 af 27.7.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/26 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/26

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — TEAG mod Kommissionen

(Sag T-315/20) (1)

(Konkurrence - fusioner - det tyske elmarked - afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - søgsmålskompetence - formaliteten - begrundelsespligt - begrebet »én og samme fusion« - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - ret til at blive hørt - afgrænsning af markedet - analyseperiode - analyse af markedsstyrken - afgørende indflydelse - åbenbart urigtige skøn - forpligtelse til at udvise omhu)

(2023/C 235/32)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: TEAG Thüringer Energie AG (Erfurt, Tyskland) (ved advokaterne I. Zenke og T. Heymann)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Meessen og I. Zaloguin, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne T. Funke og A. Dlouhy)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og S. Costanzo, som befuldmægtigede), E.ON SE (Essen, Tyskland) (ved advokaterne C. Grave, C. Barth og D.-J. dos Santos Goncalves) og RWE AG (Essen) (ved advokaterne U. Scholz, J. Siegmund og J. Ziebarth)

Sagens genstand

Med sit søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 1711 final af 26. februar 2019 om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (sag M.8871 — RWE/E.ON Assets) (EUT 2020, C 111, s. 1).

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | TEAG Thüringer Energie AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

TEAG Thüringer Energie AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 247 af 27.7.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/26 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/26

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — Naturstrom mod Kommissionen

(Sag T-316/20) (1)

(Konkurrence - fusioner - det tyske elmarked - afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - manglende søgsmålskompetence - manglende aktiv deltagelse - afvisning)

(2023/C 235/33)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Naturstrom AG (Düsseldorf, Tyskland) (ved advokaterne I. Zenke og T. Heymann)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Meessen og I. Zaloguin, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne T. Funke og A. Dlouhy)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og S. Costanzo, som befuldmægtigede), E.ON SE (Essen, Tyskland) (ved advokaterne C. Grave, C. Barth og D.-J. dos Santos Goncalves) og RWE AG (Essen) (ved advokaterne U. Scholz, J. Siegmund og J. Ziebarth)

Sagens genstand

Med sit søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 1711 final af 26. februar 2019 om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (sag M.8871 — RWE/E.ON Assets) (EUT 2020, C 111, s. 1).

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Naturstrom AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Naturstrom AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 247 af 27.7.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/27 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/27

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — EnergieVerbund Dresden mod Kommissionen

(Sag T-317/20) (1)

(Konkurrence - fusioner - det tyske elmarked - afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - søgsmålskompetence - formaliteten - begrundelsespligt - begrebet »én og samme fusion« - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - ret til at blive hørt - afgrænsning af markedet - analyseperiode - analyse af markedsstyrken - afgørende indflydelse - åbenbart urigtige skøn - forpligtelse til at udvise omhu)

(2023/C 235/34)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: EnergieVerbund Dresden GmbH (Dresden, Tyskland) (ved advokaterne I. Zenke og T. Heymann)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved G. Meessen og I. Zaloguin, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne T. Funke og A. Dlouhy)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og S. Costanzo, som befuldmægtigede), E.ON SE (Essen, Tyskland) (ved advokaterne C. Grave, C. Barth og D.-J. dos Santos Goncalves) og RWE AG (Essen) (ved advokaterne U. Scholz, J. Siegmund og J. Ziebarth)

Sagens genstand

Med sit søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 1711 final af 26. februar 2019 om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (sag M.8871 — RWE/E.ON Assets) (EUT 2020, C 111, s. 1).

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | EnergieVerbund Dresden GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

EnergieVerbund Dresden GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 240 af 20.7.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/28 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/28

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — eins energie in sachsen mod Kommissionen

(Sag T-318/20) (1)

(Konkurrence - fusioner - det tyske elmarked - afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - manglende søgsmålskompetence - manglende aktiv deltagelse - afvisning)

(2023/C 235/35)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (Chemnitz, Tyskland) (ved advokaterne I. Zenke og T. Heymann)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Meessen og I. Zaloguin, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne T. Funke og A. Dlouhy)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og S. Costanzo, som befuldmægtigede), E.ON SE (Essen, Tyskland) (ved advokaterne C. Grave, C. Barth og D.-J. dos Santos Goncalves) og RWE AG (Essen) (ved advokaterne U. Scholz, J. Siegmund og J. Ziebarth)

Sagens genstand

Med sit søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 1711 final af 26. februar 2019 om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (sag M.8871 — RWE/E.ON Assets) (EUT 2020, C 111, s. 1).

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Eins energie in sachsen GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Eins energie in sachsen GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 240 af 20.7.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/28 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/28

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — GGEW mod Kommissionen

(Sag T-319/20) (1)

(Konkurrence - fusioner - det tyske elmarked - afgørelse, hvorved en fusion erklæres forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - søgsmålskompetence - formaliteten - begrundelsespligt - begrebet »én og samme fusion« - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - ret til at blive hørt - afgrænsning af markedet - analyseperiode - analyse af markedsstyrken - afgørende indflydelse - åbenbart urigtige skøn - forpligtelse til at udvise omhu)

(2023/C 235/36)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG (Bensheim, Tyskland) (ved advokaterne I. Zenke og T. Heymann)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Meessen og I. Zaloguin, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne T. Funke og A. Dlouhy)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og S. Costanzo, som befuldmægtigede), E.ON SE (Essen, Tyskland) (ved advokaterne C. Grave, C. Barth og D.-J. dos Santos Goncalves) og RWE AG (Essen) (ved advokaterne U. Scholz, J. Siegmund og J. Ziebarth)

Sagens genstand

Med sit søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 1711 final af 26. februar 2019 om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (sag M.8871 — RWE/E.ON Assets) (EUT 2020, C 111, s. 1).

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 240 af 20.7.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/29 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/29

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — Mainova mod Kommissionen

(Sag T-320/20) (1)

(Konkurrence - fusioner - det tyske elektricitetsmarked - afgørelse, der erklærer fusionen forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - manglende søgsmålskompetence - ingen aktiv deltagelse - afvisning)

(2023/C 235/37)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Mainova AG (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved advokaterne C. Schalast og H. Löschan)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Meessen og I. Zaloguin, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne F. Haus og F. Schmidt)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og S. Costanzo, som befuldmægtigede), E.ON SE (Essen, Tyskland) (ved advokaterne C. Grave, C. Barth og D. J. dos Santos Goncalves) og RWE AG (Essen) (ved advokaterne U. Scholz, J. Siegmund og J. Ziebarth)

Sagens genstand

Med sit søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 1711 final af 26. februar 2019 om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (sag M.8871 — RWE/E.ON Assets) (EUT 2020, C 111, s. 1).

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Mainova AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Mainova AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 247 af 27.7.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/30 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/30

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — enercity mod Kommissionen

(Sag T-321/20) (1)

(Konkurrence - fusioner - det tyske elektricitetsmarked - afgørelse, der erklærer fusionen forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - manglende søgsmålskompetence - ingen aktiv deltagelse - afvisning)

(2023/C 235/38)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: enercity AG (Hanover, Tyskland) (ved advokaterne C. Schalast og H. Löschan)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Meessen og I. Zaloguin, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne F. Haus og F. Schmidt)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og S. Costanzo, som befuldmægtigede), E.ON SE (Essen, Tyskland) (ved advokaterne C. Grave, C. Barth og D.-J. dos Santos Goncalves) og RWE AG (Essen) (ved advokaterne U. Scholz, J. Siegmund og J. Ziebarth)

Sagens genstand

Med sit søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 1711 final af 26. februar 2019 om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (sag M.8871 — RWE/E.ON Assets) (EUT 2020, C 111, s. 1).

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | enercity AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

enercity AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 247 af 27.7.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/30 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/30

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — Stadtwerke Frankfurt am Main mod Kommissionen

(Sag T-322/20) (1)

(Konkurrence - fusioner - det tyske elektricitetsmarked - afgørelse, der erklærer fusionen forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - manglende søgsmålskompetence - ingen aktiv deltagelse - afvisning)

(2023/C 235/39)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Stadtwerke Frankfurt am Main Holding GmbH (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved advokaterne C. Schalast og H. Löschan)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Meessen og I. Zaloguin, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne F. Haus og F. Schmidt)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og S. Costanzo, som befuldmægtigede), E.ON SE (Essen, Tyskland) (ved advokaterne C. Grave, C. Barth og D.-J. dos Santos Goncalves) og RWE AG (Essen) (ved advokaterne U. Scholz, J. Siegmund og J. Ziebarth)

Sagens genstand

Med sit søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2019) 1711 final af 26. februar 2019 om en fusions forenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (sag M.8871 — RWE/E.ON Assets) (EUT 2020, C 111, s. 1).

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Stadtwerke Frankfurt am Main bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Stadtwerke Frankfurt am Main bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen, E.ON SE og RWE AG afholdte omkostninger.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 247 af 27.7.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/31 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/31

---

Rettens dom af 24. maj 2023 — Meta Platforms Ireland mod Kommissionen

(Sag T-451/20) (1)

(Konkurrence - datamarkedet - administrativ procedure - artikel 18, stk. 3, og artikel 24, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1/2003 - anmodning om oplysninger - virtuelt datarum - begrundelsespligt - retssikkerhed - ret til forsvar - spørgsmålet, om de anmodede oplysninger er nødvendige - magtmisbrug - ret til respekt for privatlivet - proportionalitet - princippet om god forvaltningsskik - forretningshemmelighed)

(2023/C 235/40)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Meta Platforms Ireland Ltd, tidligere Facebook Ireland Ltd (Dublin, Irland) (ved D. Jowell, KC, barrister D. Bailey, solicitors J. Aitken, D. Das, S. Malhi, R. Haria og M. Quayle og advokat T. Oeyen)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Conte, C. Urraca Caviedes og C. Sjödin, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Forbundsrepublikken Tyskland (ved S. Costanzo, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2020) 3011 final af 4. maj 2020 om en procedure efter artikel 18, stk. 3, og artikel 24, stk. 1, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (sag AT.40628 — Facebooks praksis vedrørende data), som ændret ved Kommissionens afgørelse C(2020) 9231 final af 11. december 2020.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Meta Platforms Ireland Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

2)

Meta Platforms Ireland Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egene omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egene omkostninger.

---

(1)  EUT C 287 af 31.8.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/32 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/32

---

Rettens dom af 24. maj 2023 — Meta Platforms Ireland mod Kommissionen

(Sag T-452/20) (1)

(»Konkurrence - datamarkedet - administrativ procedure - artikel 18, stk. 3, og artikel 24, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1/2003 - anmodning om oplysninger - virtuelt datarum - begrundelsespligt - retssikkerhed - ret til forsvar - spørgsmålet, om de anmodede oplysninger er nødvendige - magtmisbrug - ret til respekt for privatlivet - proportionalitet - princippet om god forvaltningsskik - forretningshemmelighed)

(2023/C 235/41)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Meta Platforms Ireland Ltd, tidligere Facebook Ireland Ltd (Dublin, Irland) (ved D. Jowell, KC, barrister D. Bailey, solicitors J. Aitken, D. Das, S. Malhi, R. Haria og M. Quayle og advokat T. Oeyen)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Conte, C. Urraca Caviedes og C. Sjödin, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Forbundsrepublikken (ved S. Costanzo, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2020) 3011 final af 4. maj 2020 om en procedure efter artikel 18, stk. 3, og artikel 24, stk. 1, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (sag AT.40684 — Facebook Marketplace), som ændret ved Kommissionens afgørelse C(2020) 9229 final af 11. december 2020.

Konklusion

| 1) | Europa- Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa- Kommissionen frifindes.

| 2) | Meta Platforms Ireland Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

2)

Meta Platforms Ireland Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.

| 3) | Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egene omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egene omkostninger.

---

(1)  EUT C 287 af 31.8.2020.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/32 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/32

---

Rettens dom af 24. maj 2023 — Lyubetskaya mod Rådet

(Sag T-556/21) (1)

(Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus - indefrysning af midler - restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område - opførelse af sagsøgerens navn på listerne over berørte personer, enheder og organer - begrundelsespligt - urigtigt skøn - proportionalitet)

(2023/C 235/42)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Sviatlana Lyubetskaya (Minsk, Belarus) (ved advokat D. Litvinski)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M.-C. Cadilhac og S. Saez Moreno, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Med sit søgsmål, der er støttet på artikel 263 TEUF, har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Rådets gennemførelsesafgørelse (FUSP) 2021/1002 af 21. juni 2021 om gennemførelse af afgørelse 2012/642/FUSP om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Hviderusland (EUT 2021, L 219 I, s. 70) og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/997 af 21. juni 2021 om gennemførelse af artikel 8a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 765/2006 om restriktive foranstaltninger over for Belarus (EUT 2021, L 219 I, s. 3), for så vidt som disse retsakter vedrører hende.

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Sviatlana Lyubetskaya bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet. |
| --- | --- |

2)

Sviatlana Lyubetskaya bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet.

---

(1)  EUT C 11 af 10.1.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/33 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/33

---

Rettens dom af 24. maj 2023 — Omeliyanyuk mod Rådet

(Sag T-557/21) (1)

(Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus - indefrysning af midler - restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område - opførelse af sagsøgerens navn på listerne over berørte personer, enheder og organer - begrundelsespligt - urigtigt skøn - proportionalitet)

(2023/C 235/43)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Aleksandr Omeliyanyuk (Minsk, Belarus) (ved advokat D. Litvinski)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M.-C. Cadilhac og S. Saez Moreno, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Med sit søgsmål, der er støttet på artikel 263 TEUF, har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Rådets gennemførelsesafgørelse (FUSP) 2021/1002 af 21. juni 2021 om gennemførelse af afgørelse 2012/642/FUSP om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Hviderusland (EUT 2021, L 219 I, s. 70) og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/997 af 21. juni 2021 om gennemførelse af artikel 8a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 765/2006 om restriktive foranstaltninger over for Belarus (EUT 2021, L 219 I, s. 3), for så vidt som disse retsakter vedrører ham.

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Aleksandr Omeliyanyuk bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet. |
| --- | --- |

2)

Aleksandr Omeliyanyuk bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet.

