# Euroopa Liidu C 197/2023

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 197 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 66. aastakäik5. juuni 2023 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 197

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

66. aastakäik5. juuni 2023

---

| Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- |
| | IV   Teave |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Nõukogu |
| 2023/C 197/01 | Nõukogu otsus, 30. mai 2023, millega nimetatakse kahe liikmesriigi esindajad Euroopa Toiduohutusameti juhatuse liikmeteks ja asendusliikmeteks | 1 |
| | Euroopa Komisjon |
| 2023/C 197/02 | Euro vahetuskurss — 2. juuni 2023 | 3 |

Sisukord

Lehekülg

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Nõukogu

2023/C 197/01

Nõukogu otsus, 30. mai 2023, millega nimetatakse kahe liikmesriigi esindajad Euroopa Toiduohutusameti juhatuse liikmeteks ja asendusliikmeteks

1

Euroopa Komisjon

2023/C 197/02

Euro vahetuskurss — 2. juuni 2023

3

---

| | V   Teated |
| --- | --- |
| | MUUD AKTID |
| | Euroopa Komisjon |
| 2023/C 197/03 | Põllumajandustoodete ja toiduainete sektoris kasutatava kaitstud päritolunimetusega või kaitstud geograafilise tähisega toote spetsifikaadi heakskiidetud standardmuudatuse avaldamine vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 artikli 6b lõigetele 2 ja 3 | 4 |
| 2023/C 197/04 | Sellise koonddokumendi avaldamine, mida on muudetud pärast väikese muudatuse heakskiitmist kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 teise lõiguga | 9 |

V   Teated

MUUD AKTID

Euroopa Komisjon

2023/C 197/03

Põllumajandustoodete ja toiduainete sektoris kasutatava kaitstud päritolunimetusega või kaitstud geograafilise tähisega toote spetsifikaadi heakskiidetud standardmuudatuse avaldamine vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 artikli 6b lõigetele 2 ja 3

4

2023/C 197/04

Sellise koonddokumendi avaldamine, mida on muudetud pärast väikese muudatuse heakskiitmist kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 teise lõiguga

9

---

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Nõukogu

| 5.6.2023 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 197/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2023

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 197/1

---

NÕUKOGU OTSUS,

30. mai 2023,

millega nimetatakse kahe liikmesriigi esindajad Euroopa Toiduohutusameti juhatuse liikmeteks ja asendusliikmeteks

(2023/C 197/01)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrust (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused, (1) eriti selle artikli 25 lõiget 1,

võttes arvesse Taani ja Rootsi poolt nõukogule esitatud kandidaate

ning arvestades järgmist:

| (1) | Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) sõltumatuse, rangete teaduslike standardite, läbipaistvuse ja tõhususe tagamine on äärmiselt oluline. Samuti on hädavajalik tagada EFSA koostöö liikmesriikidega. |
| --- | --- |

(1)

Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) sõltumatuse, rangete teaduslike standardite, läbipaistvuse ja tõhususe tagamine on äärmiselt oluline. Samuti on hädavajalik tagada EFSA koostöö liikmesriikidega.

| (2) | Määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 25 lõike 1 kohaselt peab iga liikmesriik nimetama EFSA juhatusse oma esindajatena ühe liikme ja ühe asendusliikme. Sel viisil nimetatud liikmed ja asendusliikmed nimetab neljaks aastaks ametisse nõukogu, kusjuures seda perioodi võib pikendada, ning neil on hääleõigus. |
| --- | --- |

(2)

Määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 25 lõike 1 kohaselt peab iga liikmesriik nimetama EFSA juhatusse oma esindajatena ühe liikme ja ühe asendusliikme. Sel viisil nimetatud liikmed ja asendusliikmed nimetab neljaks aastaks ametisse nõukogu, kusjuures seda perioodi võib pikendada, ning neil on hääleõigus.

| (3) | Nõukogu nimetas oma 7. aprilli 2022. aasta otsusega (2) liikmesriikide esindajad EFSA juhatuse liikmeteks ja asendusliikmeteks ajavahemikuks 1. juulist 2022 kuni 30. juunini 2026. |
| --- | --- |

(3)

Nõukogu nimetas oma 7. aprilli 2022. aasta otsusega (2) liikmesriikide esindajad EFSA juhatuse liikmeteks ja asendusliikmeteks ajavahemikuks 1. juulist 2022 kuni 30. juunini 2026.

| (4) | 13. veebruari 2023. aasta kirjas teatati EFSA-le, et Taani liige Annelise FENGER jäi pensionile. |
| --- | --- |

(4)

13. veebruari 2023. aasta kirjas teatati EFSA-le, et Taani liige Annelise FENGER jäi pensionile.

| (5) | 23. märtsi 2023. aasta kirjas teatati EFSA-le, et Rootsi asendusliige Hanna DUFVA jäi pensionile. |
| --- | --- |

(5)

23. märtsi 2023. aasta kirjas teatati EFSA-le, et Rootsi asendusliige Hanna DUFVA jäi pensionile.

| (6) | Seetõttu tuleks asjaomaste isikute järelejäänud ametiajaks nimetada ametisse kaks uut esindajat. |
| --- | --- |

(6)

Seetõttu tuleks asjaomaste isikute järelejäänud ametiajaks nimetada ametisse kaks uut esindajat.

