# Den Europæiske Unions C 164/8. m

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 164 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 66. årgang8. maj 2023 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 164

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

66. årgang8. maj 2023

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2023/C 164/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2023/C 164/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2023/C 164/02 | Forenede sager C-439/20 P og C-441/20 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. marts 2023 — Europa-Kommissionen mod Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd og Rådet for Den Europæiske Union (C-439/20 P), og Rådet for Den Europæiske Union mod Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd og Europa-Kommissionen (C-441/20 P) (Appel – dumping – import af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Kina – gennemførelsesforordning (EU) 2016/2146 om tilbagetrækning af godtagelsen af et tilsagn for to eksporterende producenter i henhold til gennemførelsesafgørelse 2013/707/EU – formaliteten vedrørende søgsmålet i første instans – artikel 263, stk. 4, TEUF – kriteriet om umiddelbar berørthed – artikel 277 TEUF – ulovlighedsindsigelse – formaliteten – søgsmålsinteresse i forhold til de retsakter, som er hjemmel for den anfægtede retsakt – forordning (EU) 2016/1036 – artikel 8, stk. 9 – forordning (EU) 2016/1037 – artikel 13, stk. 9 – konsekvenserne af Europa-Kommissionens tilbagetrækning af godtagelsen af et tilsagn – gennemførelsesforordning (EU) nr. 1238/2013 – artikel 3 – gennemførelsesforordning (EU) nr. 1239/2013 – artikel 2 – fortabelse af retten til afgiftsfritagelse – gennemførelsesforordning (EU) 2016/2146 – artikel 2 – ugyldiggørelse af tilsagnsfakturaer – forfald af afgifter på samtlige berørte transaktioner – ingen tilbagevirkende kraft) | 2 |
| 2023/C 164/03 | Sag C-517/20, OL (Forlængelse af italienske koncessioner): Domstolens dom (Niende Afdeling) af 16. marts 2023 — straffesag mod OL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Ascoli Piceno — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 49 TEUF og 56 TEUF – hasardspil – koncessioner på indsamling af væddemål – forlængelse af allerede tildelte koncessioner – regulering af de dataoverførselscentre, der udøver denne aktivitet uden koncession eller polititilladelse – forlængelse af de rettigheder, som følger af denne regulering – begrænset frist) | 3 |
| 2023/C 164/04 | Sag C-100/21, Mercedes-Benz Group (Ansvar for fabrikanter af køretøjer udstyret med manipulationsanordninger): Domstolens dom (Store Afdeling) af 21. marts 2023 — QB mod Mercedes-Benz Group AG, tidligere Daimler AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Ravensburg — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – tilnærmelse af lovgivningerne – typegodkendelse af motorkøretøjer – direktiv 2007/46/EF – artikel 18, stk. 1 – artikel 26, stk. 1 – artikel 46 – forordning (EF) nr. 715/2007 – artikel 5, stk. 2 – motorkøretøjer – dieselmotor – emission af forurenende stoffer – ventil til udstødningsgasrecirkulation (EGR-ventil) – nedbringelse af nitrogenoxid-emissioner (NOx) begrænset af et temperaturinterval – manipulationsanordning – beskyttelse af interesserne for en individuel køber af et køretøj, der er udstyret med en ulovlig manipulationsanordning – erstatningskrav uden for kontraktforhold mod køretøjsfabrikanten – metode til beregning af erstatningens størrelse – effektivitetsprincippet – artikel 267 TEUF – formaliteten – indbringelse af en sag for Domstolen af en ret sat af en enkelt dommer) | 4 |
| 2023/C 164/05 | Sag C-127/21 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 16. marts 2023 — American Airlines Inc. mod Europa-Kommissionen og Delta Air Lines Inc. (Appel – forordning (EF) nr. 139/2004 – fusioner og virksomhedsovertagelser – luftfartsmarkedet – transaktion, der erklæres forenelig med det indre marked – tilsagn afgivet af fusionsparterne – afgørelse, hvorved der indrømmes hævdvundne rettigheder – begrebet passende brug) | 5 |
| 2023/C 164/06 | Sag C-174/21: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 16. marts 2023 — Europa-Kommissionen mod Republikken Bulgarien (Traktatbrud – direktiv 2008/50/EF – luftkvalitet – dom, hvorved Domstolen fastslår et traktatbrud – artikel 260, stk. 2, TEUF – forpligtelse til at gennemføre de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger – tilsidesættelse af denne forpligtelse påberåbt af Europa-Kommissionen – åbningsskrivelsens manglende klarhed med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt dommen fortsat skal være opfyldt på referencetidspunktet – retssikkerhedsprincippet – afvisning) | 5 |
| 2023/C 164/07 | Sag C-339/21, Colt Technology Services m.fl.: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 16. marts 2023 — Colt Technology Services SpA m.fl. mod Ministero della Giustizia m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – elektroniske kommunikationsnet og -tjenester – direktiv (EU) 2018/1972 – artikel 13 – vilkår knyttet til en generel tilladelse – bilag I, del A, punkt 4 – kompetente nationale myndigheders mulighed for lovlig aflytning – artikel 3 – overordnede mål – nationale regler om refusion af omkostninger i forbindelse med aflytningsaktiviteter, som er pålagt telekommunikationsoperatørerne at udføre af de judicielle myndigheder – ingen mekanisme for fuld refusion – princippet om forbud mod forskelsbehandling, proportionalitetsprincippet og gennemsigtighedsprincippet) | 6 |
| 2023/C 164/08 | Sag C-351/21, Beobank: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 16. marts 2023 — ZG mod Beobank SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Justice de paix du canton de Forest — Belgien) [Præjudiciel forelæggelse – tilnærmelse af lovgivningerne – betalingstjenester i det indre marked – direktiv 2007/64/EF – artikel 47, stk. 1, litra a) – oplysninger til en betaler efter modtagelse af dennes betalingsordre – artikel 58, 60 og 61 – ansvaret for udbyderen af betalingstjenester i tilfælde af uautoriserede betalingstransaktioner – denne udbyders forpligtelse til at tilbagebetale betaleren de uautoriserede betalingstransaktioner – rammeaftaler – den pågældende tjenesteudbyders forpligtelse til at give den pågældende betaler oplysninger om den pågældende betalingsmodtager] | 6 |
| 2023/C 164/09 | Forenede sager C-438/21 P til C-440/21 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. marts 2023 — Europa-Kommissionen mod Pharmaceutical Works Polpharma S.A., Det Europæiske Lægemiddelagentur og Biogen Netherlands BV (C-438/21 P) mod Pharmaceutical Works Polpharma S.A., Det Europæiske Lægemiddelagentur og Europa-Kommissionen (C-439/21 P) og Det Europæiske Lægemiddelagentur mod Pharmaceutical Works Polpharma S.A., Europa-Kommissionen og Biogen Netherlands BV (C-440/21 P) (Appel – folkesundhed – humanmedicinske lægemidler – direktiv 2001/83/EF – forordning (EF) nr. 726/2004 – ansøgning om markedsføringstilladelse for en generisk udgave af lægemidlet Tecfidera – afgørelse truffet af Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) om ikke at godkende ansøgningen om markedsføringstilladelse – Europa-Kommissionens forudgående afgørelse om, at Tecfidera ikke hørte ind under samme samlede markedsføringstilladelse som Fumaderm – tidligere godkendt lægemiddelsammensætning – efterfølgende markedsføringstilladelse for en bestanddel af en lægemiddelsammensætning – vurdering af, om der forelå en samlet markedsføringstilladelse) | 7 |
| 2023/C 164/10 | Sag C-449/21, Towercast: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 16. marts 2023 — Towercast mod Autorité de la concurrence og Ministre chargé de l’économie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d’appel de Paris — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse – konkurrence – kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser – forordning (EF) nr. 139/2004 – artikel 21, stk. 1 – udelukkende anvendelse af denne forordning på transaktioner, der er omfattet af begrebet fusion – rækkevidde – fusion, som ikke har fællesskabsdimension, som ligger under de tærskler for obligatorisk forudgående kontrol, der er fastsat i en medlemsstats lovgivning, og som ikke har givet anledning til en henvisning til Europa-Kommissionen – denne medlemsstats konkurrencemyndigheders kontrol af en sådan transaktion i lyset af artikel 102 TEUF – lovlighed) | 8 |
| 2023/C 164/11 | Sag C-511/21 P: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 16. marts 2023 — Europa-Kommissionen mod Ana Calhau Correia de Paiva (Appel – sprogordning – almindelig udvælgelsesprøve EPSO/AD/293/14 – meddelelse om udvælgelsesprøve – begrænsning af valget af det andet sprog ved udvælgelsesprøven til engelsk, fransk eller tysk – ikke opført på reservelisten – ulovlighedsindsigelse mod meddelelsen om udvælgelsesprøve – antagelse til realitetsbehandling) | 9 |
| 2023/C 164/12 | Sag C-522/21, Saatgut-Treuhandverwaltung (KWS Meridian): Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. marts 2023 — MS mod Saatgut-Treuhandverwaltungs Gmb (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pfälzisches Oberlandesgericht — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – intellektuel ejendomsret – sortsbeskyttelse – forordning (EF) nr. 2100/94 – undtagelsen i artikel 14, stk. 3 – artikel 94, stk. 2 – krænkelse – ret til erstatning – forordning (EF) nr. 1768/95 – artikel 18, stk. 2 – skadeserstatning – minimumsengangsbeløb svarende til det firedobbelte af licensafgiften – Europa-Kommissionens kompetence – ugyldighed) | 9 |
| 2023/C 164/13 | Sag C-565/21, Caixabank (Gebyr for oprettelse af lån): Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. marts 2023 — Caixabank SA mod X (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – direktiv 93/13/EØF – artikel 3, 4 og 5 – forbrugeraftaler – realkreditlån – urimelige aftalevilkår – kontraktvilkår om gebyr for oprettelse af lån – påstand om annullation af dette kontraktvilkår og om tilbagebetaling af det i medfør heraf betalte beløb – klar og forståelig affattelse af kontraktvilkår – specifik national lovgivning) | 10 |
| 2023/C 164/14 | Sag C-696/21 P: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 16. marts 2023 — GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG mod Europa-Kommissionen (Appel – voldgiftsbestemmelse – sjette og syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2002-2006 og 2007-2013) – Horisont 2020-rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) – støtteberettigede omkostninger – modregning af fordringer – tilbagebetalingskrav – formaliteten – artikel 76, litra d), i procesreglementet for Den Europæiske Unions Ret – krav om klarhed og præcision) | 11 |
| 2023/C 164/15 | Sag C-725/21, SOMEO: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 9. marts 2023 — SOMEO S.A., tidligere PEARL STREAM S.A. mod Republika Slovenija (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Slovenien) (Præjudiciel forelæggelse – toldunion – fælles toldtarif – tarifering – kombineret nomenklatur – underposition 9401 90 80 – dele til sæder til motorkøretøjer – net til fremstilling af lommer placeret på sædebagsider – beskyttelse til sæders inderside) | 11 |
| 2023/C 164/16 | Sag C-752/21, Otdel Mitnichesko razsledvane i razuznavane: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 9. marts 2023 — JP-EOOD mod Otdel Mitnichesko razsledvane i razuznavane /MRR/ v TD Mitnitsa Burgas (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad — Haskovo — Bulgarien) (Præjudiciel forelæggelse – forordning (EU) nr. 952/2013 – EU-toldkodeksen – retsmidler – retligt samarbejde i straffesager – rammeafgørelse 2005/212/RIA – smugleri – formuegoder, der tilhører en tredjemand, og som er blevet beslaglagt inden for rammerne af en administrativ procedure af strafferetlig karakter – national lovgivning, der udelukker denne tredjemand fra den kategori af personer, som er beføjet til at påklage den afgørelse om pålæggelse af administrative sanktioner, hvorved beslaglæggelsen er blevet anordnet) | 12 |
| 2023/C 164/17 | Sag C-6/22, M.B. m.fl. (Virkningerne af, at en aftale erklæres ugyldig): Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. marts 2023 — M.B., U.B. og M.B. mod X S.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – direktiv 93/13/EØF – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – artikel 6 og 7 – virkningerne af, at et vilkår findes urimeligt – aftale om et lån mod pant i fast ejendom indekseret efter en udenlandsk valuta – opretholdelse af aftalen uden urimelige kontraktvilkår – forbrugerens ønske om, at aftalen erklæres ugyldig – direktivets anvendelse, efter at aftalen er erklæret ugyldig – den nationale rets kompetence og forpligtelser) | 13 |
| 2023/C 164/18 | Sag C-9/22, An Bord Pleanála m.fl. (Lokaliteten St Teresa’s Gardens): Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 9. marts 2023 — NJ og OZ mod An Bord Pleanála, Ireland og Attorney General (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court (Irland) — Irland) [Præjudiciel forelæggelse – miljø – direktiv 2001/42/EF – vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet – artikel 2, litra a) – begrebet planer og programmer – artikel 3, stk. 2, litra a) – miljøvurdering – ikke-vedtægtsmæssig akt, som udarbejdes af kommunalbestyrelsen og en entreprenør – direktiv 2011/92/EU – vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet – artikel 3, stk. 1 – forpligtelse til at påvise, beskrive og vurdere på passende måde afhængigt af hvert tilfælde et projekts direkte og indirekte virkninger – bindende ministerielle retningslinjer for bygningshøjde] | 14 |
| 2023/C 164/19 | Sag C-42/22, Generali Seguros: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 9. marts 2023 — Generali Seguros SA, tidligere Global, Companhia de Seguros SA mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal) [Præjudiciel forelæggelse – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – momsfritagelse – artikel 135, stk. 1, litra a) – fritagelse for forsikrings- og genforsikringstransaktioner – artikel 136, litra a) – fritagelse for levering af varer, der udelukkende anvendes i forbindelse med afgiftsfritaget virksomhed – begrebet forsikringstransaktioner – videresalg af vrag af forulykkede motorkøretøjer købt hos forsikringstagere – princip om afgiftsneutralitet] | 15 |
| 2023/C 164/20 | Sag C-50/22, Sogefinancement: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 9. marts 2023 — Sogefinancement mod RW og UV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d’appel de Paris — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – direktiv 2008/48/EF – forbrugerkreditaftaler – anvendelsesområde – fortrydelsesret – artikel 14, stk. 7 – national lovgivning om, at opfyldelsen af en aftale først kan påbegyndes efter et nærmere angivet tidsrum – nationale processuelle regler, der regulerer den nationale rets efterprøvelse ex officio og sanktionering af tilsidesættelsen af en sådan lovgivning – artikel 23 – sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning) | 16 |
| 2023/C 164/21 | Sag C-177/22, Wurth Automotive: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 9. marts 2023 — JA mod Wurth Automotive GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Salzburg — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse – retligt samarbejde i civile sager – forordning (EF) nr. 1215/2012 – kompetence i sager om forbrugeraftaler – begrebet forbruger – adfærd hos den person, der hævder at være forbruger, som kan give den anden part i aftalen det indtryk, at den pågældende handler erhvervsmæssigt) | 16 |
| 2023/C 164/22 | Sag C-239/22, État belge og Promo 54: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 9. marts 2023 — État belge og Promo 54 mod Promo 54 og État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Belgien) [Præjudiciel forelæggelse – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 12, stk. 1 og 2 – levering af en bygning eller en del af en bygning med tilhørende jord inden første indflytning – manglende bestemmelser i national ret, der fastlægger de nærmere betingelser for anvendelsen kriteriet om første indflytning – artikel 135, stk. 1, litra j) – fritagelser – levering, efter ombygning, af en bygning, der har været genstand for en første indflytning inden ombygningen – national administrativ praksis, der sidestiller bygninger, der har undergået betydelige ombygninger, med nye bygninger] | 17 |
| 2023/C 164/23 | Sag C-358/22, Bolloré logistics: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 9. marts 2023 — Bolloré logistics SA mod Direction interrégionale des douanes et droits indirects de Caen, Recette régionale des douanes et droits indirects de Caen og Bolloré Ports de Cherbourg SAS (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse – toldunion – forordning (EØF) nr. 2913/92 – EF-toldkodeksen – artikel 195 – artikel 217, stk. 1 – artikel 221, stk. 1 – fælles toldtarif – forpligtelser for kautionisten for en toldskyldner – fremgangsmåde for underretning om toldskylden – afgifter, der svarer til denne skyld, og som ikke forskriftsmæssigt er blevet meddelt toldskyldneren – toldskyldens forfald til betaling hos den solidarisk hæftende kautionist) | 18 |
| 2023/C 164/24 | Forenede sager C-491/20 — C-496/20, C-506/20, C-509/20 og C-511/20: Domstolens kendelse (Anden Afdeling) af 22. december 2022 — W.Ż. mod A.S. og Sąd Najwyższy (C-491/20), W.Ż. mod K.Z. (C-492/20), P.J. mod A.T., R.W. og Sąd Najwyższy (C-493/20), K.M. mod T.P. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższ (C-494/20), T.M. mod T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy (C-495/20), M.F. mod T.P. (C-496/20), T.B. mod T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy (C-506/20), M.F. mod J M. (C-509/20) og B.S. mod T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy (C-511/20) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, i Domstolens procesreglement – artikel 267 TEUF – fortolkning af en EU-retlig bestemmelse nødvendig for, at den forelæggende ret kan afsige dom – foreligger ikke – åbenbart afvisningsgrundlag) | 19 |
| 2023/C 164/25 | Sag C-574/20, Finanzamt Österreich: Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 13. januar 2023 — XO mod Finanzamt Österreich, tidligere Finanzamt Waldviertel (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzgericht — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement – socialsikring – familieydelser – indeksering efter priser – svar på et præjudicielt spørgsmål, der klart kan udledes af Domstolens praksis – ingen forbindelse mellem det præjudicielle spørgsmål og tvisten i hovedsagen – spørgsmål, som åbenbart ikke kan antages til realitetsbehandling) | 20 |
| 2023/C 164/26 | Sag C-379/21, TBI Bank: Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 17. januar 2023 — procedure indledt af TBI Bank (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sofiyski rayonen sad — Bulgarien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement – forbrugerkredit – direktiv 93/13/EØF – artikel 6, stk. 1 – urimelige kontraktvilkår – afslag på udstedelse af et betalingspålæg i tilfælde af et krav støttet på et urimeligt kontraktvilkår – konsekvenser, når et kontraktvilkår er urimeligt – instruktioner fra en højere ret, som ikke overholder nævnte konsekvenser) | 21 |
| 2023/C 164/27 | Sag C-729/21, Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi: Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 16. januar 2023 — W. Sp. z o. o. mod Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – direktiv 2006/112/EF – merværdiafgift (moms) – artikel 19 – begrebet hel eller delvis overdragelse af en samlet formuemasse – salgsaftale vedrørende et indkøbscenter – virksomhedsoverdragelse – delvis overdragelse af virksomhedens materielle og immaterielle goder) | 22 |
| 2023/C 164/28 | Forenede sager C-198/22 og C-199/22: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 6. marts 2023 — QJ og IP mod Deutsche Bank AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Mercantil no 11 de Barcelona — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – artikel 101 TEUF – direktiv 2014/104/EU – artikel 10 – anvendelsesområde ratione temporis – erstatningssøgsmål vedrørende overtrædelser af bestemmelser i Den Europæiske Unions konkurrenceret – forældelsesfrist – overtrædelse begået inden direktivets ikrafttræden – forbrugerbeskyttelse) | 22 |
| 2023/C 164/29 | Sag C-289/22, A.T.S. 2003: Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 9. januar 2023 — A.T.S. 2003 Vagyonvédelmi és Szolgáltató Zrt., under likvidation mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Törvényszék — Ungarn) (Præjudiciel forelæggelse – procesreglementets artikel 99 – skatter og afgifter – merværdiafgift (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 167, 168 og 178 – ret til fradrag af indgående moms – svig – bevis – den afgiftspligtige persons pligt til at udvise omhu – hensyntagen til en tilsidesættelse af de nationale bestemmelser, som regulerer de omhandlede tjenesteydelser) | 23 |
| 2023/C 164/30 | Sag C-350/22, Eurobank Bulgaria: Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 23. januar 2023 — HO mod EUROBANK BULGARIA AD (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Apelativen sad — Sofia — Bulgarien) (Slettelse) | 25 |
| 2023/C 164/31 | Sag C-493/22, ARMAPROCURE: Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 16. marts 2023 — Armaprocure SRL mod Ministerul Apărării Naţionale og BlueSpace TECHNOLOGY SRL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Bucureşti — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – offentlige kontrakter – direktiv 2009/81/EF – artikel 55, stk. 4 – artikel 57, stk. 2 – søgsmålsinteresse – adgang til klageprocedurer – tilbudsgiver udelukket ved en afgørelse fra den ordregivende myndighed, som er blevet endelig – national lovgivning, der fratager en sådan tilbudsgiver adgang til retsmidler – manglende søgsmålsinteresse) | 25 |
| 2023/C 164/32 | Sag C-530/22, Dunaj-Finanse: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 16. februar 2023 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy dla Warszawy — Śródmieścia w Warszawie — Polen) — Dunaj-Finanse sp. z o.o. mod KG) [Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – jernbanetransport – jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser – forordning (EF) nr. 1371/2007 – artikel 3, nr. 8) – befordringskontrakt – begreb – jernbanepassager uden billet ved dennes ombordstigning på toget – forbrugerbeskyttelse] | 26 |
| 2023/C 164/33 | Sag C-681/22 P: Appel iværksat den 7. november 2022 af Olimp Laboratories sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten den 7. september 2022 i sag T-9/22, Olimp Laboratories mod EUIPO | 26 |
| 2023/C 164/34 | Sag C-788/22 P: Appel iværksat den 28. december 2022 af Louis Vuitton Malletier til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tiende Afdeling) den 19. oktober 2022 i sag T-275/21, Louis Vuitton Malletier mod EUIPO — Wisniewski | 27 |
| 2023/C 164/35 | Sag C-792/22, Energotehnica: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Braşov (Rumænien) den 23. december 2022 — straffesag mod MG | 27 |
| 2023/C 164/36 | Sag C-796/22, INSS: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Spanien) den 30. december 2022 — Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) mod Bernardino | 28 |
| 2023/C 164/37 | Sag C-4/23, Asociaţia Accept: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Judecătoria Sectorului 6 Bucureşti (Rumænien) den 3. januar 2023 — M.-A.A. mod Direcţia de Evidenţă a Persoanelor Cluj, Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne og Municipiul Cluj-Napoca, Andre parter i sagen: Consiliului Național pentru Combaterea Discriminării og Asociația Accept | 29 |
| 2023/C 164/38 | Sag C-10/23, Remia Com Impex: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumænien) den 11. januar 2023 — Remia Com Impex SRL mod Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor og Direcţia Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor Dolj | 29 |
| 2023/C 164/39 | Sag C-20/23, Instituto da Segurança Social m.fl.: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal da Relação do Porto (Portugal) den 16. januar 2023 — SF mod MV, Instituto da Segurança Social, IP, Autoridade Tributária e Aduaneira og Cofidis SA — Sucursal em Portugal | 30 |
| 2023/C 164/40 | Sag C-36/23, Familienkasse Sachsen: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Bremen (Tyskland) den 25. januar 2023 — L mod Familienkasse Sachsen der Bundesagentur für Arbeit | 31 |
| 2023/C 164/41 | Sag C-52/23, flightright: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Frankfurt am Main (Tyskland) den 3. februar 2023 — flightright GmbH mod TAP Portugal | 32 |
| 2023/C 164/42 | Sag C-73/23, Chaudfontaine Loisirs: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal de première instance de Liège (Belgien) den 10. februar 2023 — Chaudfontaine Loisirs mod État belge | 32 |
| 2023/C 164/43 | Sag C-152/21, Ogres HES: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 7. februar 2023 — SIA Ogres HES, procesdeltagere: Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija og Finanšu ministrija (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākā tiesa (Senāts) — Letland) | 33 |
| 2023/C 164/44 | Sag C-317/21, G-Finance: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 28. december 2022 — G-Finance SARL og DV mod Luxembourg Business Registers (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal d’arrondissement de Luxembourg — Luxembourg) | 33 |
| 2023/C 164/45 | Sag C-423/21, Grand Production: Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Første Afdeling den 13. februar 2023 — Grand Production d.o.o. mod GO4YU GmbH, DH, GO4YU d.o.o. og MTEL Austria GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig) | 34 |
| 2023/C 164/46 | Sag C-698/22, TP og OF: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 12. januar 2023 — straffesag mod TP og OF (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Apelativen sad — Varna — Bulgarien) | 34 |
| | Retten |
| 2023/C 164/47 | Sag T-597/21: Rettens dom af 15. marts 2023 — Basaglia mod Kommissionen (Aktindsigt – forordning (EF) nr. 1049/2001 – dokumenter vedrørende diverse projekter inden for eTEN-programmet og det femte og sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling – delvist afslag på aktindsigt – manglende dokumenter – ensidig begrænsning af begæringen om aktindsigt – forpligtelse til at foretage en konkret og individuel undersøgelse – urimelig arbejdsbyrde – artikel 266 TEUF – afgørelse vedtaget til opfyldelse af en dom afsagt af Retten – foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde en annullationsdom) | 35 |
| 2023/C 164/48 | Sag T-727/21: Rettens dom af 15. marts 2023 — TO mod EUAA (Annullations- og erstatningssøgsmål – personalesag – midlertidigt ansatte – ansættelse – eksternt stillingsopslag [fortroligt] – afgørelse om ikke at forlænge gyldigheden af en reserveliste – klagefrist – offentliggørelse på internettet – undskyldelig fejl foreligger ikke – afvisning) | 35 |
| 2023/C 164/49 | Sag T-89/22: Rettens dom af 15. marts 2023 — Homy Casa mod EUIPO — Albatros International (Stole) (EF-design – ugyldighedssag – registreret EF-design, der gengiver en stol – tidligere design – ugyldighedsgrund – offentliggørelse af det tidligere design – offentliggørelse på internettet – identifikation af det tidligere design – appelkammerets skønsbeføjelse – artikel 63, stk. 1, i forordning (EF) nr. 6/2002) | 36 |
| 2023/C 164/50 | Sag T-91/22: Rettens dom af 8. marts 2023 — Ruhorimbere mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Den Demokratiske Republik Congo – indefrysning af midler – restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opretholdelse af sagsøgerens navn på listerne over omfattede personer – ret til at blive hørt – bevis for grundlaget for opførelsen og opretholdelsen på listerne – åbenbart urigtigt skøn – de faktiske og retlige omstændigheder, der lå til grund for vedtagelsen af de restriktive foranstaltninger, består fortsat) | 37 |
| 2023/C 164/51 | Sag T-94/22: Rettens dom af 8. marts 2023 — Mutondo mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Den Demokratiske Republik Congo – indefrysning af midler – restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opretholdelse af sagsøgerens navn på listerne over omfattede personer – bevis for grundlaget for opførelsen og opretholdelsen på listerne – ændringer i de faktiske og retlige omstændigheder, der lå til grund for vedtagelsen af de restriktive foranstaltninger) | 37 |
| 2023/C 164/52 | Sag T-133/22: Rettens dom af 15. marts 2023 — Katjes Fassin mod EUIPO (THE FUTURE IS PLANT-BASED) (EU-varemærker – ansøgning om EU-ordmærket THE FUTURE IS PLANT-BASED – varemærke bestående af et reklameslogan – absolut registreringshindring – manglende fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001) | 38 |
| 2023/C 164/53 | Sag T-174/22: Rettens dom af 15. marts 2023 — Novartis mod EUIPO — AstraZeneca (BREZTREV) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-ordmærket BREZTREV – de ældre EU-ordmærker ONBREZ, DAYBREZ, BREZILIZER og BREEZHALER – ingen risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b) i forordning (EU) 2017/1001] | 39 |
| 2023/C 164/54 | Sag T-175/22: Rettens dom af 15. marts 2023 — Novartis mod EUIPO — AstraZeneca (BREZTRI) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket BREZTRI – de ældre EU-ordmærker ONBREZ, BREZILIZER og BREEZHALER – ingen risiko for forveksling – de ældre varemærker har ikke en høj grad af særpræg – artikel 60, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001 – artikel 27, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2018/625] | 39 |
| 2023/C 164/55 | Sag T-178/22: Rettens dom af 15. marts 2023 — FA World Entertainment mod EUIPO (FUCKING AWESOME) [EU-varemærker – international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret – ordmærket FUCKING AWESOME – absolut registreringshindring – manglende fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001 – retssikkerhed – ligebehandling – princippet om god forvaltningsskik] | 40 |
| 2023/C 164/56 | Sag T-194/22: Rettens dom af 15. marts 2023 — Zelmotor mod EUIPO — B&B Trends (zelmotor) [EU-varemærker – fortabelsessag – EU-figurmærket zelmotor – manglende reel brug af varemærket – artikel 58, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2017/1001] | 40 |
| 2023/C 164/57 | Sag T-429/22: Rettens kendelse af 6. marts 2023 — Oatly mod EUIPO — D’s Naturals (Wow no cow!) (EU-varemærker – ugyldighedssag – tilbagetagelse af ugyldighedsbegæringen – ufornødent at træffe afgørelse i sagen) | 41 |
| 2023/C 164/58 | Sag T-615/22: Rettens kendelse af 16. februar 2023 — Cypern mod EUIPO — Cemet (Halime) (EU-varemærker – indsigelsessag – endeligt afslag på ansøgningen om registrering af varemærket i forbindelse med en sideløbende indsigelsessag – bortfald af tvistens genstand – ufornødent at træffe afgørelse) | 42 |
| 2023/C 164/59 | Sag T-43/23: Sag anlagt den 27. januar 2023 — SCC Legal mod Kommissionen | 42 |
| 2023/C 164/60 | Sag T-67/23: Sag anlagt den 13. februar 2023 — UH mod ECB | 43 |
| 2023/C 164/61 | Sag T-95/23: Sag anlagt den 17. februar 2023 — RWE Supply & Trading mod ACER | 45 |
| 2023/C 164/62 | Sag T-96/23: Sag anlagt den 17. februar 2023 — Uniper Global Commodities mod ACER | 46 |
| 2023/C 164/63 | Sag T-141/23: Sag anlagt den 14. marts 2023 — Merlin m.fl. mod Kommissionen | 48 |
| 2023/C 164/64 | Sag T-143/23: Sag anlagt den 15. marts 2023 — VF mod Rådet | 48 |
| 2023/C 164/65 | Sag T-145/23: Sag anlagt den 17. marts 2023 — Eurosemillas mod CPVO — Nador Cott Protection og Carpa Dorada (Nadorcott) | 49 |
| 2023/C 164/66 | Sag T-153/23: Sag anlagt den 21. marts 2023 — WhatsApp Ireland mod Det Europæiske Databeskyttelsesråd | 50 |
| 2023/C 164/67 | Sag T-485/20: Rettens kendelse af 9. marts 2023 — Junqueras i Vies mod Parlamentet | 51 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2023/C 164/02