---

(1)  EUT C 11 af 10.1.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/33 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/33

---

Rettens dom af 24. maj 2023 — Gusachenka mod Rådet

(Sag T-579/21) (1)

(Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus - indefrysning af midler - restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område - opførelse af sagsøgerens navn på listerne over berørte personer, enheder og organer - urigtigt skøn - proportionalitet - ytringsfrihed)

(2023/C 235/44)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Siarhei Gusachenka (Minsk, Belarus) (ved advokat D. Litvinski)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved A. Limonet og V. Piessevaux, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Med sit søgsmål, der er støttet på artikel 263 TEUF, har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Rådets gennemførelsesafgørelse (FUSP) 2021/1002 af 21. juni 2021 om gennemførelse af afgørelse 2012/642/FUSP om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Hviderusland (EUT 2021, L 219 I, s. 70) og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/997 af 21. juni 2021 om gennemførelse af artikel 8a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 765/2006 om restriktive foranstaltninger over for Belarus (EUT 2021, L 219 I, s. 3), for så vidt som disse retsakter vedrører ham.

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Siarhei Gusachenka bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet. |
| --- | --- |

2)

Siarhei Gusachenka bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet.

---

(1)  EUT C 11 af 10.1.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/34 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/34

---

Rettens dom af 24. maj 2023 — Haidukevich mod Rådet

(Sag T-580/21) (1)

(Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus - indefrysning af midler - restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område - opførelse af sagsøgerens navn på listerne over berørte personer, enheder og organer - begrundelsespligt - urigtigt skøn - proportionalitet)

(2023/C 235/45)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Aleh Haidukevich (Semkino, Belarus) (ved advokat D. Litvinski)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved S. Lejeune, E. d’Ursel og V. Piessevaux, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Med sit søgsmål, der er støttet på artikel 263 TEUF, har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Rådets gennemførelsesafgørelse (FUSP) 2021/1002 af 21. juni 2021 om gennemførelse af afgørelse 2012/642/FUSP om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Hviderusland (EUT 2021, L 219 I, s. 70) og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/997 af 21. juni 2021 om gennemførelse af artikel 8a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 765/2006 om restriktive foranstaltninger over for Belarus (EUT 2021, L 219 I, s. 3), for så vidt som disse retsakter vedrører ham.

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Aleh Haidukevich bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet. |
| --- | --- |

2)

Aleh Haidukevich bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet.

---

(1)  EUT C 11 af 10.1.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/35 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/35

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — IR mod Kommissionen

(Sag T-685/21) (1)

(Personalesag - tjenestemænd - social sikring - fælles ordning vedrørende sygesikring for tjenestemænd - vedtægtens artikel 72 - alvorlig sygdom - udtalelse fra lægerådet - begrundelsespligt)

(2023/C 235/46)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: IR (ved advokaterne S. Pappas og A. Pappas)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved L. Hohenecker og L. Vernier, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Sagsøgeren har med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF nedlagt påstand om annullation af afgørelsen af 11. december 2020, hvorved Europa-Kommissionen gav afslag på ansøgningen om forlængelse af ordningen for alvorlig sygdom vedrørende dennes søns patologi.

Konklusion

| 1) | Afgørelsen af 11. december 2020, hvorved Europa-Kommissionen gav afslag på ansøgningen om forlængelse af ordningen for alvorlig sygdom vedrørende IR’s søns patologi, annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelsen af 11. december 2020, hvorved Europa-Kommissionen gav afslag på ansøgningen om forlængelse af ordningen for alvorlig sygdom vedrørende IR’s søns patologi, annulleres.

| 2) | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 11 af 10.1.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/35 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/35

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — Chambers m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-177/22) (1)

(Personalesag - midlertidigt ansatte - kontraktansatte - godtgørelse af udgifter - rejseudgifter - konsekvenserne af Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen - hjemsted i et tredjeland - fratagelse af retten til at modtage det faste årlige beløb til rejseudgifter - urigtigt skøn - ligebehandling)

(2023/C 235/47)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Alexander Chambers (Barcelona, Spanien) og de ni andre sagsøgere, hvis navne fremgår af bilaget til dommen (ved advokat N. de Montigny)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved T. Bohr og M. Brauhoff, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Sagsøgerne har med søgsmålet støttet på artikel 270 TEUF nedlagt påstand om, at deres lønsedler for juni 2021 annulleres, for så vidt som disse gør det muligt at konstatere, at de som følge af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union (eller brexit) ikke længere har ret til at modtage det faste årlige beløb svarende til udgifterne til en rejse mellem tjenestestedet og hjemstedet.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Alexander Chambers og de andre sagsøgere, hvis navne fremgår af bilaget, betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Alexander Chambers og de andre sagsøgere, hvis navne fremgår af bilaget, betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 222 af 7.6.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/36 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/36

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — Consulta mod EUIPO — Karlinger (ACASA)

(Sag T-267/22) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-ordmærket ACASA - absolut ugyldighedsgrund - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF)) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] - begrundelsespligt - artikel 94 i forordning 2017/1001)

(2023/C 235/48)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Consulta GmbH (Cham, Schweiz) (ved advokaterne M. Kinkeldey og S. Brandstätter)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved M. Eberl og E. Nicolás Gómez, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Mario Karlinger (Sölden, Østrig) (ved advokaterne M. Mungenast og K. Riedmüller)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 24. januar 2022 af Første Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 487/2021-1).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Consulta GmbH betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Consulta GmbH betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 257 af 4.7.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/36 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/36

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — Panicongelados-Massas Congeladas mod EUIPO — Seder (panidor)

(Sag T-480/22) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket panidor - ældre nationalt ordmærke ANIDOR - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001)

(2023/C 235/49)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Panicongelados Massas Congeladas, SA (Leiria, Portugal) (ved advokat I. Monteiro Alves)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Ringelhann og V. Ruzek, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Seder Establishment Limited (Mriehel Birkirkara, Malta)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 11. maj 2022 af Andet Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1946/2021-2).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 359 af 19.9.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/37 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/37

---

Rettens dom af 24. maj 2023 — Bimbo mod EUIPO — Bottari Europe (BimboBIKE)

(Sag T-509/22) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket BimboBIKE - ældre nationalt ordmærke BIMBO - relativ registreringshindring - skade på renomméet - artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) 2017/1001)

(2023/C 235/50)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Bimbo, SA (Madrid, Spanien) (ved advokat J. Carbonell Callicó)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Gája, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Bottari Europe Srl (Pomponesco, Italien)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 16. juni 2022 af Første Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 2110/2021-1).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 389 af 10.10.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/38 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/38

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — moderne Stadt mod EUIPO (DEUTZER HAFEN)

(Sag T-656/22) (1)

(EU-varemærker - ansøgning om EU-ordmærket DEUTZER HAFEN - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001 - ligebehandling)

(2023/C 235/51)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: moderne Stadt Gesellschaft zur Förderung des Städtebaues und der Gemeindeentwicklung mbH (Køln, Tyskland) (ved advokaterne G. Simon og L. Daams)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved T. Klee, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Sagsøgeren har med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 24. august 2022 af Femte Appelkammer ved EUIPO ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 2195/2021-5).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | moderne Stadt Gesellschaft zur Förderung des Städtebaues und der Gemeindeentwicklung mbH og EUIPO bærer hver deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

moderne Stadt Gesellschaft zur Förderung des Städtebaues und der Gemeindeentwicklung mbH og EUIPO bærer hver deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 472 af 12.12.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/38 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/38

---

Rettens dom af 17. maj 2023 — moderne Stadt mod EUIPO (DEUTZER HAFEN KÖLN)

(Sag T-657/22) (1)

(EU-varemærker - ansøgning om EU-ordmærket DEUTZER HAFEN KÖLN - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001 - ligebehandling)

(2023/C 235/52)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: moderne Stadt Gesellschaft zur Förderung des Städtebaues und der Gemeindeentwicklung mbH (Köln, Tyskland) (ved advokaterne G. Simon og L. Daams)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved T. Klee, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 24. august 2022 af Femte Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 2196/2021-5).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | moderne Stadt Gesellschaft zur Förderung des Städtebaues und der Gemeindeentwicklung mbH og EUIPO bærer hver deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

moderne Stadt Gesellschaft zur Förderung des Städtebaues und der Gemeindeentwicklung mbH og EUIPO bærer hver deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 472 af 12.12.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/39 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/39

---

Rettens kendelse af 10. maj 2023 — PSCC 2012 mod EUIPO — Starwood Hotels & Resorts Worldwide (LA BOTTEGA W)

(Sag T-265/22) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - tilbagetagelse af ugyldighedsbegæringen - ufornødent at træffe afgørelse)

(2023/C 235/53)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: PSCC 2012 Srl (Rom, Italien) (ved advokaterne P. Alessandrini og E. Montelione)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved G. Predonzani og R. Raponi, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Starwood Hotels & Resorts Worldwide LLC (Bethesda, Maryland, De Forenede Stater) (ved advokaterne P. Roncaglia, M. Boletto og N. Parrotta)

Sagens genstand

Sagsøgeren har med sit søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF nedlagt påstand om annullation af afgørelsen truffet den 24. februar 2022 af Andet Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 621/2019-2).

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | PSCC 2012 Srl og Starwood Hotels & Resorts Worldwide LLC bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af omkostningerne afholdt af Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO). |
| --- | --- |

2)

PSCC 2012 Srl og Starwood Hotels & Resorts Worldwide LLC bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af omkostningerne afholdt af Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO).

---

(1)  EUT C 257 af 4.7.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/39 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/39

---

Sag anlagt den 13. marts 2023 — Óbudai Egyetem mod Rådet og Kommissionen

(Sag T-132/23)

(2023/C 235/54)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Óbudai Egyetem (Budapest, Ungarn) (ved advokaterne V. Łuszcz og K. Bendzsel-Varga)

Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Artikel 2, stk. 2, i Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2506 af 15. december 2022 (1) annulleres delvist, for så vidt som denne bestemmelse fastsætter »eller med enheder, der ejes helt eller delvis af sådanne truster af offentlig interesse«, og for så vidt som denne bestemmelse i afgørelse 2022/2506 vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Artikel 2, stk. 2, i Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2506 af 15. december 2022 (1) annulleres delvist, for så vidt som denne bestemmelse fastsætter »eller med enheder, der ejes helt eller delvis af sådanne truster af offentlig interesse«, og for så vidt som denne bestemmelse i afgørelse 2022/2506 vedrører sagsøgeren.

| — | »Joint Statement of 26 January 2023 of Commissioners Hahn and Gabriel on the application of Council Implementing Decision of 15 December 2022 in relation to Hungarian public interest trusts« annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

»Joint Statement of 26 January 2023 of Commissioners Hahn and Gabriel on the application of Council Implementing Decision of 15 December 2022 in relation to Hungarian public interest trusts« annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Kommissionens meddelelser af 20. januar, 21. februar og 3. marts 2023, offentliggjort som »Disclaimers« eller »FAQ« på ERASMUS+-portalen og Horisont Europa-portalen, jf. den nævnte »Joint Statement«, annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Kommissionens meddelelser af 20. januar, 21. februar og 3. marts 2023, offentliggjort som »Disclaimers« eller »FAQ« på ERASMUS+-portalen og Horisont Europa-portalen, jf. den nævnte »Joint Statement«, annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.

| — | Kommissionens akt indeholdt i e-mailbesked fra EIT Manufacturing af 2. februar 2023, sendt til konsortiekoordinator i »Project Action to Boost Ecosystem Impact through Cross-partner Learning — EcoAction«, annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Kommissionens akt indeholdt i e-mailbesked fra EIT Manufacturing af 2. februar 2023, sendt til konsortiekoordinator i »Project Action to Boost Ecosystem Impact through Cross-partner Learning — EcoAction«, annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet og Kommissionen og enhver intervenient, der måtte indtræde til støtte for de sagsøgte i dette søgsmål, tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet og Kommissionen og enhver intervenient, der måtte indtræde til støtte for de sagsøgte i dette søgsmål, tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af forordningen om konditionalitet (2), begrundelsespligten, proportionalitetsprincippet, artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 (3).






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen og Rådet (i) ikke har godtgjort relevansen af tilsidesættelsen for en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og har ikke godtgjort en reel forbindelse mellem tilsidesættelsen og de alvorlige risici for at påvirke en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser, og (ii) ikke har godtgjort forholdsmæssigheden af foranstaltningen i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordningen om konditionalitet. Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen og Rådet foretog urigtige skøn, tilsidesatte forordningen om konditionalitet og tilsidesatte begrundelsespligten i denne henseende. Sagsøgeren har også fremsat en ulovlighedsindsigelse mod forordningen om konditionalitet for det tilfælde, at denne forordning udelukker individuelle undtagelser fra anvendelsen af den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af forordningen om konditionalitet (2), begrundelsespligten, proportionalitetsprincippet, artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 (3).

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen og Rådet (i) ikke har godtgjort relevansen af tilsidesættelsen for en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og har ikke godtgjort en reel forbindelse mellem tilsidesættelsen og de alvorlige risici for at påvirke en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser, og (ii) ikke har godtgjort forholdsmæssigheden af foranstaltningen i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordningen om konditionalitet. Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen og Rådet foretog urigtige skøn, tilsidesatte forordningen om konditionalitet og tilsidesatte begrundelsespligten i denne henseende. Sagsøgeren har også fremsat en ulovlighedsindsigelse mod forordningen om konditionalitet for det tilfælde, at denne forordning udelukker individuelle undtagelser fra anvendelsen af den anfægtede afgørelse.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om uskyldsformodning og tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om uskyldsformodning og tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af retten til at operere på et marked uden fordrejninger (artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 101 TEUF — 108 TEUF). |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af retten til at operere på et marked uden fordrejninger (artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 101 TEUF — 108 TEUF).

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af princippet om retssikkerhed og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning samt tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af princippet om retssikkerhed og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning samt tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter.

I sammenhæng med det første, det andet og det fjerde anbringende har sagsøgeren også fremsat en ulovlighedsindsigelse mod forordningen om konditionalitet for det tilfælde, at denne forordning udelukker individuelle undtagelser fra anvendelsen af den anfægtede afgørelse.