| (7) | Taani ja Rootsi nimetatud esindajatel on asjakohased ja ulatuslikud kogemused ja eksperditeadmised toiduahelat käsitlevate õigusaktide ja poliitika, sealhulgas riskihindamise valdkonnas, ning samuti juhtimis-, haldus-, finants- ja õigusküsimustes. Nende ametisse nimetamine tagab seega EFSA juhatuses rangeimad pädevusstandardid ja võimalikult ulatusliku asjakohase kogemuse, |
| --- | --- |

(7)

Taani ja Rootsi nimetatud esindajatel on asjakohased ja ulatuslikud kogemused ja eksperditeadmised toiduahelat käsitlevate õigusaktide ja poliitika, sealhulgas riskihindamise valdkonnas, ning samuti juhtimis-, haldus-, finants- ja õigusküsimustes. Nende ametisse nimetamine tagab seega EFSA juhatuses rangeimad pädevusstandardid ja võimalikult ulatusliku asjakohase kogemuse,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Euroopa Toiduohutusameti juhatuse liikmeks nimetatakse kuni 30. juunini 2026 järgmine isik:

| — | Tejs BINDERUP (Taani). |
| --- | --- |

—

Tejs BINDERUP (Taani).

Artikkel 2

Euroopa Toiduohutusameti juhatuse asendusliikmeks nimetatakse kuni 30. juunini 2026 järgmine isik:

| — | Kristina GRANELLI (Rootsi). |
| --- | --- |

—

Kristina GRANELLI (Rootsi).

Artikkel 3

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Brüssel, 30. mai 2023

Nõukogu nimel

eesistuja

P. KULLGREN

---

(1)  EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.

1

(2)  Nõukogu 7. aprilli 2022. aasta otsus, millega nimetatakse liikmesriikide esindajad Euroopa Toiduohutusameti juhatuse liikmeteks ja asendusliikmeteks (ELT C 159, 12.4.2022, lk 6).

2

---

Euroopa Komisjon

| 5.6.2023 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 197/3 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2023

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 197/3

---

Euro vahetuskurss (1)

2. juuni 2023

(2023/C 197/02)

1 euro =

| | Valuuta | Kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | USA dollar | 1,0763 |
| JPY | Jaapani jeen | 149,46 |
| DKK | Taani kroon | 7,4488 |
| GBP | Inglise nael | 0,85930 |
| SEK | Rootsi kroon | 11,5505 |
| CHF | Šveitsi frank | 0,9758 |
| ISK | Islandi kroon | 150,10 |
| NOK | Norra kroon | 11,8450 |
| BGN | Bulgaaria leev | 1,9558 |
| CZK | Tšehhi kroon | 23,657 |
| HUF | Ungari forint | 371,36 |
| PLN | Poola zlott | 4,4975 |
| RON | Rumeenia leu | 4,9622 |
| TRY | Türgi liir | 22,4742 |
| AUD | Austraalia dollar | 1,6248 |
| CAD | Kanada dollar | 1,4443 |
| HKD | Hongkongi dollar | 8,4346 |
| NZD | Uus-Meremaa dollar | 1,7652 |
| SGD | Singapuri dollar | 1,4474 |
| KRW | Korea vonn | 1 401,66 |
| ZAR | Lõuna-Aafrika rand | 20,9461 |
| CNY | Hiina jüaan | 7,6065 |
| IDR | Indoneesia ruupia | 15 975,82 |
| MYR | Malaisia ringit | 4,9268 |
| PHP | Filipiini peeso | 60,132 |
| RUB | Vene rubla | |
| THB | Tai baat | 37,251 |
| BRL | Brasiilia reaal | 5,3752 |
| MXN | Mehhiko peeso | 18,8527 |
| INR | India ruupia | 88,6380 |

Valuuta

Kurss

USD

USA dollar

1,0763

JPY

Jaapani jeen

149,46

DKK

Taani kroon

7,4488

GBP

Inglise nael

0,85930

SEK

Rootsi kroon

11,5505

CHF

Šveitsi frank

0,9758

ISK

Islandi kroon

150,10

NOK

Norra kroon

11,8450

BGN

Bulgaaria leev

1,9558

CZK

Tšehhi kroon

23,657

HUF

Ungari forint

371,36

PLN

Poola zlott

4,4975

RON

Rumeenia leu

4,9622

TRY

Türgi liir

22,4742

AUD

Austraalia dollar

1,6248

CAD

Kanada dollar

1,4443

HKD

Hongkongi dollar

8,4346

NZD

Uus-Meremaa dollar

1,7652

SGD

Singapuri dollar

1,4474

KRW

Korea vonn

1 401,66

ZAR

Lõuna-Aafrika rand

20,9461

CNY

Hiina jüaan

7,6065

IDR

Indoneesia ruupia

15 975,82

MYR

Malaisia ringit

4,9268

PHP

Filipiini peeso

60,132

RUB

Vene rubla

THB

Tai baat

37,251

BRL

Brasiilia reaal

5,3752

MXN

Mehhiko peeso

18,8527

INR

India ruupia

88,6380

---

(1)  Allikas: EKP avaldatud viitekurss.

---

V Teated

MUUD AKTID

Euroopa Komisjon

| 5.6.2023 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 197/4 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2023

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 197/4

---

Põllumajandustoodete ja toiduainete sektoris kasutatava kaitstud päritolunimetusega või kaitstud geograafilise tähisega toote spetsifikaadi heakskiidetud standardmuudatuse avaldamine vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 artikli 6b lõigetele 2 ja 3

(2023/C 197/03)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 (1) artikli 6b lõikele 5.