Forenede sager C-439/20 P og C-441/20 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. marts 2023 — Europa-Kommissionen mod Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd og Rådet for Den Europæiske Union (C-439/20 P), og Rådet for Den Europæiske Union mod Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd og Europa-Kommissionen (C-441/20 P) (Appel – dumping – import af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Kina – gennemførelsesforordning (EU) 2016/2146 om tilbagetrækning af godtagelsen af et tilsagn for to eksporterende producenter i henhold til gennemførelsesafgørelse 2013/707/EU – formaliteten vedrørende søgsmålet i første instans – artikel 263, stk. 4, TEUF – kriteriet om umiddelbar berørthed – artikel 277 TEUF – ulovlighedsindsigelse – formaliteten – søgsmålsinteresse i forhold til de retsakter, som er hjemmel for den anfægtede retsakt – forordning (EU) 2016/1036 – artikel 8, stk. 9 – forordning (EU) 2016/1037 – artikel 13, stk. 9 – konsekvenserne af Europa-Kommissionens tilbagetrækning af godtagelsen af et tilsagn – gennemførelsesforordning (EU) nr. 1238/2013 – artikel 3 – gennemførelsesforordning (EU) nr. 1239/2013 – artikel 2 – fortabelse af retten til afgiftsfritagelse – gennemførelsesforordning (EU) 2016/2146 – artikel 2 – ugyldiggørelse af tilsagnsfakturaer – forfald af afgifter på samtlige berørte transaktioner – ingen tilbagevirkende kraft)

2

2023/C 164/03

Sag C-517/20, OL (Forlængelse af italienske koncessioner): Domstolens dom (Niende Afdeling) af 16. marts 2023 — straffesag mod OL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Ascoli Piceno — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 49 TEUF og 56 TEUF – hasardspil – koncessioner på indsamling af væddemål – forlængelse af allerede tildelte koncessioner – regulering af de dataoverførselscentre, der udøver denne aktivitet uden koncession eller polititilladelse – forlængelse af de rettigheder, som følger af denne regulering – begrænset frist)

3

2023/C 164/04

Sag C-100/21, Mercedes-Benz Group (Ansvar for fabrikanter af køretøjer udstyret med manipulationsanordninger): Domstolens dom (Store Afdeling) af 21. marts 2023 — QB mod Mercedes-Benz Group AG, tidligere Daimler AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Ravensburg — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – tilnærmelse af lovgivningerne – typegodkendelse af motorkøretøjer – direktiv 2007/46/EF – artikel 18, stk. 1 – artikel 26, stk. 1 – artikel 46 – forordning (EF) nr. 715/2007 – artikel 5, stk. 2 – motorkøretøjer – dieselmotor – emission af forurenende stoffer – ventil til udstødningsgasrecirkulation (EGR-ventil) – nedbringelse af nitrogenoxid-emissioner (NOx) begrænset af et temperaturinterval – manipulationsanordning – beskyttelse af interesserne for en individuel køber af et køretøj, der er udstyret med en ulovlig manipulationsanordning – erstatningskrav uden for kontraktforhold mod køretøjsfabrikanten – metode til beregning af erstatningens størrelse – effektivitetsprincippet – artikel 267 TEUF – formaliteten – indbringelse af en sag for Domstolen af en ret sat af en enkelt dommer)

4

2023/C 164/05

Sag C-127/21 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 16. marts 2023 — American Airlines Inc. mod Europa-Kommissionen og Delta Air Lines Inc. (Appel – forordning (EF) nr. 139/2004 – fusioner og virksomhedsovertagelser – luftfartsmarkedet – transaktion, der erklæres forenelig med det indre marked – tilsagn afgivet af fusionsparterne – afgørelse, hvorved der indrømmes hævdvundne rettigheder – begrebet passende brug)

5

2023/C 164/06

Sag C-174/21: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 16. marts 2023 — Europa-Kommissionen mod Republikken Bulgarien (Traktatbrud – direktiv 2008/50/EF – luftkvalitet – dom, hvorved Domstolen fastslår et traktatbrud – artikel 260, stk. 2, TEUF – forpligtelse til at gennemføre de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger – tilsidesættelse af denne forpligtelse påberåbt af Europa-Kommissionen – åbningsskrivelsens manglende klarhed med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt dommen fortsat skal være opfyldt på referencetidspunktet – retssikkerhedsprincippet – afvisning)

5

2023/C 164/07

Sag C-339/21, Colt Technology Services m.fl.: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 16. marts 2023 — Colt Technology Services SpA m.fl. mod Ministero della Giustizia m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – elektroniske kommunikationsnet og -tjenester – direktiv (EU) 2018/1972 – artikel 13 – vilkår knyttet til en generel tilladelse – bilag I, del A, punkt 4 – kompetente nationale myndigheders mulighed for lovlig aflytning – artikel 3 – overordnede mål – nationale regler om refusion af omkostninger i forbindelse med aflytningsaktiviteter, som er pålagt telekommunikationsoperatørerne at udføre af de judicielle myndigheder – ingen mekanisme for fuld refusion – princippet om forbud mod forskelsbehandling, proportionalitetsprincippet og gennemsigtighedsprincippet)

6

2023/C 164/08

Sag C-351/21, Beobank: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 16. marts 2023 — ZG mod Beobank SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Justice de paix du canton de Forest — Belgien) [Præjudiciel forelæggelse – tilnærmelse af lovgivningerne – betalingstjenester i det indre marked – direktiv 2007/64/EF – artikel 47, stk. 1, litra a) – oplysninger til en betaler efter modtagelse af dennes betalingsordre – artikel 58, 60 og 61 – ansvaret for udbyderen af betalingstjenester i tilfælde af uautoriserede betalingstransaktioner – denne udbyders forpligtelse til at tilbagebetale betaleren de uautoriserede betalingstransaktioner – rammeaftaler – den pågældende tjenesteudbyders forpligtelse til at give den pågældende betaler oplysninger om den pågældende betalingsmodtager]

6

2023/C 164/09

Forenede sager C-438/21 P til C-440/21 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. marts 2023 — Europa-Kommissionen mod Pharmaceutical Works Polpharma S.A., Det Europæiske Lægemiddelagentur og Biogen Netherlands BV (C-438/21 P) mod Pharmaceutical Works Polpharma S.A., Det Europæiske Lægemiddelagentur og Europa-Kommissionen (C-439/21 P) og Det Europæiske Lægemiddelagentur mod Pharmaceutical Works Polpharma S.A., Europa-Kommissionen og Biogen Netherlands BV (C-440/21 P) (Appel – folkesundhed – humanmedicinske lægemidler – direktiv 2001/83/EF – forordning (EF) nr. 726/2004 – ansøgning om markedsføringstilladelse for en generisk udgave af lægemidlet Tecfidera – afgørelse truffet af Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) om ikke at godkende ansøgningen om markedsføringstilladelse – Europa-Kommissionens forudgående afgørelse om, at Tecfidera ikke hørte ind under samme samlede markedsføringstilladelse som Fumaderm – tidligere godkendt lægemiddelsammensætning – efterfølgende markedsføringstilladelse for en bestanddel af en lægemiddelsammensætning – vurdering af, om der forelå en samlet markedsføringstilladelse)

7

2023/C 164/10

Sag C-449/21, Towercast: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 16. marts 2023 — Towercast mod Autorité de la concurrence og Ministre chargé de l’économie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d’appel de Paris — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse – konkurrence – kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser – forordning (EF) nr. 139/2004 – artikel 21, stk. 1 – udelukkende anvendelse af denne forordning på transaktioner, der er omfattet af begrebet fusion – rækkevidde – fusion, som ikke har fællesskabsdimension, som ligger under de tærskler for obligatorisk forudgående kontrol, der er fastsat i en medlemsstats lovgivning, og som ikke har givet anledning til en henvisning til Europa-Kommissionen – denne medlemsstats konkurrencemyndigheders kontrol af en sådan transaktion i lyset af artikel 102 TEUF – lovlighed)

8

2023/C 164/11

Sag C-511/21 P: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 16. marts 2023 — Europa-Kommissionen mod Ana Calhau Correia de Paiva (Appel – sprogordning – almindelig udvælgelsesprøve EPSO/AD/293/14 – meddelelse om udvælgelsesprøve – begrænsning af valget af det andet sprog ved udvælgelsesprøven til engelsk, fransk eller tysk – ikke opført på reservelisten – ulovlighedsindsigelse mod meddelelsen om udvælgelsesprøve – antagelse til realitetsbehandling)

9

2023/C 164/12

Sag C-522/21, Saatgut-Treuhandverwaltung (KWS Meridian): Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. marts 2023 — MS mod Saatgut-Treuhandverwaltungs Gmb (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pfälzisches Oberlandesgericht — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – intellektuel ejendomsret – sortsbeskyttelse – forordning (EF) nr. 2100/94 – undtagelsen i artikel 14, stk. 3 – artikel 94, stk. 2 – krænkelse – ret til erstatning – forordning (EF) nr. 1768/95 – artikel 18, stk. 2 – skadeserstatning – minimumsengangsbeløb svarende til det firedobbelte af licensafgiften – Europa-Kommissionens kompetence – ugyldighed)

9

2023/C 164/13

Sag C-565/21, Caixabank (Gebyr for oprettelse af lån): Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. marts 2023 — Caixabank SA mod X (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – direktiv 93/13/EØF – artikel 3, 4 og 5 – forbrugeraftaler – realkreditlån – urimelige aftalevilkår – kontraktvilkår om gebyr for oprettelse af lån – påstand om annullation af dette kontraktvilkår og om tilbagebetaling af det i medfør heraf betalte beløb – klar og forståelig affattelse af kontraktvilkår – specifik national lovgivning)

10

2023/C 164/14

Sag C-696/21 P: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 16. marts 2023 — GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG mod Europa-Kommissionen (Appel – voldgiftsbestemmelse – sjette og syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2002-2006 og 2007-2013) – Horisont 2020-rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) – støtteberettigede omkostninger – modregning af fordringer – tilbagebetalingskrav – formaliteten – artikel 76, litra d), i procesreglementet for Den Europæiske Unions Ret – krav om klarhed og præcision)

11

2023/C 164/15

Sag C-725/21, SOMEO: Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 9. marts 2023 — SOMEO S.A., tidligere PEARL STREAM S.A. mod Republika Slovenija (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Slovenien) (Præjudiciel forelæggelse – toldunion – fælles toldtarif – tarifering – kombineret nomenklatur – underposition 9401 90 80 – dele til sæder til motorkøretøjer – net til fremstilling af lommer placeret på sædebagsider – beskyttelse til sæders inderside)

11

2023/C 164/16

Sag C-752/21, Otdel Mitnichesko razsledvane i razuznavane: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 9. marts 2023 — JP-EOOD mod Otdel Mitnichesko razsledvane i razuznavane /MRR/ v TD Mitnitsa Burgas (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad — Haskovo — Bulgarien) (Præjudiciel forelæggelse – forordning (EU) nr. 952/2013 – EU-toldkodeksen – retsmidler – retligt samarbejde i straffesager – rammeafgørelse 2005/212/RIA – smugleri – formuegoder, der tilhører en tredjemand, og som er blevet beslaglagt inden for rammerne af en administrativ procedure af strafferetlig karakter – national lovgivning, der udelukker denne tredjemand fra den kategori af personer, som er beføjet til at påklage den afgørelse om pålæggelse af administrative sanktioner, hvorved beslaglæggelsen er blevet anordnet)

12

2023/C 164/17

Sag C-6/22, M.B. m.fl. (Virkningerne af, at en aftale erklæres ugyldig): Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. marts 2023 — M.B., U.B. og M.B. mod X S.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – direktiv 93/13/EØF – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – artikel 6 og 7 – virkningerne af, at et vilkår findes urimeligt – aftale om et lån mod pant i fast ejendom indekseret efter en udenlandsk valuta – opretholdelse af aftalen uden urimelige kontraktvilkår – forbrugerens ønske om, at aftalen erklæres ugyldig – direktivets anvendelse, efter at aftalen er erklæret ugyldig – den nationale rets kompetence og forpligtelser)

13

2023/C 164/18

Sag C-9/22, An Bord Pleanála m.fl. (Lokaliteten St Teresa’s Gardens): Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 9. marts 2023 — NJ og OZ mod An Bord Pleanála, Ireland og Attorney General (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court (Irland) — Irland) [Præjudiciel forelæggelse – miljø – direktiv 2001/42/EF – vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet – artikel 2, litra a) – begrebet planer og programmer – artikel 3, stk. 2, litra a) – miljøvurdering – ikke-vedtægtsmæssig akt, som udarbejdes af kommunalbestyrelsen og en entreprenør – direktiv 2011/92/EU – vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet – artikel 3, stk. 1 – forpligtelse til at påvise, beskrive og vurdere på passende måde afhængigt af hvert tilfælde et projekts direkte og indirekte virkninger – bindende ministerielle retningslinjer for bygningshøjde]

14

2023/C 164/19

Sag C-42/22, Generali Seguros: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 9. marts 2023 — Generali Seguros SA, tidligere Global, Companhia de Seguros SA mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal) [Præjudiciel forelæggelse – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – momsfritagelse – artikel 135, stk. 1, litra a) – fritagelse for forsikrings- og genforsikringstransaktioner – artikel 136, litra a) – fritagelse for levering af varer, der udelukkende anvendes i forbindelse med afgiftsfritaget virksomhed – begrebet forsikringstransaktioner – videresalg af vrag af forulykkede motorkøretøjer købt hos forsikringstagere – princip om afgiftsneutralitet]

15

2023/C 164/20

Sag C-50/22, Sogefinancement: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 9. marts 2023 — Sogefinancement mod RW og UV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d’appel de Paris — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – direktiv 2008/48/EF – forbrugerkreditaftaler – anvendelsesområde – fortrydelsesret – artikel 14, stk. 7 – national lovgivning om, at opfyldelsen af en aftale først kan påbegyndes efter et nærmere angivet tidsrum – nationale processuelle regler, der regulerer den nationale rets efterprøvelse ex officio og sanktionering af tilsidesættelsen af en sådan lovgivning – artikel 23 – sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning)

16

2023/C 164/21

Sag C-177/22, Wurth Automotive: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 9. marts 2023 — JA mod Wurth Automotive GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Salzburg — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse – retligt samarbejde i civile sager – forordning (EF) nr. 1215/2012 – kompetence i sager om forbrugeraftaler – begrebet forbruger – adfærd hos den person, der hævder at være forbruger, som kan give den anden part i aftalen det indtryk, at den pågældende handler erhvervsmæssigt)

16

2023/C 164/22

Sag C-239/22, État belge og Promo 54: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 9. marts 2023 — État belge og Promo 54 mod Promo 54 og État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Belgien) [Præjudiciel forelæggelse – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 12, stk. 1 og 2 – levering af en bygning eller en del af en bygning med tilhørende jord inden første indflytning – manglende bestemmelser i national ret, der fastlægger de nærmere betingelser for anvendelsen kriteriet om første indflytning – artikel 135, stk. 1, litra j) – fritagelser – levering, efter ombygning, af en bygning, der har været genstand for en første indflytning inden ombygningen – national administrativ praksis, der sidestiller bygninger, der har undergået betydelige ombygninger, med nye bygninger]

17

2023/C 164/23

Sag C-358/22, Bolloré logistics: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 9. marts 2023 — Bolloré logistics SA mod Direction interrégionale des douanes et droits indirects de Caen, Recette régionale des douanes et droits indirects de Caen og Bolloré Ports de Cherbourg SAS (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse – toldunion – forordning (EØF) nr. 2913/92 – EF-toldkodeksen – artikel 195 – artikel 217, stk. 1 – artikel 221, stk. 1 – fælles toldtarif – forpligtelser for kautionisten for en toldskyldner – fremgangsmåde for underretning om toldskylden – afgifter, der svarer til denne skyld, og som ikke forskriftsmæssigt er blevet meddelt toldskyldneren – toldskyldens forfald til betaling hos den solidarisk hæftende kautionist)

18

2023/C 164/24

Forenede sager C-491/20 — C-496/20, C-506/20, C-509/20 og C-511/20: Domstolens kendelse (Anden Afdeling) af 22. december 2022 — W.Ż. mod A.S. og Sąd Najwyższy (C-491/20), W.Ż. mod K.Z. (C-492/20), P.J. mod A.T., R.W. og Sąd Najwyższy (C-493/20), K.M. mod T.P. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższ (C-494/20), T.M. mod T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy (C-495/20), M.F. mod T.P. (C-496/20), T.B. mod T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy (C-506/20), M.F. mod J M. (C-509/20) og B.S. mod T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy (C-511/20) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, i Domstolens procesreglement – artikel 267 TEUF – fortolkning af en EU-retlig bestemmelse nødvendig for, at den forelæggende ret kan afsige dom – foreligger ikke – åbenbart afvisningsgrundlag)

19

2023/C 164/25

Sag C-574/20, Finanzamt Österreich: Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 13. januar 2023 — XO mod Finanzamt Österreich, tidligere Finanzamt Waldviertel (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzgericht — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement – socialsikring – familieydelser – indeksering efter priser – svar på et præjudicielt spørgsmål, der klart kan udledes af Domstolens praksis – ingen forbindelse mellem det præjudicielle spørgsmål og tvisten i hovedsagen – spørgsmål, som åbenbart ikke kan antages til realitetsbehandling)

20

2023/C 164/26

Sag C-379/21, TBI Bank: Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 17. januar 2023 — procedure indledt af TBI Bank (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sofiyski rayonen sad — Bulgarien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement – forbrugerkredit – direktiv 93/13/EØF – artikel 6, stk. 1 – urimelige kontraktvilkår – afslag på udstedelse af et betalingspålæg i tilfælde af et krav støttet på et urimeligt kontraktvilkår – konsekvenser, når et kontraktvilkår er urimeligt – instruktioner fra en højere ret, som ikke overholder nævnte konsekvenser)

21

2023/C 164/27

Sag C-729/21, Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi: Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 16. januar 2023 — W. Sp. z o. o. mod Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – direktiv 2006/112/EF – merværdiafgift (moms) – artikel 19 – begrebet hel eller delvis overdragelse af en samlet formuemasse – salgsaftale vedrørende et indkøbscenter – virksomhedsoverdragelse – delvis overdragelse af virksomhedens materielle og immaterielle goder)

22

2023/C 164/28

Forenede sager C-198/22 og C-199/22: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 6. marts 2023 — QJ og IP mod Deutsche Bank AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Mercantil no 11 de Barcelona — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – artikel 101 TEUF – direktiv 2014/104/EU – artikel 10 – anvendelsesområde ratione temporis – erstatningssøgsmål vedrørende overtrædelser af bestemmelser i Den Europæiske Unions konkurrenceret – forældelsesfrist – overtrædelse begået inden direktivets ikrafttræden – forbrugerbeskyttelse)

o

22

2023/C 164/29

Sag C-289/22, A.T.S. 2003: Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 9. januar 2023 — A.T.S. 2003 Vagyonvédelmi és Szolgáltató Zrt., under likvidation mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Törvényszék — Ungarn) (Præjudiciel forelæggelse – procesreglementets artikel 99 – skatter og afgifter – merværdiafgift (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 167, 168 og 178 – ret til fradrag af indgående moms – svig – bevis – den afgiftspligtige persons pligt til at udvise omhu – hensyntagen til en tilsidesættelse af de nationale bestemmelser, som regulerer de omhandlede tjenesteydelser)

23

2023/C 164/30

Sag C-350/22, Eurobank Bulgaria: Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 23. januar 2023 — HO mod EUROBANK BULGARIA AD (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Apelativen sad — Sofia — Bulgarien) (Slettelse)

25

2023/C 164/31

Sag C-493/22, ARMAPROCURE: Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 16. marts 2023 — Armaprocure SRL mod Ministerul Apărării Naţionale og BlueSpace TECHNOLOGY SRL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Bucureşti — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – offentlige kontrakter – direktiv 2009/81/EF – artikel 55, stk. 4 – artikel 57, stk. 2 – søgsmålsinteresse – adgang til klageprocedurer – tilbudsgiver udelukket ved en afgørelse fra den ordregivende myndighed, som er blevet endelig – national lovgivning, der fratager en sådan tilbudsgiver adgang til retsmidler – manglende søgsmålsinteresse)

25

2023/C 164/32

Sag C-530/22, Dunaj-Finanse: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 16. februar 2023 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy dla Warszawy — Śródmieścia w Warszawie — Polen) — Dunaj-Finanse sp. z o.o. mod KG) [Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – jernbanetransport – jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser – forordning (EF) nr. 1371/2007 – artikel 3, nr. 8) – befordringskontrakt – begreb – jernbanepassager uden billet ved dennes ombordstigning på toget – forbrugerbeskyttelse]

26

2023/C 164/33

Sag C-681/22 P: Appel iværksat den 7. november 2022 af Olimp Laboratories sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten den 7. september 2022 i sag T-9/22, Olimp Laboratories mod EUIPO

26

2023/C 164/34

Sag C-788/22 P: Appel iværksat den 28. december 2022 af Louis Vuitton Malletier til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tiende Afdeling) den 19. oktober 2022 i sag T-275/21, Louis Vuitton Malletier mod EUIPO — Wisniewski

27

2023/C 164/35

Sag C-792/22, Energotehnica: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Braşov (Rumænien) den 23. december 2022 — straffesag mod MG

27

2023/C 164/36

Sag C-796/22, INSS: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Spanien) den 30. december 2022 — Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) mod Bernardino

28

2023/C 164/37

Sag C-4/23, Asociaţia Accept: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Judecătoria Sectorului 6 Bucureşti (Rumænien) den 3. januar 2023 — M.-A.A. mod Direcţia de Evidenţă a Persoanelor Cluj, Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne og Municipiul Cluj-Napoca, Andre parter i sagen: Consiliului Național pentru Combaterea Discriminării og Asociația Accept