---

(1)  Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2506 af 15.12.2022 om foranstaltninger til beskyttelse af Unionens budget mod tilsidesættelser af retsstatsprincippet i Ungarn (EUT 2022, L 325, s. 94).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2092 af 16.12.2020 om en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget (EUT 2020, L 433 I, s. 1).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18.7.2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT 2018, L 193, s. 1).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/41 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/41

---

Sag anlagt den 13. marts 2023 — Állatorvostudományi Egyetem mod Rådet og Kommissionen

(Sag T-133/23)

(2023/C 235/55)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Állatorvostudományi Egyetem (Budapest, Ungarn) (ved advokaterne V. Łuszcz og K. Bendzsel-Varga)

Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Artikel 2, stk. 2, i Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2506 af 15. december 2022 (1) annulleres delvist, for så vidt som denne bestemmelse fastsætter »eller med enheder, der ejes helt eller delvis af sådanne truster af offentlig interesse«, og for så vidt som denne bestemmelse i afgørelse 2022/2506 vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Artikel 2, stk. 2, i Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2506 af 15. december 2022 (1) annulleres delvist, for så vidt som denne bestemmelse fastsætter »eller med enheder, der ejes helt eller delvis af sådanne truster af offentlig interesse«, og for så vidt som denne bestemmelse i afgørelse 2022/2506 vedrører sagsøgeren.

| — | »Joint Statement of 26 January 2023 of Commissioners Hahn and Gabriel on the application of Council Implementing Decision of 15 December 2022 in relation to Hungarian public interest trusts« annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

»Joint Statement of 26 January 2023 of Commissioners Hahn and Gabriel on the application of Council Implementing Decision of 15 December 2022 in relation to Hungarian public interest trusts« annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Kommissionens meddelelser af 20. januar, 21. februar og 3. marts 2023, offentliggjort som »Disclaimers« eller »FAQ« på ERASMUS+-portalen og Horisont Europa-portalen, jf. den nævnte »Joint Statement«, annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Kommissionens meddelelser af 20. januar, 21. februar og 3. marts 2023, offentliggjort som »Disclaimers« eller »FAQ« på ERASMUS+-portalen og Horisont Europa-portalen, jf. den nævnte »Joint Statement«, annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.

| — | Kommissionens akt indeholdt i e-mailbesked fra Det Europæiske Forvaltningsorgan for Sundhed og Det Digitale Område (HADEA) af 25. januar 2023, sendt til konsortiekoordinator i projektet Digital Europe inden for »informational technology and food science« (TRACE4EU), for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Kommissionens akt indeholdt i e-mailbesked fra Det Europæiske Forvaltningsorgan for Sundhed og Det Digitale Område (HADEA) af 25. januar 2023, sendt til konsortiekoordinator i projektet Digital Europe inden for »informational technology and food science« (TRACE4EU), for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet og Kommissionen og enhver intervenient, der måtte indtræde til støtte for de sagsøgte i dette søgsmål, tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet og Kommissionen og enhver intervenient, der måtte indtræde til støtte for de sagsøgte i dette søgsmål, tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af forordningen om konditionalitet (2), begrundelsespligten, proportionalitetsprincippet, artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 (3).






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen og Rådet (i) ikke har godtgjort relevansen af tilsidesættelsen for en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og har ikke godtgjort en reel forbindelse mellem tilsidesættelsen og de alvorlige risici for at påvirke en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser, og (ii) ikke har godtgjort forholdsmæssigheden af foranstaltningen i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordningen om konditionalitet. Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen og Rådet foretog urigtige skøn, tilsidesatte forordningen om konditionalitet og tilsidesatte begrundelsespligten i denne henseende. Sagsøgeren har også fremsat en ulovlighedsindsigelse mod forordningen om konditionalitet for det tilfælde, at denne forordning udelukker individuelle undtagelser fra anvendelsen af den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af forordningen om konditionalitet (2), begrundelsespligten, proportionalitetsprincippet, artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 (3).

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen og Rådet (i) ikke har godtgjort relevansen af tilsidesættelsen for en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og har ikke godtgjort en reel forbindelse mellem tilsidesættelsen og de alvorlige risici for at påvirke en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser, og (ii) ikke har godtgjort forholdsmæssigheden af foranstaltningen i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordningen om konditionalitet. Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen og Rådet foretog urigtige skøn, tilsidesatte forordningen om konditionalitet og tilsidesatte begrundelsespligten i denne henseende. Sagsøgeren har også fremsat en ulovlighedsindsigelse mod forordningen om konditionalitet for det tilfælde, at denne forordning udelukker individuelle undtagelser fra anvendelsen af den anfægtede afgørelse.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om uskyldsformodning og tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om uskyldsformodning og tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af retten til at operere på et marked uden fordrejninger (artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 101 TEUF — 108 TEUF). |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af retten til at operere på et marked uden fordrejninger (artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 101 TEUF — 108 TEUF).

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af princippet om retssikkerhed og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning samt tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af princippet om retssikkerhed og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning samt tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter.

I sammenhæng med det første, det andet og det fjerde anbringende har sagsøgeren også fremsat en ulovlighedsindsigelse mod forordningen om konditionalitet for det tilfælde, at denne forordning udelukker individuelle undtagelser fra anvendelsen af den anfægtede afgørelse.

---

(1)  Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2506 af 15.12.2022 om foranstaltninger til beskyttelse af Unionens budget mod tilsidesættelser af retsstatsprincippet i Ungarn (EUT 2022, L 325, s. 94).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2092 af 16.12.2020 om en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget (EUT 2020, L 433 I, s. 1).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18.7.2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT 2018, L 193, s. 1).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/42 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/42

---

Sag anlagt den 13. marts 2023 — Miskolci Egyetem mod Rådet og Kommissionen

(Sag T-139/23)

(2023/C 235/56)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Miskolci Egyetem (Miskolc, Ungarn) (ved advokaterne V. Łuszcz og K. Bendzsel-Varga)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Artikel 2, stk. 2, i Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2506 af 15. december 2022 (1) annulleres delvist, for så vidt som denne bestemmelse fastsætter »eller med enheder, der ejes helt eller delvis af sådanne truster af offentlig interesse«, og for så vidt som denne bestemmelse i afgørelse 2022/2506 vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Artikel 2, stk. 2, i Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2506 af 15. december 2022 (1) annulleres delvist, for så vidt som denne bestemmelse fastsætter »eller med enheder, der ejes helt eller delvis af sådanne truster af offentlig interesse«, og for så vidt som denne bestemmelse i afgørelse 2022/2506 vedrører sagsøgeren.

| — | »Joint Statement of 26 January 2023 of Commissioners Hahn and Gabriel on the application of Council Implementing Decision of 15 December 2022 in relation to Hungarian public interest trusts« annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

»Joint Statement of 26 January 2023 of Commissioners Hahn and Gabriel on the application of Council Implementing Decision of 15 December 2022 in relation to Hungarian public interest trusts« annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Kommissionens meddelelser af 20. januar, 21. februar og 3. marts 2023, offentliggjort som »Disclaimers« eller »FAQ« på ERASMUS+-portalen og Horisont Europa-portalen, jf. den nævnte »Joint Statement«, annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Kommissionens meddelelser af 20. januar, 21. februar og 3. marts 2023, offentliggjort som »Disclaimers« eller »FAQ« på ERASMUS+-portalen og Horisont Europa-portalen, jf. den nævnte »Joint Statement«, annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.

| — | Kommissionens akt indeholdt i skrivelse fra EACEA af 21. februar 2023, sendt til konsortiekoordinator i »Project Enhancing sport organisations and management«, annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Kommissionens akt indeholdt i skrivelse fra EACEA af 21. februar 2023, sendt til konsortiekoordinator i »Project Enhancing sport organisations and management«, annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet og Kommissionen og enhver intervenient, der måtte indtræde til støtte for de sagsøgte i dette søgsmål, tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet og Kommissionen og enhver intervenient, der måtte indtræde til støtte for de sagsøgte i dette søgsmål, tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2092 af 16. december 2020 om en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget (herefter »forordningen om konditionalitet«) (2) begrundelsespligten, proportionalitetsprincippet, artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 (3).






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen og Rådet (i) ikke har godtgjort relevansen af tilsidesættelsen for en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og har ikke godtgjort en reel forbindelse mellem tilsidesættelsen og de alvorlige risici for at påvirke en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser, og (ii) ikke har godtgjort forholdsmæssigheden af foranstaltningen i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordningen om konditionalitet. Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen og Rådet foretog urigtige skøn, tilsidesatte forordningen om konditionalitet og tilsidesatte begrundelsespligten i denne henseende. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2092 af 16. december 2020 om en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget (herefter »forordningen om konditionalitet«) (2) begrundelsespligten, proportionalitetsprincippet, artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 (3).

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen og Rådet (i) ikke har godtgjort relevansen af tilsidesættelsen for en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og har ikke godtgjort en reel forbindelse mellem tilsidesættelsen og de alvorlige risici for at påvirke en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser, og (ii) ikke har godtgjort forholdsmæssigheden af foranstaltningen i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordningen om konditionalitet. Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen og Rådet foretog urigtige skøn, tilsidesatte forordningen om konditionalitet og tilsidesatte begrundelsespligten i denne henseende.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om uskyldsformodning og tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om uskyldsformodning og tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af retten til at operere på et marked uden fordrejninger (artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 101 TEUF — 108 TEUF). |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af retten til at operere på et marked uden fordrejninger (artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 101 TEUF — 108 TEUF).

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af princippet om retssikkerhed og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning samt tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af princippet om retssikkerhed og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning samt tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter.

I sammenhæng med det første, det andet og det fjerde anbringende har sagsøgeren også fremsat en ulovlighedsindsigelse mod forordningen om konditionalitet for det tilfælde, at denne forordning udelukker individuelle undtagelser fra anvendelsen af den anfægtede afgørelse.

---

(1)  Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2506 af 15.12.2022 om foranstaltninger til beskyttelse af Unionens budget mod tilsidesættelser af retsstatsprincippet i Ungarn (EUT 2022, L 325, s. 94).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2092 af 16.12.2020 om en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget (EUT 2020, L 433 I, s. 1).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18.7.2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT 2018, L 193, s. 1).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/43 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/43

---

Sag anlagt den 13. marts 2023 — Dunaújvárosi Egyetem mod Rådet og Kommissionen

(Sag T-140/23)

(2023/C 235/57)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Dunaújvárosi Egyetem (Dunaújváros, Ungarn) (ved advokaterne V. Łuszcz og K. Bendzsel-Varga)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Artikel 2, stk. 2, i Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2506 af 15. december 2022 (1) annulleres delvist, for så vidt som denne bestemmelse fastsætter »eller med enheder, der ejes helt eller delvis af sådanne truster af offentlig interesse«, og for så vidt som denne bestemmelse i afgørelse 2022/2506 vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Artikel 2, stk. 2, i Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2506 af 15. december 2022 (1) annulleres delvist, for så vidt som denne bestemmelse fastsætter »eller med enheder, der ejes helt eller delvis af sådanne truster af offentlig interesse«, og for så vidt som denne bestemmelse i afgørelse 2022/2506 vedrører sagsøgeren.

| — | »Joint Statement of 26 January 2023 of Commissioners Hahn and Gabriel on the application of Council Implementing Decision of 15 December 2022 in relation to Hungarian public interest trusts« annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

»Joint Statement of 26 January 2023 of Commissioners Hahn and Gabriel on the application of Council Implementing Decision of 15 December 2022 in relation to Hungarian public interest trusts« annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Kommissionens meddelelser af 20. januar, 21. februar og 3. marts 2023, offentliggjort som »Disclaimers« eller »FAQ« på ERASMUS+-portalen og Horisont Europa-portalen, jf. den nævnte »Joint Statement«, annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Kommissionens meddelelser af 20. januar, 21. februar og 3. marts 2023, offentliggjort som »Disclaimers« eller »FAQ« på ERASMUS+-portalen og Horisont Europa-portalen, jf. den nævnte »Joint Statement«, annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet og Kommissionen og enhver intervenient, der måtte indtræde til støtte for de sagsøgte i dette søgsmål, tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet og Kommissionen og enhver intervenient, der måtte indtræde til støtte for de sagsøgte i dette søgsmål, tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2092 af 16. december 2020 om en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget (herefter »forordningen om konditionalitet«) (2) begrundelsespligten, proportionalitetsprincippet, artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 (3).






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen og Rådet (i) ikke har godtgjort relevansen af tilsidesættelsen for en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og har ikke godtgjort en reel forbindelse mellem tilsidesættelsen og de alvorlige risici for at påvirke en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser, og (ii) ikke har godtgjort forholdsmæssigheden af foranstaltningen i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordningen om konditionalitet. Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen og Rådet foretog urigtige skøn, tilsidesatte forordningen om konditionalitet og tilsidesatte begrundelsespligten i denne henseende. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2092 af 16. december 2020 om en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget (herefter »forordningen om konditionalitet«) (2) begrundelsespligten, proportionalitetsprincippet, artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 (3).

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen og Rådet (i) ikke har godtgjort relevansen af tilsidesættelsen for en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og har ikke godtgjort en reel forbindelse mellem tilsidesættelsen og de alvorlige risici for at påvirke en forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens budget eller beskyttelsen af Unionens finansielle interesser, og (ii) ikke har godtgjort forholdsmæssigheden af foranstaltningen i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordningen om konditionalitet. Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen og Rådet foretog urigtige skøn, tilsidesatte forordningen om konditionalitet og tilsidesatte begrundelsespligten i denne henseende.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om uskyldsformodning og tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om uskyldsformodning og tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af retten til at operere på et marked uden fordrejninger (artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 101 TEUF — 108 TEUF). |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af retten til at operere på et marked uden fordrejninger (artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 101 TEUF — 108 TEUF).

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af princippet om retssikkerhed og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning samt tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af princippet om retssikkerhed og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning samt tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter.

I sammenhæng med det første, det andet og det fjerde anbringende har sagsøgeren også fremsat en ulovlighedsindsigelse mod forordningen om konditionalitet for det tilfælde, at denne forordning udelukker individuelle undtagelser fra anvendelsen af den anfægtede afgørelse.

---

(1)  Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/2506 af 15.12.2022 om foranstaltninger til beskyttelse af Unionens budget mod tilsidesættelser af retsstatsprincippet i Ungarn (EUT 2022, L 325, s. 94).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2092 af 16.12.2020 om en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget (EUT 2020, L 433 I, s. 1).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18.7.2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT 2018, L 193, s. 1).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/44 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/44

---

Sag anlagt den 17. april 2023 — Domingo Alonso Group mod EUIPO — Ald Automotive og Salvador Caetano Auto (my CARFLIX)

(Sag T-200/23)

(2023/C 235/58)

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Domingo Alonso Group, SL (Las Palmas de Gran Canaria, Spanien) (ved advokat J. García Domínguez)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

De andre parter i sagen for appelkammeret: Ald Automotive, SA (Majadahonda, Spanien) og Salvador Caetano Auto (SGPS), SA (Vila Nova de Gaia, Portugal)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehavere af det omtvistede varemærke: Domingo Alonso Group, SL og Salvador Caetano Auto (SGPS), SA

Det omtvistede varemærke: Figurmærket my CARFLIX — EU-varemærke nr. 18 124 505

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 24. oktober 2022 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2213/2021-5)

Sagsøgerens påstande

Den anfægtede afgørelse annulleres, og modparten tilpligtes at betale omkostningerne i denne sag og i den forudgående sag ved Femte Appelkammer ved EUIPO.