Teade liikmesriigist pärit kaitstud päritolunimetusega või kaitstud geograafilise tähisega toote spetsifikaadis tehtava standardmuudatuse heakskiitmise kohta [määrus (EL) nr 1151/2012]

„Maçã de Alcobaça“

ELi nr: PGI-PT-0261-AM01 – 15.3.2023

KPN ( ) KGT (X)

1.   Toote nimetus

„Maçã de Alcobaça“

2.   Liikmesriik, kuhu geograafiline piirkond kuulub

Portugal

3.   Standardmuudatusest teavitav liikmesriigi ametiasutus

Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat

–

4.   Heakskiidetud muudatus(t)e kirjeldus

Kaitstud päritolunimetusega / kaitstud geograafilise tähisega toote spetsifikaadi olulise muudatuse heakskiitmise taotlus

Kirjeldus

Kaitstud geograafilise tähise konkreetsed märgistusandmed. Toote „Maçã de Alcobaça“ logo jäeti välja, et:

| | vältida kujutise vananemist, puudulikuks muutumist või aegumist aastate jooksul; |
| --- | --- |

vältida kujutise vananemist, puudulikuks muutumist või aegumist aastate jooksul;

| | võimaldada kaitstud geograafilist tähist kasutada üksustel, mis ei kuulu juhtrühma: |
| --- | --- |

võimaldada kaitstud geograafilist tähist kasutada üksustel, mis ei kuulu juhtrühma:

| | vähendada eri turustamisviiside ja -strateegiate vaheliste vastuolude allikaid. |
| --- | --- |

vähendada eri turustamisviiside ja -strateegiate vaheliste vastuolude allikaid.

See muudatus mõjutab koonddokumenti.

KOONDDOKUMENT

„Maçã de Alcobaça“

ELi nr: PGI-PT-0261-AM01 – 15.3.2022

KPN ( ) KGT (X)

1.   [KPN või KGT] nimetus(ed)

„Maçã de Alcobaça“

2.   Liikmesriik või kolmas riik

Portugal

3.   Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1.   Toote liik [loetletud XI lisas]

Klass 1.6. Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul

3.2.   Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Sortide „Casa Nova“, „Golden Delicious“, „Red Delicious“, „Gala“, „Fuji“, „Granny Smith“, „Jonagold“, „Reineta“ ja „Pink“ viljad, mis on määratletud geograafilises piirkonnas kasvatatuna väga tihked ja krõmpsuvad ning suure suhkru- ja happesisaldusega, mis annab õuntele magushapu maitse ja tugeva lõhna.

„Maçã de Alcobaça“ sortide viljade toite- ja funktsionaalsete omaduste uuringust (tabel 1 – Almeida ja Pintado, 2008) ilmneb nende suur keskmine üldhappesisaldus. See on äärmiselt vajalik suhkru ja hapete vahelise tasakaalu tagamiseks, mis annab Alcobaça õuntele omapärase lõhna ja magushapu maitse, mis eristab neid mujal kasvanud õuntest.

Tabel 1

Analüüsitud õunasortide lahustuvate kuivainete sisaldus ja tiitritav happesus

| Õunasortide keskmiste väärtuste vahemik | Lahustuvad kuivained (g / 100 g) | Tiitritav happesus
  (g malaati / 100 g) |
| --- | --- | --- |
| 10,2 –15,3 | 0,2 –0,76 |
| Allikas: Domingos Almeida ja Manuela Pintado, 2008. Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça. Projecto Agro 937 |

Õunasortide keskmiste väärtuste vahemik

Lahustuvad kuivained (g / 100 g)

Tiitritav happesus

(g malaati / 100 g)

10,2 –15,3

0,2 –0,76

Allikas: Domingos Almeida ja Manuela Pintado, 2008. Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça. Projecto Agro 937

Õuntel „Maçã de Alcobaça“ on ka muid kvaliteedi- ja organoleptilisi omadusi, mida peetakse eriliseks ja mis tulenevad tootmispiirkonna konkreetsetest keskkonnatingimustest. Nende omaduste hulka kuuluvad väga tihke ja krõmpsuv viljaliha, punaste ja kahevärviliste viljade sügavpunane värvus, intensiivne lõhn, nähtavate hajusate lõhedega pealispind ja tugevalt korgistunud varreõõnsus.

Õunu „Maçã de Alcobaça“ võib turustada:

| a) | tervena (koorimata või kooritult) ning |
| --- | --- |

a)

tervena (koorimata või kooritult) ning

| b) | tükkidena (koorimata või kooritult). |
| --- | --- |

b)

tükkidena (koorimata või kooritult).

3.3.   Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

–

3.4.   Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik „Maçã de Alcobaça“ tootmise etapid alates viljapuude istutamisest kuni viljade korjamiseni toimuvad ainult määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5.   Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Õunad korjatakse sellises küpsusjärgus, mis võimaldab neil järelvalmida ja neid sobivates tingimustes jahedas keskkonnas hoida. Õunad pakendatakse eri aegadel olenevalt korjamis- ja õunahoidlasse toomise ajast. Tootmise kõiki etappe kontrollitakse ja need registreeritakse, võimaldades seega jälgida toote päritolu.

Muude kaubanduslike esitlusviiside puhul tuleb järgida kõiki töötlemata õunu käsitlevaid kohustuslikke nõudeid, v.a suurusele ja klassile esitatavad nõuded.