29

2023/C 164/38

Sag C-10/23, Remia Com Impex: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumænien) den 11. januar 2023 — Remia Com Impex SRL mod Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor og Direcţia Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor Dolj

29

2023/C 164/39

Sag C-20/23, Instituto da Segurança Social m.fl.: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal da Relação do Porto (Portugal) den 16. januar 2023 — SF mod MV, Instituto da Segurança Social, IP, Autoridade Tributária e Aduaneira og Cofidis SA — Sucursal em Portugal

30

2023/C 164/40

Sag C-36/23, Familienkasse Sachsen: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Bremen (Tyskland) den 25. januar 2023 — L mod Familienkasse Sachsen der Bundesagentur für Arbeit

31

2023/C 164/41

Sag C-52/23, flightright: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Frankfurt am Main (Tyskland) den 3. februar 2023 — flightright GmbH mod TAP Portugal

32

2023/C 164/42

Sag C-73/23, Chaudfontaine Loisirs: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal de première instance de Liège (Belgien) den 10. februar 2023 — Chaudfontaine Loisirs mod État belge

32

2023/C 164/43

Sag C-152/21, Ogres HES: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 7. februar 2023 — SIA Ogres HES, procesdeltagere: Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija og Finanšu ministrija (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākā tiesa (Senāts) — Letland)

33

2023/C 164/44

Sag C-317/21, G-Finance: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 28. december 2022 — G-Finance SARL og DV mod Luxembourg Business Registers (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal d’arrondissement de Luxembourg — Luxembourg)

33

2023/C 164/45

Sag C-423/21, Grand Production: Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Første Afdeling den 13. februar 2023 — Grand Production d.o.o. mod GO4YU GmbH, DH, GO4YU d.o.o. og MTEL Austria GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)

34

2023/C 164/46

Sag C-698/22, TP og OF: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 12. januar 2023 — straffesag mod TP og OF (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Apelativen sad — Varna — Bulgarien)

34

Retten

2023/C 164/47

Sag T-597/21: Rettens dom af 15. marts 2023 — Basaglia mod Kommissionen (Aktindsigt – forordning (EF) nr. 1049/2001 – dokumenter vedrørende diverse projekter inden for eTEN-programmet og det femte og sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling – delvist afslag på aktindsigt – manglende dokumenter – ensidig begrænsning af begæringen om aktindsigt – forpligtelse til at foretage en konkret og individuel undersøgelse – urimelig arbejdsbyrde – artikel 266 TEUF – afgørelse vedtaget til opfyldelse af en dom afsagt af Retten – foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde en annullationsdom)

35

2023/C 164/48

Sag T-727/21: Rettens dom af 15. marts 2023 — TO mod EUAA (Annullations- og erstatningssøgsmål – personalesag – midlertidigt ansatte – ansættelse – eksternt stillingsopslag [fortroligt] – afgørelse om ikke at forlænge gyldigheden af en reserveliste – klagefrist – offentliggørelse på internettet – undskyldelig fejl foreligger ikke – afvisning)

35

2023/C 164/49

Sag T-89/22: Rettens dom af 15. marts 2023 — Homy Casa mod EUIPO — Albatros International (Stole) (EF-design – ugyldighedssag – registreret EF-design, der gengiver en stol – tidligere design – ugyldighedsgrund – offentliggørelse af det tidligere design – offentliggørelse på internettet – identifikation af det tidligere design – appelkammerets skønsbeføjelse – artikel 63, stk. 1, i forordning (EF) nr. 6/2002)

36

2023/C 164/50

Sag T-91/22: Rettens dom af 8. marts 2023 — Ruhorimbere mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Den Demokratiske Republik Congo – indefrysning af midler – restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opretholdelse af sagsøgerens navn på listerne over omfattede personer – ret til at blive hørt – bevis for grundlaget for opførelsen og opretholdelsen på listerne – åbenbart urigtigt skøn – de faktiske og retlige omstændigheder, der lå til grund for vedtagelsen af de restriktive foranstaltninger, består fortsat)

37

2023/C 164/51

Sag T-94/22: Rettens dom af 8. marts 2023 — Mutondo mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Den Demokratiske Republik Congo – indefrysning af midler – restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opretholdelse af sagsøgerens navn på listerne over omfattede personer – bevis for grundlaget for opførelsen og opretholdelsen på listerne – ændringer i de faktiske og retlige omstændigheder, der lå til grund for vedtagelsen af de restriktive foranstaltninger)

37

2023/C 164/52

Sag T-133/22: Rettens dom af 15. marts 2023 — Katjes Fassin mod EUIPO (THE FUTURE IS PLANT-BASED) (EU-varemærker – ansøgning om EU-ordmærket THE FUTURE IS PLANT-BASED – varemærke bestående af et reklameslogan – absolut registreringshindring – manglende fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001)

38

2023/C 164/53

Sag T-174/22: Rettens dom af 15. marts 2023 — Novartis mod EUIPO — AstraZeneca (BREZTREV) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-ordmærket BREZTREV – de ældre EU-ordmærker ONBREZ, DAYBREZ, BREZILIZER og BREEZHALER – ingen risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b) i forordning (EU) 2017/1001]

39

2023/C 164/54

Sag T-175/22: Rettens dom af 15. marts 2023 — Novartis mod EUIPO — AstraZeneca (BREZTRI) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket BREZTRI – de ældre EU-ordmærker ONBREZ, BREZILIZER og BREEZHALER – ingen risiko for forveksling – de ældre varemærker har ikke en høj grad af særpræg – artikel 60, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001 – artikel 27, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2018/625]

39

2023/C 164/55

Sag T-178/22: Rettens dom af 15. marts 2023 — FA World Entertainment mod EUIPO (FUCKING AWESOME) [EU-varemærker – international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret – ordmærket FUCKING AWESOME – absolut registreringshindring – manglende fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001 – retssikkerhed – ligebehandling – princippet om god forvaltningsskik]

40

2023/C 164/56

Sag T-194/22: Rettens dom af 15. marts 2023 — Zelmotor mod EUIPO — B&B Trends (zelmotor) [EU-varemærker – fortabelsessag – EU-figurmærket zelmotor – manglende reel brug af varemærket – artikel 58, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2017/1001]

40

2023/C 164/57

Sag T-429/22: Rettens kendelse af 6. marts 2023 — Oatly mod EUIPO — D’s Naturals (Wow no cow!) (EU-varemærker – ugyldighedssag – tilbagetagelse af ugyldighedsbegæringen – ufornødent at træffe afgørelse i sagen)

41

2023/C 164/58

Sag T-615/22: Rettens kendelse af 16. februar 2023 — Cypern mod EUIPO — Cemet (Halime) (EU-varemærker – indsigelsessag – endeligt afslag på ansøgningen om registrering af varemærket i forbindelse med en sideløbende indsigelsessag – bortfald af tvistens genstand – ufornødent at træffe afgørelse)

42

2023/C 164/59

Sag T-43/23: Sag anlagt den 27. januar 2023 — SCC Legal mod Kommissionen

42

2023/C 164/60

Sag T-67/23: Sag anlagt den 13. februar 2023 — UH mod ECB

43

2023/C 164/61

Sag T-95/23: Sag anlagt den 17. februar 2023 — RWE Supply & Trading mod ACER

45

2023/C 164/62

Sag T-96/23: Sag anlagt den 17. februar 2023 — Uniper Global Commodities mod ACER

46

2023/C 164/63

Sag T-141/23: Sag anlagt den 14. marts 2023 — Merlin m.fl. mod Kommissionen

48

2023/C 164/64

Sag T-143/23: Sag anlagt den 15. marts 2023 — VF mod Rådet

48

2023/C 164/65

Sag T-145/23: Sag anlagt den 17. marts 2023 — Eurosemillas mod CPVO — Nador Cott Protection og Carpa Dorada (Nadorcott)

49

2023/C 164/66

Sag T-153/23: Sag anlagt den 21. marts 2023 — WhatsApp Ireland mod Det Europæiske Databeskyttelsesråd

50

2023/C 164/67

Sag T-485/20: Rettens kendelse af 9. marts 2023 — Junqueras i Vies mod Parlamentet

51

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/1 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2023/C 164/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 155 af 2.5.2023

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 134 af 17.4.2023

EUT C 127 af 11.4.2023

EUT C 121 af 3.4.2023

EUT C 112 af 27.3.2023

EUT C 104 af 20.3.2023

EUT C 94 af 13.3.2023

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/2 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/2

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. marts 2023 — Europa-Kommissionen mod Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd og Rådet for Den Europæiske Union (C-439/20 P), og Rådet for Den Europæiske Union mod Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd og Europa-Kommissionen (C-441/20 P)

(Forenede sager C-439/20 P og C-441/20 P) (1)

(Appel - dumping - import af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Kina - gennemførelsesforordning (EU) 2016/2146 om tilbagetrækning af godtagelsen af et tilsagn for to eksporterende producenter i henhold til gennemførelsesafgørelse 2013/707/EU - formaliteten vedrørende søgsmålet i første instans - artikel 263, stk. 4, TEUF - kriteriet om umiddelbar berørthed - artikel 277 TEUF - ulovlighedsindsigelse - formaliteten - søgsmålsinteresse i forhold til de retsakter, som er hjemmel for den anfægtede retsakt - forordning (EU) 2016/1036 - artikel 8, stk. 9 - forordning (EU) 2016/1037 - artikel 13, stk. 9 - konsekvenserne af Europa-Kommissionens tilbagetrækning af godtagelsen af et tilsagn - gennemførelsesforordning (EU) nr. 1238/2013 - artikel 3 - gennemførelsesforordning (EU) nr. 1239/2013 - artikel 2 - fortabelse af retten til afgiftsfritagelse - gennemførelsesforordning (EU) 2016/2146 - artikel 2 - ugyldiggørelse af tilsagnsfakturaer - forfald af afgifter på samtlige berørte transaktioner - ingen tilbagevirkende kraft)

(2023/C 164/02)

Processprog: engelsk

Parter

(Sag C-439/20 P)

Appellanter: Europa-Kommissionen (ved G. Luengo og T. Maxian Rusche, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd (først ved advocaat P. Heeren og avocats Y. Melin og B. Vigneron, derefter ved advocaat P. Heeren og avocat Y. Melin) og Rådet for Den Europæiske Union (ved H. Marcos Fraile, som befuldmægtiget, bistået af avocată N. Tuominen)

(Sag C-441/20 P)

Appellant: Rådet for Den Europæiske Union (ved H. Marcos Fraile, som befuldmægtiget, bistået af avocată N. Tuominen)

De andre parter i appelsagen: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd (først ved advocaat P. Heeren og avocats Y. Melin og B. Vigneron, derefter ved advocaat P. Heeren og avocat Y. Melin) og Europa-Kommissionen (ved G. Luengo og T. Maxian Rusche, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Rets dom af 8. juli 2020, Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd mod Kommissionen (T-110/17, EU:T:2020:315), ophæves. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Rets dom af 8. juli 2020, Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd mod Kommissionen (T-110/17, EU:T:2020:315), ophæves.

| 2) | Europa-Kommissionen frifindes i det annullationssøgsmål, der blev anlagt ved Den Europæiske Unions Ret af Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd. |
| --- | --- |

2)

Europa-Kommissionen frifindes i det annullationssøgsmål, der blev anlagt ved Den Europæiske Unions Ret af Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd.

| 3) | Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd tilpligtes at betale de af Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union afholdte sagsomkostninger i første instans og i forbindelse med appellerne. |
| --- | --- |

3)

Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd tilpligtes at betale de af Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union afholdte sagsomkostninger i første instans og i forbindelse med appellerne.

---

(1)  EUT C 378 af 09.11.2020.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/3 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/3

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 16. marts 2023 — straffesag mod OL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Ascoli Piceno — Italien)

(Sag C-517/20 (1), OL (Forlængelse af italienske koncessioner))

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 49 TEUF og 56 TEUF - hasardspil - koncessioner på indsamling af væddemål - forlængelse af allerede tildelte koncessioner - regulering af de dataoverførselscentre, der udøver denne aktivitet uden koncession eller polititilladelse - forlængelse af de rettigheder, som følger af denne regulering - begrænset frist)

(2023/C 164/03)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale di Ascoli Piceno

Part i straffesagen

OL

Procesdeltager: Procura della Repubblica presso il Tribunale di Ascoli Piceno

Konklusion

Artikel 49 TEUF og 56 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en forlængelse af koncessioner på hasardspilsområdet og af de rettigheder, som følger af reguleringen af situationen for de dataoverførselscentre, der på en nærmere angivet dato allerede udøvede væddemålsindsamlingsvirksomhed for udenlandske bookmakere, som ikke rådede over en koncession eller en polititilladelse, forudsat at denne forlængelse — der bl.a. kan begrundes i tvingende almene hensyn såsom målet om at sikre et kontinuerligt tilsyn med erhvervsdrivende på dette område for at sikre forbrugerbeskyttelse — ikke er egnet til at sikre opfyldelsen af dette mål og går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå sidstnævnte.

---

(1)  EUT C 257 af 4.7.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/4 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/4

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 21. marts 2023 — QB mod Mercedes-Benz Group AG, tidligere Daimler AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Ravensburg — Tyskland)

(Sag C-100/21 (1), Mercedes-Benz Group (Ansvar for fabrikanter af køretøjer udstyret med manipulationsanordninger))

(Præjudiciel forelæggelse - tilnærmelse af lovgivningerne - typegodkendelse af motorkøretøjer - direktiv 2007/46/EF - artikel 18, stk. 1 - artikel 26, stk. 1 - artikel 46 - forordning (EF) nr. 715/2007 - artikel 5, stk. 2 - motorkøretøjer - dieselmotor - emission af forurenende stoffer - ventil til udstødningsgasrecirkulation (EGR-ventil) - nedbringelse af nitrogenoxid-emissioner (NOx) begrænset af et »temperaturinterval« - manipulationsanordning - beskyttelse af interesserne for en individuel køber af et køretøj, der er udstyret med en ulovlig manipulationsanordning - erstatningskrav uden for kontraktforhold mod køretøjsfabrikanten - metode til beregning af erstatningens størrelse - effektivitetsprincippet - artikel 267 TEUF - formaliteten - indbringelse af en sag for Domstolen af en ret sat af en enkelt dommer)

(2023/C 164/04)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Ravensburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: QB

Sagsøgt: Mercedes-Benz Group AG, tidligere Daimler AG

Konklusion

| 1) | Artikel 18, stk. 1, artikel 26, stk. 1, og artikel 46 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (Rammedirektiv), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 385/2009 af 7. maj 2009, sammenholdt med artikel 5, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 af 20. juni 2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og reparations- og vedligeholdelsesinformationerne om køretøjer,
  skal fortolkes således, at
  disse bestemmelser ud over den almene interesse beskytter de særlige interesser for en individuel køber af et motorkøretøj i forhold til køretøjets fabrikant, når køretøjet er udstyret med en ulovlig manipulationsanordning som omhandlet i sidstnævnte bestemmelse. |
| --- | --- |

1)

Artikel 18, stk. 1, artikel 26, stk. 1, og artikel 46 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (Rammedirektiv), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 385/2009 af 7. maj 2009, sammenholdt med artikel 5, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 af 20. juni 2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og reparations- og vedligeholdelsesinformationerne om køretøjer,

skal fortolkes således, at

disse bestemmelser ud over den almene interesse beskytter de særlige interesser for en individuel køber af et motorkøretøj i forhold til køretøjets fabrikant, når køretøjet er udstyret med en ulovlig manipulationsanordning som omhandlet i sidstnævnte bestemmelse.

| 2) | EU-retten skal fortolkes således, at når der i denne ret ikke findes bestemmelser herom, tilkommer det den pågældende medlemsstat at fastsætte reglerne for erstatning for den skade, som en køber af et køretøj, der er udstyret med en ulovlig manipulationsanordning som omhandlet i artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 715/2007, faktisk er blevet påført, idet denne erstatning skal stå i passende forhold til den lidte skade. |
| --- | --- |

2)

EU-retten skal fortolkes således, at når der i denne ret ikke findes bestemmelser herom, tilkommer det den pågældende medlemsstat at fastsætte reglerne for erstatning for den skade, som en køber af et køretøj, der er udstyret med en ulovlig manipulationsanordning som omhandlet i artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 715/2007, faktisk er blevet påført, idet denne erstatning skal stå i passende forhold til den lidte skade.

---

(1)  EUT C 217 af 7.6.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/5 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/5

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 16. marts 2023 — American Airlines Inc. mod Europa-Kommissionen og Delta Air Lines Inc.

(Sag C-127/21 P) (1)

(Appel - forordning (EF) nr. 139/2004 - fusioner og virksomhedsovertagelser - luftfartsmarkedet - transaktion, der erklæres forenelig med det indre marked - tilsagn afgivet af fusionsparterne - afgørelse, hvorved der indrømmes hævdvundne rettigheder - begrebet »passende brug«)

(2023/C 164/05)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: American Airlines Inc. (ved avocat J.-P. Poitras, abogado J. Ruiz Calzado og avocat J. Wileur)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved T. Franchoo, H. Leupold og L. Wildpanner, som befuldmægtigede) og Delta Air Lines Inc. (ved avocate C. Angeli, M. Demetriou, BL, og advocaat I. Giles)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | American Airlines Inc. bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen og Delta Air Lines Inc. afholdte omkostninger som led i appelsagen. |
| --- | --- |

2)

American Airlines Inc. bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen og Delta Air Lines Inc. afholdte omkostninger som led i appelsagen.

---

(1)  EUT C 163 af 3.5.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/5 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/5

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 16. marts 2023 — Europa-Kommissionen mod Republikken Bulgarien

(Sag C-174/21) (1)

(Traktatbrud - direktiv 2008/50/EF - luftkvalitet - dom, hvorved Domstolen fastslår et traktatbrud - artikel 260, stk. 2, TEUF - forpligtelse til at gennemføre de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger - tilsidesættelse af denne forpligtelse påberåbt af Europa-Kommissionen - åbningsskrivelsens manglende klarhed med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt dommen fortsat skal være opfyldt på referencetidspunktet - retssikkerhedsprincippet - afvisning)

(2023/C 164/06)

Processprog: bulgarsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved M. Noll-Ehlers og I. Zaloguin, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Bulgarien (først ved L. Zaharieva, T. Mitova og M. Georgieva, som befuldmægtigede, herefter ved L. Zaharieva og T. Mitova, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Republikken Polen (ved B. Majczyna, som befuldmægtiget)

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Republikken Bulgarien afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Republikken Bulgarien afholdte omkostninger.

| 3) | Republikken Polen bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Republikken Polen bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 206 af 31.5.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/6 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/6

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 16. marts 2023 — Colt Technology Services SpA m.fl. mod Ministero della Giustizia m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-339/21 (1), Colt Technology Services m.fl.)

(Præjudiciel forelæggelse - elektroniske kommunikationsnet og -tjenester - direktiv (EU) 2018/1972 - artikel 13 - vilkår knyttet til en generel tilladelse - bilag I, del A, punkt 4 - kompetente nationale myndigheders mulighed for lovlig aflytning - artikel 3 - overordnede mål - nationale regler om refusion af omkostninger i forbindelse med aflytningsaktiviteter, som er pålagt telekommunikationsoperatørerne at udføre af de judicielle myndigheder - ingen mekanisme for fuld refusion - princippet om forbud mod forskelsbehandling, proportionalitetsprincippet og gennemsigtighedsprincippet)

(2023/C 164/07)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Procura Generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari og Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma

Sagsøgte: Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Procura Generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri og Wind Tre SpA

Konklusion

Artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1972 af 11. december 2018 om oprettelse af en europæisk kodeks for elektronisk kommunikation, sammenholdt med artikel 3 heri, og bilag I, del A, punkt 4, til direktivet skal fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for en national lovgivning, som ikke kræver, at der ydes fuld refusion af de omkostninger, der faktisk er afholdt af udbydere af elektroniske kommunikationstjenester, når disse muliggør de kompetente nationale myndigheders lovlige aflytning af elektronisk kommunikation, forudsat at den pågældende nationale lovgivning er ikkediskriminerende, forholdsmæssigt afpasset og transparent.

---

(1)  EUT C 329 af 16.8.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/6 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/6

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 16. marts 2023 — ZG mod Beobank SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Justice de paix du canton de Forest — Belgien)

(Sag C-351/21 (1), Beobank)

(Præjudiciel forelæggelse - tilnærmelse af lovgivningerne - betalingstjenester i det indre marked - direktiv 2007/64/EF - artikel 47, stk. 1, litra a) - oplysninger til en betaler efter modtagelse af dennes betalingsordre - artikel 58, 60 og 61 - ansvaret for udbyderen af betalingstjenester i tilfælde af uautoriserede betalingstransaktioner - denne udbyders forpligtelse til at tilbagebetale betaleren de uautoriserede betalingstransaktioner - rammeaftaler - den pågældende tjenesteudbyders forpligtelse til at give den pågældende betaler oplysninger om den pågældende betalingsmodtager)

(2023/C 164/08)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Justice de paix du canton de Forest

Parter i hovedsagen

Sagsøger: ZG

Sagsøgt: Beobank SA

Konklusion

Artikel 47, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/64/EF af 13. november 2007 om betalingstjenester i det indre marked og om ændring af direktiv 97/7/EF, 2002/65/EF, 2005/60/EF og 2006/48/EF og om ophævelse af direktiv 97/5/EF

skal fortolkes således, at

en betalers udbyder af betalingstjenester er forpligtet til at give betaleren oplysninger, der gør det muligt at identificere den fysiske eller juridiske person, som udgør betalingsmodtageren i forbindelse med en betalingstransaktion, der er blevet debiteret denne betalers konto, og ikke kun de oplysninger, som denne udbyder efter at have gjort sin bedste indsats råder over med hensyn til denne betalingstransaktion.

---

(1)  EUT C 338 af 23.8.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/7 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/7

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. marts 2023 — Europa-Kommissionen mod Pharmaceutical Works Polpharma S.A., Det Europæiske Lægemiddelagentur og Biogen Netherlands BV (C-438/21 P) mod Pharmaceutical Works Polpharma S.A., Det Europæiske Lægemiddelagentur og Europa-Kommissionen (C-439/21 P) og Det Europæiske Lægemiddelagentur mod Pharmaceutical Works Polpharma S.A., Europa-Kommissionen og Biogen Netherlands BV (C-440/21 P)

(Forenede sager C-438/21 P til C-440/21 P) (1)

(Appel - folkesundhed - humanmedicinske lægemidler - direktiv 2001/83/EF - forordning (EF) nr. 726/2004 - ansøgning om markedsføringstilladelse for en generisk udgave af lægemidlet Tecfidera - afgørelse truffet af Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) om ikke at godkende ansøgningen om markedsføringstilladelse - Europa-Kommissionens forudgående afgørelse om, at Tecfidera ikke hørte ind under samme samlede markedsføringstilladelse som Fumaderm - tidligere godkendt lægemiddelsammensætning - efterfølgende markedsføringstilladelse for en bestanddel af en lægemiddelsammensætning - vurdering af, om der forelå en samlet markedsføringstilladelse)

(2023/C 164/09)

Processprog: engelsk

Parter

(Sag C-438/21 P)

Appellant: Europa-Kommissionen (først ved S. Bourgois, L. Haasbeek og A. Sipos, derefter ved L. Haasbeek og A. Sipos, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Pharmaceutical Works Polpharma S.A. (ved avocat N. Carbonnelle, solicitor S. Faircliffe og advocaat M. Martens), Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) (ved S. Drosos, H. Kerr og S. Marino, som befuldmægtigede) og Biogen Netherlands BV (ved advocaat C. Schoonderbeek)

(Sag C-439/21 P)

Appellant: Biogen Netherlands BV (ved advocaat C. Schoonderbeek)

De andre parter i appelsagen: Pharmaceutical Works Polpharma S.A. (ved avocat N. Carbonnelle, solicitor S. Faircliffe og advocaat M. Martens), Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) (ved S. Drosos og S. Marino, som befuldmægtigede) og Europa-Kommissionen, (først ved S. Bourgois, L. Haasbeek og A. Sipos, derefter ved L. Haasbeek og A. Sipos, som befuldmægtigede)

(Sag C-440/21 P)

Appellant: Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) (ved S. Drosos, H. Kerr og S. Marino, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Pharmaceutical Works Polpharma S.A. (ved avocat N. Carbonnelle, solicitor S. Faircliffe og advocaat M. Martens), Europa-Kommissionen, (først ved S. Bourgois, L. Haasbeek og A. Sipos, derefter ved L. Haasbeek og A. Sipos, som befuldmægtigede) og Biogen Netherlands BV (ved advocaat C. Schoonderbeek)

Konklusion

| 1) | Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 5. maj 2021, Pharmaceutical Works Polpharma mod EMA (T-611/18, EU:T:2021:241), ophæves. |
| --- | --- |

1)

Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 5. maj 2021, Pharmaceutical Works Polpharma mod EMA (T-611/18, EU:T:2021:241), ophæves.

| 2) | Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) frifindes i det søgsmål, som Pharmaceutical Works Polpharma S.A. har anlagt i sag T-611/18. |
| --- | --- |

2)

Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) frifindes i det søgsmål, som Pharmaceutical Works Polpharma S.A. har anlagt i sag T-611/18.

| 3) | Pharmaceutical Works Polpharma S.A. bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, sm er blevet afholdt af Europa-Kommissionen, Biogen Netherlands BV og Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA). |
| --- | --- |

3)

Pharmaceutical Works Polpharma S.A. bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, sm er blevet afholdt af Europa-Kommissionen, Biogen Netherlands BV og Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA).