Anbringende

Tilsidesættelse af artikel 60, stk. 1, sammenholdt med artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/45 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/45

---

Sag anlagt den 20. april 2023 — Laboratorios Ern mod EUIPO — Cannabinoids Spain (Sanoid)

(Sag T-206/23)

(2023/C 235/59)

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Spanien) (ved advokat T. González Martínez)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Cannabinoids Spain SLU (Córdoba, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Cannabinoids Spain SLU

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket Sanoid — registreringsansøgning nr. 18 091 726

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 3. februar 2023 af Femte Appelkammer ved EUIPO (forenede sager R 1024/2022-5 og R 1036/2022-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Der meddeles afslag på EU-varemærkeansøgning nr. 18 091 726 Sanoid for så vidt angår klasse 3, 5, 31, 32, 35, 41, 42 og 44. |
| --- | --- |

—

Der meddeles afslag på EU-varemærkeansøgning nr. 18 091 726 Sanoid for så vidt angår klasse 3, 5, 31, 32, 35, 41, 42 og 44.

| — | EUIPO og i givet fald intervenienten tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO og i givet fald intervenienten tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/46 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/46

---

Sag anlagt den 23. april 2023 — Fractal Analytics mod EUIPO — Fractalia Remote Systems (FRACTALIA Remote Systems)

(Sag T-211/23)

(2023/C 235/60)

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Fractal Analytics, Inc. (New York, New York, De Forenede Stater) (ved advokat J. Güell Serra)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Fractalia Remote Systems, SL (Madrid, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Fractalia Remote Systems, SL

Det omtvistede varemærke: Figurmærket FRACTALIA Remote Systems — EU-varemærke nr. 5 106 406

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 30. januar 2023 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 858/2022-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO og den anden part i sagen for EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO og den anden part i sagen for EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 27, stk. 4, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625, sammenholdt med artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 og artikel 19, stk. 1, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 27, stk. 4, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625, sammenholdt med artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 og artikel 19, stk. 1, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625

| — | Tilsidesættelse af artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 58, stk. 1, litra a), og artikel 10, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 58, stk. 1, litra a), og artikel 10, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/46 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/46

---

Sag anlagt den 18. april 2023 — Greenpeace m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-214/23)

(2023/C 235/61)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Greenpeace eV (Hamborg, Tyskland) og syv andre sagsøgere (ved advokat R. Verheyen)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Kommissionens afgørelse af 6. februar 2023 om afslag på sagsøgernes anmodning om intern prøvelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse af 6. februar 2023 om afslag på sagsøgernes anmodning om intern prøvelse annulleres.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat 14 anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Kommissionens afgørelse af 6. februar 2023 (»den anfægtede afgørelse«) er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med fortolkningen af artikel 19, stk. 1, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning EU 2020/852 (1) for så vidt angår kravet om, at tekniske screeningskriterier skal være baseret på definitiv videnskabelig dokumentation og forsigtighedsprincippet. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Kommissionens afgørelse af 6. februar 2023 (»den anfægtede afgørelse«) er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med fortolkningen af artikel 19, stk. 1, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning EU 2020/852 (1) for så vidt angår kravet om, at tekniske screeningskriterier skal være baseret på definitiv videnskabelig dokumentation og forsigtighedsprincippet.

Atomkraftaktiviteter

| 2. | Andet anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af argumentet om, at de tekniske screeningskriterier for atomkraft ikke er i overensstemmelse med kravet om »de bedste resultater i sektoren« som omhandlet i artikel 10, stk. 2, litra a), i forordning 2020/852. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af argumentet om, at de tekniske screeningskriterier for atomkraft ikke er i overensstemmelse med kravet om »de bedste resultater i sektoren« som omhandlet i artikel 10, stk. 2, litra a), i forordning 2020/852.

| 3. | Tredje anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at kriterierne i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/1214 (2) ikke er i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, i forordning 2020/852 (»omstilling til en klimaneutral økonomi«). |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at kriterierne i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/1214 (2) ikke er i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, i forordning 2020/852 (»omstilling til en klimaneutral økonomi«).

| 4. | Fjerde anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at atomkraft ikke bidrager væsentligt til tilpasning til klimaændringer som omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra a), i forordning 2020/852. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at atomkraft ikke bidrager væsentligt til tilpasning til klimaændringer som omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra a), i forordning 2020/852.

| 5. | Femte anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl, urigtige skøn og/eller en utilstrækkelig begrundelse i forbindelse med forkastelsen af anbringendet om, at atomkraftaktiviteter ikke opfylder kravet om »ikke at gøre væsentlig skade« som omhandlet i artikel 3, 9 og 17 i forordning 2020/852. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl, urigtige skøn og/eller en utilstrækkelig begrundelse i forbindelse med forkastelsen af anbringendet om, at atomkraftaktiviteter ikke opfylder kravet om »ikke at gøre væsentlig skade« som omhandlet i artikel 3, 9 og 17 i forordning 2020/852.

| 6. | Sjette anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn og/eller en utilstrækkelig begrundelse i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at der var tale om en tilsidesættelse af kravet om minimumsgarantier i forbindelse med atomkraftaktiviteter som omhandlet i artikel 3, litra c), og artikel 18 i forordning 2020/852. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn og/eller en utilstrækkelig begrundelse i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at der var tale om en tilsidesættelse af kravet om minimumsgarantier i forbindelse med atomkraftaktiviteter som omhandlet i artikel 3, litra c), og artikel 18 i forordning 2020/852.

Fossilgasaktiviteter

| 7. | Syvende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af anbringendet om, at emissionstærsklerne for fossilgasaktiviteter er i strid med kravene i artikel 10, stk. 2, i forordning 2020/852. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af anbringendet om, at emissionstærsklerne for fossilgasaktiviteter er i strid med kravene i artikel 10, stk. 2, i forordning 2020/852.

| 8. | Ottende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at inklusionen af fossilgasaktiviteter i strid med artikel 10, stk. 2, i forordning 2020/852 ville hæmme udviklingen og anvendelsen af lavemissionsalternativer. |
| --- | --- |

8.

Ottende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at inklusionen af fossilgasaktiviteter i strid med artikel 10, stk. 2, i forordning 2020/852 ville hæmme udviklingen og anvendelsen af lavemissionsalternativer.

| 9. | Niende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at de tekniske screeningskriterier for fossilgas er i strid med kravet i artikel 10, stk. 2, i forordning 2020/852 om, at der ikke må findes noget lavemissionsalternativ. |
| --- | --- |

9.

Niende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at de tekniske screeningskriterier for fossilgas er i strid med kravet i artikel 10, stk. 2, i forordning 2020/852 om, at der ikke må findes noget lavemissionsalternativ.

| 10. | Tiende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at klassificeringen af fossilgasaktiviteter som bæredygtige er i strid med kravet i artikel 10, stk. 2, litra c), i forordning 2020/852, hvorefter en aktivitet ikke må føre til en fastlåsning af kulstofintensive aktiver. |
| --- | --- |

10.

Tiende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at klassificeringen af fossilgasaktiviteter som bæredygtige er i strid med kravet i artikel 10, stk. 2, litra c), i forordning 2020/852, hvorefter en aktivitet ikke må føre til en fastlåsning af kulstofintensive aktiver.

| 11. | Ellevte anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at de tekniske screeningskriterier for fossilgasaktiviteter ikke er i overensstemmelse med kravet om »ikke at gøre væsentlig skade« i henhold til artikel 3, 9 og 17 i forordning 2020/852. |
| --- | --- |

11.

Ellevte anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelsen om, at de tekniske screeningskriterier for fossilgasaktiviteter ikke er i overensstemmelse med kravet om »ikke at gøre væsentlig skade« i henhold til artikel 3, 9 og 17 i forordning 2020/852.

Andre anbringender

| 12. | Tolvte anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelserne om, at Kommissionen uretmæssigt undlod at foretage en klimaoverensstemmelsesvurdering eller en konsekvensvurdering. |
| --- | --- |

12.

Tolvte anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelserne om, at Kommissionen uretmæssigt undlod at foretage en klimaoverensstemmelsesvurdering eller en konsekvensvurdering.

| 13. | Trettende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelserne vedrørende effektiv anvendelse af platformen og af medlemsstatsekspertgruppen. |
| --- | --- |

13.

Trettende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl og/eller urigtige skøn i forbindelse med forkastelsen af indsigelserne vedrørende effektiv anvendelse af platformen og af medlemsstatsekspertgruppen.

| 14. | Fjortende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl i forbindelse med forkastelsen af indsigelserne vedrørende dens manglende overensstemmelse med artikel 290, stk. 1, TEUF. |
| --- | --- |

14.

Fjortende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med retlige fejl i forbindelse med forkastelsen af indsigelserne vedrørende dens manglende overensstemmelse med artikel 290, stk. 1, TEUF.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18.6.2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer og om ændring af forordning (EU) 2019/2088 (EUT 2020, L 198, s. 13).

(2)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/1214 af 9.3.2022 om ændring af delegeret forordning (EU) 2021/2139 for så vidt angår økonomiske aktiviteter i visse energisektorer og delegeret forordning (EU) 2021/2178 for så vidt angår offentliggørelse af specifikke oplysninger vedrørende disse økonomiske aktiviteter (EUT 2022, L 188, s. 1).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/48 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/48

---

Sag anlagt den 18. april 2023 — ClientEarth m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-215/23)

(2023/C 235/62)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: ClientEarth AISBL (Ixelles, Belgien), Fédération Européenne pour le Transport et l’Environnement (Ixelles), WWF European Policy Programme (Bruxelles, Belgien) og Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland (Berlin, Tyskland) (ved Solicitor F. Logue og Barrister at Law J. MacLeod)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Kommissionens afgørelse fremsendt ved skrivelse af 8. februar 2023, hvorved Kommissionen gav afslag på sagsøgernes anmodning af 9. september 2022 om intern prøvelse i henhold til artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006, annulleres. (1) |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse fremsendt ved skrivelse af 8. februar 2023, hvorved Kommissionen gav afslag på sagsøgernes anmodning af 9. september 2022 om intern prøvelse i henhold til artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006, annulleres. (1)

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgernes sagsomkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgernes sagsomkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført følgende anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Kommissionen har begået en fejl ved at afvise argumenterne om, at den skulle have foretaget — og ikke har foretaget — en klimaoverensstemmelsesvurdering som krævet i artikel 6, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 (2). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Kommissionen har begået en fejl ved at afvise argumenterne om, at den skulle have foretaget — og ikke har foretaget — en klimaoverensstemmelsesvurdering som krævet i artikel 6, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 (2).

| 2. | Andet anbringende om, at Kommissionen har begået en fejl vedrørende kravene i artikel 19 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 (3) ikke alene for så vidt angår dens analyse som helhed, men for så vidt angår:






  — | dens fortolkning og vurdering af kravene om »definitiv videnskabelig dokumentation og forsigtighedsprincippet« |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Kommissionen har begået en fejl vedrørende kravene i artikel 19 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 (3) ikke alene for så vidt angår dens analyse som helhed, men for så vidt angår:

—

dens fortolkning og vurdering af kravene om »definitiv videnskabelig dokumentation og forsigtighedsprincippet«

| — | økonomiske aktiviteters livscyklus |
| --- | --- |

—

økonomiske aktiviteters livscyklus

| — | strandede aktiver og fastlåsning af emissioner. |
| --- | --- |

—

strandede aktiver og fastlåsning af emissioner.

| 3. | Tredje anbringende om, at Kommissionen har begået fejl i forbindelse med klassificeringen af aktiviteter som omstillingsaktiviteter, herunder for så vidt angår:






  — | klassificeringen af fossilgasaktiviteter som omstillingsaktiviteter |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Kommissionen har begået fejl i forbindelse med klassificeringen af aktiviteter som omstillingsaktiviteter, herunder for så vidt angår:

—

klassificeringen af fossilgasaktiviteter som omstillingsaktiviteter

| — | de fastlagte tærskler for drivhusgasemissioner |
| --- | --- |

—

de fastlagte tærskler for drivhusgasemissioner

| — | bidrag fra alternative teknologier |
| --- | --- |

—

bidrag fra alternative teknologier

| — | kravet om udfasning af drivhusgasemissioner |
| --- | --- |

—

kravet om udfasning af drivhusgasemissioner

| — | udviklingen og anvendelsen af lavemissionsalternativer. |
| --- | --- |

—

udviklingen og anvendelsen af lavemissionsalternativer.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Kommissionen har begået fejl for så vidt angår kravet om »ikke at gøre væsentlig skade« på de seks miljømål i forordning 2020/852. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Kommissionen har begået fejl for så vidt angår kravet om »ikke at gøre væsentlig skade« på de seks miljømål i forordning 2020/852.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 af 6.9.2006 om anvendelse af Århus-konventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer (EUT 2006, L 264, s. 13).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 af 30.6.2021 om fastlæggelse af rammerne for at opnå klimaneutralitet og om ændring af forordning (EF) nr. 401/2009 og (EU) 2018/1999 (»den europæiske klimalov«) (EUT 2021, L 243, s. 1).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18.6.2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer og om ændring af forordning (EU) 2019/2088 (EUT 2020, L 198, s. 13).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/49 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/49

---

Sag anlagt den 28. april 2023 — VY mod Parlamentet

(Sag T-224/23)

(2023/C 235/63)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: VY (ved advokaterne L. Levi og P. Baudoux)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

| — | Sagen fremmes til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold. |
| --- | --- |

—

Sagen fremmes til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.

| — | Følgelig annulleres afgørelsen af 9. juni 2022, hvorved sagsøgeren blev underrettet om, at dennes kontrakt blev opsagt, og om nødvendigt afgørelsen af 17. januar 2023, som blev meddelt den 23. januar 2023, hvorved sagsøgeren modtog afslag på sin klage over afgørelsen af 9. juni 2022. |
| --- | --- |

—

Følgelig annulleres afgørelsen af 9. juni 2022, hvorved sagsøgeren blev underrettet om, at dennes kontrakt blev opsagt, og om nødvendigt afgørelsen af 17. januar 2023, som blev meddelt den 23. januar 2023, hvorved sagsøgeren modtog afslag på sin klage over afgørelsen af 9. juni 2022.

| — | Sagsøgte tilpligtes at erstatte det af sagsøgeren lidte tab. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at erstatte det af sagsøgeren lidte tab.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om et åbenbart urigtigt skøn for så vidt angår begrundelsen og om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om et åbenbart urigtigt skøn for så vidt angår begrundelsen og om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 41 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder, nærmere bestemt retten til at blive hørt, begrundelsespligten, overholdelse af princippet om upartiskhed i forvaltningen og pligten til at udvise omhu. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 41 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder, nærmere bestemt retten til at blive hørt, begrundelsespligten, overholdelse af princippet om upartiskhed i forvaltningen og pligten til at udvise omhu.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af omsorgspligten. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af omsorgspligten.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/50 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/50