Pesemise, tükeldamise ja pakendamise käigus ei tohi töötlemata õunte „Maçã de Alcobaça“ omadused muutuda ning kooritud või tükeldatud õunte partiisid, mis ei vasta tootele kehtestatud nõuetele, vastu ei võeta. Terveid ja tükeldamata õunu pestakse nii, et töötlemata toote omadused ei muutu.

Oksüdeerumise vähendamiseks peavad koorimine, tükeldamine ja pakendamine toimuma jahedas keskkonnas. Õunad tuleb pakendada spetsiaalsest kilest valmistatud kaitsepakendisse, mis takistab gaasivahetust välisõhuga selliselt, et tekib väliskeskkonnast erinev vähese hapnikusisaldusega keskkond. Seejärel tuleb toode müügiks ette valmistada ning seda tuleb säilitada ja transportida jahutatud keskkonnas.

3.6.   Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Toote „Maçã de Alcobaça“ märgistusel peavad toote nimetusele järgnema sõnad „Indicação Geográfica Protegida“ või akronüüm „IGP“.

4.   Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Halduslikult hõlmab määratletud geograafiline piirkond järgmisi omavalitsusüksusi: Alcobaça, Batalha, Bombarral, Cadaval, Caldas da Rainha, Leiria, Lourinhã, Marinha Grande, Nazaré, Óbidos, Peniche, Porto de Mós, Rio Maior ja Torres Vedras.

5.   Seos geograafilise piirkonnaga

Toote „Maçã de Alcobaça“ tootmispiirkond asub umbkaudu Serra dos Candeeirose mäestiku ja mere vahelisel alal, kus valitseb väga eriline mikrokliima. Kõnealused klimaatilised tingimused koos sobiva mullastikuga loovad ideaalsed eeldused selleks, et kasvatada väga heade organoleptiliste ja ainulaadsete omadustega õunu, mis erinevad muudes piirkondades kasvatatud õuntest.

Piirkonna eripalgeliste geograafiliste tingimuste tõttu erineb sealne mikrokliima naaberpiirkondade omast, see on põhjus, miks kõnealuste õunasortide areng on piirkonnas eripärane. Kuna piirkond asub Atlandi ookeani vahetus läheduses, on temperatuur seal ühtlane; keskmine päevane temperatuur on umbes 15 °C. Alcobaça ringkonnas Serra dos Candeeirose mäestiku läheduses ulatub aasta keskmine sademete koguhulk 600–900 millimeetrini. Õhuniiskust (aasta keskmine on umbes 80 %) mõjutavad mere lähedus ning valdavalt põhjast ja loodest puhuvad tuuled. Vahemere mõjust nõrgendatud päikesepaistet mõjutab ka pilvkate ja nii on keskmine päikesepaisteliste tundide arv 2 400–2 500.

Piirkonna väga eriline mikrokliima, mis erineb ümbritsevate piirkondade omast, selgitab, miks kõnealused õunasordid seal nii hästi kasvavad ja arenevad.

Määratletud geograafilises piirkonnas kasvanud asjaomaste õunasortide viljad on väga tihked ja krõmpsuvad ning neil on suur suhkru- ja happesisaldus, mis annab neile erilise magushapu maitse ja tugeva lõhna.

Instituto Ricardo Jorge avaldatud tabelites esitatud õunte võrdlusväärtuste (tabel 2 – INSA, 2006) ja „Maçã de Alcobaça“ sortide toite- ja funktsionaalsete omaduste uuringus saadud keskmiste väärtuste (tabel 1 – Almeida ja Pintado, 2008) võrdlus näitab üldhappesisalduse märgatavat erinevust (peaaegu kahekordne).

Tabel 2

Õunte toitaineline koostis

| Õunad | Energia (kcal / 100 g) | Vesi (g / 100 g) | Kiudained (g / 100 g) | Süsivesikud (g / 100 g) | Orgaanilised happed (g / 100g) | Valgud (g / 100 g) | Rasvad (g / 100 g) | Tuhk (g / 100 g) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 57 | 82,9 | 2,1 | 13,6 | 0,20 | 0,2 | 0,5 | 0,32 |
| Allikas: INSA (2006) |

Õunad

Energia (kcal / 100 g)

Vesi (g / 100 g)

Kiudained (g / 100 g)

Süsivesikud (g / 100 g)

Orgaanilised happed (g / 100g)

Valgud (g / 100 g)

Rasvad (g / 100 g)

Tuhk (g / 100 g)

57

82,9

2,1

13,6

0,20

0,2

0,5

0,32

Allikas: INSA (2006)

Uuringus „Caracterização nutritiva e funcional de variousades de Maçã de Alcobaça“ on muu hulgas kirjeldatud õunte „Maçã de Alcobaça“ toitainelist koostist (tabel 3). Tabelis 3 esitatud arvandmetest nähtub, et õunte „Maçã de Alcobaça“ keskmine süsivesikute ja valkude sisaldus on suurem kui enamikul teistel õuntel, vastavad näitajad on esitatud Instituto Nacional de Saúde Dr Ricardo Jorge avaldatud tabelis „Tabela da Composição de Alimentos“ (tabel 2 – INSA, 2006).