---

(1)  EUT C 391 af 27.9.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/8 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/8

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 16. marts 2023 — Towercast mod Autorité de la concurrence og Ministre chargé de l’économie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d’appel de Paris — Frankrig)

(Sag C-449/21 (1), Towercast)

(Præjudiciel forelæggelse - konkurrence - kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser - forordning (EF) nr. 139/2004 - artikel 21, stk. 1 - udelukkende anvendelse af denne forordning på transaktioner, der er omfattet af begrebet »fusion« - rækkevidde - fusion, som ikke har fællesskabsdimension, som ligger under de tærskler for obligatorisk forudgående kontrol, der er fastsat i en medlemsstats lovgivning, og som ikke har givet anledning til en henvisning til Europa-Kommissionen - denne medlemsstats konkurrencemyndigheders kontrol af en sådan transaktion i lyset af artikel 102 TEUF - lovlighed)

(2023/C 164/10)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d’appel de Paris

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Towercast

Sagsøgte: Autorité de la concurrence og Ministre chargé de l’économie

Procesdeltagere: Tivana Topco SA, Tivana Midco SARL, TDF Infrastructure Holding SAS, TDF Infrastructure SAS og Tivana France Holdings SAS

Konklusion

Artikel 21, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser

skal fortolkes således, at

denne bestemmelse ikke er til hinder for, at en virksomhedsfusion, som ikke har fællesskabsdimension som omhandlet i den denne forordnings artikel 1, som ligger under de tærskler for obligatorisk forudgående kontrol, der er fastsat i national ret, og som ikke har givet anledning til en henvisning til Europa-Kommissionen i henhold til nævnte forordnings artikel 22, af en medlemsstats konkurrencemyndighed anses for at udgøre et misbrug af dominerende stilling, der er forbudt i henhold til artikel 102 TEUF, henset til konkurrencestrukturen på et nationalt marked.

---

(1)  EUT C 452 af 8.11.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/9 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/9

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 16. marts 2023 — Europa-Kommissionen mod Ana Calhau Correia de Paiva

(Sag C-511/21 P) (1)

(Appel - sprogordning - almindelig udvælgelsesprøve EPSO/AD/293/14 - meddelelse om udvælgelsesprøve - begrænsning af valget af det andet sprog ved udvælgelsesprøven til engelsk, fransk eller tysk - ikke opført på reservelisten - ulovlighedsindsigelse mod meddelelsen om udvælgelsesprøve - antagelse til realitetsbehandling)

(2023/C 164/11)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved I. Melo Sampaio, B. Schima og L. Vernier, som befuldmægtigede)

Den anden part: Ana Calhau Correia de Paiva (ved avvocati D. Rovetta og V. Villante)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Ana Calhau Correia de Paiva i forbindelse med denne appel. |
| --- | --- |

2)

Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Ana Calhau Correia de Paiva i forbindelse med denne appel.

---

(1)  EUT C 2 af 3.1.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/9 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/9

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. marts 2023 — MS mod Saatgut-Treuhandverwaltungs Gmb (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pfälzisches Oberlandesgericht — Tyskland)

(Sag C-522/21 (1), Saatgut-Treuhandverwaltung (KWS Meridian))

(Præjudiciel forelæggelse - intellektuel ejendomsret - sortsbeskyttelse - forordning (EF) nr. 2100/94 - undtagelsen i artikel 14, stk. 3 - artikel 94, stk. 2 - krænkelse - ret til erstatning - forordning (EF) nr. 1768/95 - artikel 18, stk. 2 - skadeserstatning - minimumsengangsbeløb svarende til det firedobbelte af licensafgiften - Europa-Kommissionens kompetence - ugyldighed)

(2023/C 164/12)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Pfälzisches Oberlandesgericht Zweibrücken

Parter i hovedsagen

Sagsøger: MS

Sagsøgt: Saatgut-Treuhandverwaltungs Gmb

Konklusion

Artikel 18, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1768/95 af 24. juli 1995 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende landbrugsundtagelsen i artikel 14, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 om EF-sortsbeskyttelse, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2605/98 af 3. december 1998, er ugyldig.

---

(1)  EUT C 513 af 20.12.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/10 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/10

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. marts 2023 — Caixabank SA mod X (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)

(Sag C-565/21, Caixabank (Gebyr for oprettelse af lån)) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - forbrugerbeskyttelse - direktiv 93/13/EØF - artikel 3, 4 og 5 - forbrugeraftaler - realkreditlån - urimelige aftalevilkår - kontraktvilkår om gebyr for oprettelse af lån - påstand om annullation af dette kontraktvilkår og om tilbagebetaling af det i medfør heraf betalte beløb - klar og forståelig affattelse af kontraktvilkår - specifik national lovgivning)

(2023/C 164/13)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Caixabank SA

Sagsøgt: X

Konklusion

| 1) | Artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler
  skal fortolkes således, at
  denne bestemmelse er til hinder for en national retspraksis, hvorved det — henset til national lovgivning, hvori bestemmes, at oprettelsesgebyret udgør vederlag for de tjenesteydelser, der er forbundet med undersøgelsen, tildelingen eller behandlingen af et lån eller lån mod pant i fast ejendom eller andre lignende tjenesteydelser — er fastslået, at et kontraktvilkår om fastsættelse af et sådant gebyr henhører under »aftalens hovedgenstand« i denne bestemmelses forstand, eftersom det udgør en af de væsentligste dele af prisen. |
| --- | --- |

1)

Artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler

skal fortolkes således, at

denne bestemmelse er til hinder for en national retspraksis, hvorved det — henset til national lovgivning, hvori bestemmes, at oprettelsesgebyret udgør vederlag for de tjenesteydelser, der er forbundet med undersøgelsen, tildelingen eller behandlingen af et lån eller lån mod pant i fast ejendom eller andre lignende tjenesteydelser — er fastslået, at et kontraktvilkår om fastsættelse af et sådant gebyr henhører under »aftalens hovedgenstand« i denne bestemmelses forstand, eftersom det udgør en af de væsentligste dele af prisen.

| 2) | Artikel 5 i direktiv 93/13
  skal fortolkes således, at
  den kompetente ret med henblik på vurderingen af, om et kontraktvilkår, der foreskriver, at låntageren skal betale et oprettelsesgebyr, er klart og forståeligt, skal efterprøve, om låntager, henset til samtlige relevante faktiske omstændigheder, er blevet sat i stand til at vurdere, hvilke økonomiske følger aftalen kan få for vedkommende, at forstå karakteren af de tjenesteydelser, der leveres som modydelse til de omkostninger, der er fastsat i nævnte kontraktvilkår, og at sikre sig, at der ikke er nogen overlapning mellem de forskellige omkostninger eller de tjenesteydelser, som disse omkostninger dækker. |
| --- | --- |

2)

Artikel 5 i direktiv 93/13

skal fortolkes således, at

den kompetente ret med henblik på vurderingen af, om et kontraktvilkår, der foreskriver, at låntageren skal betale et oprettelsesgebyr, er klart og forståeligt, skal efterprøve, om låntager, henset til samtlige relevante faktiske omstændigheder, er blevet sat i stand til at vurdere, hvilke økonomiske følger aftalen kan få for vedkommende, at forstå karakteren af de tjenesteydelser, der leveres som modydelse til de omkostninger, der er fastsat i nævnte kontraktvilkår, og at sikre sig, at der ikke er nogen overlapning mellem de forskellige omkostninger eller de tjenesteydelser, som disse omkostninger dækker.

| 3) | Artikel 3, stk. 1, i direktiv 93/13
  skal fortolkes således, at
  denne bestemmelse ikke er til hinder for en national retspraksis, hvorefter et kontraktvilkår, der i overensstemmelse med national lovgivning fastsætter, at låntageren skal betale et oprettelsesgebyr som betaling for de tjenesteydelser, der er forbundet med undersøgelsen, udformningen og den personlige behandling af ansøgningen om et lån eller et lån mod pant i fast ejendom, efter omstændighederne ikke anses for at bevirke en betydelig skævhed i parternes rettigheder og forpligtelser ifølge aftalen til skade for forbrugeren, forudsat at den kompetente ret foretager en effektiv kontrol af den eventuelle skævhed i overensstemmelse med kriterierne i henhold til Domstolens praksis. |
| --- | --- |

3)

Artikel 3, stk. 1, i direktiv 93/13

skal fortolkes således, at

denne bestemmelse ikke er til hinder for en national retspraksis, hvorefter et kontraktvilkår, der i overensstemmelse med national lovgivning fastsætter, at låntageren skal betale et oprettelsesgebyr som betaling for de tjenesteydelser, der er forbundet med undersøgelsen, udformningen og den personlige behandling af ansøgningen om et lån eller et lån mod pant i fast ejendom, efter omstændighederne ikke anses for at bevirke en betydelig skævhed i parternes rettigheder og forpligtelser ifølge aftalen til skade for forbrugeren, forudsat at den kompetente ret foretager en effektiv kontrol af den eventuelle skævhed i overensstemmelse med kriterierne i henhold til Domstolens praksis.

---

(1)  EUT C 51 af 31.1.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/11 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/11

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 16. marts 2023 — GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG mod Europa-Kommissionen

(Sag C-696/21 P) (1)

(Appel - voldgiftsbestemmelse - sjette og syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2002-2006 og 2007-2013) - »Horisont 2020«-rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) - støtteberettigede omkostninger - modregning af fordringer - tilbagebetalingskrav - formaliteten - artikel 76, litra d), i procesreglementet for Den Europæiske Unions Ret - krav om klarhed og præcision)

(2023/C 164/14)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (ved Rechtsanwalt Ch. Mayer)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved L. André, M. Ilkova og L. Mantl, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 73 af 14.2.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/11 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/11

---

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 9. marts 2023 — SOMEO S.A., tidligere PEARL STREAM S.A. mod Republika Slovenija (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Slovenien)

(Sag C-725/21 (1), SOMEO)

(Præjudiciel forelæggelse - toldunion - fælles toldtarif - tarifering - kombineret nomenklatur - underposition 9401 90 80 - dele til sæder til motorkøretøjer - net til fremstilling af lommer placeret på sædebagsider - beskyttelse til sæders inderside)

(2023/C 164/15)

Processprog: slovensk

Den forelæggende ret

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SOMEO S.A., tidligere PEARL STREAM S.A.

Sagsøgt: Republika Slovenija

Konklusion

Pos. 9401 i den kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, således som dette bilag er affattet ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1101/2014 af 16. oktober 2014, ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1754 af 6. oktober 2015 og ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1821 af 6. oktober 2016,

skal fortolkes således, at

begrebet »dele« til et sæde til et motorkøretøj ikke omfatter varer, som ikke er nødvendige for, at et sådant sæde kan opfylde sin funktion.

---

(1)  EUT C 109 af 7.3.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/12 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/12

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 9. marts 2023 — JP-EOOD mod Otdel »Mitnichesko razsledvane i razuznavane« /MRR/ v TD »Mitnitsa Burgas« (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad — Haskovo — Bulgarien)

(Sag C-752/21 (1), Otdel »Mitnichesko razsledvane i razuznavane«)

(Præjudiciel forelæggelse - forordning (EU) nr. 952/2013 - EU-toldkodeksen - retsmidler - retligt samarbejde i straffesager - rammeafgørelse 2005/212/RIA - smugleri - formuegoder, der tilhører en tredjemand, og som er blevet beslaglagt inden for rammerne af en administrativ procedure af strafferetlig karakter - national lovgivning, der udelukker denne tredjemand fra den kategori af personer, som er beføjet til at påklage den afgørelse om pålæggelse af administrative sanktioner, hvorved beslaglæggelsen er blevet anordnet)

(2023/C 164/16)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Administrativen sad — Haskovo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: JP-EOOD

Sagsøgt: Otdel »Mitnichesko razsledvane i razuznavane« /MRR/ v TD »Mitnitsa Burgas«

Procesdeltager: Okrazhna prokuratura — Haskovo

Konklusion

| 1) | Artikel 44 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen
  skal fortolkes således, at
  den er til hinder for en national lovgivning, der ikke fastsætter noget retsmiddel til prøvelse af en afgørelse om pålæggelse af administrative sanktioner for en person, hvis formuegoder er blevet beslaglagt på grundlag af en sådan afgørelse, men som i denne afgørelse ikke er blevet anset for at være gerningsmanden til den administrative overtrædelse, der er knyttet til den sanktion, som den pågældende er blevet pålagt. |
| --- | --- |

1)

Artikel 44 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen

skal fortolkes således, at

den er til hinder for en national lovgivning, der ikke fastsætter noget retsmiddel til prøvelse af en afgørelse om pålæggelse af administrative sanktioner for en person, hvis formuegoder er blevet beslaglagt på grundlag af en sådan afgørelse, men som i denne afgørelse ikke er blevet anset for at være gerningsmanden til den administrative overtrædelse, der er knyttet til den sanktion, som den pågældende er blevet pålagt.

| 2) | Artikel 4 i Rådets rammeafgørelse 2005/212/RIA af 24. februar 2005 om konfiskation af udbytte, redskaber og formuegoder fra strafbart forhold
  skal fortolkes således, at
  den ikke finder anvendelse på en afgørelse vedrørende en handling, der ikke udgør en kriminel handling. |
| --- | --- |

2)

Artikel 4 i Rådets rammeafgørelse 2005/212/RIA af 24. februar 2005 om konfiskation af udbytte, redskaber og formuegoder fra strafbart forhold

skal fortolkes således, at

den ikke finder anvendelse på en afgørelse vedrørende en handling, der ikke udgør en kriminel handling.

---

(1)  EUT C 109 af 7.3.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/13 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/13

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. marts 2023 — M.B., U.B. og M.B. mod X S.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie — Polen)

(Sag C-6/22, M.B. m.fl. (Virkningerne af, at en aftale erklæres ugyldig)) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - forbrugerbeskyttelse - direktiv 93/13/EØF - urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler - artikel 6 og 7 - virkningerne af, at et vilkår findes urimeligt - aftale om et lån mod pant i fast ejendom indekseret efter en udenlandsk valuta - opretholdelse af aftalen uden urimelige kontraktvilkår - forbrugerens ønske om, at aftalen erklæres ugyldig - direktivets anvendelse, efter at aftalen er erklæret ugyldig - den nationale rets kompetence og forpligtelser)

(2023/C 164/17)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

Parter i hovedsagen

Sagsøger: M.B., U.B. og M.B.

Sagsøgt: X S.A.

Konklusion

| 1) | Artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler
  skal fortolkes således, at
  det, såfremt en aftale, der er indgået mellem en forbruger og en erhvervsdrivende, erklæres ugyldig, fordi et af kontraktvilkårene heri er urimeligt, tilkommer medlemsstaterne med deres nationale lovgivning at regulere virkningerne af denne ugyldighedserklæring under overholdelse af den beskyttelse, som forbrugerne er indrømmet ved dette direktiv, idet det navnlig sikres, at den retlige situation og de faktiske forhold, som forbrugeren ville have befundet sig i uden dette urimelige kontraktvilkår, genoprettes. |
| --- | --- |

1)

Artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler

skal fortolkes således, at

det, såfremt en aftale, der er indgået mellem en forbruger og en erhvervsdrivende, erklæres ugyldig, fordi et af kontraktvilkårene heri er urimeligt, tilkommer medlemsstaterne med deres nationale lovgivning at regulere virkningerne af denne ugyldighedserklæring under overholdelse af den beskyttelse, som forbrugerne er indrømmet ved dette direktiv, idet det navnlig sikres, at den retlige situation og de faktiske forhold, som forbrugeren ville have befundet sig i uden dette urimelige kontraktvilkår, genoprettes.

| 2) | Artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i direktiv 93/13 skal fortolkes således, at
  disse bestemmelser er til hinder for, at den nationale retsinstans af egen drift, uden for enhver særlig rettighed, som denne er tillagt ved national lovgivning i denne henseende, for det første undersøger den økonomiske situation hos den forbruger, der ønsker, at den aftale, som forpligter vedkommende i forhold til en erhvervsdrivende, erklæres ugyldig, fordi der findes et urimeligt kontraktvilkår, uden hvilket aftalen ikke kan opretholdes retligt, selv om denne ugyldighedserklæring kan udsætte forbrugeren for særligt skadelige følger, og for det andet afviser at fastslå denne ugyldighed, når forbrugeren udtrykkeligt har udtrykt sin vilje herom efter at have modtaget objektive og udtømmende oplysninger om de retsvirkninger og særligt skadelige økonomiske konsekvenser, som ugyldighedserklæringen kan have i forhold til vedkommende. |
| --- | --- |

2)

Artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i direktiv 93/13 skal fortolkes således, at

disse bestemmelser er til hinder for, at den nationale retsinstans af egen drift, uden for enhver særlig rettighed, som denne er tillagt ved national lovgivning i denne henseende, for det første undersøger den økonomiske situation hos den forbruger, der ønsker, at den aftale, som forpligter vedkommende i forhold til en erhvervsdrivende, erklæres ugyldig, fordi der findes et urimeligt kontraktvilkår, uden hvilket aftalen ikke kan opretholdes retligt, selv om denne ugyldighedserklæring kan udsætte forbrugeren for særligt skadelige følger, og for det andet afviser at fastslå denne ugyldighed, når forbrugeren udtrykkeligt har udtrykt sin vilje herom efter at have modtaget objektive og udtømmende oplysninger om de retsvirkninger og særligt skadelige økonomiske konsekvenser, som ugyldighedserklæringen kan have i forhold til vedkommende.

| 3) | Artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13
  skal fortolkes således, at
  denne bestemmelse er til hinder for, at den nationale retsinstans, efter at den har fastslået, at et kontraktvilkår i en aftale, der er indgået mellem en erhvervsdrivende og en forbruger, er urimeligt, kan afhjælpe de mangler, som ophævelsen af kontraktvilkåret heri forårsager, ved at anvende en bestemmelse i national ret, som ikke er en deklaratorisk bestemmelse. Det tilkommer imidlertid den nationale retsinstans, under hensyntagen til den nationale lovgivning som helhed, at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at beskytte forbrugeren mod særligt skadelige virkninger, som annullationen af aftalen kan forårsage for vedkommende. |
| --- | --- |

3)

Artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13

skal fortolkes således, at

denne bestemmelse er til hinder for, at den nationale retsinstans, efter at den har fastslået, at et kontraktvilkår i en aftale, der er indgået mellem en erhvervsdrivende og en forbruger, er urimeligt, kan afhjælpe de mangler, som ophævelsen af kontraktvilkåret heri forårsager, ved at anvende en bestemmelse i national ret, som ikke er en deklaratorisk bestemmelse. Det tilkommer imidlertid den nationale retsinstans, under hensyntagen til den nationale lovgivning som helhed, at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at beskytte forbrugeren mod særligt skadelige virkninger, som annullationen af aftalen kan forårsage for vedkommende.

---

(1)  EUT C 158 af 11.4.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/14 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/14

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 9. marts 2023 — NJ og OZ mod An Bord Pleanála, Ireland og Attorney General (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court (Irland) — Irland)

(Sag C-9/22 (1), An Bord Pleanála m.fl. (Lokaliteten St Teresa’s Gardens))

(Præjudiciel forelæggelse - miljø - direktiv 2001/42/EF - vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet - artikel 2, litra a) - begrebet »planer og programmer« - artikel 3, stk. 2, litra a) - miljøvurdering - ikke-vedtægtsmæssig akt, som udarbejdes af kommunalbestyrelsen og en entreprenør - direktiv 2011/92/EU - vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet - artikel 3, stk. 1 - forpligtelse til at påvise, beskrive og vurdere på passende måde afhængigt af hvert tilfælde et projekts direkte og indirekte virkninger - bindende ministerielle retningslinjer for bygningshøjde)

(2023/C 164/18)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court (Irland)

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: NJ og OZ

Sagsøgte: An Bord Pleanála, Ireland og Attorney General

Procesdeltager: DBTR-SCR1 Fund, a Sub Fund of TWTC Multi-Family ICAV

Konklusion

| 1) | Artikel 2, litra a), og artikel 3, stk. 2 og 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet
  skal fortolkes således, at
  en plan er omfattet af anvendelsesområdet for dette direktiv, når den for det første er blevet udarbejdet af en myndighed på lokalt plan i samarbejde med en bygherre, der er omfattet af denne plan, og er blevet vedtaget af denne myndighed, for det andet er blevet vedtaget på grundlag af en bestemmelse i en anden plan eller et andet program, og for det tredje indeholder udviklingsplanlægning, der adskiller sig fra den udvikling, der er planlagt i en anden plan eller et andet program, dog forudsat at den i det mindste er bindende for de myndigheder, der er kompetente til at udstede tilladelser til projekter. |
| --- | --- |

1)

Artikel 2, litra a), og artikel 3, stk. 2 og 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet

skal fortolkes således, at

en plan er omfattet af anvendelsesområdet for dette direktiv, når den for det første er blevet udarbejdet af en myndighed på lokalt plan i samarbejde med en bygherre, der er omfattet af denne plan, og er blevet vedtaget af denne myndighed, for det andet er blevet vedtaget på grundlag af en bestemmelse i en anden plan eller et andet program, og for det tredje indeholder udviklingsplanlægning, der adskiller sig fra den udvikling, der er planlagt i en anden plan eller et andet program, dog forudsat at den i det mindste er bindende for de myndigheder, der er kompetente til at udstede tilladelser til projekter.

| 2) | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU af 13. december 2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/52/EU af 16. april 2014,
  skal fortolkes således, at
  dette direktiv ikke er til hinder for en national lovgivning, der pålægger de kompetente myndigheder i en medlemsstat, når de skal træffe afgørelse om, hvorvidt de skal meddele en tilladelse til et projekt, at handle i overensstemmelse med retningslinjer, der om muligt kræver, at bygningernes højde øges, og som har været genstand for en miljøvurdering i henhold til direktiv 2001/42. |
| --- | --- |

2)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU af 13. december 2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/52/EU af 16. april 2014,

skal fortolkes således, at

dette direktiv ikke er til hinder for en national lovgivning, der pålægger de kompetente myndigheder i en medlemsstat, når de skal træffe afgørelse om, hvorvidt de skal meddele en tilladelse til et projekt, at handle i overensstemmelse med retningslinjer, der om muligt kræver, at bygningernes højde øges, og som har været genstand for en miljøvurdering i henhold til direktiv 2001/42.

---

(1)  EUT C 158 af 11.4.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/15 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/15

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 9. marts 2023 — Generali Seguros SA, tidligere Global, Companhia de Seguros SA mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal)

(Sag C-42/22 (1), Generali Seguros)

(Præjudiciel forelæggelse - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - direktiv 2006/112/EF - momsfritagelse - artikel 135, stk. 1, litra a) - fritagelse for forsikrings- og genforsikringstransaktioner - artikel 136, litra a) - fritagelse for levering af varer, der udelukkende anvendes i forbindelse med afgiftsfritaget virksomhed - begrebet »forsikringstransaktioner« - videresalg af vrag af forulykkede motorkøretøjer købt hos forsikringstagere - princip om afgiftsneutralitet)

(2023/C 164/19)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Generali Seguros SA, tidligere Global, Companhia de Seguros SA

Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira

Konklusion

| 1) | Artikel 135, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem
  skal fortolkes således, at
  transaktioner, der består i, at et forsikringsselskab til tredjemand sælger vrag af forulykkede motorkøretøjer, der har været involveret i skadestilfælde dækket af dette selskab, som selskabet har købt af dets forsikringstagere, ikke er omfattet af denne bestemmelses anvendelsesområde. |
| --- | --- |

1)

Artikel 135, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem

skal fortolkes således, at

transaktioner, der består i, at et forsikringsselskab til tredjemand sælger vrag af forulykkede motorkøretøjer, der har været involveret i skadestilfælde dækket af dette selskab, som selskabet har købt af dets forsikringstagere, ikke er omfattet af denne bestemmelses anvendelsesområde.

| 2) | Artikel 136, litra a), i direktiv 2006/112
  skal fortolkes således, at
  transaktioner, der består i, at et forsikringsselskab til tredjemand sælger vrag af forulykkede motorkøretøjer, der har været involveret i skadestilfælde dækket af dette selskab, som selskabet har købt af dets forsikringstagere, ikke er omfattet af denne bestemmelses anvendelsesområde. |
| --- | --- |

2)

Artikel 136, litra a), i direktiv 2006/112

skal fortolkes således, at

transaktioner, der består i, at et forsikringsselskab til tredjemand sælger vrag af forulykkede motorkøretøjer, der har været involveret i skadestilfælde dækket af dette selskab, som selskabet har købt af dets forsikringstagere, ikke er omfattet af denne bestemmelses anvendelsesområde.

| 3) | Princippet om afgiftsneutralitet, som er uadskilleligt forbundet med det fælles momssystem,
  skal fortolkes således, at
  det ikke er til hinder for, at der ikke indrømmes fritagelse for transaktioner, der består i, at et forsikringsselskab til tredjemand sælger vrag af forulykkede motorkøretøjer, der har været involveret i skadestilfælde dækket af dette selskab, som selskabet har købt af dets forsikringstagere, når disse erhvervelser ikke har givet anledning til en fradragsret. |
| --- | --- |

3)

Princippet om afgiftsneutralitet, som er uadskilleligt forbundet med det fælles momssystem,

skal fortolkes således, at

det ikke er til hinder for, at der ikke indrømmes fritagelse for transaktioner, der består i, at et forsikringsselskab til tredjemand sælger vrag af forulykkede motorkøretøjer, der har været involveret i skadestilfælde dækket af dette selskab, som selskabet har købt af dets forsikringstagere, når disse erhvervelser ikke har givet anledning til en fradragsret.

---

(1)  EUT 171 af 25.4.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/16 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/16

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 9. marts 2023 — Sogefinancement mod RW og UV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d’appel de Paris — Frankrig)

(Sag C-50/22 (1), Sogefinancement)

(Præjudiciel forelæggelse - forbrugerbeskyttelse - direktiv 2008/48/EF - forbrugerkreditaftaler - anvendelsesområde - fortrydelsesret - artikel 14, stk. 7 - national lovgivning om, at opfyldelsen af en aftale først kan påbegyndes efter et nærmere angivet tidsrum - nationale processuelle regler, der regulerer den nationale rets efterprøvelse ex officio og sanktionering af tilsidesættelsen af en sådan lovgivning - artikel 23 - sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning)

(2023/C 164/20)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d’appel de Paris

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Sogefinancement

Sagsøgte: RW og UV

Konklusion

Artikel 14, stk. 7, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler og om ophævelse af Rådets direktiv 87/102/EØF

skal fortolkes således, at

de nationale processuelle regler, der regulerer den nationale rets efterprøvelse ex officio og sanktionering af långiverens tilsidesættelse af en national bestemmelse om, at opfyldelsen af en kreditaftale først kan påbegyndes efter et nærmere angivet tidsrum, ikke er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde.