---

Sag anlagt den 2. maj 2023 — Neuraxpharm Pharmaceuticals mod Kommissionen

(Sag T-226/23)

(2023/C 235/64)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Neuraxpharm Pharmaceuticals SL (Barcelona, Spanien) (ved advokaterne K. Roox, T. De Meese, J. Stuyck, M. Van Nieuwenborgh og N. Dumont)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Sagsøgerens annullationssøgsmål antages til realitetsbehandling og tages til følge. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerens annullationssøgsmål antages til realitetsbehandling og tages til følge.

| — | Europa-Kommissionens afgørelse i skrivelse af 17. marts 2023 [ref. SANTE.DDG1.B.5/AL/mmc (2023) 2915367], samt eventuelle senere afgørelser i det omfang de viderefører og/eller erstatter denne afgørelse, herunder eventuelle opfølgende reguleringshandlinger, i det omfang de vedrører sagsøgeren, annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens afgørelse i skrivelse af 17. marts 2023 [ref. SANTE.DDG1.B.5/AL/mmc (2023) 2915367], samt eventuelle senere afgørelser i det omfang de viderefører og/eller erstatter denne afgørelse, herunder eventuelle opfølgende reguleringshandlinger, i det omfang de vedrører sagsøgeren, annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om manglende kompetence og magtfordrejning ved ovennævnte afgørelse fra Kommissionen af 17. marts 2023 (»den anfægtede afgørelse«) om at ændre og/eller tilbagekalde den til sagsøgeren udstedte markedsføringstilladelse. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om manglende kompetence og magtfordrejning ved ovennævnte afgørelse fra Kommissionen af 17. marts 2023 (»den anfægtede afgørelse«) om at ændre og/eller tilbagekalde den til sagsøgeren udstedte markedsføringstilladelse.

| 2. | Andet anbringende om væsentlige formmangler, idet den anfægtede afgørelse savner retsgrundlag og krænker sagsøgerens ret til at blive hørt i henhold til artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om væsentlige formmangler, idet den anfægtede afgørelse savner retsgrundlag og krænker sagsøgerens ret til at blive hørt i henhold til artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

| 3. | Tredje anbringende om en angivelig tilsidesættelse af traktaten eller enhver retsregel, der er vedtaget til gennemførelse heraf:






  — | Den anfægtede afgørelse er udtryk for en fejlagtig retsanvendelse, idet Kommissionen begik en fejl med hensyn til rækkevidden af Domstolens dom af 16. marts 2023, Kommissionen m.fl. mod Pharmaceutical Works Polpharma (C 438/21 P-C 440/21 P, EU:C:2023:213) vedrørende de samme parter, og afgørelsen tilsidesætter vurderingen anlagt af Udvalget for Humanmedicinske Lægemidler. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en angivelig tilsidesættelse af traktaten eller enhver retsregel, der er vedtaget til gennemførelse heraf:

—

Den anfægtede afgørelse er udtryk for en fejlagtig retsanvendelse, idet Kommissionen begik en fejl med hensyn til rækkevidden af Domstolens dom af 16. marts 2023, Kommissionen m.fl. mod Pharmaceutical Works Polpharma (C 438/21 P-C 440/21 P, EU:C:2023:213) vedrørende de samme parter, og afgørelsen tilsidesætter vurderingen anlagt af Udvalget for Humanmedicinske Lægemidler.

| — | Den anfægtede afgørelse krænker retten til forsvar og retten til en retfærdig rettergang i medfør af artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse krænker retten til forsvar og retten til en retfærdig rettergang i medfør af artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

| — | Den anfægtede afgørelse tilsidesætter retssikkerheden. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse tilsidesætter retssikkerheden.

| — | Den anfægtede afgørelse er i strid med sagsøgerens berettigede forventninger, herunder de talrige forpligtelser over for offentlige myndigheder, producenter, leverandører, transportvirksomheder og hospitaler vedrørende disses indkøb af generiske dimethylfumaratprodukter samt over for patienter. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse er i strid med sagsøgerens berettigede forventninger, herunder de talrige forpligtelser over for offentlige myndigheder, producenter, leverandører, transportvirksomheder og hospitaler vedrørende disses indkøb af generiske dimethylfumaratprodukter samt over for patienter.

| — | Den anfægtede afgørelse krænker ejendomsretten, der er fastsat i artikel 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse krænker ejendomsretten, der er fastsat i artikel 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/51 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/51

---

Sag anlagt den 2. maj 2023 — Zaklady Farmaceutyczne Polpharma mod Kommissionen

(Sag T-228/23)

(2023/C 235/65)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Zaklady Farmaceutyczne Polpharma S.A. (Starogard Gdański, Polen) (ved advokaterne K. Roox, T. De Meese, J. Stuyck, M. Van Nieuwenborgh og N. Dumont)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Sagsøgerens annullationssøgsmål antages til realitetsbehandling og tages til følge. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerens annullationssøgsmål antages til realitetsbehandling og tages til følge.

| — | Europa-Kommissionens afgørelse i skrivelse af 17. marts 2023 (ref. SANTE.DDG1.B.5/AL/mmc (2023) 2915367), samt eventuelle senere afgørelser i det omfang de viderefører og/eller erstatter denne afgørelse, herunder eventuelle opfølgende reguleringshandlinger, i det omfang de vedrører sagsøgeren, annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens afgørelse i skrivelse af 17. marts 2023 (ref. SANTE.DDG1.B.5/AL/mmc (2023) 2915367), samt eventuelle senere afgørelser i det omfang de viderefører og/eller erstatter denne afgørelse, herunder eventuelle opfølgende reguleringshandlinger, i det omfang de vedrører sagsøgeren, annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om manglende kompetence og magtfordrejning ved ovennævnte afgørelse fra Kommissionen af 17. marts 2023 (»den anfægtede afgørelse«) om at ændre og/eller tilbagekalde den til sagsøgeren udstedte markedsføringstilladelse. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om manglende kompetence og magtfordrejning ved ovennævnte afgørelse fra Kommissionen af 17. marts 2023 (»den anfægtede afgørelse«) om at ændre og/eller tilbagekalde den til sagsøgeren udstedte markedsføringstilladelse.

| 2. | Andet anbringende om væsentlige formmangler, idet den anfægtede afgørelse savner retsgrundlag og krænker sagsøgerens ret til at blive hørt i henhold til artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om væsentlige formmangler, idet den anfægtede afgørelse savner retsgrundlag og krænker sagsøgerens ret til at blive hørt i henhold til artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

| 3. | Tredje anbringende om en angivelig tilsidesættelse af traktaten eller enhver retsregel, der er vedtaget til gennemførelse heraf:






  — | Den anfægtede afgørelse er udtryk for en fejlagtig retsanvendelse, idet Kommissionen begik en fejl med hensyn til rækkevidden af Domstolens dom af 16. marts 2023, Kommissionen m.fl. mod Pharmaceutical Works Polpharma (C 438/21 P-C 440/21 P, EU:C:2023:213) vedrørende de samme parter, og afgørelsen tilsidesætter vurderingen anlagt af Udvalget for Humanmedicinske Lægemidler. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en angivelig tilsidesættelse af traktaten eller enhver retsregel, der er vedtaget til gennemførelse heraf:

—

Den anfægtede afgørelse er udtryk for en fejlagtig retsanvendelse, idet Kommissionen begik en fejl med hensyn til rækkevidden af Domstolens dom af 16. marts 2023, Kommissionen m.fl. mod Pharmaceutical Works Polpharma (C 438/21 P-C 440/21 P, EU:C:2023:213) vedrørende de samme parter, og afgørelsen tilsidesætter vurderingen anlagt af Udvalget for Humanmedicinske Lægemidler.

| — | Den anfægtede afgørelse krænker retten til forsvar og retten til en retfærdig rettergang i medfør af artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse krænker retten til forsvar og retten til en retfærdig rettergang i medfør af artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

| — | Den anfægtede afgørelse tilsidesætter retssikkerheden. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse tilsidesætter retssikkerheden.

| — | Den anfægtede afgørelse er i strid med sagsøgerens berettigede forventninger, herunder de talrige forpligtelser over for offentlige myndigheder, producenter, leverandører, transportvirksomheder og hospitaler vedrørende disses indkøb af generiske dimethylfumaratprodukter samt over for patienter. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse er i strid med sagsøgerens berettigede forventninger, herunder de talrige forpligtelser over for offentlige myndigheder, producenter, leverandører, transportvirksomheder og hospitaler vedrørende disses indkøb af generiske dimethylfumaratprodukter samt over for patienter.

| — | Den anfægtede afgørelse krænker ejendomsretten, der er fastsat i artikel 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse krænker ejendomsretten, der er fastsat i artikel 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/52 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/52

---

Sag anlagt den 1. maj 2023 — WA mod Kommissionen

(Sag T-234/23)

(2023/C 235/66)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: WA (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres.

| — | Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 11. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 11. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 11. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 11. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| — | Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat.

| — | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.
  Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. |
| --- | --- |

—

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.

Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener.

| — | Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. |
| --- | --- |

—

Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne.

| — | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven.

| — | Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. |
| --- | --- |

—

Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9.

| — | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. |
| --- | --- |

—

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7.

| — | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side. |
| --- | --- |

—

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/53 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/53

---

Sag anlagt den 2. maj 2023 — WB mod Kommissionen

(Sag T-235/23)

(2023/C 235/67)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: WB (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres.

| — | Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 10. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 10. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 10. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 10. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| — | Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat.

| — | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.
  Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. |
| --- | --- |

—

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.

Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener.

| — | Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. |
| --- | --- |

—

Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne.

| — | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven.

| — | Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. |
| --- | --- |

—

Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9.

| — | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. |
| --- | --- |

—

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7.

| — | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side. |
| --- | --- |

—

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/54 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/54

---

Sag anlagt den 2. maj 2023 — WD mod Kommissionen

(Sag T-236/23)

(2023/C 235/68)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: WD (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres.

| — | Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 14. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 14. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 14. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 14. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| — | Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat.

| — | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.
  Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. |
| --- | --- |

—

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.

Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener.

| — | Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. |
| --- | --- |

—

Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne.

| — | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven.

| — | Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. |
| --- | --- |

—

Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9.

| — | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. |
| --- | --- |

—

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7.

| — | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side. |
| --- | --- |

—

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/55 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/55

---

Sag anlagt den 3. maj 2023 — WE mod Kommissionen

(Sag T-237/23)

(2023/C 235/69)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: WE (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres.

| — | Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 12. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 12. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 12. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 12. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| — | Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat.

| — | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.
  Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. |
| --- | --- |

—

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.

Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener.

| — | Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. |
| --- | --- |

—

Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne.

| — | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven.

| — | Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. |
| --- | --- |

—

Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9.

| — | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. |
| --- | --- |

—

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7.

| — | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side. |
| --- | --- |

—

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/56 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/56

---

Sag anlagt den 4. maj 2023 — WF mod Kommissionen

(Sag T-238/23)

(2023/C 235/70)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: WF (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres.

| — | Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 6. marts 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 6. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 6. marts 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 6. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| — | Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat.

| — | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.
  Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. |
| --- | --- |

—

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.

Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener.

| — | Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. |
| --- | --- |

—

Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne.

| — | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven.

| — | Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. |
| --- | --- |

—

Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9.

| — | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. |
| --- | --- |

—

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7.

| — | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side. |
| --- | --- |

—

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/57 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/57

---

Sag anlagt den 8. maj 2023 — LichtBlick mod Kommissionen

(Sag T-240/23)

(2023/C 235/71)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: LichtBlick SE (Hamborg, Tyskland) (ved advokaterne C. von Hammerstein, P. Roegele og H. Schutte)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse af 21. december 2022 (State Aid SA.104606 (2222/N) — Tyskland, TCF-meddelelse: Temporary cost containment of natural gas, heat and electricity price increases) annulleres, for så vidt som den erklærer, at støtte i henhold til Gesetz zur Einführung einer Strompreisbremse und zur Änderung weiterer energierechtlicher Bestimmungen (lov om indførelse af en elprisbremse og om ændring af yderligere bestemmelser inden for energilovgivningen) til fordel for operatører af ladestandere med henblik på at reducere udgifterne for den ladestrøm, der ved en ladestander bruges af tredjepersoner i baggrunden, er forenelig med det indre marked. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse af 21. december 2022 (State Aid SA.104606 (2222/N) — Tyskland, TCF-meddelelse: Temporary cost containment of natural gas, heat and electricity price increases) annulleres, for så vidt som den erklærer, at støtte i henhold til Gesetz zur Einführung einer Strompreisbremse und zur Änderung weiterer energierechtlicher Bestimmungen (lov om indførelse af en elprisbremse og om ændring af yderligere bestemmelser inden for energilovgivningen) til fordel for operatører af ladestandere med henblik på at reducere udgifterne for den ladestrøm, der ved en ladestander bruges af tredjepersoner i baggrunden, er forenelig med det indre marked.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.

| 1. | Med det første anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen på trods af alvorlige vanskeligheder ikke indledte den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF. Kommissionen overså, at støtteordningen vedrørene den tyske lov om indførelse af en elprisbremse også begunstigede operatører af ladestandere, selv om der her ikke var tale om slutbrugere, men om energileverandører. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen på trods af alvorlige vanskeligheder ikke indledte den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF. Kommissionen overså, at støtteordningen vedrørene den tyske lov om indførelse af en elprisbremse også begunstigede operatører af ladestandere, selv om der her ikke var tale om slutbrugere, men om energileverandører.

| 2. | Med det andet anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 8, stk. 2, TEUF, burde være blevet indledt, idet Kommissionen i forbindelse med en fuldstændig undersøgelse burde have fastslået, at operatører af ladestandere, der både er udbydere og leverandører af ladestrøm, vil modtage støtte, men at dette imidlertid ikke er tilfældet for rene leverandører som sagsøgeren. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 8, stk. 2, TEUF, burde være blevet indledt, idet Kommissionen i forbindelse med en fuldstændig undersøgelse burde have fastslået, at operatører af ladestandere, der både er udbydere og leverandører af ladestrøm, vil modtage støtte, men at dette imidlertid ikke er tilfældet for rene leverandører som sagsøgeren.

| 3. | Med det tredje anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at det var med urette, at Kommissionen erklærede, at støtteordningen i forbindelse med elprisbremseloven til fordel for operatørerne af ladestandere var forenelig med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF. Det fremgår af TCF-meddelelsen, at støtte til udligning af de øgede meromkostninger som følge af den russiske angrebskrig mod Ukraine på grund af den usædvanligt store stigning i elprisen alene er forenelig med artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF, såfremt der er en mekanisme, der sikrer, at støtten også er til gavn for dem, der er berørt af den alvorlige forstyrrelse i en medlemsstats økonomi. En sådan mekanisme foreligger ikke i forbindelse med støtten til fordel for operatører af ladestandere. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at det var med urette, at Kommissionen erklærede, at støtteordningen i forbindelse med elprisbremseloven til fordel for operatørerne af ladestandere var forenelig med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF. Det fremgår af TCF-meddelelsen, at støtte til udligning af de øgede meromkostninger som følge af den russiske angrebskrig mod Ukraine på grund af den usædvanligt store stigning i elprisen alene er forenelig med artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF, såfremt der er en mekanisme, der sikrer, at støtten også er til gavn for dem, der er berørt af den alvorlige forstyrrelse i en medlemsstats økonomi. En sådan mekanisme foreligger ikke i forbindelse med støtten til fordel for operatører af ladestandere.

| 4. | Med det fjerde anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at støtteordningen i forbindelse med den tyske lov om indførelse af en elprisbremse til fordel for operatører af ladestandere ikke er forenelig med det indre marked, fordi den uden behørig grund fordrejer konkurrencen mellem rene leverandører af ladestrøm på den ene side og operatører af ladestandere på den anden side. Støtteordningen i forbindelse med elprisbremseloven begunstiger alene leverandører af ladestrøm, der samtidig driver ladestandere. Rene leverandører af ladestrøm modtager derimod ingen støtte i medfør af elprisbremseloven. Dermed opnår operatørerne af ladestandere en konkurrencefordel over for rene leverandører af ladestrøm. |
| --- | --- |

4.