Tabel 3

Õunte „Maçã de Alcobaça“ teatavate sortide toitaineline koostis. Väärtused on esitatud värske vilja söödava osa (kest ja viljaliha) kaalu kohta.

| Sortide keskmine | Energia (kcal / 100 g) | Vesi (g / 100 g) | Kiudained (g / 100 g) | Süsivesikud (g / 100 g) | Valgud (g / 100 g) | Rasvad (g / 100 g) | Tuhk (g / 100 g) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 52,7 | 84,5 | 2,1 | 14,9 | 0,37 | 0,10 | 0,22 |
| Allikas: Domingos Almeida ja Manuela Pintado, 2008. Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça. Projecto Agro 937 |

Sortide keskmine

Energia (kcal / 100 g)

Vesi (g / 100 g)

Kiudained (g / 100 g)

Süsivesikud (g / 100 g)

Valgud (g / 100 g)

Rasvad (g / 100 g)

Tuhk (g / 100 g)

52,7

84,5

2,1

14,9

0,37

0,10

0,22

Allikas: Domingos Almeida ja Manuela Pintado, 2008. Caracterização nutritiva e funcional de variedades de Maçã de Alcobaça. Projecto Agro 937

| 5.3 | Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel
  Olenemata geneetilistest (Iglesias et al., 2008, 2012) ja ökofüsioloogilistest (Gonzalez-Talice et al., 2013) teguritest, mis mõjutavad õunte „Maçã de Alcobaça“ kvaliteeti ja organoleptilisi omadusi, eelkõige värvust ja lõhna, ei saa tähelepanuta jätta keskkonnatingimuste, eelkõige temperatuuri ja niiskuse tähtsust.
  Mere ning põhja-lõuna suunal rannikuga paralleelselt kulgevate Aire, Candeeirose ja Montejunto mäeahelike lähedusest tulenevad erilised temperatuuri- ja niiskustingimused mõjutavad õunte „Maçã de Alcobaça“ toitainelist koostist, muutes need mujal kasvanud õuntest krõmpsumaks ja mahlasemaks.
  Õunad on pälvinud kaitstud geograafilise tähise mitte üksnes tänu oma erilistele kvaliteediomadustele, vaid ka tänu oma sajanditepikkusele heale mainele turul.
  „Maçã de Alcobaça“ tootmispiirkond vastab ajaloolisele Coutos de Alcobaça piirkonnale. Algselt piiritleti see ala 12. ja 13. sajandil poliitilistel põhjustel ja on tõendeid, et see ulatus tegelikult kaugemale lõunasse.
  Seejärel võtsid mungad üle põllumajanduseks sobivad alad, mis vastavad praegustele õunakasvatusaladele.
  Puuviljakasvatus, eelkõige õunakasvatus, arenes sel ajal oluliseks tegevusalaks. Endistel aegadel, kui maiustusi oli veel vähe saada, söödi pärast rikkalikku söömaaega magustoiduks õunu. M. Vieira Natividade kirjutas, et „mungad kandsid oma viljapuude eest alati suurt hoolt“.
  Alcobaça piirkonnas kasvatatud õunad kogusid tuntust tänu oma organoleptilistele omadustele: „Neil olid mujal kasvanud õuntest erinevad omadused: järkjärguline üleminek magusalt hapule kogu pika sordinimekirja ulatuses; suurepärane lõhn, kaunis ere värvus, [...].“ (Natividade, M. V., Frutas d’Alcobaça, 1912)
  M. Vieira Natividade kirjutas ka: „Puuviljakasvatus oli nii laialt levinud, et veel tänapäevalgi, kui Alcobaça piirkonnas räägitakse puuviljast ja viljapuuaiast, siis mõeldakse õuna ja õunapuuaeda“. |
| --- | --- |

5.3

Olenemata geneetilistest (Iglesias et al., 2008, 2012) ja ökofüsioloogilistest (Gonzalez-Talice et al., 2013) teguritest, mis mõjutavad õunte „Maçã de Alcobaça“ kvaliteeti ja organoleptilisi omadusi, eelkõige värvust ja lõhna, ei saa tähelepanuta jätta keskkonnatingimuste, eelkõige temperatuuri ja niiskuse tähtsust.

Mere ning põhja-lõuna suunal rannikuga paralleelselt kulgevate Aire, Candeeirose ja Montejunto mäeahelike lähedusest tulenevad erilised temperatuuri- ja niiskustingimused mõjutavad õunte „Maçã de Alcobaça“ toitainelist koostist, muutes need mujal kasvanud õuntest krõmpsumaks ja mahlasemaks.

Õunad on pälvinud kaitstud geograafilise tähise mitte üksnes tänu oma erilistele kvaliteediomadustele, vaid ka tänu oma sajanditepikkusele heale mainele turul.

„Maçã de Alcobaça“ tootmispiirkond vastab ajaloolisele Coutos de Alcobaça piirkonnale. Algselt piiritleti see ala 12. ja 13. sajandil poliitilistel põhjustel ja on tõendeid, et see ulatus tegelikult kaugemale lõunasse.

Seejärel võtsid mungad üle põllumajanduseks sobivad alad, mis vastavad praegustele õunakasvatusaladele.

Puuviljakasvatus, eelkõige õunakasvatus, arenes sel ajal oluliseks tegevusalaks. Endistel aegadel, kui maiustusi oli veel vähe saada, söödi pärast rikkalikku söömaaega magustoiduks õunu. M. Vieira Natividade kirjutas, et „mungad kandsid oma viljapuude eest alati suurt hoolt“.