---

(1)  EUT C 191 af 10.5.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/16 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/16

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 9. marts 2023 — JA mod Wurth Automotive GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Salzburg — Østrig)

(Sag C-177/22 (1), Wurth Automotive)

(Præjudiciel forelæggelse - retligt samarbejde i civile sager - forordning (EF) nr. 1215/2012 - kompetence i sager om forbrugeraftaler - begrebet »forbruger« - adfærd hos den person, der hævder at være forbruger, som kan give den anden part i aftalen det indtryk, at den pågældende handler erhvervsmæssigt)

(2023/C 164/21)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesgericht Salzburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: JA

Sagsøgt: Wurth Automotive GmbH

Konklusion

| 1) | Artikel 17, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område
  skal fortolkes således, at
  der med henblik på at afgøre, om en person, som har indgået en aftale, der er omfattet af denne bestemmelses litra c), kan kvalificeres som »forbruger« i den nævnte bestemmelses forstand, skal tages hensyn til de aktuelle eller fremtidige formål, der forfølges med indgåelsen af denne aftale, uafhængigt af om den virksomhed, som denne person udøver, er lønnet beskæftigelse eller selvstændig virksomhed. |
| --- | --- |

1)

Artikel 17, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område

skal fortolkes således, at

der med henblik på at afgøre, om en person, som har indgået en aftale, der er omfattet af denne bestemmelses litra c), kan kvalificeres som »forbruger« i den nævnte bestemmelses forstand, skal tages hensyn til de aktuelle eller fremtidige formål, der forfølges med indgåelsen af denne aftale, uafhængigt af om den virksomhed, som denne person udøver, er lønnet beskæftigelse eller selvstændig virksomhed.

| 2) | Artikel 17, stk. 1, i forordning nr. 1215/2012
  skal fortolkes således, at
  der med henblik på at afgøre, om en person, som har indgået en aftale, der er omfattet af denne bestemmelses litra c), kan kvalificeres som »forbruger« i den nævnte bestemmelses forstand, kan tages hensyn til det indtryk, som denne persons adfærd har givet medkontrahenten, bl.a. ved den omstændighed, at den person, der påberåber sig at være forbruger, ikke har reageret på de bestemmelser i aftalen, der betegner vedkommende som erhvervsdrivende, den omstændighed, at denne person har indgået aftalen gennem en mellemmand, som udøver erhvervsmæssig virksomhed på det af aftalen omfattede område, og som efter aftalens underskrivelse har spurgt medkontrahenten, om der er mulighed for at angive merværdiafgiften på fakturaen, eller den omstændighed, at denne person kort tid efter aftalens indgåelse har solgt det gode, der var genstand for aftalen, og eventuelt har opnået en fortjeneste. |
| --- | --- |

2)

Artikel 17, stk. 1, i forordning nr. 1215/2012

skal fortolkes således, at

der med henblik på at afgøre, om en person, som har indgået en aftale, der er omfattet af denne bestemmelses litra c), kan kvalificeres som »forbruger« i den nævnte bestemmelses forstand, kan tages hensyn til det indtryk, som denne persons adfærd har givet medkontrahenten, bl.a. ved den omstændighed, at den person, der påberåber sig at være forbruger, ikke har reageret på de bestemmelser i aftalen, der betegner vedkommende som erhvervsdrivende, den omstændighed, at denne person har indgået aftalen gennem en mellemmand, som udøver erhvervsmæssig virksomhed på det af aftalen omfattede område, og som efter aftalens underskrivelse har spurgt medkontrahenten, om der er mulighed for at angive merværdiafgiften på fakturaen, eller den omstændighed, at denne person kort tid efter aftalens indgåelse har solgt det gode, der var genstand for aftalen, og eventuelt har opnået en fortjeneste.

| 3) | Artikel 17, stk. 1, i forordning nr. 1215/2012
  skal fortolkes således, at
  når det inden for rammerne af helhedsvurderingen af de oplysninger, som en national ret råder over, viser sig umuligt at anse visse omstændigheder i forbindelse med indgåelsen af en aftale for tilstrækkeligt godtgjort, bl.a. hvad angår angivelserne i denne aftale eller en mellemmands deltagelse i forbindelse med aftalens indgåelse, skal denne bedømme bevisværdien af disse oplysninger i henhold til de nationale retsregler, herunder spørgsmålet om, hvorvidt bevistvivlen skal komme den person, der påberåber sig at være »forbruger« i denne bestemmelses forstand, til gode. |
| --- | --- |

3)

Artikel 17, stk. 1, i forordning nr. 1215/2012

skal fortolkes således, at

når det inden for rammerne af helhedsvurderingen af de oplysninger, som en national ret råder over, viser sig umuligt at anse visse omstændigheder i forbindelse med indgåelsen af en aftale for tilstrækkeligt godtgjort, bl.a. hvad angår angivelserne i denne aftale eller en mellemmands deltagelse i forbindelse med aftalens indgåelse, skal denne bedømme bevisværdien af disse oplysninger i henhold til de nationale retsregler, herunder spørgsmålet om, hvorvidt bevistvivlen skal komme den person, der påberåber sig at være »forbruger« i denne bestemmelses forstand, til gode.

---

(1)  EUT C 213 af 30.5.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/17 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/17

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 9. marts 2023 — État belge og Promo 54 mod Promo 54 og État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Belgien)

(Sag C-239/22 (1), État belge og Promo 54)

(Præjudiciel forelæggelse - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 12, stk. 1 og 2 - levering af en bygning eller en del af en bygning med tilhørende jord inden første indflytning - manglende bestemmelser i national ret, der fastlægger de nærmere betingelser for anvendelsen kriteriet om første indflytning - artikel 135, stk. 1, litra j) - fritagelser - levering, efter ombygning, af en bygning, der har været genstand for en første indflytning inden ombygningen - national administrativ praksis, der sidestiller bygninger, der har undergået betydelige ombygninger, med nye bygninger)

(2023/C 164/22)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: État belge og Promo 54

Sagsøgte: Promo 54 og État belge

Konklusion

Artikel 135, stk. 1, litra j), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, sammenholdt med artikel 12, stk. 1 og 2, heri,

skal fortolkes således, at

den fritagelse, der er fastsat i denne førstnævnte bestemmelse, for levering af bygninger eller dele heraf med tilhørende jord, bortset fra de bygninger, der er leveret inden første indflytning, ligeledes finder anvendelse på leveringen af en bygning, der har været genstand for en første indflytning inden dens ombygning, selv om den pågældende medlemsstat ikke i national ret har fastlagt de nærmere betingelser for anvendelsen af kriteriet om første indflytning på ombygninger, således som den sidstnævnte af disse to bestemmelser giver medlemsstaten mulighed for at gøre.

---

(1)  EUT C 257 af 4.7.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/18 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/18

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 9. marts 2023 — Bolloré logistics SA mod Direction interrégionale des douanes et droits indirects de Caen, Recette régionale des douanes et droits indirects de Caen og Bolloré Ports de Cherbourg SAS (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig)

(Sag C-358/22 (1), Bolloré logistics)

(Præjudiciel forelæggelse - toldunion - forordning (EØF) nr. 2913/92 - EF-toldkodeksen - artikel 195 - artikel 217, stk. 1 - artikel 221, stk. 1 - fælles toldtarif - forpligtelser for kautionisten for en toldskyldner - fremgangsmåde for underretning om toldskylden - afgifter, der svarer til denne skyld, og som ikke forskriftsmæssigt er blevet meddelt toldskyldneren - toldskyldens forfald til betaling hos den solidarisk hæftende kautionist)

(2023/C 164/23)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Bolloré logistics SA

Sagsøgte: Direction interrégionale des douanes et droits indirects de Caen, Recette régionale des douanes et droits indirects de Caen og Bolloré Ports de Cherbourg SAS

Konklusion

Artikel 195, artikel 217, stk. 1, og artikel 221, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 648/2005 af 13. april 2005,

skal fortolkes således, at

toldmyndighederne ikke kan kræve, at den i nævnte artikel 195 omhandlede kautionist skal betale en toldskyld, så længe debitor ikke er blevet forskriftsmæssigt underrettet om afgiftsbeløbet.

---

(1)  EUT C 340 af 5.9.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/19 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/19

---

Domstolens kendelse (Anden Afdeling) af 22. december 2022 — W.Ż. mod A.S. og Sąd Najwyższy (C-491/20), W.Ż. mod K.Z. (C-492/20), P.J. mod A.T., R.W. og Sąd Najwyższy (C-493/20), K.M. mod T.P. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższ (C-494/20), T.M. mod T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy (C-495/20), M.F. mod T.P. (C-496/20), T.B. mod T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy (C-506/20), M.F. mod J M. (C-509/20) og B.S. mod T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy (C-511/20) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen)

(Forenede sager C-491/20 — C-496/20, C-506/20, C-509/20 og C-511/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, i Domstolens procesreglement - artikel 267 TEUF - fortolkning af en EU-retlig bestemmelse nødvendig for, at den forelæggende ret kan afsige dom - foreligger ikke - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2023/C 164/24)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Najwyższy

Parter i hovedsagen

(Sag C-491/20)

Sagsøger: W.Ż.

Søgsøgte: A.S. og Sąd Najwyższy

Procesdeltager: Prokurator Generalny

(Sag C-492/20)

Sagsøger: W.Ż.

Sagsøgte: K.Z. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy

Procesdeltager: Prokurator Generalny

(Sag C-493/20)

Sagsøgte: P.J.

Sagsøgte: A.T., R.W. og Sąd Najwyższy

Procesdeltager: Prokurator Generalny

(Sag C-494/20)

Sagsøger: K.M.

Sagsøgte: T.P. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy,

Procesdeltager: Prokurator Generalny

(Sag C-495/20)

Sagsøger: T.M.

Sagsøgte: T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy,

Procesdeltager: Prokurator Generalny

(Sag C-496/20)

Sagsøger: M.F.

Sagsøgt:T.P.

Procesdeltager: Prokurator Generalny

(Sag C-506/20)

Sagsøgte: T.B.

Sagsøgte: T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy,

Procesdeltager: Prokurator Generalny

(Sag C-509/20)

Sagsøger: M.F.

Sagsøgt: J.M.

Procesdeltagere: Prokurator Generalny og Rzecznik Praw Obywatelskich

(Sag C-511/20)

Sagsøger: B.S.

Sagsøgte: T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N. og Skarb Państwa — Sąd Najwyższy

Procesdeltager: Prokurator Generalny

Konklusion

Anmodningerne om præjudiciel afgørelse forelagt af Sąd Najwyższy (Izba Pracy i Ubezpieczeń Społecznych) (øverste domstol (afdelingen for arbejds- og socialsikringssager), Polen) ved afgørelser af 15. juli 2020 afvises.

---

(1)  EUT C 44 af 8.2.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/20 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/20

---

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 13. januar 2023 — XO mod Finanzamt Österreich, tidligere Finanzamt Waldviertel (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzgericht — Østrig)

(Sag C-574/20 (1), Finanzamt Österreich)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement - socialsikring - familieydelser - indeksering efter priser - svar på et præjudicielt spørgsmål, der klart kan udledes af Domstolens praksis - ingen forbindelse mellem det præjudicielle spørgsmål og tvisten i hovedsagen - spørgsmål, som åbenbart ikke kan antages til realitetsbehandling)

(2023/C 164/25)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: XO

Sagsøgt: Finanzamt Österreich, tidligere Finanzamt Waldviertel

Konklusion

| 1) | Undersøgelsen af det første præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 465/2012 af 22. maj 2012, henset til artikel 45 TEUF. |
| --- | --- |

1)

Undersøgelsen af det første præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 465/2012 af 22. maj 2012, henset til artikel 45 TEUF.

| 2) | Det er åbenbart, at det andet præjudicielle spørgsmål, der er blevet forelagt af Bundesfinanzgericht (forbundsdomstol i skatte- og afgiftsretlige sager, Østrig), ikke kan antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

2)

Det er åbenbart, at det andet præjudicielle spørgsmål, der er blevet forelagt af Bundesfinanzgericht (forbundsdomstol i skatte- og afgiftsretlige sager, Østrig), ikke kan antages til realitetsbehandling.

---

(1)  EUT C 35 af 1.2.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/21 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/21

---

Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 17. januar 2023 — procedure indledt af TBI Bank (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sofiyski rayonen sad — Bulgarien)

(Sag C-379/21, TBI Bank) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement - forbrugerkredit - direktiv 93/13/EØF - artikel 6, stk. 1 - urimelige kontraktvilkår - afslag på udstedelse af et betalingspålæg i tilfælde af et krav støttet på et urimeligt kontraktvilkår - konsekvenser, når et kontraktvilkår er urimeligt - instruktioner fra en højere ret, som ikke overholder nævnte konsekvenser)

(2023/C 164/26)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Sofiyski rayonen sad

Parter i hovedsagen

Sagsøger: TBI Bank

Konklusion

| 1) | Artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler
  skal fortolkes således, at
  den nationale ret, der skal tage stilling til en anmodning om udstedelse af et betalingspålæg, og hvor forbrugeren, der er skyldner, ikke deltager i sagen før udstedelsen af dette betalingspålæg, er forpligtet til ex officio at undlade at anvende et urimeligt vilkår i den forbrugerkreditaftale, der er indgået mellem forbrugeren og den pågældende erhvervsdrivende, hvorpå en del af det påberåbte krav er støttet. I dette tilfælde har denne ret mulighed for delvist at forkaste denne anmodning på betingelse af, for det første at denne kontrakt kan opretholdes uden nogen anden ændring, revision eller tilføjelse, hvilket det påhviler nævnte ret at efterprøve, og for det andet at de krav, der følger af det nævnte kontraktvilkår, kan adskilles fra resten af anmodningen. |
| --- | --- |

1)

Artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler

skal fortolkes således, at

den nationale ret, der skal tage stilling til en anmodning om udstedelse af et betalingspålæg, og hvor forbrugeren, der er skyldner, ikke deltager i sagen før udstedelsen af dette betalingspålæg, er forpligtet til ex officio at undlade at anvende et urimeligt vilkår i den forbrugerkreditaftale, der er indgået mellem forbrugeren og den pågældende erhvervsdrivende, hvorpå en del af det påberåbte krav er støttet. I dette tilfælde har denne ret mulighed for delvist at forkaste denne anmodning på betingelse af, for det første at denne kontrakt kan opretholdes uden nogen anden ændring, revision eller tilføjelse, hvilket det påhviler nævnte ret at efterprøve, og for det andet at de krav, der følger af det nævnte kontraktvilkår, kan adskilles fra resten af anmodningen.

| 2) | Artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13
  skal fortolkes således, at
  denne bestemmelse er til hinder for, at den nationale ret, som skal træffe afgørelse efter hjemvisning fra en højere ret, i henhold til den nationale processuelle lovgivning er bundet af de retlige vurderinger og de instruktioner, som den højere ret har afgivet, selv om den, henset til den fortolkning, som den har anmodet Domstolen om, anser disse vurderinger og instruktioner for ikke at drage de retlige konsekvenser af, at et kontraktvilkår i en forbrugerkreditaftale er urimeligt. |
| --- | --- |

2)

Artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13

skal fortolkes således, at

denne bestemmelse er til hinder for, at den nationale ret, som skal træffe afgørelse efter hjemvisning fra en højere ret, i henhold til den nationale processuelle lovgivning er bundet af de retlige vurderinger og de instruktioner, som den højere ret har afgivet, selv om den, henset til den fortolkning, som den har anmodet Domstolen om, anser disse vurderinger og instruktioner for ikke at drage de retlige konsekvenser af, at et kontraktvilkår i en forbrugerkreditaftale er urimeligt.

---

(1)  EUT C 368 af 13.9.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/22 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/22

---

Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 16. januar 2023 — W. Sp. z o. o. mod Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen)

(Sag C-729/21 (1), Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - direktiv 2006/112/EF - merværdiafgift (moms) - artikel 19 - begrebet »hel eller delvis overdragelse af en samlet formuemasse« - salgsaftale vedrørende et indkøbscenter - virksomhedsoverdragelse - delvis overdragelse af virksomhedens materielle og immaterielle goder)

(2023/C 164/27)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Naczelny Sąd Administracyjny

Parter i hovedsagen

Sagsøger: W. Sp. z o. o.

Sagsøgt: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Łodzi

Konklusion

| 1) | Artikel 19, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem,
  skal fortolkes således, at
  bestemmelsen ikke er til hinder for en bestemmelse i national lovgivning, som fastsætter, at »hel eller delvis overdragelse af en samlet formuemasse« ikke pålægges merværdiafgift, uden at anvendelsen heraf er underlagt en betingelse om, at modtageren træder i overdragerens sted. |
| --- | --- |

1)

Artikel 19, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem,

skal fortolkes således, at

bestemmelsen ikke er til hinder for en bestemmelse i national lovgivning, som fastsætter, at »hel eller delvis overdragelse af en samlet formuemasse« ikke pålægges merværdiafgift, uden at anvendelsen heraf er underlagt en betingelse om, at modtageren træder i overdragerens sted.

| 2) | Artikel 19, stk. 1, i direktiv 2006/112
  skal fortolkes således, at
  overdragelse af en del af en virksomhed, selv om ikke alle de materielle og immaterielle goder, som virksomheden består af, overdrages til erhververen, er omfattet af begrebet »hel eller delvis overdragelse af en samlet formuemasse«, forudsat at alle de dele, der overføres, er tilstrækkelige for at gøre det muligt for denne virksomhed at udøve en selvstændig økonomisk virksomhed. |
| --- | --- |

2)

Artikel 19, stk. 1, i direktiv 2006/112

skal fortolkes således, at

overdragelse af en del af en virksomhed, selv om ikke alle de materielle og immaterielle goder, som virksomheden består af, overdrages til erhververen, er omfattet af begrebet »hel eller delvis overdragelse af en samlet formuemasse«, forudsat at alle de dele, der overføres, er tilstrækkelige for at gøre det muligt for denne virksomhed at udøve en selvstændig økonomisk virksomhed.

---

(1)  EUT C 128 af 21.3.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/22 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/22

---

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 6. marts 2023 — QJ og IP mod Deutsche Bank AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Mercantil no 11 de Barcelona — Spanien)

(Forenede sager C-198/22 og C-199/22) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - artikel 101 TEUF - direktiv 2014/104/EU - artikel 10 - anvendelsesområde ratione temporis - erstatningssøgsmål vedrørende overtrædelser af bestemmelser i Den Europæiske Unions konkurrenceret - forældelsesfrist - overtrædelse begået inden direktivets ikrafttræden - forbrugerbeskyttelse)

(2023/C 164/28)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Mercantil no 11 de Barcelona

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: QJ (C-198/22) og IP (C-199/22)

Sagsøgt: Deutsche Bank AG

Konklusion

| 1) | Artikel 101 TEUF og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at denne bestemmelse og dette princip ikke er til hinder for en national bestemmelse som fortolket i national retspraksis, hvorefter den gældende frist for en forbrugers søgsmål med påstand om erstatning for overtrædelser af bestemmelser i Den Europæiske Unions konkurrenceret begynder på tidspunktet for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende af et resumé af Europa-Kommissionens endelige afgørelse, hvorved overtrædelsen blev fastslået, når det med rimelighed kan antages, at skadelidte fik kendskab til de nødvendige oplysninger, der gjorde det muligt for vedkommende at anlægge erstatningssøgsmålet, på tidspunktet for denne offentliggørelse. |
| --- | --- |

1)

Artikel 101 TEUF og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at denne bestemmelse og dette princip ikke er til hinder for en national bestemmelse som fortolket i national retspraksis, hvorefter den gældende frist for en forbrugers søgsmål med påstand om erstatning for overtrædelser af bestemmelser i Den Europæiske Unions konkurrenceret begynder på tidspunktet for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende af et resumé af Europa-Kommissionens endelige afgørelse, hvorved overtrædelsen blev fastslået, når det med rimelighed kan antages, at skadelidte fik kendskab til de nødvendige oplysninger, der gjorde det muligt for vedkommende at anlægge erstatningssøgsmålet, på tidspunktet for denne offentliggørelse.

| 2) | Artikel 10, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/104/EU af 26. november 2014 om visse regler for søgsmål i henhold til national ret angående erstatning for overtrædelser af bestemmelser i medlemsstaternes og Den Europæiske Unions konkurrenceret (2) skal fortolkes således, at et erstatningssøgsmål for en overtrædelse af konkurrenceretten, som, selv om dette søgsmål vedrører en overtrædelse, der er ophørt, inden dette direktiv trådte i kraft, er blevet anlagt, efter at bestemmelserne om gennemførelse af direktivet i national ret trådte i kraft, er omfattet af direktivets tidsmæssige anvendelsesområde, for så vidt som den gældende forældelsesfrist for dette søgsmål ikke var udløbet inden fristen for gennemførelse af nævnte direktiv. |
| --- | --- |

2)

Artikel 10, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/104/EU af 26. november 2014 om visse regler for søgsmål i henhold til national ret angående erstatning for overtrædelser af bestemmelser i medlemsstaternes og Den Europæiske Unions konkurrenceret (2) skal fortolkes således, at et erstatningssøgsmål for en overtrædelse af konkurrenceretten, som, selv om dette søgsmål vedrører en overtrædelse, der er ophørt, inden dette direktiv trådte i kraft, er blevet anlagt, efter at bestemmelserne om gennemførelse af direktivet i national ret trådte i kraft, er omfattet af direktivets tidsmæssige anvendelsesområde, for så vidt som den gældende forældelsesfrist for dette søgsmål ikke var udløbet inden fristen for gennemførelse af nævnte direktiv.

---

(1)  Dato for indlevering: 14.3.2022.

(2)  EUT 2014, L 349, s. 1.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/23 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/23

---

Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 9. januar 2023 — A.T.S. 2003 Vagyonvédelmi és Szolgáltató Zrt., under likvidation mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Törvényszék — Ungarn)

(Sag C-289/22 (1), A.T.S. 2003)

(Præjudiciel forelæggelse - procesreglementets artikel 99 - skatter og afgifter - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 167, 168 og 178 - ret til fradrag af indgående moms - svig - bevis - den afgiftspligtige persons pligt til at udvise omhu - hensyntagen til en tilsidesættelse af de nationale bestemmelser, som regulerer de omhandlede tjenesteydelser)

(2023/C 164/29)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Törvényszék

Parter i hovedsagen

Sagsøger: A.T.S. 2003 Vagyonvédelmi és Szolgáltató Zrt., under likvidation

Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Konklusion

| 1) | Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem
  skal fortolkes således, at
  dette direktiv er til hinder for en national praksis, hvorefter den afgiftspligtiges beslutning om at udøve økonomisk virksomhed på en sådan måde, at den pågældende afgiftspligtige reducerer sine økonomiske omkostninger, kvalificeres som en »uretmæssig udøvelse af rettigheden«, og den afgiftspligtige som følge heraf nægtes retten til at fradrage den indgående moms, når det ikke er godtgjort, at der foreligger et rent kunstigt arrangement, der ikke bygger på nogen økonomisk realitet, og som alene foretages med henblik på at opnå en afgiftsmæssig fordel, som det ville være i strid med dette direktivs mål at tildele. |
| --- | --- |

1)

Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem

skal fortolkes således, at

dette direktiv er til hinder for en national praksis, hvorefter den afgiftspligtiges beslutning om at udøve økonomisk virksomhed på en sådan måde, at den pågældende afgiftspligtige reducerer sine økonomiske omkostninger, kvalificeres som en »uretmæssig udøvelse af rettigheden«, og den afgiftspligtige som følge heraf nægtes retten til at fradrage den indgående moms, når det ikke er godtgjort, at der foreligger et rent kunstigt arrangement, der ikke bygger på nogen økonomisk realitet, og som alene foretages med henblik på at opnå en afgiftsmæssig fordel, som det ville være i strid med dette direktivs mål at tildele.

| 2) | Direktiv 2006/112
  skal fortolkes således, at
  dette direktiv ikke er til hinder for, at en skatte- og afgiftsmyndighed nægter at indrømme en afgiftspligtig person fradragsret vedrørende levering af tjenesteydelser, idet den baserer sig på konstateringer, som følger af vidneerklæringer, på grundlag af hvilke denne myndighed har rejst tvivl om, hvorvidt den pågældende levering af tjenesteydelser reelt har fundet sted, eller har fastslået, at den afgiftspligtige har begået momssvig, hvis, i det første tilfælde, det ikke er godtgjort af den afgiftspligtige, at nævnte levering af tjenesteydelser faktisk er blevet foretaget, eller hvis, i det andet tilfælde, det er godtgjort af skatte- og afgiftsmyndigheden i overensstemmelse med de nationale bevisregler, at den pågældende har begået momssvig eller vidste eller burde have vidst, at den transaktion, der er påberåbt som grundlag for fradragsretten, var led i en sådan svig. |
| --- | --- |

2)

Direktiv 2006/112

skal fortolkes således, at

dette direktiv ikke er til hinder for, at en skatte- og afgiftsmyndighed nægter at indrømme en afgiftspligtig person fradragsret vedrørende levering af tjenesteydelser, idet den baserer sig på konstateringer, som følger af vidneerklæringer, på grundlag af hvilke denne myndighed har rejst tvivl om, hvorvidt den pågældende levering af tjenesteydelser reelt har fundet sted, eller har fastslået, at den afgiftspligtige har begået momssvig, hvis, i det første tilfælde, det ikke er godtgjort af den afgiftspligtige, at nævnte levering af tjenesteydelser faktisk er blevet foretaget, eller hvis, i det andet tilfælde, det er godtgjort af skatte- og afgiftsmyndigheden i overensstemmelse med de nationale bevisregler, at den pågældende har begået momssvig eller vidste eller burde have vidst, at den transaktion, der er påberåbt som grundlag for fradragsretten, var led i en sådan svig.

| 3) | Direktiv 2006/112
  skal fortolkes således, at






  — | det er til hinder for, at skatte- og afgiftsmyndigheden nægter at indrømme en afgiftspligtig person fradragsret, idet den anser den omstændighed, at denne afgiftspligtige person eller andre aktører i efterfølgende led har tilsidesat nationale bestemmelser, der regulerer de omhandlede tjenesteydelser, for et tilstrækkeligt bevis for forekomsten af merværdiafgiftssvig (moms), uden at det godtgøres, at der er en forbindelse mellem denne tilsidesættelse og retten til at fradrage moms |
| --- | --- | --- |