Med det fjerde anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at støtteordningen i forbindelse med den tyske lov om indførelse af en elprisbremse til fordel for operatører af ladestandere ikke er forenelig med det indre marked, fordi den uden behørig grund fordrejer konkurrencen mellem rene leverandører af ladestrøm på den ene side og operatører af ladestandere på den anden side. Støtteordningen i forbindelse med elprisbremseloven begunstiger alene leverandører af ladestrøm, der samtidig driver ladestandere. Rene leverandører af ladestrøm modtager derimod ingen støtte i medfør af elprisbremseloven. Dermed opnår operatørerne af ladestandere en konkurrencefordel over for rene leverandører af ladestrøm.

| 5. | Med det femte anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at støtten til ladestrøm tilsidesætter direktiv (EU) 2019/944 (1), idet den er baseret på en i henhold til artikel 2, nr. 3), i direktiv (EU) 2019/944 retsstridig fiktion, hvorefter operatører af ladestandere er slutbrugere, selv om de rent faktisk er elektricitetsvirksomheder som omhandlet i artikel 2, nr. 57), i direktiv (EU) 2019/944, og udfører opgaver i forbindelse med levering i medfør af artikel 12, nr. 12), i direktiv (EU) 2019/944. I kraft af den selektive støtte, der alene ydes til fordel for operatører af ladestandere og ikke til fordel for rene leverandører af ladestrøm, sker der en forvridning af konkurrencen i strid med artikel 3, stk. 4, og artikel 5, stk. 1, i direktiv (EU) 2019/944. |
| --- | --- |

5.

Med det femte anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at støtten til ladestrøm tilsidesætter direktiv (EU) 2019/944 (1), idet den er baseret på en i henhold til artikel 2, nr. 3), i direktiv (EU) 2019/944 retsstridig fiktion, hvorefter operatører af ladestandere er slutbrugere, selv om de rent faktisk er elektricitetsvirksomheder som omhandlet i artikel 2, nr. 57), i direktiv (EU) 2019/944, og udfører opgaver i forbindelse med levering i medfør af artikel 12, nr. 12), i direktiv (EU) 2019/944. I kraft af den selektive støtte, der alene ydes til fordel for operatører af ladestandere og ikke til fordel for rene leverandører af ladestrøm, sker der en forvridning af konkurrencen i strid med artikel 3, stk. 4, og artikel 5, stk. 1, i direktiv (EU) 2019/944.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/944 af 5.6.2019 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ændring af direktiv 2012/27/EU (omarbejdning) (EUT 2019, L 158, s. 125).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/58 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/58

---

Sag anlagt den 8. maj 2023 — WG mod Kommissionen

(Sag T-241/23)

(2023/C 235/72)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: WG (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres.

| — | Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 11. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 11. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 11. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 11. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| — | Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat.

| — | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.
  Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. |
| --- | --- |

—

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.

Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener.

| — | Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. |
| --- | --- |

—

Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne.

| — | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven.

| — | Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. |
| --- | --- |

—

Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9.

| — | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. |
| --- | --- |

—

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7.

| — | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side. |
| --- | --- |

—

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/60 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/60

---

Sag anlagt den 9. maj 2023 — WH mod Kommissionen

(Sag T-242/23)

(2023/C 235/73)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: WH (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres.

| — | Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 14. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 14. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 14. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 14. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| — | Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat.

| — | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.
  Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. |
| --- | --- |

—

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.

Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener.

| — | Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. |
| --- | --- |

—

Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne.

| — | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven.

| — | Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. |
| --- | --- |

—

Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9.

| — | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. |
| --- | --- |

—

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7.

| — | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side. |
| --- | --- |

—

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/61 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/61

---

Sag anlagt den 12. maj 2023 — Braunschweiger Versorgungs mod EUIPO — B.F. Energy (BF energy)

(Sag T-245/23)

(2023/C 235/74)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Braunschweiger Versorgungs AG & Co. KG (Braunschweig, Tyskland) (ved advokat C. Drzymalla)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: B.F. Energy Srl (Rom, Italien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: B.F. Energy Srl

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-varemærket BF energy — registreringsansøgning nr. 18 336 443

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 17. februar 2023 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 1646/2022-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Der gives afslag på ansøgningen om det omtvistede varemærke. |
| --- | --- |

—

Der gives afslag på ansøgningen om det omtvistede varemærke.

| — | EUIPO og den anden part i sagen tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne i forbindelse med sagens behandling ved appelkammeret. |
| --- | --- |

—

EUIPO og den anden part i sagen tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne i forbindelse med sagens behandling ved appelkammeret.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 med hensyn til den brede offentligheds opmærksomhedsniveau. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 med hensyn til den brede offentligheds opmærksomhedsniveau.

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 med hensyn til tegnenes visuelle, fonetiske og begrebsmæssige lighed. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 med hensyn til tegnenes visuelle, fonetiske og begrebsmæssige lighed.

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 med hensyn til helhedsvurderingen af, om der foreligger en risiko for forveksling. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 med hensyn til helhedsvurderingen af, om der foreligger en risiko for forveksling.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/62 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/62

---

Sag anlagt den 8. maj 2023 — Sky mod EUIPO — Skyworks Solutions (SKYWORKS Sky5)

(Sag T-246/23)

(2023/C 235/75)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Sky Ltd (Isleworth, Det Forenede Kongerige) (ved advokat A. Zalewska-Orabona)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Skyworks Solutions, Inc. (Wilmington, Delaware, De Forenede Stater)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Skyworks Solutions, Inc.

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket SKYWORKS Sky5 — registreringsansøgning nr. 17 936 585

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 11. februar 2023 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2461/2020-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO og Skyworks Solutions, Inc., såfremt dette selskab intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger. |
| --- | --- |

—

EUIPO og Skyworks Solutions, Inc., såfremt dette selskab intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), artikel 8, stk. 5, artikel 8, stk. 2, litra c), og artikel 8, stk. 4, sammenholdt med artikel 46, stk. 1, litra a) og c), og artikel 8, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, for så vidt som appelkammeret fastslog, at de ældre rettigheder fra Det Forenede Kongerige ikke længere udgør et gyldigt grundlag i inter partes-sager ved EUIPO |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), artikel 8, stk. 5, artikel 8, stk. 2, litra c), og artikel 8, stk. 4, sammenholdt med artikel 46, stk. 1, litra a) og c), og artikel 8, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, for så vidt som appelkammeret fastslog, at de ældre rettigheder fra Det Forenede Kongerige ikke længere udgør et gyldigt grundlag i inter partes-sager ved EUIPO

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, i det omfang appelkammeret fastslog, at beviser for de ældre EU-varemærkers brug, høje grad af særpræg og/eller omdømme skulle lades ude af betragtning i indsigelsessagen, for så vidt som disse beviser vedrørte Det Forenede Kongeriges område. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, i det omfang appelkammeret fastslog, at beviser for de ældre EU-varemærkers brug, høje grad af særpræg og/eller omdømme skulle lades ude af betragtning i indsigelsessagen, for så vidt som disse beviser vedrørte Det Forenede Kongeriges område.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/62 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/62

---

Sag anlagt den 12. maj 2023 — Bonami.CZ mod EUIPO — Roval Print (Bonami)

(Sag T-248/23)

(2023/C 235/76)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Bonami.CZ, a.s. (Prag, Tjekkiet) (ved advokat M.-G. Marinescu)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: SC Roval Print SRL (Galati, Rumænien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Bonami.CZ, a.s.

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærke Bonami — registreringsansøgning nr. 18 009 799

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 23. februar 2023 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1291/2022-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres og indsigelsen forkastes i det hele. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres og indsigelsen forkastes i det hele.

| — | EUIPO og intervenienten tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO og intervenienten tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af processuelle krav i forbindelse med angivelse (online) af begrundelsen af indsigelsen |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af processuelle krav i forbindelse med angivelse (online) af begrundelsen af indsigelsen

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/63 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/63

---

Sag anlagt den 13. maj 2023 — WI mod Kommissionen

(Sag T-249/23)

(2023/C 235/77)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: WI (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres.

| — | Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 10. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 10. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 10. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 10. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv anbringender.

| — | Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat.

| — | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, uden objektiv begrundelse.
  Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. |
| --- | --- |

—

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, uden objektiv begrundelse.

Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener.

| — | Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. |
| --- | --- |

—

Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne.

| — | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven.

| — | Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. |
| --- | --- |

—

Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9.

| — | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. |
| --- | --- |

—

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7.

| — | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side. |
| --- | --- |

—

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/64 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/64

---

Sag anlagt den 13. maj 2023 — WJ mod Kommissionen

(Sag T-250/23)

(2023/C 235/78)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: WJ (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres.

| — | Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 11. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 11. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 11. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 11. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv anbringender.

| — | Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat.

| — | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.
  Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. |
| --- | --- |

—

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.

Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener.

| — | Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. |
| --- | --- |

—

Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne.

| — | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven.

| — | Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. |
| --- | --- |

—

Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9.

| — | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. |
| --- | --- |

—

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7.

| — | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side. |
| --- | --- |

—

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/65 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/65

---

Sag anlagt den 13. maj 2023 — WK mod Kommissionen

(Sag T-251/23)

(2023/C 235/79)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: WK (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres.

| — | Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 8. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 8. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 8. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 8. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv anbringender.

| — | Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat.

| — | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.
  Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. |
| --- | --- |

—

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.

Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener.

| — | Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. |
| --- | --- |

—

Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne.

| — | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven.

| — | Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. |
| --- | --- |

—

Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9.

| — | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. |
| --- | --- |

—

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7.

| — | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side. |
| --- | --- |

—

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/66 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/66

---

Sag anlagt den 14. maj 2023 — WL mod Kommissionen

(Sag T-252/23)

(2023/C 235/80)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: WL (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres.

| — | Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 8. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 8. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 8. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 8. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv anbringender.

| — | Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat.

| — | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, uden at de nødvendige forudsætninger var til stede.
  Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. |
| --- | --- |

—

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, uden at de nødvendige forudsætninger var til stede.

Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener.

| — | Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. |
| --- | --- |

—

Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne.

| — | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven.

| — | Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. |
| --- | --- |

—

Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9.

| — | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. |
| --- | --- |

—

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7.

| — | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side. |
| --- | --- |

—

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/67 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/67

---

Sag anlagt den 14. maj 2023 — WM mod Kommissionen

(Sag T-253/23)

(2023/C 235/81)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: WM (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 5. maj 2022, hvorved sagsøgeren ikke blev opført på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO/AD/380/19-AD9, annulleres.

| — | Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 15. juli 2022, hvorved anmodningen om fornyet prøvelse af afgørelsen om ikke-opførelse på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/380/19-AD7 og EPSO AD/380/19-AD9 blev afslået, annulleres.

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 10. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 10. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 10. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 10. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv anbringender.

| — | Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne. Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber. Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat.

| — | Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.
  Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. |
| --- | --- |

—

Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1 og 3, i bilag III til vedtægten. Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, og ved denne lejlighed var de af en betydeligt lavere sværhedsgrad.

Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener.

| — | Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. |
| --- | --- |

—

Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget. Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne.

| — | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk. 5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven.

| — | Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. |
| --- | --- |

—

Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9.

| — | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. |
| --- | --- |

—

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7.

| — | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side. |
| --- | --- |

—

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/69 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/69

---

Sag anlagt den 16. maj 2023 — Symrise mod Kommissionen

(Sag T-263/23)

(2023/C 235/82)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Symrise AG (Holzminden, Tyskland) (ved advokaterne T. Kuhn, M. Rust, T.M. Wienke, L. Bär og J. Jourdan)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse C(2023) 1103 final af 10. februar 2023 om anordning af kontrolundersøgelse hos Symrise AG og alle dette selskabs direkte og indirekte kontrollerede virksomheder i henhold til artikel 20, stk. 4, i Rådets forordning (EFC) nr. 1/2003 (1) (AT.40826 — Rose) annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse C(2023) 1103 final af 10. februar 2023 om anordning af kontrolundersøgelse hos Symrise AG og alle dette selskabs direkte og indirekte kontrollerede virksomheder i henhold til artikel 20, stk. 4, i Rådets forordning (EFC) nr. 1/2003 (1) (AT.40826 — Rose) annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at sagsøgerens grundlæggende rettigheder til boligens ukrænkelighed og privatlivets fred, som er sikret ved artikel 7 i chartret om grundlæggende rettigheder, er blevet tilsidesat. Sagsøgeren har gjort gældende, at afgørelsen om anordning af en kontrolundersøgelse på sagsøgerens ejendom er (i) vilkårlig, eftersom Kommissionen ikke havde tilstrækkelige indicier, som gav en rimelig grund til at mistænke, at sagsøgeren var involveret i en overtrædelse af konkurrencereglerne, og (ii) udgør et uforholdsmæssigt indgreb i selskabets grundlæggende rettigheder til boligens ukrænkelighed og privatlivets fred, eftersom den ikke er tidsbegrænset. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at sagsøgerens grundlæggende rettigheder til boligens ukrænkelighed og privatlivets fred, som er sikret ved artikel 7 i chartret om grundlæggende rettigheder, er blevet tilsidesat. Sagsøgeren har gjort gældende, at afgørelsen om anordning af en kontrolundersøgelse på sagsøgerens ejendom er (i) vilkårlig, eftersom Kommissionen ikke havde tilstrækkelige indicier, som gav en rimelig grund til at mistænke, at sagsøgeren var involveret i en overtrædelse af konkurrencereglerne, og (ii) udgør et uforholdsmæssigt indgreb i selskabets grundlæggende rettigheder til boligens ukrænkelighed og privatlivets fred, eftersom den ikke er tidsbegrænset.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 20, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1/2003, og at Kommissionen har tilsidesat sin begrundelsespligt i henhold til artikel 296, stk. 2, TEUF. Sagsøgeren har anført, at afgørelsen udgør en tilsidesættelse af Kommissionens pligt til klart og præcist at angive kontrolundersøgelsens genstand, hvilket er i strid med artikel 20, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1/2003 og Kommissionens pligt til at angive begrundelsen klart i sine afgørelser. Afgørelsens ordlyd var nærmere bestemt således, at sagsøgeren ikke kunne forstå kontrolundersøgelsens formål og således ikke kunne udøve sin ret til forsvar. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 20, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1/2003, og at Kommissionen har tilsidesat sin begrundelsespligt i henhold til artikel 296, stk. 2, TEUF. Sagsøgeren har anført, at afgørelsen udgør en tilsidesættelse af Kommissionens pligt til klart og præcist at angive kontrolundersøgelsens genstand, hvilket er i strid med artikel 20, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1/2003 og Kommissionens pligt til at angive begrundelsen klart i sine afgørelser. Afgørelsens ordlyd var nærmere bestemt således, at sagsøgeren ikke kunne forstå kontrolundersøgelsens formål og således ikke kunne udøve sin ret til forsvar.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/69 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/69

---

Sag anlagt den 11. maj 2023 — VDK mod Kommissionen

(Sag T-265/23)

(2023/C 235/83)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Verband der Deutschen Kutter- und Küstenfischer e.V. (VDK) (Hamburg, Tyskland) (ved advokat M. Waller)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2023/340 af 8. december 2022 om ændring af delegeret forordning (EU) 2017/118 for så vidt angår bevarelsesforanstaltninger i Sylter Außenriff, Borkum-Riffgrund, Doggerbank og Östliche Deutsche Bucht samt i Klaverbank, Friese Front og Centrale Oestergronden (1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2023/340 af 8. december 2022 om ændring af delegeret forordning (EU) 2017/118 for så vidt angår bevarelsesforanstaltninger i Sylter Außenriff, Borkum-Riffgrund, Doggerbank og Östliche Deutsche Bucht samt i Klaverbank, Friese Front og Centrale Oestergronden (1) annulleres.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende: tilsidesættelse af traktaterne.
  Efter sagsøgerens opfattelse tilsidesætter den anfægtede forordning det i artikel 5, stk. 4, i EU-traktaten definerede proportionalitetsprincip. Det gør den navnlig således:






  — | Den anfægtede forordning forfølger allerede med formålet om at beskytte habitattypen »rev« (kode 1170) ikke et legitimt formål. Den definition af habitattypen »rev«, der er anført i bilag I til habitatdirektivet, som Tyskland har lagt til grund, er for upræcis. Kommissionen har fejlagtigt ikke sat spørgsmålstegn ved denne definition. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende: tilsidesættelse af traktaterne.

Efter sagsøgerens opfattelse tilsidesætter den anfægtede forordning det i artikel 5, stk. 4, i EU-traktaten definerede proportionalitetsprincip. Det gør den navnlig således:

—

Den anfægtede forordning forfølger allerede med formålet om at beskytte habitattypen »rev« (kode 1170) ikke et legitimt formål. Den definition af habitattypen »rev«, der er anført i bilag I til habitatdirektivet, som Tyskland har lagt til grund, er for upræcis. Kommissionen har fejlagtigt ikke sat spørgsmålstegn ved denne definition.

| — | De områder, som er omfattet af fiskeribegrænsningerne i den anfægtede forordning, er fastsat for omfattende og går videre end det nødvendige for at beskytte habitaterne. |
| --- | --- |

—

De områder, som er omfattet af fiskeribegrænsningerne i den anfægtede forordning, er fastsat for omfattende og går videre end det nødvendige for at beskytte habitaterne.

| — | For så vidt som forordningens formål er at beskytte biotoptypen »artsrig havbund med grus, groft sand, skaller/grus i hav- og kystområder«, er det efter sagsøgerens opfattelse ikke allerede dokumenteret, at fiskeribegrænsninger er nødvendige for at beskytte denne biotoptype. |
| --- | --- |

—

For så vidt som forordningens formål er at beskytte biotoptypen »artsrig havbund med grus, groft sand, skaller/grus i hav- og kystområder«, er det efter sagsøgerens opfattelse ikke allerede dokumenteret, at fiskeribegrænsninger er nødvendige for at beskytte denne biotoptype.

| — | En efterprøvelse af, om de ved den anfægtede forordning fastsatte fiskeribegrænsninger er hensigtsmæssige, lader sig slet ikke gennemføre, eftersom allerede det af Tyskland fremlagte faglige grundlag for forvaltningsforanstaltninger er mangelfuldt. Kommissionen har fejlagtigt ikke sat spørgsmålstegn ved dette. |
| --- | --- |

—

En efterprøvelse af, om de ved den anfægtede forordning fastsatte fiskeribegrænsninger er hensigtsmæssige, lader sig slet ikke gennemføre, eftersom allerede det af Tyskland fremlagte faglige grundlag for forvaltningsforanstaltninger er mangelfuldt. Kommissionen har fejlagtigt ikke sat spørgsmålstegn ved dette.

| — | Derudover er der i den østlige del af Sylter Außenriff fastsat undtagelser fra visse fangstbegrænsninger for det traditionelle rejefiskeri, men ikke for andre fangstmetoder, som har en lignende ringe indvirkning på habitater. |
| --- | --- |

—

Derudover er der i den østlige del af Sylter Außenriff fastsat undtagelser fra visse fangstbegrænsninger for det traditionelle rejefiskeri, men ikke for andre fangstmetoder, som har en lignende ringe indvirkning på habitater.

| — | Endvidere kan lukningen af 55 % af Amrumbank i alt fald for så vidt angår rejefiskeriet ikke begrundes. Rejefiskeriets indvirkning på sandet havbund er undersøgt tilstrækkeligt ved forskellige forskningsprojekter. Væsentlige indvirkninger på sandbankehabitatet er som sådan udelukket. |
| --- | --- |

—

Endvidere kan lukningen af 55 % af Amrumbank i alt fald for så vidt angår rejefiskeriet ikke begrundes. Rejefiskeriets indvirkning på sandet havbund er undersøgt tilstrækkeligt ved forskellige forskningsprojekter. Væsentlige indvirkninger på sandbankehabitatet er som sådan udelukket.

| — | For så vidt angår en del af Sylter Außenriff, som er undtaget fra fiskeribegrænsningerne, foreligger der ingen faglig begrundelse, og dette rejser tvivl om fiskeribegrænsningerne for hele området. |
| --- | --- |

—

For så vidt angår en del af Sylter Außenriff, som er undtaget fra fiskeribegrænsningerne, foreligger der ingen faglig begrundelse, og dette rejser tvivl om fiskeribegrænsningerne for hele området.

| 2. | Andet anbringende: manglende kompetence.
  For så vidt som den anfægtede delegerede forordning har beskyttelsen af biotoptypen »artsrig havbund med grus, groft sand, skaller/grus« til genstand, er dette efter sagsøgerens opfattelse ikke omfattet af kompetencerammen i artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 (2), sammenholdt med artikel 13, stk. 4, i direktiv 2008/56/EF (3), eftersom denne biotoptype ikke er integreret i et nationalt indsatsprogram og heller ikke i øvrigt falder ind under de i artikel 13, stk. 4, i direktiv 2008/56/EF nævnte beskyttede områder. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende: manglende kompetence.

For så vidt som den anfægtede delegerede forordning har beskyttelsen af biotoptypen »artsrig havbund med grus, groft sand, skaller/grus« til genstand, er dette efter sagsøgerens opfattelse ikke omfattet af kompetencerammen i artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 (2), sammenholdt med artikel 13, stk. 4, i direktiv 2008/56/EF (3), eftersom denne biotoptype ikke er integreret i et nationalt indsatsprogram og heller ikke i øvrigt falder ind under de i artikel 13, stk. 4, i direktiv 2008/56/EF nævnte beskyttede områder.

---

(1)  EUT 2023, L 48, s. 1.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11.12.2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT 2013, L 354, s. 22).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF af 17.6.2008 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets havmiljøpolitiske foranstaltninger (havstrategirammedirektivet) (EUT 2008, L 164, s. 19).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/71 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/71

---

Sag anlagt den 17. maj 2023 — AirDoctor mod EUIPO (AMAZING AIR)

(Sag T-269/23)

(2023/C 235/84)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: AirDoctor LLC (Sherman Oaks, Californien, De Forenede Stater) (ved advokat K. Rantala)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket AMAZING AIR — registreringsansøgning nr. 18 716 085

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 8. marts 2023 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2299/2022-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/71 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/71

---

Sag anlagt den 18. maj 2023 — Rosbank mod Rådet

(Sag T-270/23)

(2023/C 235/85)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Rosbank PAO (Moskva, Rusland) (ved advokat A. Genko)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at sagsøgerens annullationssøgsmål kan antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgeren medhold i følgende påstande: |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at sagsøgerens annullationssøgsmål kan antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgeren medhold i følgende påstande:

| — | Rådets forordning (EU) nr. 269/2014 af 17. marts 2014, som ændret den 25. februar 2023 ved gennemførelsesforordning (EU) 2023/429 (EUT 2023, L 59 I, s. 278), annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved opføres på listen over sanktionerede enheder under nr. 199. |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EU) nr. 269/2014 af 17. marts 2014, som ændret den 25. februar 2023 ved gennemførelsesforordning (EU) 2023/429 (EUT 2023, L 59 I, s. 278), annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved opføres på listen over sanktionerede enheder under nr. 199.

| — | Rådets afgørelse 2014/145/FUSP af 17. marts 2014, som ændret den 25. februar 2023 ved Rådets afgørelse (FUSP) 2023/432 (EUT 2023, L 59 I, s. 437), annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved opføres på listen over sanktionerede enheder under nr. 199. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse 2014/145/FUSP af 17. marts 2014, som ændret den 25. februar 2023 ved Rådets afgørelse (FUSP) 2023/432 (EUT 2023, L 59 I, s. 437), annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved opføres på listen over sanktionerede enheder under nr. 199.

| — | Rådets forordning (EU) nr. 269/2014 af 17. marts 2014, som ændret den 25. februar 2022 ved forordning (EU) 2022/330 (EUT 2022, L 51, s. 1) med tilføjelse af et nyt kriterium, der gør det muligt at sanktionere »fremtrædende erhvervsfolk eller juridiske personer, enheder eller organer, der er involveret i økonomiske sektorer, der udgør en betydelig indtægtskilde for regeringen for Den Russiske Føderation [...]«, annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EU) nr. 269/2014 af 17. marts 2014, som ændret den 25. februar 2022 ved forordning (EU) 2022/330 (EUT 2022, L 51, s. 1) med tilføjelse af et nyt kriterium, der gør det muligt at sanktionere »fremtrædende erhvervsfolk eller juridiske personer, enheder eller organer, der er involveret i økonomiske sektorer, der udgør en betydelig indtægtskilde for regeringen for Den Russiske Føderation [...]«, annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådets afgørelse 2014/145/FUSP af 17. marts 2014, som ændret ved Rådets afgørelse (FUSP) 2022/329 af 25. februar 2022 (EUT 2022, L 50, s. 1) med tilføjelse af et nyt kriterium, der gør det muligt at sanktionere »fremtrædende erhvervsfolk, der er involveret i økonomiske sektorer, der udgør en betydelig indtægtskilde for regeringen for Den Russiske Føderation [...]«, annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse 2014/145/FUSP af 17. marts 2014, som ændret ved Rådets afgørelse (FUSP) 2022/329 af 25. februar 2022 (EUT 2022, L 50, s. 1) med tilføjelse af et nyt kriterium, der gør det muligt at sanktionere »fremtrædende erhvervsfolk, der er involveret i økonomiske sektorer, der udgør en betydelig indtægtskilde for regeringen for Den Russiske Føderation [...]«, annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Opretholdelsesretsakterne annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Opretholdelsesretsakterne annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført otte anbringender.

| 1. | Første anbringende om manglende begrundelse. Rådet har ikke fremført nogen individuel, specifik og konkret begrundelse, der gør det muligt at kvalificere sagsøgeren i henhold til det kriterium, der er blevet anvendt på denne, nemlig kriteriet, der gør det muligt at sanktionere »enheder [...], der er involveret i økonomiske sektorer, der udgør en betydelig indtægtskilde for regeringen for Den Russiske Føderation«. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om manglende begrundelse. Rådet har ikke fremført nogen individuel, specifik og konkret begrundelse, der gør det muligt at kvalificere sagsøgeren i henhold til det kriterium, der er blevet anvendt på denne, nemlig kriteriet, der gør det muligt at sanktionere »enheder [...], der er involveret i økonomiske sektorer, der udgør en betydelig indtægtskilde for regeringen for Den Russiske Føderation«.

| 2. | Andet anbringende om et urigtigt skøn. Sagsøgeren har gjort gældende, at begrundelsen indeholder fejlagtige påstande, og at bevismaterialet ikke godtgør faktiske omstændigheder, der begrunder en sanktion. Endvidere er der ikke ført bevis for et væsentligt bidrag til Den Russiske Føderations regerings ressourcer. Endelig har Rådet baseret sig på forældede faktiske omstændigheder. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om et urigtigt skøn. Sagsøgeren har gjort gældende, at begrundelsen indeholder fejlagtige påstande, og at bevismaterialet ikke godtgør faktiske omstændigheder, der begrunder en sanktion. Endvidere er der ikke ført bevis for et væsentligt bidrag til Den Russiske Føderations regerings ressourcer. Endelig har Rådet baseret sig på forældede faktiske omstændigheder.

| 3. | Tredje anbringende om magtfordrejning. Rådets bevisakter påviser, at det er en udenforstående fysisk person, der pålægges en sanktion gennem denne foranstaltning, og mere generelt, at foranstaltningen forfølger formålet om at sanktionere russiske aktiver i Europa og ikke sagsøgeren. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om magtfordrejning. Rådets bevisakter påviser, at det er en udenforstående fysisk person, der pålægges en sanktion gennem denne foranstaltning, og mere generelt, at foranstaltningen forfølger formålet om at sanktionere russiske aktiver i Europa og ikke sagsøgeren.