Alcobaça piirkonnas kasvatatud õunad kogusid tuntust tänu oma organoleptilistele omadustele: „Neil olid mujal kasvanud õuntest erinevad omadused: järkjärguline üleminek magusalt hapule kogu pika sordinimekirja ulatuses; suurepärane lõhn, kaunis ere värvus, [...].“ (Natividade, M. V., Frutas d’Alcobaça, 1912)

M. Vieira Natividade kirjutas ka: „Puuviljakasvatus oli nii laialt levinud, et veel tänapäevalgi, kui Alcobaça piirkonnas räägitakse puuviljast ja viljapuuaiast, siis mõeldakse õuna ja õunapuuaeda“.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

https://tradicional.dgadr.gov.pt/images/prod_imagens/frescos/docs/CE_maca_alcoba%C3%A7a_2021.pdf

---

(1)  ELT L 179, 19.6.2014, lk 17.

---

| 5.6.2023 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 197/9 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2023

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 197/9

---

Sellise koonddokumendi avaldamine, mida on muudetud pärast väikese muudatuse heakskiitmist kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 teise lõiguga

(2023/C 197/04)

Euroopa Komisjon on kõnealuse väikese muudatuse heaks kiitnud kooskõlas komisjoni aasta delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 (1) artikli 6 lõike 2 kolmanda lõiguga.

Väikese muudatuse heakskiitmise taotluse leiab Euroopa Komisjoni andmebaasist eAmbrosia

KOONDDOKUMENT

„HUILE D’OLIVE DE CORSE / HUILE D’OLIVE DE CORSE – OLIU DI CORSICA“

ELi nr: PDO-FR-0428-AM02 – 29.11.2021

KPN (X) KGT ( )

1.   Nimetus(ed)

„Huile d’olive de Corse / Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“

2.   Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3.   Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1.   Toote liik

Klass 1-5 Õlid ja rasvad (või, margariin, õli jne)

3.2.   Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Oliiviõlile „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ („Korsika oliiviõli“) on iseloomulik mandlit, artišokki, heina, kuivatatud puuvilju või õunu meenutav lõhn. Õli värvus ulatub õlekollasest helekollaseni ja sellel on rohekas varjund.

Esmakordsel turustamisel ei tohi õli teravus (mille kohta käesolevas koonddokumendis kasutatakse terminit „ardence“ (vürtsikus)) ja mõrudus olla rahvusvahelise oliivinõukogu väärtusskaala kohaselt üle 3 punkti.

Oleiinhappena väljendatud vaba happe sisaldus on kuni 1,5 grammi 100 grammi kohta.

Esmakordsel turustamisel peab õli peroksiidarv olema maksimaalselt 16 mekv O2/kg.

Oliiviõlil „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“, mis on varustatud märkega „traditsiooniline koristusviis“, on järgmised täiendavad omadused: õli on maitsmisel mahe ja tugeva maitsega, selles domineerivad järgmised lõhnanüansid: mustad oliivid, kuivatatud hein, kuivatatud puuviljad (mandel, Kreeka pähkel, sarapuupähkel), Korsika võsastiku taimed, seened ja alusmets.

Esmakordsel turustamisel peab õli vürtsikus ja mõrudus vastama rahvusvahelise oliivinõukogu väärtusskaalal maksimaalselt 1 punktile.

3.3.   Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Oliiviõli on valmistatud peaasjalikult järgmistesse sortidesse kuuluvatest oliividest:

„Sabine“ (tuntud ka kui „Sabina“, „Aliva Bianca“, „Biancaghja“), „Ghjermana“ (tuntud ka nime all „Ghjermana di Balagna“, „di Casinca“, „Nieladja“), „Capanace“ (tuntud ka „Raspulada“/„Raspuluta“ nime all), „Zinzala“ (tuntud ka kui „Pinzarole“), „Aliva Néra“ (tuntud ka kui „Ghjermana du Sud“, „d’Alta Rocca“), „Curtinese“ (tuntud ka kui „Pendola“).

3.4.   Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik tooraine tootmise ja oliiviõli töötlemisega seotud toimingud peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5.   Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

3.6.   Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Lisaks toiduainete märgistamise ja esitlemise kohta kehtestatud õigusaktides sätestatud kohustuslikele märgetele peab kaitstud päritolunimetusega õlide „Huile d'olive de Corse“ või „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ märgistus sisaldama järgmist:

| — | nimetus „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“, |
| --- | --- |

—

nimetus „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“,

| — | loomulikult mahalangenud oliividest valmistatud õlide puhul esitatakse vahetult pärast toote kaitstud päritolunimetust märge „traditsiooniline koristusviis“, |
| --- | --- |

—

loomulikult mahalangenud oliividest valmistatud õlide puhul esitatakse vahetult pärast toote kaitstud päritolunimetust märge „traditsiooniline koristusviis“,

| — | tekst: „kaitstud päritolunimetus“. |
| --- | --- |

—

tekst: „kaitstud päritolunimetus“.

| — | Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse sümbol. |
| --- | --- |

—

Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse sümbol.

Need andmed paigutatakse samale visuaalsele väljale.

Tähistused kujutatakse nähtavate, loetavate, kustutamatute ja piisava suurusega tähtedega, mis eristuvad selgelt taustal, millele need on trükitud nii, et tähistus oleks selgelt eristatav kõikidest muudest kirjutatud tähistest ja joonistest.

Märkega „traditsiooniline koristusviis“ tähistatud õli puhul on lisatud teave, et õli on valmistatud loomulikult mahalangenud oliividest.