3)

Direktiv 2006/112

skal fortolkes således, at

—

det er til hinder for, at skatte- og afgiftsmyndigheden nægter at indrømme en afgiftspligtig person fradragsret, idet den anser den omstændighed, at denne afgiftspligtige person eller andre aktører i efterfølgende led har tilsidesat nationale bestemmelser, der regulerer de omhandlede tjenesteydelser, for et tilstrækkeligt bevis for forekomsten af merværdiafgiftssvig (moms), uden at det godtgøres, at der er en forbindelse mellem denne tilsidesættelse og retten til at fradrage moms

| — | en sådan tilsidesættelse imidlertid, henset til de faktiske omstændigheder i sagen, kan udgøre et indicium blandt flere for, at der foreligger en sådan svig, og kan udgøre et forhold, der inden for rammerne af den samlede vurdering af alle disse omstændigheder kan lægges til grund for at fastslå, at den afgiftspligtige person er ophavsmand til eller har deltaget aktivt i denne svig, eller for at godtgøre, at denne afgiftspligtige person vidste eller burde have vidst, at den transaktion, som blev påberåbt til støtte for fradragsretten, var led i denne svig |
| --- | --- |

—

en sådan tilsidesættelse imidlertid, henset til de faktiske omstændigheder i sagen, kan udgøre et indicium blandt flere for, at der foreligger en sådan svig, og kan udgøre et forhold, der inden for rammerne af den samlede vurdering af alle disse omstændigheder kan lægges til grund for at fastslå, at den afgiftspligtige person er ophavsmand til eller har deltaget aktivt i denne svig, eller for at godtgøre, at denne afgiftspligtige person vidste eller burde have vidst, at den transaktion, som blev påberåbt til støtte for fradragsretten, var led i denne svig

| — | det påhviler- og afgiftsmyndigheden at udpege de forhold, som udgør momssvig, at føre beviset for, at der foreligger en svigagtig adfærd, og at godtgøre, at den afgiftspligtige person er ophavsmand til denne svig eller har deltaget aktivt heri eller vidste eller burde have vidst, at den transaktion, som blev påberåbt til støtte for denne fradragsret, var led i en nævnte svig |
| --- | --- |

—

det påhviler- og afgiftsmyndigheden at udpege de forhold, som udgør momssvig, at føre beviset for, at der foreligger en svigagtig adfærd, og at godtgøre, at den afgiftspligtige person er ophavsmand til denne svig eller har deltaget aktivt heri eller vidste eller burde have vidst, at den transaktion, som blev påberåbt til støtte for denne fradragsret, var led i en nævnte svig

| — | et sådant krav imidlertid ikke nødvendigvis indebærer, at alle ophavsmændene til svigen og alle disses respektive handlinger skal identificeres. |
| --- | --- |

—

et sådant krav imidlertid ikke nødvendigvis indebærer, at alle ophavsmændene til svigen og alle disses respektive handlinger skal identificeres.

| 4) | Direktiv 2006/112, sammenholdt med proportionalitetsprincippet,
  skal fortolkes således, at






  — | det principielt ikke påhviler den afgiftspligtige person, der ønsker at udøve retten til at fradrage merværdiafgift (moms), at efterprøve, om leverandøren og de øvrige aktører i det efterfølgende led i forsyningskæden har overholdt de nationale bestemmelser, som regulerer de omhandlede leveringer af tjenesteydelser, og de øvrige nationale regler, som finder anvendelse på deres virksomhed |
| --- | --- | --- |

4)

Direktiv 2006/112, sammenholdt med proportionalitetsprincippet,

skal fortolkes således, at

—

det principielt ikke påhviler den afgiftspligtige person, der ønsker at udøve retten til at fradrage merværdiafgift (moms), at efterprøve, om leverandøren og de øvrige aktører i det efterfølgende led i forsyningskæden har overholdt de nationale bestemmelser, som regulerer de omhandlede leveringer af tjenesteydelser, og de øvrige nationale regler, som finder anvendelse på deres virksomhed

| — | det imidlertid i tilfælde af indicier, der følger af en tilsidesættelse af disse bestemmelser, og som hos den afgiftspligtige person på tidspunktet for dennes erhvervelse kan føre til en mistanke med hensyn til forekomsten af uoverensstemmelser eller svig, af denne afgiftspligtige person kan kræves, at denne udviser en større omhu og træffer de foranstaltninger, der med rimelighed kan forventes af denne for at sikre sig, at den pågældende med denne erhvervelse ikke deltager i en transaktion, som er led i momssvig. |
| --- | --- |

—

det imidlertid i tilfælde af indicier, der følger af en tilsidesættelse af disse bestemmelser, og som hos den afgiftspligtige person på tidspunktet for dennes erhvervelse kan føre til en mistanke med hensyn til forekomsten af uoverensstemmelser eller svig, af denne afgiftspligtige person kan kræves, at denne udviser en større omhu og træffer de foranstaltninger, der med rimelighed kan forventes af denne for at sikre sig, at den pågældende med denne erhvervelse ikke deltager i en transaktion, som er led i momssvig.

---

(1)  EUT C 266 af 11.7.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/25 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/25

---

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 23. januar 2023 — HO mod »EUROBANK BULGARIA« AD (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Apelativen sad — Sofia — Bulgarien)

(Sag C-350/22 (1), Eurobank Bulgaria)

(Slettelse)

(2023/C 164/30)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Apelativen sad — Sofia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: HO

Sagsøgt:»EUROBANK BULGARIA« AD

Sagen blev ved kendelse afsagt af Domstolen (Syvende Afdeling) den 23. januar 2023 slettet fra Domstolens register.

---

(1)  Indgivelsesdato: 31.5.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/25 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/25

---

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 16. marts 2023 — Armaprocure SRL mod Ministerul Apărării Naţionale og BlueSpace TECHNOLOGY SRL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Bucureşti — Rumænien)

(Sag C-493/22 (1), ARMAPROCURE)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - offentlige kontrakter - direktiv 2009/81/EF - artikel 55, stk. 4 - artikel 57, stk. 2 - søgsmålsinteresse - adgang til klageprocedurer - tilbudsgiver udelukket ved en afgørelse fra den ordregivende myndighed, som er blevet endelig - national lovgivning, der fratager en sådan tilbudsgiver adgang til retsmidler - manglende søgsmålsinteresse)

(2023/C 164/31)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Bucureşti

Parter i hovedsagen

Sagsøger i første instans og appellant: Armaprocure SRL

Sagsøgte i første instans og indstævnte: Ministerul Apărării Naţionale og BlueSpace Technology SRL

Konklusion

Artikel 55, stk. 4, og artikel 57, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/81/EF af 13. juli 2009 om samordning af fremgangsmåderne ved ordregivende myndigheders eller ordregiveres indgåelse af visse bygge- og anlægs-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet og om ændring af direktiv 2004/17/EF og 2004/18/EF

skal fortolkes således, at

disse bestemmelser er til hinder for, at en tilbudsgiver — som er blevet udelukket fra en offentlig udbudsprocedure ved en afgørelse truffet af den ordregivende myndighed, der er blevet endelig — har adgang til at klage over indgåelsen af kontrakten med den valgte tilbudsgiver.

---

(1)  Dato for indlevering: 22.7.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/26 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/26

---

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 16. februar 2023 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy dla Warszawy — Śródmieścia w Warszawie — Polen) — Dunaj-Finanse sp. z o.o. mod KG)

(Sag C-530/22 (1), Dunaj-Finanse)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - jernbanetransport - jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser - forordning (EF) nr. 1371/2007 - artikel 3, nr. 8) - befordringskontrakt - begreb - jernbanepassager uden billet ved dennes ombordstigning på toget - forbrugerbeskyttelse)

(2023/C 164/32)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Rejonowy dla Warszawy — Śródmieścia w Warszawie

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Dunaj-Finanse sp. z o.o.

Sagsøgt: KG

Konklusion

Artikel 3, nr. 8), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1371/2007 af 23. oktober 2007 om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser, sammenholdt med artikel 6, stk. 1 og 2, i tillæg A til bilag I til denne forordning

skal fortolkes således, at:

denne bestemmelse er til hinder for en bestemmelse i national ret, hvorefter der ikke er indgået nogen befordringskontrakt mellem en operatør og en passager, som tager plads i et frit tilgængeligt tog uden at have til hensigt at købe en billet.

---

(1)  Indgivelsesdato: 9.8.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/26 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/26

---

Appel iværksat den 7. november 2022 af Olimp Laboratories sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten den 7. september 2022 i sag T-9/22, Olimp Laboratories mod EUIPO

(Sag C-681/22 P)

(2023/C 164/33)

Processprog: polsk

Parter

Appellant: Olimp Laboratories sp. z o.o. (ved adwokat M. Kondrat)

Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Domstolen (Afdelingen for bevilling af appel) har ved kendelse af 27. februar 2023 besluttet, at appellen ikke admitteres, og at appellanten bærer sine egne omkostninger.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/27 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/27

---

Appel iværksat den 28. december 2022 af Louis Vuitton Malletier til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tiende Afdeling) den 19. oktober 2022 i sag T-275/21, Louis Vuitton Malletier mod EUIPO — Wisniewski

(Sag C-788/22 P)

(2023/C 164/34)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Louis Vuitton Malletier SAS (ved avvocati P. Roncaglia og N. Parrotta og avocat P.-Y. Gautier)

Den anden part: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Domstolen (Afdelingen for bevilling af appel) har ved kendelse af 21. marts 2023 besluttet, at appellen ikke admitteres, og at Louis Vuitton Malletier SAS bærer sine egne omkostninger.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/27 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/27

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Braşov (Rumænien) den 23. december 2022 — straffesag mod MG

(Sag C-792/22, Energotehnica)

(2023/C 164/35)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Braşov

Tiltalt i straffesagen

MG

Civile parter: LV, CRA og LCM

Civilretligt ansvarlig part: SC Energotehnica SRL Sibiu

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er princippet om beskyttelse af arbejdstagerne og princippet om arbejdsgiverens ansvar som fastsat i artikel 1, stk. 1 og 2, og artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 89/391/EØF om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (1), offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende
  (EUT) nr. L 183/1989, der er gennemført i national ret ved Legea nr. 319/2006 a securității și sănătății în muncă (lov nr. 319/2006 om sikkerhed og sundhed under arbejdet, sammenholdt med artikel 31, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, til hinder for en lovgivning som den, der finder anvendelse i hovedsagen, som er pålagt ved en afgørelse fra den nationale forfatningsdomstol, og i henhold til hvilken en forvaltningsdomstol efter anmodning fra arbejdsgiveren, under en kontradiktorisk procedure med alene den statslige administrative myndighed, kan træffe endelig afgørelse om, at en hændelse ikke kan kvalificeres som en arbejdsulykke som omhandlet i direktivet, og således kan forhindre den straffedomstol, der skal træffe afgørelse i både den straffesag, som anklagemyndigheden har anlagt mod den ansvarlige arbejdstager, og i den civile sag, som den civile part har anlagt mod arbejdsgiveren som den civilretligt ansvarlige part i straffesagen mod dennes ansatte, i at afsige en anden afgørelse med hensyn til kvalificeringen af samme hændelse som en arbejdsulykke, hvilken kvalificering er et afgørende element i de overtrædelser, der er genstand for straffesagen (og uden hvilken der hverken kan fastslås et strafferetligt ansvar eller et civilretligt ansvar i tilknytning hertil), henset til den endelige administrative doms retskraft? |
| --- | --- |

1)

Er princippet om beskyttelse af arbejdstagerne og princippet om arbejdsgiverens ansvar som fastsat i artikel 1, stk. 1 og 2, og artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 89/391/EØF om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (1), offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende
  (EUT) nr. L 183/1989, der er gennemført i national ret ved Legea nr. 319/2006 a securității și sănătății în muncă (lov nr. 319/2006 om sikkerhed og sundhed under arbejdet, sammenholdt med artikel 31, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, til hinder for en lovgivning som den, der finder anvendelse i hovedsagen, som er pålagt ved en afgørelse fra den nationale forfatningsdomstol, og i henhold til hvilken en forvaltningsdomstol efter anmodning fra arbejdsgiveren, under en kontradiktorisk procedure med alene den statslige administrative myndighed, kan træffe endelig afgørelse om, at en hændelse ikke kan kvalificeres som en arbejdsulykke som omhandlet i direktivet, og således kan forhindre den straffedomstol, der skal træffe afgørelse i både den straffesag, som anklagemyndigheden har anlagt mod den ansvarlige arbejdstager, og i den civile sag, som den civile part har anlagt mod arbejdsgiveren som den civilretligt ansvarlige part i straffesagen mod dennes ansatte, i at afsige en anden afgørelse med hensyn til kvalificeringen af samme hændelse som en arbejdsulykke, hvilken kvalificering er et afgørende element i de overtrædelser, der er genstand for straffesagen (og uden hvilken der hverken kan fastslås et strafferetligt ansvar eller et civilretligt ansvar i tilknytning hertil), henset til den endelige administrative doms retskraft?

| 2) | Såfremt [det første spørgsmål] besvares bekræftende, skal princippet om EU-rettens forrang da fortolkes således, at det er til hinder for en national lovgivning eller praksis, hvorefter de almindelige nationale domstole er bundet af den nationale forfatningsdomstols afgørelser og af denne grund ikke af egen drift kan undlade at anvende den retspraksis, der følger af disse afgørelser, idet de da ville begå en disciplinær overtrædelse, selv om de i lyset af en dom fra Domstolen er af den opfattelse, at denne retspraksis er i strid med artikel 1, stk. 1 og 2, og artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 89/391/EØF, der er gennemført i national ret ved lov nr. 319/2006, sammenholdt med artikel 31, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder? |
| --- | --- |

2)

Såfremt [det første spørgsmål] besvares bekræftende, skal princippet om EU-rettens forrang da fortolkes således, at det er til hinder for en national lovgivning eller praksis, hvorefter de almindelige nationale domstole er bundet af den nationale forfatningsdomstols afgørelser og af denne grund ikke af egen drift kan undlade at anvende den retspraksis, der følger af disse afgørelser, idet de da ville begå en disciplinær overtrædelse, selv om de i lyset af en dom fra Domstolen er af den opfattelse, at denne retspraksis er i strid med artikel 1, stk. 1 og 2, og artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 89/391/EØF, der er gennemført i national ret ved lov nr. 319/2006, sammenholdt med artikel 31, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder?

---

(1)  Rådets direktiv 89/391/EØF af 12.6.1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (EUT 1989, L 183, s. 1).

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/28 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/28

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Spanien) den 30. december 2022 — Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) mod Bernardino

(Sag C-796/22, INSS)

(2023/C 164/36)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

Parter i hovedsagen

Appellant: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Appelindstævnt: Bernardino

Anden part: Lliza SL

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal udtrykket »ansættelsesvilkår« i § 4 i rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er vedlagt som bilag til Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 (om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS) (1), fortolkes således, at dette udtryk omfatter en delvis pensionsydelse fra den sociale sikring, idet modtagerne heraf kun kan være fuldtidsansatte og ikke deltidsansatte? |
| --- | --- |

1)

Skal udtrykket »ansættelsesvilkår« i § 4 i rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er vedlagt som bilag til Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 (om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS) (1), fortolkes således, at dette udtryk omfatter en delvis pensionsydelse fra den sociale sikring, idet modtagerne heraf kun kan være fuldtidsansatte og ikke deltidsansatte?

| 2) | Skal udtrykket »deltidsansatte« i § § 2 og 3 i direktiv 97/81/EF fortolkes således, at dette udtryk omfatter en vertikalt periodisk deltidsansat? |
| --- | --- |

2)

Skal udtrykket »deltidsansatte« i § § 2 og 3 i direktiv 97/81/EF fortolkes således, at dette udtryk omfatter en vertikalt periodisk deltidsansat?

| 3) | Skal § 4 i direktiv 97/81/EF fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en lovgivning, som udelukker deltidsansatte fra adgangen til delvis pension med en deltidskontrakt, idet dette udgør en forskelsbehandling i forhold til fuldtidsansatte, som ikke er begrundet i objektive faktorer? |
| --- | --- |

3)

Skal § 4 i direktiv 97/81/EF fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en lovgivning, som udelukker deltidsansatte fra adgangen til delvis pension med en deltidskontrakt, idet dette udgør en forskelsbehandling i forhold til fuldtidsansatte, som ikke er begrundet i objektive faktorer?

| 4) | Skal Rådets direktiv 97/7EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring (2) fortolkes således, at det er til hinder for en national bestemmelse, som udelukker deltidsansatte fra at være modtagere og dermed fra adgangen til delvis pension (med samtidig indgåelse af en deltidskontrakt), idet dette udgør en forskelsbehandling på grundlag af køn, som ikke er begrundet i objektive faktorer? |
| --- | --- |

4)

Skal Rådets direktiv 97/7EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring (2) fortolkes således, at det er til hinder for en national bestemmelse, som udelukker deltidsansatte fra at være modtagere og dermed fra adgangen til delvis pension (med samtidig indgåelse af en deltidskontrakt), idet dette udgør en forskelsbehandling på grundlag af køn, som ikke er begrundet i objektive faktorer?

---

(1)  EFT L 14, s. 9.

(2)  EFT L 6, s. 24.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/29 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/29

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Judecătoria Sectorului 6 Bucureşti (Rumænien) den 3. januar 2023 — M.-A.A. mod Direcţia de Evidenţă a Persoanelor Cluj, Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne og Municipiul Cluj-Napoca, Andre parter i sagen: Consiliului Național pentru Combaterea Discriminării og Asociația Accept

(Sag C-4/23, Asociaţia Accept)

(2023/C 164/37)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Judecătoria Sectorului 6 Bucureşti

Parter i hovedsagen

Sagsøger: M.-A.A.

Sagsøgte: Direcţia de Evidenţă a Persoanelor Cluj, Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor Interne og Municipiul Cluj Napoca

Andre parter i sagen: Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării og Asociația Accept

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er den omstændighed, at artikel 43, litra i), og artikel 57 i Legea nr. 119/1996 privind actele de stare civilă (lov nr. 119/1996 om civilregistrets dokumenter) dels ikke anerkender ændring af oplysninger om køn og fornavn i folkeregisteret, som en transmand med statsborgerskab i to medlemsstater (Rumænien og en anden medlemsstat) har fået foretaget i en anden medlemsstat efter proceduren vedrørende retlig anerkendelse af køn, dels kræver, at denne rumænske statsborger indleder en ny særskilt retlig procedure i Rumænien, mod det lokale folkeregisterdirektorat, som ifølge Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol er uklar og uforudsigelig (dom af 19.1.2021, X og Y mod Rumænien, sag nr. 2145/16 og nr. 20607/16), og som kan føre til en modsatrettet afgørelse i forhold til den, som er blevet truffet i den anden medlemsstat, til hinder for udøvelse af retten til unionsborgerskab (artikel 20 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) og/eller unionsborgerens ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område (artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 45 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder) under overholdelse af vilkårene for værdighed, lighed for loven og ikke-forskelsbehandling (artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union, artikel 18 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde samt artikel 1, 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder) og med respekt for privatliv og familieliv (artikel 7 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder)? |
| --- | --- |

1)

Er den omstændighed, at artikel 43, litra i), og artikel 57 i Legea nr. 119/1996 privind actele de stare civilă (lov nr. 119/1996 om civilregistrets dokumenter) dels ikke anerkender ændring af oplysninger om køn og fornavn i folkeregisteret, som en transmand med statsborgerskab i to medlemsstater (Rumænien og en anden medlemsstat) har fået foretaget i en anden medlemsstat efter proceduren vedrørende retlig anerkendelse af køn, dels kræver, at denne rumænske statsborger indleder en ny særskilt retlig procedure i Rumænien, mod det lokale folkeregisterdirektorat, som ifølge Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol er uklar og uforudsigelig (dom af 19.1.2021, X og Y mod Rumænien, sag nr. 2145/16 og nr. 20607/16), og som kan føre til en modsatrettet afgørelse i forhold til den, som er blevet truffet i den anden medlemsstat, til hinder for udøvelse af retten til unionsborgerskab (artikel 20 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) og/eller unionsborgerens ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område (artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 45 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder) under overholdelse af vilkårene for værdighed, lighed for loven og ikke-forskelsbehandling (artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union, artikel 18 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde samt artikel 1, 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder) og med respekt for privatliv og familieliv (artikel 7 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder)?

| 2) | Påvirker Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union besvarelsen af det ovenstående spørgsmål, navnlig såfremt (i) proceduren vedrørende ændring af civilregistrets oplysninger blev indledt inden Brexit og afsluttet i overgangsperioden, og (ii) Brexits virkning indebærer, at den pågældende kun kan udøve de rettigheder, der er forbundet med unionsborgerskab, herunder retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, på grundlag af rumænske identitetsdokumenter eller rumænsk rejselegitimation, hvor den pågældende er identificeret med kvindeligt køn og fornavn, i modsætning til den allerede retligt anerkendte kønsidentitet? |
| --- | --- |

2)

Påvirker Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union besvarelsen af det ovenstående spørgsmål, navnlig såfremt (i) proceduren vedrørende ændring af civilregistrets oplysninger blev indledt inden Brexit og afsluttet i overgangsperioden, og (ii) Brexits virkning indebærer, at den pågældende kun kan udøve de rettigheder, der er forbundet med unionsborgerskab, herunder retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, på grundlag af rumænske identitetsdokumenter eller rumænsk rejselegitimation, hvor den pågældende er identificeret med kvindeligt køn og fornavn, i modsætning til den allerede retligt anerkendte kønsidentitet?

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/29 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/29

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumænien) den 11. januar 2023 — Remia Com Impex SRL mod Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor og Direcţia Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor Dolj

(Sag C-10/23, Remia Com Impex)

(2023/C 164/38)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Remia Com Impex SRL

Sagsøgte: Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor og Direcţia Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor Dolj

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal forordning (EF) nr. 853/2004 (1) samlet set, og navnlig bestemmelserne i artikel 1, stk. 3-5, fortolkes således, at frysehuse, der foretager detailsalg til andre detailvirksomheder, men ikke til den endelige forbruger, skal være autoriserede i henhold til denne forordning, når den berørte aktivitet ikke er omfattet af undtagelserne i artikel 1, stk. 5, litra b)? |
| --- | --- |

1)

Skal forordning (EF) nr. 853/2004 (1) samlet set, og navnlig bestemmelserne i artikel 1, stk. 3-5, fortolkes således, at frysehuse, der foretager detailsalg til andre detailvirksomheder, men ikke til den endelige forbruger, skal være autoriserede i henhold til denne forordning, når den berørte aktivitet ikke er omfattet af undtagelserne i artikel 1, stk. 5, litra b)?

| 2) | Skal den nævnte forordning og EU-retten generelt fortolkes således, at de nationale myndigheder med kompetence til at sikre iværksættelsen af den politik, der udgør det formål, som skal forfølges gennem lovgivningen, og til at sikre, at de berørte økonomiske aktører opfylder de dertil relaterede forpligtelser, har pligt til at fortolke kravet vedrørende en marginal, lokal og begrænset aktivitet i den samme forordnings artikel 1, stk. 5, litra b), nr. ii), i lyset af 13. betragtning hertil, eller kan de fravige denne fortolkning ved brug af egne begrebsdefinitioner? |
| --- | --- |

2)

Skal den nævnte forordning og EU-retten generelt fortolkes således, at de nationale myndigheder med kompetence til at sikre iværksættelsen af den politik, der udgør det formål, som skal forfølges gennem lovgivningen, og til at sikre, at de berørte økonomiske aktører opfylder de dertil relaterede forpligtelser, har pligt til at fortolke kravet vedrørende en marginal, lokal og begrænset aktivitet i den samme forordnings artikel 1, stk. 5, litra b), nr. ii), i lyset af 13. betragtning hertil, eller kan de fravige denne fortolkning ved brug af egne begrebsdefinitioner?

| 3) | Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende, skal definitionerne i en national retsakt til gennemførelse af forordningen da overholde kernen i de respektive begreber, sådan som denne er beskrevet i 13. betragtning? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende, skal definitionerne i en national retsakt til gennemførelse af forordningen da overholde kernen i de respektive begreber, sådan som denne er beskrevet i 13. betragtning?

| 4) | Henset til, at bestemmelserne i artikel 17 i Normele atașate Ordinului n. 111/2008 (regler vedlagt dekret nr. 111/2008) fastsætter, at detailsalg af animalske produkter også kan inkludere levering og salg af produkterne til andre detailvirksomheder på hele det rumænske område uden krav om autorisation med hensyn til dyrevelfærd, er EU-retten og navnlig forordning (EF) nr. 853/2004 da til hinder for en sådan bestemmelse og/eller en sådan administrativ praksis? |
| --- | --- |

4)

Henset til, at bestemmelserne i artikel 17 i Normele atașate Ordinului n. 111/2008 (regler vedlagt dekret nr. 111/2008) fastsætter, at detailsalg af animalske produkter også kan inkludere levering og salg af produkterne til andre detailvirksomheder på hele det rumænske område uden krav om autorisation med hensyn til dyrevelfærd, er EU-retten og navnlig forordning (EF) nr. 853/2004 da til hinder for en sådan bestemmelse og/eller en sådan administrativ praksis?

| 5) | Kræver ækvivalensprincippet, at såfremt en administrativ myndigheds foranstaltning kan annulleres, fordi den ikke er forenelig med en national lov, kan denne administrative retsakt ligeledes annulleres, såfremt den ikke er forenelig med en relevant EU-forordning såsom forordning (EF) nr. 853/2004? |
| --- | --- |

5)

Kræver ækvivalensprincippet, at såfremt en administrativ myndigheds foranstaltning kan annulleres, fordi den ikke er forenelig med en national lov, kan denne administrative retsakt ligeledes annulleres, såfremt den ikke er forenelig med en relevant EU-forordning såsom forordning (EF) nr. 853/2004?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29.4.2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (EUT 2004, L 139, s. 55).

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/30 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/30

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal da Relação do Porto (Portugal) den 16. januar 2023 — SF mod MV, Instituto da Segurança Social, IP, Autoridade Tributária e Aduaneira og Cofidis SA — Sucursal em Portugal

(Sag C-20/23, Instituto da Segurança Social m.fl.)