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet som følge af en uforholdsmæssig indvirkning på tredjemand og manglende mulighed for, at sanktionen kan opfylde formålene med forordning nr. 269/2014. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet som følge af en uforholdsmæssig indvirkning på tredjemand og manglende mulighed for, at sanktionen kan opfylde formålene med forordning nr. 269/2014.

| 5. | Femte anbringende om tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling på grund af en uforholdsmæssig indvirkning på tredjemand og manglende mulighed for, at sanktionen kan opfylde formålene med forordning nr. 269/2014. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling på grund af en uforholdsmæssig indvirkning på tredjemand og manglende mulighed for, at sanktionen kan opfylde formålene med forordning nr. 269/2014.

| 6. | Sjette anbringende om et for vidtgående indgreb i de grundlæggende rettigheder og navnlig ejendomsretten. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om et for vidtgående indgreb i de grundlæggende rettigheder og navnlig ejendomsretten.

| 7. | Syvende anbringende om muligheden for at vedtage andre, mindre indgribende foranstaltninger end de omhandlede foranstaltninger. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om muligheden for at vedtage andre, mindre indgribende foranstaltninger end de omhandlede foranstaltninger.

| 8. | Ottende anbringende om ulovlighedsindsigelse vedrørende kriteriet om enheder, der er tilføjet artikel 3, stk. 1, litra g), i forordning nr. 269/2014. Sagsøgeren har gjort gældende, at der ikke er en tilstrækkelig forbindelse mellem kriteriet og det forfulgte mål, og at Unionens grundlæggende principper, navnlig lighedsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling, er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

8.

Ottende anbringende om ulovlighedsindsigelse vedrørende kriteriet om enheder, der er tilføjet artikel 3, stk. 1, litra g), i forordning nr. 269/2014. Sagsøgeren har gjort gældende, at der ikke er en tilstrækkelig forbindelse mellem kriteriet og det forfulgte mål, og at Unionens grundlæggende principper, navnlig lighedsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling, er blevet tilsidesat.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/72 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/72

---

Sag anlagt den 22. maj 2023 — Alfa-Bank mod Rådet

(Sag T-271/23)

(2023/C 235/86)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Alfa Bank JSC (Moskva, Rusland) (ved advokat B. Malmendier)

Sagsøgt: Rådet for den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Punkt 198 i Rådets afgørelse (FUSP) 2023/432 af 25. februar 2023 (1) om ændring af afgørelse 2014/145/FUSP af 17. marts 2014 annulleres. |
| --- | --- |

—

Punkt 198 i Rådets afgørelse (FUSP) 2023/432 af 25. februar 2023 (1) om ændring af afgørelse 2014/145/FUSP af 17. marts 2014 annulleres.

| — | Punkt 198 i Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2023/429 af 25. februar 2023 (2) om gennemførelse af forordning (EU) nr. 269/2014 af 17. marts 2014 annulleres. |
| --- | --- |

—

Punkt 198 i Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2023/429 af 25. februar 2023 (2) om gennemførelse af forordning (EU) nr. 269/2014 af 17. marts 2014 annulleres.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.

| 1. | Første anbringende om Rådets ukorrekte vurdering af de faktiske omstændigheder, som førte til, at sagsøgeren ubegrundet blev anset for en person i den angivne kategori — »fremtrædende erhvervsfolk eller juridiske personer, enheder eller organer, der er aktiv i en økonomisk sektor, der udgør en væsentlig indtægtskilde for Den Russiske Føderations regering, som er ansvarlig for annekteringen af Krim og destabiliseringen af Ukraine, samt fysiske eller juridiske personer, enheder og organer med tilknytning til dem«. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om Rådets ukorrekte vurdering af de faktiske omstændigheder, som førte til, at sagsøgeren ubegrundet blev anset for en person i den angivne kategori — »fremtrædende erhvervsfolk eller juridiske personer, enheder eller organer, der er aktiv i en økonomisk sektor, der udgør en væsentlig indtægtskilde for Den Russiske Føderations regering, som er ansvarlig for annekteringen af Krim og destabiliseringen af Ukraine, samt fysiske eller juridiske personer, enheder og organer med tilknytning til dem«.

| 2. | Andet anbringende om manglende retligt grundlag for at Rådet kunne pålægge sagsøgeren, dennes »tilknyttede enheder« og »kunder« økonomiske restriktive foranstaltninger. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om manglende retligt grundlag for at Rådet kunne pålægge sagsøgeren, dennes »tilknyttede enheder« og »kunder« økonomiske restriktive foranstaltninger.

| 3. | Tredje anbringende om, at Rådet ikke råder over fuldstændige, pålidelige og tilstrækkelige beviser til at begrunde anvendelsen af restriktive foranstaltninger over for sagsøgeren og til denne knyttede personer. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Rådet ikke råder over fuldstændige, pålidelige og tilstrækkelige beviser til at begrunde anvendelsen af restriktive foranstaltninger over for sagsøgeren og til denne knyttede personer.

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og af de grundlæggende rettigheder, navnlig ejendomsretten, retten til fri erhvervsudøvelse og retten til respekt for ære og omdømme. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og af de grundlæggende rettigheder, navnlig ejendomsretten, retten til fri erhvervsudøvelse og retten til respekt for ære og omdømme.

| 5. | Femte anbringende om manglende bevis for eksistensen af retlige tilknyttede enheder og for relevansen og typen af forholdet mellem sagsøgeren og de tilknyttede enheder. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om manglende bevis for eksistensen af retlige tilknyttede enheder og for relevansen og typen af forholdet mellem sagsøgeren og de tilknyttede enheder.

| 6. | Sjette anbringende om, at Rådet har tilsidesat ligevægten mellem det udenrigspolitiske formål med sanktionerne og begrænsningen af sagsøgerens økonomiske rettigheder og dermed har bidraget til at gøre befolkningen i Den Russiske Føderation fattigere. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at Rådet har tilsidesat ligevægten mellem det udenrigspolitiske formål med sanktionerne og begrænsningen af sagsøgerens økonomiske rettigheder og dermed har bidraget til at gøre befolkningen i Den Russiske Føderation fattigere.

---

(1)  Rådets afgørelse (FUSP) 2023/432 af 25.2.2023 om ændring af afgørelse 2014/145/FUSP om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed (EUT 2023, L 59 I, s. 437).

(2)  Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2023/429 af 25.2.2023 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 269/2014 om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed (EUT 2023, L 59 I, s. 278).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/73 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/73

---

Sag anlagt den 19. maj 2023 — Karadeniz mod EUIPO — Cakmakci (Acapulco)

(Sag T-274/23)

(2023/C 235/87)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Taha Karadeniz (Dinslaken, Tyskland) (ved advokat J. Schmidt)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Ayhan Cakmakci (Bochum, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Taha Karadeniz

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket Acapulco — EU-varemærke nr. 18 125 766

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 14. februar 2023 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 691/2022-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne forbundet med sagens behandling ved appelkammeret. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne forbundet med sagens behandling ved appelkammeret.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/74 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/74

---

Sag anlagt den 22. maj 2023 — Sumol + Compal Marcas mod EUIPO — Kåska (smål)

(Sag T-279/23)

(2023/C 235/88)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Sumol + Compal Marcas SA (Carnaxide, Portugal) (ved advokat R. Milhões)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Kåska Oy (Helsinki, Finland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Kåska Oy

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket smål — registreringsansøgning nr. 18 442 375

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 1. marts 2023 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2295/2022-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Indsigelsesafdelingens afgørelse af 23. september 2022 i indsigelsessag nr. B 3 150 396 annulleres. |
| --- | --- |

—

Indsigelsesafdelingens afgørelse af 23. september 2022 i indsigelsessag nr. B 3 150 396 annulleres.

| — | EUIPO og den anden part i sagen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO og den anden part i sagen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse og urigtig anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse og urigtig anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/75 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/75

---

Sag anlagt den 23. maj 2023 — Aven mod Rådet

(Sag T-283/23)

(2023/C 235/89)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Petr Aven (Klauģulejas, Letland) (ved advokaterne T. Marembert og A. Bass)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2023/572 (1) af 13 marts 2023 om ændring af afgørelse 2014/145/FUSP om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed annulleres for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2023/572 (1) af 13 marts 2023 om ændring af afgørelse 2014/145/FUSP om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed annulleres for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2023/571 (2) af 13. marts 2023 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 269/2014 om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed annulleres for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2023/571 (2) af 13. marts 2023 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 269/2014 om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed annulleres for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.

| 1. | Første anbringende om væsentlige formmangler og tilsidesættelse af pligten til regelmæssig fornyet vurdering. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om væsentlige formmangler og tilsidesættelse af pligten til regelmæssig fornyet vurdering.

| 2. | Andet anbringende om en fejlagtig vurdering. Sagsøgeren har gjort gældende, at ingen af udsagnene i Rådets begrundelse er godtgjort, og at betingelsen vedrørende aktivt at støtte eller gennemføre tiltag eller politikker, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed, dvs. betingelsen i artikel 2, stk. 1, litra a) i afgørelse 2014/145/FUSP, ikke er opfyldt. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om en fejlagtig vurdering. Sagsøgeren har gjort gældende, at ingen af udsagnene i Rådets begrundelse er godtgjort, og at betingelsen vedrørende aktivt at støtte eller gennemføre tiltag eller politikker, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed, dvs. betingelsen i artikel 2, stk. 1, litra a) i afgørelse 2014/145/FUSP, ikke er opfyldt.

| 3. | Tredje anbringende om en fejlagtig vurdering. Sagsøgeren har gjort gældende, at ingen af udsagnene i Rådets begrundelse er godtgjort, og at betingelsen vedrørende aktiv materiel eller finansiel støtte til de russiske beslutningstagere, der er ansvarlige for annekteringen af Krim eller destabiliseringen af Ukraine, eller støtte, som ville være til fordel for de samme beslutningstagere, dvs. betingelsen i artikel 2, stk. 1, litra d) i afgørelse 2014/145/FUSP, ikke er opfyldt. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en fejlagtig vurdering. Sagsøgeren har gjort gældende, at ingen af udsagnene i Rådets begrundelse er godtgjort, og at betingelsen vedrørende aktiv materiel eller finansiel støtte til de russiske beslutningstagere, der er ansvarlige for annekteringen af Krim eller destabiliseringen af Ukraine, eller støtte, som ville være til fordel for de samme beslutningstagere, dvs. betingelsen i artikel 2, stk. 1, litra d) i afgørelse 2014/145/FUSP, ikke er opfyldt.

| 4. | Fjerde anbringende om, at betingelsen i artikel 2, stk. 1, litra g), i afgørelse 2014/145/FUSP er ulovlig. Sagsøgeren har gjort gældende, at det påberåbte kriterium savner retsgrundlag. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at betingelsen i artikel 2, stk. 1, litra g), i afgørelse 2014/145/FUSP er ulovlig. Sagsøgeren har gjort gældende, at det påberåbte kriterium savner retsgrundlag.

| 5. | Femte anbringende om, at betingelsen i artikel 2, stk. 1, litra g), i afgørelse 2014/145/FUSP er ulovlig. Sagsøgeren har i den forbindelse gjort gældende, at denne betingelse er i strid med proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at betingelsen i artikel 2, stk. 1, litra g), i afgørelse 2014/145/FUSP er ulovlig. Sagsøgeren har i den forbindelse gjort gældende, at denne betingelse er i strid med proportionalitetsprincippet.

| 6. | Sjette anbringende om en fejlagtig vurdering, idet Rådet hverken har godtgjort, at sagsøgeren er en fremtrædende erhvervsperson, eller at banksektoren udgør en væsentlig indtægtskilde for Den Russiske Føderations regering. Endelig har sagsøgeren hævdet, at han ikke har været aktiv i den russiske banksektor i næsten et år. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om en fejlagtig vurdering, idet Rådet hverken har godtgjort, at sagsøgeren er en fremtrædende erhvervsperson, eller at banksektoren udgør en væsentlig indtægtskilde for Den Russiske Føderations regering. Endelig har sagsøgeren hævdet, at han ikke har været aktiv i den russiske banksektor i næsten et år.

---

(1)  (EUT 2023, L 75 I, s. 134).

(2)  (EUT 2023, L 75 I, s. 1).

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/76 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/76

---

Sag anlagt den 24. maj 2023 — Volta Charging mod EUIPO — The Paper & Office Equipment Spain Ass (VOLTA)

(Sag T-285/23)

(2023/C 235/90)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Volta Charging LLC (San Francisco, Californien, De Forenede Stater) (ved advokat T. Stein)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: The Paper & Office Equipment Spain Ass, SA (Arrankudiaga, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: The Paper & Office Equipment Spain Ass, SA

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket VOLTA — EU-varemærke nr. 17 630 252

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 6. marts 2023 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 1860/2022-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EU-varemærke nr. 17 630 252 VOLTA erklæres fortabt i sin helhed. |
| --- | --- |

—

EU-varemærke nr. 17 630 252 VOLTA erklæres fortabt i sin helhed.

| — | EUIPO tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte nødvendige omkostninger forbundet med sagens behandling for Retten og ved appelkammeret. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte nødvendige omkostninger forbundet med sagens behandling for Retten og ved appelkammeret.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 58, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 18, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 58, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 18, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/76 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/76

---

Rettens kendelse af 16. maj 2023 — C&C IP UK mod EUIPO — Tipico Group (t)

(Sag T-762/21) (1)

(2023/C 235/91)

Processprog: engelsk

Formanden for Sjette Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 64 af 7.2.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/77 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/77

---

Rettens kendelse af 16. maj 2023 — Diesel mod EUIPO — Lidl Stiftung (Joggjeans)

(Sag T-378/22) (1)

(2023/C 235/92)

Processprog: engelsk

Formanden for Anden Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 311 af 16.8.2022.

---

| 3.7.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 235/77 |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 235/77

---

Rettens kendelse af 16. maj 2023 — Diesel mod EUIPO — Lidl Stiftung (Joggjeans)

(Sag T-379/22) (1)

(2023/C 235/93)

Processprog: engelsk

Formanden for Anden Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 311 af 16.8.2022.

---