4.   Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Kaitstud päritolunimetuse „Huile d'olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ geograafiline piirkond vastab Korsika territooriumile, välja arvatud järgmised kommuunid: Aiti, Albertacce, Alzi, Asco, Aullène, Bastelica, Bocognano, Bustanico, Calacuccia, Cambia, Campana, Carcheto-Brustico, Carpineto, Carticasi, Casamaccioli, Casanova, Ciamanacce, Corscia, Cozzano, Cristinacce, Erone, Evisa, Felce, Ghisoni, Guagno, Guitera-les-Bains, Lano, Lozzi, Mausoléo, Mazzola, Muracciole, Novale, Olmi-Cappella, Ortale, Orto, Palneca, Pastricciola, Perelli, Pianello, Piazzali, Piedipartino, Pie-d'Orezza, Pietricaggio, Piobetta, Pioggiola, Poggiolo, Quasquara, Quenza, Renno, Rezza, Rusio, Saliceto, Sampolo, San-Lorenzo, Soccia, Tarrano, Tasso, Tavera, Tolla, Valle-d'Alesani, Vallica, Vivario, Zicavo.

5.   Seos geograafilise piirkonnaga

Korsika saar, mis asub 41. ja 43. põhjalaiuskraadi vahel ning 160 km kaugusel Provence'i rannikust, on mägine, põhjast lõunasse orienteeritud saar, mille keskmine kõrgus merepinnast on 568 meetrit ja mille reljeef on väga liigendatud.

Geoloogiliselt on mullastik, millesse oliivipuud on istutatud, kujunenud peaasjalikult kahe põhilise kivimi – graniidi ja kiltkivi – (saare lõunatipus esineb kohati ka lubjakivi) lagunemise tagajärjel. Selline mullastik on väheviljakas, sest mullakiht on õhuke ja sisaldab vähe savi, ning lisaks on mullastik kuiv ja selle veevaru on väike. Puude veevarustus sõltub seega täiel määral sademete hulgast, mis on väga varieeruv, ja konkreetsest mikropiirkonnast ning on võrreldav Vahemere piirkonnaga, mida iseloomustab ligikaudu viie kuu pikkune suvine põuaperiood.

Mullastiku omadusi mõjutab märkimisväärselt erosioon, mis on eriti märgatav mäenõlvadel.

Lisaks suvisele põuaperioodile iseloomustab ilmastikku õlipuudele sobilik õhutemperatuur koos pehmete talvede, soojade suvede, tugeva päikesekiirguse, aga ka mere mõjust tingitud kõrge niiskustasemega.

Õlipuude areng sõltub ka temperatuurist: reljeefist tingitult esineb teatavast kõrguspiirist kõrgemal külmumisoht, seda kõrgusepiiri mõjutab mäenõlvade asend ilmakaarte suunas.

Oliivikasvatusalad ei hõlma piirkondi, kus võib esineda külmumisoht.

Peamises oliivikasvatuspiirkonnas ulatub kasvuala mägede varjupoolsel küljel 0–400 meetri kõrgusele ja päikesepoolsel küljel kuni 600 meetri kõrgusele ning selle ala iseloomulikud taimed on korgitamm, iilekstamm, piinia, kanarbik, maasikapuu, mirt, mastiksipistaatsia, luudpõõsas ja kitsalehine filüürea.

Saare oliivipuude ajalugu ulatub kaugele ja on aluseks sealsele õlikultuuride arengule. See ajalugu aitab suures osas selgitada ka kasvatatavate sortide päritolu: Korsikal kõige laialdasemalt levinud sordi „Sabine“ puhul, mida leidub peaasjalikult Balagne piirkonnas, on tegemist kohapeal aretatud sordiga, mis on saadud metsikust oliivist. Peamiselt Capicorsu piirkonnas levinud sort „Capannace“ on samuti aretamise teel saadud kohalik sort. Tundub, et see sort on kohanenud karmimate tingimustega. Capicorsu piirkonnas kasvatavad õlipuud, mis kuuluvad sorti „Capannace“, peavad sageli taluma tugevaid tuuli ja mereveepritsmeid.

Hiljutised uuringud on näidanud, et teatavad sordid pärinevad Toscanast („Ghjermana“ ja „Ghjermana di Balagna“) ning osa sortide, nagu „Zinzala“, puhul on tegemist kohalike õlipuusortide ja sissetoodud sortide hübriididega.

Neid põhisorte on sobiva mullastiku- ja kliimatingimustega piirkondades kasvatatud ja paljundatud, kõige sagedamini koostoimes. Õlipuude vanus osutab, et need sordid on hästi kohastunud oma geograafilise kasvukeskkonnaga ning neil on vaieldamatu seos kõnealuse piirkonnaga.

Oliiviõli „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ tootmine tugineb vanadele tavadele, mis vastavad keskkonnale.

| — | Kasvatusmeetod on alati olnud ja on ka edaspidi väga tihedalt seotud kasvukeskkonnaga: iseloomulik on õlipuude väike kasvutihedus ja oliivide hiline kogumine. Oliivide hiline koristamine puudelt rõhutab veelgi saagikuse suurt varieeruvust. |
| --- | --- |

—

Kasvatusmeetod on alati olnud ja on ka edaspidi väga tihedalt seotud kasvukeskkonnaga: iseloomulik on õlipuude väike kasvutihedus ja oliivide hiline kogumine. Oliivide hiline koristamine puudelt rõhutab veelgi saagikuse suurt varieeruvust.