(2023/C 164/39)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal da Relação do Porto

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SF

Sagsøgte: MV, Instituto da Segurança Social, IP, Autoridade Tributária e Aduaneira

og Cofidis SA — Sucursal em Portugal

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 23, stk. 4, i direktiv [2019/1023] (1) fortolkes således, at en udelukkelse af andre gældskategorier (som adskiller sig fra dem, der er opregnet i litraerne i dette stykke) kun er tilladt, når denne udelukkelse er »behørigt begrundet«? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 23, stk. 4, i direktiv [2019/1023] (1) fortolkes således, at en udelukkelse af andre gældskategorier (som adskiller sig fra dem, der er opregnet i litraerne i dette stykke) kun er tilladt, når denne udelukkelse er »behørigt begrundet«?

| 2) | Skal muligheden for, at medlemsstaterne udelukker bestemte gældskategorier fra gældssanering (når en sådan udelukkelse er behørigt begrundet, som fastsat i artikel 23, stk. 4, i direktiv 2019/1023), fortolkes således, at medlemsstaterne kan udelukke skattegæld (som ikke er nævnt i denne artikel), og således stille sig selv i en fordelagtig situation? |
| --- | --- |

2)

Skal muligheden for, at medlemsstaterne udelukker bestemte gældskategorier fra gældssanering (når en sådan udelukkelse er behørigt begrundet, som fastsat i artikel 23, stk. 4, i direktiv 2019/1023), fortolkes således, at medlemsstaterne kan udelukke skattegæld (som ikke er nævnt i denne artikel), og således stille sig selv i en fordelagtig situation?

| 3) | Såfremt disse præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende, hvilke kriterier skal denne begrundelse i EU-rettens forstand da opfylde for at overholde EU-rettens generelle principper og de grundlæggende rettigheder, som EU-lovgiver og de nationale lovgivere er underlagt (»forbud mod forskelsbehandling, der udøves på grundlag af nationalitet« (artikel 18 TEUF), »frihed til at oprette og drive egen virksomhed« (artikel 16 i (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder)) og de grundlæggende økonomiske friheder på det indre marked)? |
| --- | --- |

3)

Såfremt disse præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende, hvilke kriterier skal denne begrundelse i EU-rettens forstand da opfylde for at overholde EU-rettens generelle principper og de grundlæggende rettigheder, som EU-lovgiver og de nationale lovgivere er underlagt (»forbud mod forskelsbehandling, der udøves på grundlag af nationalitet« (artikel 18 TEUF), »frihed til at oprette og drive egen virksomhed« (artikel 16 i (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder)) og de grundlæggende økonomiske friheder på det indre marked)?

| 4) | Såfremt dette præjudicielle spørgsmål besvares benægtende, omfatter definitionerne (i henhold til EU-retten og med henblik på fortolkningen af det pågældende direktiv) af begreberne »gæld som følge af eller i forbindelse med strafferetlige sanktioner« og »gæld som følge af erstatningsansvar uden for kontraktforhold« da også skattegæld, således som det er fastsat i den nationale retsakt til gennemførelse af direktiv 2019/1023 (lov nr. 9/2022 af 11.1.2022)? |
| --- | --- |

4)

Såfremt dette præjudicielle spørgsmål besvares benægtende, omfatter definitionerne (i henhold til EU-retten og med henblik på fortolkningen af det pågældende direktiv) af begreberne »gæld som følge af eller i forbindelse med strafferetlige sanktioner« og »gæld som følge af erstatningsansvar uden for kontraktforhold« da også skattegæld, således som det er fastsat i den nationale retsakt til gennemførelse af direktiv 2019/1023 (lov nr. 9/2022 af 11.1.2022)?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1023 af 20.6.2019 om rammer for forebyggende rekonstruktion, gældssanering og udelukkelse og om foranstaltninger med henblik på mere effektive procedurer for rekonstruktion, insolvensbehandling og gældssanering og om ændring af direktiv (EU) 2017/1132 (rekonstruktions- og insolvensdirektivet) (EUT 2019, L 172, s. 18).

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/31 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/31

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Bremen (Tyskland) den 25. januar 2023 — L mod Familienkasse Sachsen der Bundesagentur für Arbeit

(Sag C-36/23, Familienkasse Sachsen)

(2023/C 164/40)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Bremen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: L

Sagsøgt: Familienkasse Sachsen der Bundesagentur für Arbeit

Præjudicielle spørgsmål

Spørgsmål vedrørende fortolkningen af de prioriteringsregler, der er fastsat i artikel 68 i forordning (EF) nr. 883/2004 (1):

| 1) | Tillader artikel 68 i forordning (EF) nr. 883/2004, at tysk børnetilskud (»Kindergeld«) under påberåbelse af en prioriteret rettighed i en anden medlemsstat efterfølgende kræves delvist tilbagebetalt, selv om der i den anden medlemsstat ikke er tildelt og udbetalt en familieydelse for barnet, med den konsekvens, at det beløb, der tilkommer den i henhold til tysk lovgivning berettigede person, er lavere end det tyske børnetilskud? |
| --- | --- |

1)

Tillader artikel 68 i forordning (EF) nr. 883/2004, at tysk børnetilskud (»Kindergeld«) under påberåbelse af en prioriteret rettighed i en anden medlemsstat efterfølgende kræves delvist tilbagebetalt, selv om der i den anden medlemsstat ikke er tildelt og udbetalt en familieydelse for barnet, med den konsekvens, at det beløb, der tilkommer den i henhold til tysk lovgivning berettigede person, er lavere end det tyske børnetilskud?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende:
  Afhænger besvarelsen af spørgsmålet om, på hvilket grundlag mere end én medlemsstat skal udbetale ydelser som omhandlet i artikel 68 i forordning (EF) nr. 883/2004, eller hvad der udløser de rettigheder, der skal koordineres, af betingelserne for tildeling af ydelse i de nationale bestemmelser eller af, på grundlag af hvilke omstændigheder de pågældende personer i henhold til artikel 11-16 i forordning (EF) nr. 883/2004 er undergivet lovgivningen i de pågældende medlemsstater? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende:

Afhænger besvarelsen af spørgsmålet om, på hvilket grundlag mere end én medlemsstat skal udbetale ydelser som omhandlet i artikel 68 i forordning (EF) nr. 883/2004, eller hvad der udløser de rettigheder, der skal koordineres, af betingelserne for tildeling af ydelse i de nationale bestemmelser eller af, på grundlag af hvilke omstændigheder de pågældende personer i henhold til artikel 11-16 i forordning (EF) nr. 883/2004 er undergivet lovgivningen i de pågældende medlemsstater?

| 3) | Såfremt det afgørende er, på grundlag af hvilke omstændigheder de pågældende personer i henhold til artikel 11-16 i forordning (EF) nr. 883/2004 er undergivet lovgivningen i de pågældende medlemsstater:
  Skal artikel 68, sammenholdt med artikel 1, litra a) og b), og artikel 11, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 883/2004 fortolkes således, at det skal lægges til grund, at en person udøver lønnet beskæftigelse eller selvstændig virksomhed i en anden medlemsstat, eller at der foreligger en aktivitet, der i socialforsikringsretlig henseende er ligestillet hermed, hvis den sociale sikringsinstitution i den anden medlemsstat dokumenterer en forsikring »som landbruger«, og institutionen for familieydelser i denne stat bekræfter, at der foreligger lønnet beskæftigelse, selv om den pågældende person gør gældende, at forsikringen alene vedrører ejendomsretten til en gård, der er registreret som udnyttet landbrugsareal, men faktisk ikke opdyrkes? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det afgørende er, på grundlag af hvilke omstændigheder de pågældende personer i henhold til artikel 11-16 i forordning (EF) nr. 883/2004 er undergivet lovgivningen i de pågældende medlemsstater:

Skal artikel 68, sammenholdt med artikel 1, litra a) og b), og artikel 11, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 883/2004 fortolkes således, at det skal lægges til grund, at en person udøver lønnet beskæftigelse eller selvstændig virksomhed i en anden medlemsstat, eller at der foreligger en aktivitet, der i socialforsikringsretlig henseende er ligestillet hermed, hvis den sociale sikringsinstitution i den anden medlemsstat dokumenterer en forsikring »som landbruger«, og institutionen for familieydelser i denne stat bekræfter, at der foreligger lønnet beskæftigelse, selv om den pågældende person gør gældende, at forsikringen alene vedrører ejendomsretten til en gård, der er registreret som udnyttet landbrugsareal, men faktisk ikke opdyrkes?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29.4.2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (EUT 2004, L 166, s. 1).

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/32 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/32

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Frankfurt am Main (Tyskland) den 3. februar 2023 — flightright GmbH mod TAP Portugal

(Sag C-52/23, flightright)

(2023/C 164/41)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Frankfurt am Main

Parter i hovedsagen

Sagsøger: flightright GmbH

Sagsøgt: TAP Portugal

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Foreligger der en usædvanlig omstændighed som omhandlet i forordningen (EF) nr. 261/2004 (1) artikel 5, stk. 3, hvis der indtræffer vejrforhold, som er uforenelige med gennemførelsen af en flyvning, uanset om vejrforholdene er usædvanlige? |
| --- | --- |

1)

Foreligger der en usædvanlig omstændighed som omhandlet i forordningen (EF) nr. 261/2004 (1) artikel 5, stk. 3, hvis der indtræffer vejrforhold, som er uforenelige med gennemførelsen af en flyvning, uanset om vejrforholdene er usædvanlige?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, kan vejrforholdenes usædvanlige karakter da bestemmes på grundlag af deres regionale og årstidsmæssige hyppighed på det sted og det tidspunkt, hvor de indtræffer? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, kan vejrforholdenes usædvanlige karakter da bestemmes på grundlag af deres regionale og årstidsmæssige hyppighed på det sted og det tidspunkt, hvor de indtræffer?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning af eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT 2004, L 46, s. 1).

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/32 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/32

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal de première instance de Liège (Belgien) den 10. februar 2023 — Chaudfontaine Loisirs mod État belge

(Sag C-73/23, Chaudfontaine Loisirs)

(2023/C 164/42)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal de première instance de Liège

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Chaudfontaine Loisirs SA

Sagsøgt og adciteret i sagen om tvangsfuldbyrdelse og garantistillelse: État belge, repræsenteret ved le Ministre des Finances

Øvrig procesdeltager og adciteret i sagen om tvangsfuldbyrdelse og garantistillelse: État belge, repræsenteret ved le Ministre de la Justice

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Giver artikel 135, stk. 1, litra i), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1) og princippet om afgiftsneutralitet en medlemsstat mulighed for at udelukke alene hasardspil eller spil om penge, der udbydes elektronisk, fra at være omfattet af den fritagelse, som er fastsat i denne bestemmelse, mens hasardspil eller spil om penge, der ikke udbydes elektronisk, fortsat momsfritages? |
| --- | --- |

1)

Giver artikel 135, stk. 1, litra i), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1) og princippet om afgiftsneutralitet en medlemsstat mulighed for at udelukke alene hasardspil eller spil om penge, der udbydes elektronisk, fra at være omfattet af den fritagelse, som er fastsat i denne bestemmelse, mens hasardspil eller spil om penge, der ikke udbydes elektronisk, fortsat momsfritages?

| 2) | Giver artikel 135, stk. 1, litra i), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem og princippet om afgiftsneutralitet en medlemsstat mulighed for at udelukke alene hasardspil eller spil om penge, der udbydes elektronisk, fra at være omfattet af den fritagelse, som er fastsat i denne bestemmelse, med undtagelse af lotterier, der fortsat momsfritages, uanset om de udbydes elektronisk eller ej? |
| --- | --- |

2)

Giver artikel 135, stk. 1, litra i), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem og princippet om afgiftsneutralitet en medlemsstat mulighed for at udelukke alene hasardspil eller spil om penge, der udbydes elektronisk, fra at være omfattet af den fritagelse, som er fastsat i denne bestemmelse, med undtagelse af lotterier, der fortsat momsfritages, uanset om de udbydes elektronisk eller ej?

| 3) | Giver artikel 267, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde en højere retsinstans mulighed for at træffe afgørelse om at opretholde virkningerne af en bestemmelse i national ret, som den annullerer som følge af en tilsidesættelse af national ret, uden at tage stilling til det spørgsmål om tilsidesættelse af EU-retten, der ligeledes var blevet forelagt den, og således uden hverken at rejse det præjudicielle spørgsmål, om den pågældende bestemmelse i national ret er forenelig med EU-retten, eller forelægge Domstolen spørgsmålet om, under hvilke betingelser den nævnte højere retsinstans kan træffe afgørelse om opretholdelse af virkningerne af bestemmelsen til trods for dens uforenelighed med EU-retten? |
| --- | --- |

3)

Giver artikel 267, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde en højere retsinstans mulighed for at træffe afgørelse om at opretholde virkningerne af en bestemmelse i national ret, som den annullerer som følge af en tilsidesættelse af national ret, uden at tage stilling til det spørgsmål om tilsidesættelse af EU-retten, der ligeledes var blevet forelagt den, og således uden hverken at rejse det præjudicielle spørgsmål, om den pågældende bestemmelse i national ret er forenelig med EU-retten, eller forelægge Domstolen spørgsmålet om, under hvilke betingelser den nævnte højere retsinstans kan træffe afgørelse om opretholdelse af virkningerne af bestemmelsen til trods for dens uforenelighed med EU-retten?

| 4) | Såfremt ét af de foregående spørgsmål besvares benægtende, kunne Cour constitutionnelle (forfatningsdomstol) da opretholde de hidtidige virkninger af de bestemmelser, som den annullerede som følge af deres uforenelighed med nationale regler om fordeling af kompetencer, mens disse bestemmelser ligeledes var uforenelige med Rådets direktiv 2006/112/EF, vel at mærke for at undgå budgetmæssige og administrative vanskeligheder, som en tilbagebetaling af de allerede betalte afgifter ville indebære? |
| --- | --- |

4)

Såfremt ét af de foregående spørgsmål besvares benægtende, kunne Cour constitutionnelle (forfatningsdomstol) da opretholde de hidtidige virkninger af de bestemmelser, som den annullerede som følge af deres uforenelighed med nationale regler om fordeling af kompetencer, mens disse bestemmelser ligeledes var uforenelige med Rådets direktiv 2006/112/EF, vel at mærke for at undgå budgetmæssige og administrative vanskeligheder, som en tilbagebetaling af de allerede betalte afgifter ville indebære?

| 5) | Såfremt det foregående spørgsmål besvares benægtende, kan den afgiftspligtige da opnå tilbagebetaling af den moms, som denne har betalt af den reelle bruttomargen på de spil og væddemål, som den pågældende driver, vel at mærke på grundlag af bestemmelser, der er uforenelige med Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem og princippet om afgiftsneutralitet? |
| --- | --- |

5)

Såfremt det foregående spørgsmål besvares benægtende, kan den afgiftspligtige da opnå tilbagebetaling af den moms, som denne har betalt af den reelle bruttomargen på de spil og væddemål, som den pågældende driver, vel at mærke på grundlag af bestemmelser, der er uforenelige med Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem og princippet om afgiftsneutralitet?

---

(1)  EUT 2006, L 347, s. 1.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/33 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/33

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 7. februar 2023 — SIA »Ogres HES«, procesdeltagere: Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija og Finanšu ministrija (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākā tiesa (Senāts) — Letland)

(Sag C-152/21 (1), Ogres HES)

(2023/C 164/43)

Processprog: lettisk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 242 af 21.6.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/33 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/33

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 28. december 2022 — G-Finance SARL og DV mod Luxembourg Business Registers (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal d’arrondissement de Luxembourg — Luxembourg)

(Sag C-317/21 (1), G-Finance)

(2023/C 164/44)

Processprog: fransk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 297 du 26.7.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/34 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/34

---

Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Første Afdeling den 13. februar 2023 — Grand Production d.o.o. mod GO4YU GmbH, DH, GO4YU d.o.o. og MTEL Austria GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)

(Sag C-423/21 (1), Grand Production)

(2023/C 164/45)

Processprog: tysk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 422 af 18.10.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/34 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/34

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 12. januar 2023 — straffesag mod TP og OF (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Apelativen sad — Varna — Bulgarien)

(Sag C-698/22 (1), TP og OF)

(2023/C 164/46)

Processprog: bulgarsk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 35 af 30.1.2023.

---

Retten

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/35 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/35

---

Rettens dom af 15. marts 2023 — Basaglia mod Kommissionen

(Sag T-597/21) (1)

(Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter vedrørende diverse projekter inden for eTEN-programmet og det femte og sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling - delvist afslag på aktindsigt - manglende dokumenter - ensidig begrænsning af begæringen om aktindsigt - forpligtelse til at foretage en konkret og individuel undersøgelse - urimelig arbejdsbyrde - artikel 266 TEUF - afgørelse vedtaget til opfyldelse af en dom afsagt af Retten - foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde en annullationsdom)

(2023/C 164/47)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Giorgio Basaglia (Milano, Italien) (ved advokat G. Balossi)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Ehrbar og A. Spina, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Sagsøgeren har med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse C(2021) 5741 final af 27. juli 2021 om en genfremsat begæring om aktindsigt.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Giorgio Basaglia betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Giorgio Basaglia betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 462 af 15.11.2021.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/35 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/35

---

Rettens dom af 15. marts 2023 — TO mod EUAA

(Sag T-727/21) (1)

(Annullations- og erstatningssøgsmål - personalesag - midlertidigt ansatte - ansættelse - eksternt stillingsopslag [fortroligt] - afgørelse om ikke at forlænge gyldigheden af en reserveliste - klagefrist - offentliggørelse på internettet - undskyldelig fejl foreligger ikke - afvisning)

(2023/C 164/48)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: TO (ved advokat É. Boigelot)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Asylagentur (EUAA) (ved P. Eyckmans og M. Stamatopoulou, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne T. Bontinck, A. Guillerme og T. Payan)

Sagens genstand

Sagsøgeren har i henhold til artikel 270 TEUF anlagt sag med påstand om dels annullation af afgørelse EASO/HR/2020/2331 truffet af Den Europæiske Unions Asylagentur (EUAA) den 18. december 2020 om ikke at forlænge gyldigheden af den reserveliste, der blev opstillet efter udvælgelsesprocedure [fortrolig], og hvorpå sagsøgerens navn var opført, med yderligere et år, dels erstatning for det tab, som angiveligt er lidt.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Asylagentur (EUAA) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Asylagentur (EUAA) frifindes.

| 2) | TO betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

TO betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 11 af 10.1.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/36 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/36

---

Rettens dom af 15. marts 2023 — Homy Casa mod EUIPO — Albatros International (Stole)

(Sag T-89/22) (1)

(EF-design - ugyldighedssag - registreret EF-design, der gengiver en stol - tidligere design - ugyldighedsgrund - offentliggørelse af det tidligere design - offentliggørelse på internettet - identifikation af det tidligere design - appelkammerets skønsbeføjelse - artikel 63, stk. 1, i forordning (EF) nr. 6/2002)

(2023/C 164/49)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Homy Casa Ltd (Guangzhou, Kina) (ved advokat J. Vogtmeier)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved E. Nicolás Gómez og J. Ivanauskas, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Albatros International GmbH (Nerdlen, Tyskland) (ved advokat A. Biesterfeld-Kuhn)

Sagens genstand

Med et søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. november 2021 af Tredje Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 837/2020-3).

Konklusion

| 1) | Afgørelse truffet den 30. november 2021 af Tredje Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 837/2020-3) annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelse truffet den 30. november 2021 af Tredje Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 837/2020-3) annulleres.

| 2) | EUIPO betaler sagsomkostningerne, herunder de nødvendige omkostninger, som Homy Casa Ltd har afholdt i forbindelse med sagen for appelkammeret ved EUIPO. |
| --- | --- |

2)

EUIPO betaler sagsomkostningerne, herunder de nødvendige omkostninger, som Homy Casa Ltd har afholdt i forbindelse med sagen for appelkammeret ved EUIPO.

| 3) | Albatros International GmbH bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Albatros International GmbH bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 148 af 4.4.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/37 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/37

---

Rettens dom af 8. marts 2023 — Ruhorimbere mod Rådet

(Sag T-91/22) (1)

(Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Den Demokratiske Republik Congo - indefrysning af midler - restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område - opretholdelse af sagsøgerens navn på listerne over omfattede personer - ret til at blive hørt - bevis for grundlaget for opførelsen og opretholdelsen på listerne - åbenbart urigtigt skøn - de faktiske og retlige omstændigheder, der lå til grund for vedtagelsen af de restriktive foranstaltninger, består fortsat)

(2023/C 164/50)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme og T. Payan)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M.-C. Cadilhac og S. Lejeune, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af dels Rådets afgørelse (FUSP) 2021/2181 af 9. december 2021 om ændring af afgørelse 2010/788/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Republik Congo (EUT 2021, L 443, s. 75), dels Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/2177 af 9. december 2021 om gennemførelse af artikel 9 i forordning (EF) nr. 1183/2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod personer, der bryder våbenembargoen over for Den Demokratiske Republik Congo (EUT 2021, L 443, s. 3), for så vidt som disse retsakter vedrører ham.

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Éric Ruhorimbere betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Éric Ruhorimbere betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 148 af 4.4.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/37 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/37

---

Rettens dom af 8. marts 2023 — Mutondo mod Rådet

(Sag T-94/22) (1)

(Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Den Demokratiske Republik Congo - indefrysning af midler - restriktion vedrørende indrejse på medlemsstaternes område - opretholdelse af sagsøgerens navn på listerne over omfattede personer - bevis for grundlaget for opførelsen og opretholdelsen på listerne - ændringer i de faktiske og retlige omstændigheder, der lå til grund for vedtagelsen af de restriktive foranstaltninger)

(2023/C 164/51)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kalev Mutondo (Kinshasa, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme og T. Payan)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen og M.-C. Cadilhac, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af dels Rådets afgørelse (FUSP) 2021/2181 af 9. december 2021 om ændring af afgørelse 2010/788/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Republik Congo (EUT 2021, L 443, s. 75), dels Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/2177 af 9. december 2021 om gennemførelse af artikel 9 i forordning (EF) nr. 1183/2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod personer, der bryder våbenembargoen over for Den Demokratiske Republik Congo (EUT 2021, L 443, s. 3), for så vidt som disse retsakter vedrører ham.

Konklusion

| 1) | Rådets afgørelse (FUSP) 2021/2181 af 9. december 2021 om ændring af afgørelse 2010/788/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Republik Congo samt Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/2177 af 9. december 2021 om gennemførelse af artikel 9 i forordning (EF) nr. 1183/2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod personer, der bryder våbenembargoen over for Den Demokratiske Republik Congo, annulleres, for så vidt som disse retsakter vedrører Kalev Mutondo. |
| --- | --- |

1)

Rådets afgørelse (FUSP) 2021/2181 af 9. december 2021 om ændring af afgørelse 2010/788/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Republik Congo samt Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/2177 af 9. december 2021 om gennemførelse af artikel 9 i forordning (EF) nr. 1183/2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod personer, der bryder våbenembargoen over for Den Demokratiske Republik Congo, annulleres, for så vidt som disse retsakter vedrører Kalev Mutondo.

| 2) | Rådet for Den Europæiske Union betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Rådet for Den Europæiske Union betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 148 af 4.4.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/38 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/38

---

Rettens dom af 15. marts 2023 — Katjes Fassin mod EUIPO (THE FUTURE IS PLANT-BASED)

(Sag T-133/22) (1)

(EU-varemærker - ansøgning om EU-ordmærket THE FUTURE IS PLANT-BASED - varemærke bestående af et reklameslogan - absolut registreringshindring - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001)

(2023/C 164/52)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Tyskland) (ved advokaterne T. Schmitz og S. Stolzenburg-Wiemer)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Stoyanova-Valchanova og E. Markakis, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Sagsøgeren har med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 21. december 2021 af Femte Appelkammer ved EUIPO ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1023/2021-5).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Katjes Fassin GmbH & Co. KG betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Katjes Fassin GmbH & Co. KG betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 171 af 25.4.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/39 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/39

---

Rettens dom af 15. marts 2023 — Novartis mod EUIPO — AstraZeneca (BREZTREV)

(Sag T-174/22) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-ordmærket BREZTREV - de ældre EU-ordmærker ONBREZ, DAYBREZ, BREZILIZER og BREEZHALER - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b) i forordning (EU) 2017/1001)

(2023/C 164/53)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Novartis AG (Basel, Schweiz) (ved advokat A. Nordemann Schiffel)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved N. Lamsters og T. Frydendahl, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: AstraZeneca AB (Södertälje, Sverige) (ved advokaterne C. Tenkhoff og T. Herzog)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 21. januar 2022 af Andet Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 738/2021-2).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Novartis AG betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Novartis AG betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 207 af 23.5.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/39 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/39

---

Rettens dom af 15. marts 2023 — Novartis mod EUIPO — AstraZeneca (BREZTRI)

(Sag T-175/22) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-ordmærket BREZTRI - de ældre EU-ordmærker ONBREZ, BREZILIZER og BREEZHALER - ingen risiko for forveksling - de ældre varemærker har ikke en høj grad af særpræg - artikel 60, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001 - artikel 27, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2018/625)

(2023/C 164/54)

Stævningen er affattet på: engelsk

Parter

Sagsøger: Novartis AG (Basel, Schweiz) (ved advokat A. Nordemann Schiffel)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved N. Lamsters og T. Frydendahl, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: AstraZeneca AB (Södertälje, Sverige) (ved advokaterne C. Tenkhoff og T. Herzog)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 21. januar 2022 af Andet Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 737/2021-2).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Novartis AG betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Novartis AG betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 207 af 23.5.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/40 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/40

---

Rettens dom af 15. marts 2023 — FA World Entertainment mod EUIPO (FUCKING AWESOME)

(Sag T-178/22) (1)

(EU-varemærker - international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret - ordmærket FUCKING AWESOME - absolut registreringshindring - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001 - retssikkerhed - ligebehandling - princippet om god forvaltningsskik)

(2023/C 164/55)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: FA World Entertainment Inc. (Los Angeles, Californien, De Forenede Stater) (ved advokaterne M. Breuer, I. Dimitrov og C. Tenbrock)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved T. Frydendahl, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Sagsøgeren har med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 3. februar 2022 af Femte Appelkammer ved EUIPO ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1131/2021-5).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | FA World Entertainment Inc. betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

FA World Entertainment Inc. betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 207 af 23.5.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/40 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/40

---

Rettens dom af 15. marts 2023 — Zelmotor mod EUIPO — B&B Trends (zelmotor)

(Sag T-194/22) (1)

(EU-varemærker - fortabelsessag - EU-figurmærket zelmotor - manglende reel brug af varemærket - artikel 58, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2017/1001)

(2023/C 164/56)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Zelmotor sp. z o.o. (Rzeszów, Polen) (ved advokat M. Rumak)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved J. Ivanauskas, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: B&B Trends, SL (Santa Perpetua de Mogoda, Spanien) (ved advokat J. Mora Cortés)

Sagens genstand

Med et søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om delvis annullation af afgørelse truffet den 4. februar 2022 af Andet Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 927/2021-2).