| — | Oliivide koristamine toimub traditsiooniliselt kepiga vastu tüve tagudes (gaulage), puu otsast korjates või maapinnalt koristades, sõltuvalt oliivide kasutusalast, saagi suurusest, oliivisordist ja ilmastikutingimustest. Kõige sagedamini kasutatud koristusviisiks oli omal ajal koristamine maapinnalt. Praeguseks on oliivikasvatajad sellest meetodist loobunud ning koristamine toimub puude alla paigutatud võrkude või muude kogumisvahendite abil.
  Oliivide koristusperiood on sortide puhul erinev ning vastab sortide erinevale õitsemisajale. |
| --- | --- |

—

Oliivide koristamine toimub traditsiooniliselt kepiga vastu tüve tagudes (gaulage), puu otsast korjates või maapinnalt koristades, sõltuvalt oliivide kasutusalast, saagi suurusest, oliivisordist ja ilmastikutingimustest. Kõige sagedamini kasutatud koristusviisiks oli omal ajal koristamine maapinnalt. Praeguseks on oliivikasvatajad sellest meetodist loobunud ning koristamine toimub puude alla paigutatud võrkude või muude kogumisvahendite abil.

Oliivide koristusperiood on sortide puhul erinev ning vastab sortide erinevale õitsemisajale.

| — | Oliivide purustamine toimub varasemaga võrreldes palju lühema aja jooksul. Viivitusi, mis omal ajal põhjustasid õli liiga suurt happesust, on praeguseks seoses õlipressimisettevõtete tootluse suurenemise ja nende ajakohastamisega märkimisväärselt vähem. Samas on see aeg võrreldes riigi mandriosas levinud tavadega siiski pikem, selle põhjus on õlipuuistanduste eraldatus ja õlitootjate harjumused. |
| --- | --- |

—

Oliivide purustamine toimub varasemaga võrreldes palju lühema aja jooksul. Viivitusi, mis omal ajal põhjustasid õli liiga suurt happesust, on praeguseks seoses õlipressimisettevõtete tootluse suurenemise ja nende ajakohastamisega märkimisväärselt vähem. Samas on see aeg võrreldes riigi mandriosas levinud tavadega siiski pikem, selle põhjus on õlipuuistanduste eraldatus ja õlitootjate harjumused.

Koristusviiside ja õlipressimisettevõtete täiustamine on võimaldanud parandada oliiviõli kvaliteeti.

Oliiviõli „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ iseloomustab mõõdukas mõrudus ja teravus. Lõhnanüansid on mahedad ja moodustavad tervikliku buketi.

Tänu õlipuuistanduste ümber kasvavale looduslikule taimestikule ilmnevad lõpptootes mandli ja heina lõhnanüansid ning traditsioonilise koristusviisi märkega oliiviõlile „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d’olive de Corse – Oliu di Corsica“ on lisaks iseloomulikud Korsika võsastiku taimede lõhnanüansid.

Tunnustatud kvaliteediga oliiviõli, mida kasutatakse toiduks, raviks ja mitmesuguste religioossete ja ilmalike toimingute puhul, moodustab lahutamatu osa saare elust.

Oliivikasvatuse eripära on paljude iidsete kohalike oliivisortide olemasolu.

Väikesemõõduliste, seega lauaoliivideks sobimatute oliivide kasvatamine ning oliivide traditsiooniline kasutamine oliiviõli valmistamiseks mitte otsetarbimiseks on põhjus, miks geograafilise piirkonna kõikides oliivikasvatusettevõtetes kasvatatakse oliive üksnes õlitootmise eesmärgil.

Kaitstud päritolunimetusega oliiviõli „Huile d’olive de Corse“ või „Huile d'olive de Corse – Oliu di Corsica“ tüüpilised omadused tulenevad traditsioonide säilitamisest, kaasaegsete tootmisviiside rakendamisest ning eripärastest keskkonnatingimustest.

Õlipuid on aegade jooksul istutatud mitmesugustesse piirkondadesse ning sordiaretuse ja hübriidimise tulemusena on väikesel territooriumil palju sorte. Vahemere piirkonna muudes oliivikasvatuses on olukord teistsugune, seal kasvatatakse peaasjalikult ühte sorti kuuluvaid õlipuid või ühe domineeriva sordi teisendeid..

Sõltumata konkreetse sordi eriomadustest kohaldatakse õlipuude suhtes samu põllumajandustavasid ning kõiki sorte mõjutavad samad ilmastikutingimused, mis tingivad tooraine aeglase arengu eriomases looduskeskkonnas.

Oliivide hiline koristamine puudelt ning miinuskraadide puudumine õlipuude kasvatuspiirkonnas on oliiviõli „Huile d’olive de Corse“ või „Huile d'olive de Corse – Oliu di Corsica“ eripära mõjutavad tegurid, mille toetusel omandavad oliivid looduskeskkonna taimestiku, eeskätt Korsika võsastiku taimede lõhnanüansid, mis on eriti tuntavad traditsioonilise koristusviisi märkega tähistatud oliiviõli „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d'olive de Corse – Oliu di Corsica“ puhul.

Eripäraste kohalike looduslike ja inimtegurite koosmõju toimel on vähenenud sõltuvus oliivisordist, pinnasest ja asendist ilmakaarte suhtes ning oliiviõlil „Huile d’olive de Corse“ / „Huile d'olive de Corse – Oliu di Corsica“ on iseloomulikud tunnused, mis on ühised kogu saare õlitootmise jaoks.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-321d4041-7315-4b9a-b481-75a9f3b43222

---

(1)  ELT L 179, 19.6.2014, lk 17.

---