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Zelmotor sp. z o.o. bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af B&B Trends, SL. |
| --- | --- |

2)

Zelmotor sp. z o.o. bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af B&B Trends, SL.

| 3) | EUIPO bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

EUIPO bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 222 du 7.6.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/41 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/41

---

Rettens kendelse af 6. marts 2023 — Oatly mod EUIPO — D’s Naturals (Wow no cow!)

(Sag T-429/22) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - tilbagetagelse af ugyldighedsbegæringen - ufornødent at træffe afgørelse i sagen)

(2023/C 164/57)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Oatly AB (Malmø, Sverige) (ved advokat M. Johansson)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved T. Klee og J. Ivanauskas, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: D’s Naturals LLC (Cincinnati, Ohio, De Forenede Stater) (ved advokaterne M. Hawkins og T. Dolde)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 2. maj 2022 af Andet Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1539/2021-2).

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse.

| 2) | Oatly AB og D’s Naturals LLC bærer deres egne omkostninger og betaler de af Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Oatly AB og D’s Naturals LLC bærer deres egne omkostninger og betaler de af Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 326 af 29.8.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/42 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/42

---

Rettens kendelse af 16. februar 2023 — Cypern mod EUIPO — Cemet (Halime)

(Sag T-615/22) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - endeligt afslag på ansøgningen om registrering af varemærket i forbindelse med en sideløbende indsigelsessag - bortfald af tvistens genstand - ufornødent at træffe afgørelse)

(2023/C 164/58)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Republikken Cypern (ved advokaterne S. Malynicz og C. Milbradt)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Gája, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Cemet Oy (Helsinki, Finland)

Sagens genstand

Med sit søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 28. juni 2022 af Femte Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 121/2022-5).

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse.

| 2) | Republikken Cypern og Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Republikken Cypern og Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 432 af 14.11.2022.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/42 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/42

---

Sag anlagt den 27. januar 2023 — SCC Legal mod Kommissionen

(Sag T-43/23)

(2023/C 164/59)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: SCC Legal Rechtsanwaltgesellschaft mbH (Bad Kreuznach, Tyskland) (ved advokaterne C. Stallberg og C. Binder)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at sagsøgte i strid med EU-retten efter gennemførelsen af proceduren for fremsættelse af bemærkninger har undladt at indlede den efterfølgende forskriftsprocedure med henblik på ophævelsen af godkendelsen af basisstoffet natriumhydrogencarbonat i henhold til artikel 23, stk. 6, fjerde afsnit, sammenholdt med artikel 79, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EUT 2009, L 309, s. 1). |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at sagsøgte i strid med EU-retten efter gennemførelsen af proceduren for fremsættelse af bemærkninger har undladt at indlede den efterfølgende forskriftsprocedure med henblik på ophævelsen af godkendelsen af basisstoffet natriumhydrogencarbonat i henhold til artikel 23, stk. 6, fjerde afsnit, sammenholdt med artikel 79, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EUT 2009, L 309, s. 1).

| — | Subsidiært fastslås det, at sagsøgte i strid med EU-retten efter indledningen af den formelle procedure for fremsættelse af bemærkninger med henblik på ophævelsen af godkendelsen af basisstoffet natriumhydrogencarbonat i henhold til artikel 23, stk. 6, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1107/2009 har undladt at fortsætte denne procedure efter modtagelsen og vurderingen af medlemsstaternes bemærkninger, og navnlig at informere autoriteten og den interesserede part og at fastsætte en frist for, hvornår disse skulle fremsætte bemærkninger. |
| --- | --- |

—

Subsidiært fastslås det, at sagsøgte i strid med EU-retten efter indledningen af den formelle procedure for fremsættelse af bemærkninger med henblik på ophævelsen af godkendelsen af basisstoffet natriumhydrogencarbonat i henhold til artikel 23, stk. 6, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1107/2009 har undladt at fortsætte denne procedure efter modtagelsen og vurderingen af medlemsstaternes bemærkninger, og navnlig at informere autoriteten og den interesserede part og at fastsætte en frist for, hvornår disse skulle fremsætte bemærkninger.

| — | Mere subsidiært fastslås det, at sagsøgte i strid med EU-retten har undladt at indlede den formelle procedure for fremsættelse af bemærkninger med henblik på ophævelsen af godkendelsen af basisstoffet natriumhydrogencarbonat i henhold til artikel 23, stk. 6, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1107/2009. |
| --- | --- |

—

Mere subsidiært fastslås det, at sagsøgte i strid med EU-retten har undladt at indlede den formelle procedure for fremsættelse af bemærkninger med henblik på ophævelsen af godkendelsen af basisstoffet natriumhydrogencarbonat i henhold til artikel 23, stk. 6, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1107/2009.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende: Tilsidesættelse af pligten til at indlede proceduren for ophævelse af godkendelsen af basisstoffet ved efterfølgende bortfald af godkendelseskriterierne.
  Sagsøgeren er indehaver af en tilladelse til plantebeskyttelsesmidlet NatriSan®, som indeholder natriumhydrogencarbonat som aktivstof. Med tilladelsen til NatriSan® er godkendelseskriterierne for natriumhydrogencarbonat som basisstof bortfaldet i henhold til artikel 23, stk. 1, andet afsnit, litra d), i forordning (EF) nr. 1107/2009, således at sagsøgte er forpligtet til at ophæve godkendelsen af basisstoffet. Sagsøgte har imidlertid tilsidesat denne forpligtelse, idet den ikke har indledt den tilsvarende forskriftsprocedure med henblik på ophævelse af godkendelsen af basisstoffet til trods for, at den er blevet opfordret hertil. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende: Tilsidesættelse af pligten til at indlede proceduren for ophævelse af godkendelsen af basisstoffet ved efterfølgende bortfald af godkendelseskriterierne.

Sagsøgeren er indehaver af en tilladelse til plantebeskyttelsesmidlet NatriSan®, som indeholder natriumhydrogencarbonat som aktivstof. Med tilladelsen til NatriSan® er godkendelseskriterierne for natriumhydrogencarbonat som basisstof bortfaldet i henhold til artikel 23, stk. 1, andet afsnit, litra d), i forordning (EF) nr. 1107/2009, således at sagsøgte er forpligtet til at ophæve godkendelsen af basisstoffet. Sagsøgte har imidlertid tilsidesat denne forpligtelse, idet den ikke har indledt den tilsvarende forskriftsprocedure med henblik på ophævelse af godkendelsen af basisstoffet til trods for, at den er blevet opfordret hertil.

| 2. | Andet anbringende: Tilsidesættelse af subsidiaritetsprincippet for proceduren for godkendelse for basisstoffer
  Det forhold, at forskriftsproceduren med henblik på ophævelse af godkendelsen af basisstoffet ikke er blevet indledt, tilsidesætter det plantebeskyttelsesretlige subsidiaritetsprincip, der beskytter sagsøgeren, hvorefter godkendelse af et basisstof skal ophæves, så snart et stof markedsføres som plantebeskyttelsesmiddel. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende: Tilsidesættelse af subsidiaritetsprincippet for proceduren for godkendelse for basisstoffer

Det forhold, at forskriftsproceduren med henblik på ophævelse af godkendelsen af basisstoffet ikke er blevet indledt, tilsidesætter det plantebeskyttelsesretlige subsidiaritetsprincip, der beskytter sagsøgeren, hvorefter godkendelse af et basisstof skal ophæves, så snart et stof markedsføres som plantebeskyttelsesmiddel.

| 3. | Tredje anbringende: Tilsidesættelse af prioritetsprincippet ved proceduren for godkendelse af basisstoffer
  Tilladelsen til NatriSan® spærrer i henhold til prioritetsprincippet for godkendelsen af dette stof og forpligter sagsøgte til at ophæve tilladelsen til basisstoffet og til at indlede den tilsvarende procedure. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende: Tilsidesættelse af prioritetsprincippet ved proceduren for godkendelse af basisstoffer

Tilladelsen til NatriSan® spærrer i henhold til prioritetsprincippet for godkendelsen af dette stof og forpligter sagsøgte til at ophæve tilladelsen til basisstoffet og til at indlede den tilsvarende procedure.

| 4. | Fjerde anbringende: Tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning
  Sagsøgeren havde en berettiget forventning om, at sagsøgte efter meddelelsen af den plantebeskyttelsesretlige tilladelse til NatriSan® umiddelbart efter ville ophæve godkendelsen af natriumhydrogencarbonat som basisstof. Det forhold, at forskriftsproceduren med henblik på ophævelse af godkendelsen af basisstoffet ikke er blevet indledt, fører dermed til en tilsidesættelse af det EU-retlige princip om beskyttelse af den berettigede forventning. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende: Tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning

Sagsøgeren havde en berettiget forventning om, at sagsøgte efter meddelelsen af den plantebeskyttelsesretlige tilladelse til NatriSan® umiddelbart efter ville ophæve godkendelsen af natriumhydrogencarbonat som basisstof. Det forhold, at forskriftsproceduren med henblik på ophævelse af godkendelsen af basisstoffet ikke er blevet indledt, fører dermed til en tilsidesættelse af det EU-retlige princip om beskyttelse af den berettigede forventning.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/43 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/43

---

Sag anlagt den 13. februar 2023 — UH mod ECB

(Sag T-67/23)

(2023/C 164/60)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: UH (ved advokaterne M. Burianski, R. Janjuah og W. Häring)

Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (ECB)

Sagsøgerens påstande

| — | Sagsøgtes afgørelse af 13. december 2022 om inddragelse af sagsøgerens tilladelse til at drive virksomhed som kreditinstitut (ECB-SSM-2022-DE-22 WHD-2022-0001) annulleres. |
| --- | --- |

—

Sagsøgtes afgørelse af 13. december 2022 om inddragelse af sagsøgerens tilladelse til at drive virksomhed som kreditinstitut (ECB-SSM-2022-DE-22 WHD-2022-0001) annulleres.

| — | ECB tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

ECB tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.

| 1. | Første anbringende: afgørelsens formelle ulovlighed
  I ECB’s afgørelse omtales i konklusionen andre retsgrundlag end i afgørelsens begrundelse. Der foreligger derfor en tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til § 39 i Verwaltungsverfahrensgesetz (lov om forvaltningsproceduren), artikel 296, stk. 2, TEUF og artikel 41, stk. 2, litra c), i chartret om grundlæggende rettigheder (herefter: »chartret«). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende: afgørelsens formelle ulovlighed

I ECB’s afgørelse omtales i konklusionen andre retsgrundlag end i afgørelsens begrundelse. Der foreligger derfor en tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til § 39 i Verwaltungsverfahrensgesetz (lov om forvaltningsproceduren), artikel 296, stk. 2, TEUF og artikel 41, stk. 2, litra c), i chartret om grundlæggende rettigheder (herefter: »chartret«).

| 2. | Andet anbringende: tilsidesættelse af retten til at blive hørt
  ECB har ikke taget hensyn til sagsøgerens udtalelse i forbindelse med høringsproceduren. Der foreligger derfor en tilsidesættelse af chartrets artikel 41, stk. 2, litra a). |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende: tilsidesættelse af retten til at blive hørt

ECB har ikke taget hensyn til sagsøgerens udtalelse i forbindelse med høringsproceduren. Der foreligger derfor en tilsidesættelse af chartrets artikel 41, stk. 2, litra a).

| 3. | Tredje anbringende: betingelserne for anvendelse af § 35, stk. 2, nr. 4, litra a), i Kreditwesengesetz (lov om finansiel virksomhed) er ikke opfyldt
  Betingelserne for anvendelse af det i begrundelsen for ECB’s afgørelse fremhævede retsgrundlag, jf. § 35, stk. 2, nr. 4, litra a), i Kreditwesengesetz, er ikke opfyldt. Den i dette retsgrundlag fastsatte formodning er ikke opfyldt eller er i øvrigt blevet afkræftet. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende: betingelserne for anvendelse af § 35, stk. 2, nr. 4, litra a), i Kreditwesengesetz (lov om finansiel virksomhed) er ikke opfyldt

Betingelserne for anvendelse af det i begrundelsen for ECB’s afgørelse fremhævede retsgrundlag, jf. § 35, stk. 2, nr. 4, litra a), i Kreditwesengesetz, er ikke opfyldt. Den i dette retsgrundlag fastsatte formodning er ikke opfyldt eller er i øvrigt blevet afkræftet.

| 4. | Fjerde anbringende: betingelserne for anvendelse af § 35, stk. 2, nr. 6, i Kreditwesengesetz er ikke opfyldt
  Betingelserne for anvendelse af det i begrundelsen for ECB’s afgørelse fremhævede retsgrundlag, jf. § 35, stk. 2, nr. 6, i Kreditwesengesetz, er ikke opfyldt. ECB har ikke taget hensyn til den dynamiske definition af egne indtægter, som dette retsgrundlag indebærer. Desuden udgør en henvisning til forhøjede krav til egne indtægter, som er opstillet af Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (forbundsfinanstilsynet, Tyskland), en tilsidesættelse af chartrets artikel 41, stk. 1. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende: betingelserne for anvendelse af § 35, stk. 2, nr. 6, i Kreditwesengesetz er ikke opfyldt

Betingelserne for anvendelse af det i begrundelsen for ECB’s afgørelse fremhævede retsgrundlag, jf. § 35, stk. 2, nr. 6, i Kreditwesengesetz, er ikke opfyldt. ECB har ikke taget hensyn til den dynamiske definition af egne indtægter, som dette retsgrundlag indebærer. Desuden udgør en henvisning til forhøjede krav til egne indtægter, som er opstillet af Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (forbundsfinanstilsynet, Tyskland), en tilsidesættelse af chartrets artikel 41, stk. 1.

| 5. | Femte anbringende: urigtigt skøn og magtfordrejning fra ECB’s side






  — | Inddragelsen af tilladelsen til at drive bankvirksomhed er uforholdsmæssig. Der er for det første tale om et urigtigt skøn, fordi ECB også har begrundet inddragelsen af tilladelsen til at drive bankvirksomhed med, at det skal offentliggøres, at der angiveligt har været tale om »tungtvejende« tilsidesættelser af tilsynskravene. ECB tillægger dermed sin afgørelse karakter af en sanktion, som ikke følger af § 35 i Kreditwesengesetz. Der foreligger hermed en tilsidesættelse af § 40 i Verwaltungsverfahrensgesetz, artikel 5, stk. 1, andet punktum, TEU og artikel 263, stk. 2, TEUF. |
| --- | --- | --- |

5.

Femte anbringende: urigtigt skøn og magtfordrejning fra ECB’s side

—

Inddragelsen af tilladelsen til at drive bankvirksomhed er uforholdsmæssig. Der er for det første tale om et urigtigt skøn, fordi ECB også har begrundet inddragelsen af tilladelsen til at drive bankvirksomhed med, at det skal offentliggøres, at der angiveligt har været tale om »tungtvejende« tilsidesættelser af tilsynskravene. ECB tillægger dermed sin afgørelse karakter af en sanktion, som ikke følger af § 35 i Kreditwesengesetz. Der foreligger hermed en tilsidesættelse af § 40 i Verwaltungsverfahrensgesetz, artikel 5, stk. 1, andet punktum, TEU og artikel 263, stk. 2, TEUF.

| — | Der er endvidere tale om en overskridelse af skønsbeføjelser. Allerede inddragelsen af tilladelsen til at drive bankvirksomhed er ikke egnet til at opnå det formål, der forfølges med denne foranstaltning. En inddragelse af tilladelsen vil indebære alvorlige ulemper, navnlig for sagsøgerens kreditorer og for indskudsgarantien, som havde kunnet undgås i forbindelse med en af sagsøgeren påtænkt egenafvikling. |
| --- | --- |

—

Der er endvidere tale om en overskridelse af skønsbeføjelser. Allerede inddragelsen af tilladelsen til at drive bankvirksomhed er ikke egnet til at opnå det formål, der forfølges med denne foranstaltning. En inddragelse af tilladelsen vil indebære alvorlige ulemper, navnlig for sagsøgerens kreditorer og for indskudsgarantien, som havde kunnet undgås i forbindelse med en af sagsøgeren påtænkt egenafvikling.

| — | Inddragelsen af tilladelsen til at drive bankvirksomhed er endvidere ikke nødvendig, eftersom der med sagsøgerens egenafviklingskoncept står et lige så effektivt, men mindre indgribende middel til at opnå det mål, som inddragelsen skal lede frem til, til rådighed. Dette egenafviklingskoncept har været genstand for en afgørelse fra Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht. |
| --- | --- |

—

Inddragelsen af tilladelsen til at drive bankvirksomhed er endvidere ikke nødvendig, eftersom der med sagsøgerens egenafviklingskoncept står et lige så effektivt, men mindre indgribende middel til at opnå det mål, som inddragelsen skal lede frem til, til rådighed. Dette egenafviklingskoncept har været genstand for en afgørelse fra Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht.

| — | Inddragelsen af tilladelsen til at drive bankvirksomhed er endvidere ikke rimelig. Der er tale om et ugrundet indgreb i de grundlæggende rettigheder i henhold til artikel 12, stk. 1, sammenholdt med artikel 19, stk. 3, i Grundgesetz (den tyske forfatning. De følgeforanstaltninger, der er fastsat i § 38 i Kreditwesengesetz, som risikerer at blive vedtaget, er uforholdsmæssige. Der vil endvidere blive tale om væsentlige ulemper for sagsøgerens kreditorer og aktionærer, som kunne undgås ved en egenafvikling med tilladelse til at drive bankvirksomhed. |
| --- | --- |

—

Inddragelsen af tilladelsen til at drive bankvirksomhed er endvidere ikke rimelig. Der er tale om et ugrundet indgreb i de grundlæggende rettigheder i henhold til artikel 12, stk. 1, sammenholdt med artikel 19, stk. 3, i Grundgesetz (den tyske forfatning. De følgeforanstaltninger, der er fastsat i § 38 i Kreditwesengesetz, som risikerer at blive vedtaget, er uforholdsmæssige. Der vil endvidere blive tale om væsentlige ulemper for sagsøgerens kreditorer og aktionærer, som kunne undgås ved en egenafvikling med tilladelse til at drive bankvirksomhed.

| — | Sagsøgte har heller ikke gjort brug af sit skøn, eftersom der af § 35, stk. 2, nr. 4, litra a), i Kreditwesengesetz følger et krav om en dobbelt proportionalitetskontrol, som sagsøgte ikke foretager. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte har heller ikke gjort brug af sit skøn, eftersom der af § 35, stk. 2, nr. 4, litra a), i Kreditwesengesetz følger et krav om en dobbelt proportionalitetskontrol, som sagsøgte ikke foretager.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/45 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/45

---

Sag anlagt den 17. februar 2023 — RWE Supply & Trading mod ACER

(Sag T-95/23)

(2023/C 164/61)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: RWE Supply & Trading GmbH (Essen, Tyskland) (ved advokaterne U. Scholz, H. Weßling og M. von Falkenhausen)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Agentur for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER)

Sagsøgerens påstande

| — | Klageudvalgets afgørelse af 9. december 2022 (j.nr. A 0[0]2-2022) annulleres. |
| --- | --- |

—

Klageudvalgets afgørelse af 9. december 2022 (j.nr. A 0[0]2-2022) annulleres.

| — | Subsidiært annulleres den sagsøgtes oprindelige afgørelse af 25. februar 2022 (nr. 03/2022). |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den sagsøgtes oprindelige afgørelse af 25. februar 2022 (nr. 03/2022).

| — | ACER tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

ACER tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for sin principale påstand fremsat to anbringender.

| 1. | Første anbringende
  Sagsøgtes klageudvalg har ladet ude af betragtning, at afgørelse nr. 03/2022 ikke alene berører sagsøgeren umiddelbart, men også individuelt, og at sagsøgeren i henhold til artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) 2019/942 (1) kan påklage den foreliggende afgørelse. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende

Sagsøgtes klageudvalg har ladet ude af betragtning, at afgørelse nr. 03/2022 ikke alene berører sagsøgeren umiddelbart, men også individuelt, og at sagsøgeren i henhold til artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) 2019/942 (1) kan påklage den foreliggende afgørelse.

| 2. | Andet anbringende
  Sagsøgtes klageudvalg har ladet ude af betragtning, at klagebeføjelsen i henhold til artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) 2019/942 også gælder, hvis den anfægtede foranstaltning er en regelfastsættende retsakt, der — som der er tale om i det foreliggende tilfælde — berører klageren umiddelbart og ikke omfatter gennemførelsesforanstaltninger. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende

Sagsøgtes klageudvalg har ladet ude af betragtning, at klagebeføjelsen i henhold til artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) 2019/942 også gælder, hvis den anfægtede foranstaltning er en regelfastsættende retsakt, der — som der er tale om i det foreliggende tilfælde — berører klageren umiddelbart og ikke omfatter gennemførelsesforanstaltninger.

Til støtte for den subsidiære påstand, som er fremsat under forudsætning af, at den principale påstand måtte blive fundet ugrundet, har sagsøgeren fremsat seks anbringender.

| 1. | Første anbringende
  De i afgørelse nr. 03/2022 fastsatte midlertidige grænseværdier på +/- 15 000 EUR/MWh er i strid med forbuddet mod ikke-tekniske grænseværdier for priser på balanceringsenergimarkeder i henhold til artikel 10, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 (2), sammenholdt med artikel 30, stk. 2, i forordning (EU) 2017/2195 (3), eftersom de ikke opfyldte betingelserne i artikel 30, stk. 2, i forordning (EU) 2017/2195, hvilket sagsøgte også selv har erkendt. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende

De i afgørelse nr. 03/2022 fastsatte midlertidige grænseværdier på +/- 15 000 EUR/MWh er i strid med forbuddet mod ikke-tekniske grænseværdier for priser på balanceringsenergimarkeder i henhold til artikel 10, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 (2), sammenholdt med artikel 30, stk. 2, i forordning (EU) 2017/2195 (3), eftersom de ikke opfyldte betingelserne i artikel 30, stk. 2, i forordning (EU) 2017/2195, hvilket sagsøgte også selv har erkendt.

| 2. | Andet anbringende
  Sagsøgte har fejlagtigt lagt artikel 5, stk. 2, litra b), i forordning (EU) 2019/942, sammenholdt med artikel 5, stk. 2, litra f), og artikel 6, stk. 3, i forordning (EU) 2017/2195 til grund for sin afgørelse. De pågældende bestemmelser bemyndiger sagsøgte til at revidere og godkende et forslag fra transmissionssystemoperatørerne om implementering eller ændring af metoder til prissætning af balanceringsenergi i henhold til artikel 30, stk. 1, i forordning (EU) 2017/2195. Grænseværdier for priser kunne alene indgå i et sådant forslag, såfremt de opfyldte betingelserne i artikel 30, stk. 2, i forordning (EU) 2017/2195, hvilket de af transmissionssystemoperatørerne foreslåede grænseværdier for priser dog ikke gjorde. Dette har sagsøgte selv erkendt. Der foreligger dermed ikke et forslag, som er klart til godkendelse eller revision, hvorfor sagsøgte heller ikke har afgørelseskompetence i henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i forordning (EU) 2019/942. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende

Sagsøgte har fejlagtigt lagt artikel 5, stk. 2, litra b), i forordning (EU) 2019/942, sammenholdt med artikel 5, stk. 2, litra f), og artikel 6, stk. 3, i forordning (EU) 2017/2195 til grund for sin afgørelse. De pågældende bestemmelser bemyndiger sagsøgte til at revidere og godkende et forslag fra transmissionssystemoperatørerne om implementering eller ændring af metoder til prissætning af balanceringsenergi i henhold til artikel 30, stk. 1, i forordning (EU) 2017/2195. Grænseværdier for priser kunne alene indgå i et sådant forslag, såfremt de opfyldte betingelserne i artikel 30, stk. 2, i forordning (EU) 2017/2195, hvilket de af transmissionssystemoperatørerne foreslåede grænseværdier for priser dog ikke gjorde. Dette har sagsøgte selv erkendt. Der foreligger dermed ikke et forslag, som er klart til godkendelse eller revision, hvorfor sagsøgte heller ikke har afgørelseskompetence i henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i forordning (EU) 2019/942.

| 3. | Tredje anbringende
  Selv i tilfælde af, at sagsøgte havde beføjelse til at revidere transmissionssystemoperatørernes retsstridige forslag om implementering af grænseværdier for priser på grundlag af artikel 5, stk. 2, litra b), i forordning (EU) 2019/942, har sagsøgte ikke gjort brug af denne kompetence. Sagsøgte har, jf. sin egen begrundelse, snarere fastsat en regulering, som ikke alene afviger fra transmissionssystemoperatørernes forslag, men som helt og holdent er selvstændig. Sagsøgte har som følge heraf tiltaget sig en initiativret, som ikke følger af EU-retten. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende

Selv i tilfælde af, at sagsøgte havde beføjelse til at revidere transmissionssystemoperatørernes retsstridige forslag om implementering af grænseværdier for priser på grundlag af artikel 5, stk. 2, litra b), i forordning (EU) 2019/942, har sagsøgte ikke gjort brug af denne kompetence. Sagsøgte har, jf. sin egen begrundelse, snarere fastsat en regulering, som ikke alene afviger fra transmissionssystemoperatørernes forslag, men som helt og holdent er selvstændig. Sagsøgte har som følge heraf tiltaget sig en initiativret, som ikke følger af EU-retten.

| 4. | Fjerde anbringende
  Den af sagsøgte fastsatte midlertidige grænseværdi for priser er i strid med formålene i forordning (EU) 2017/2195 og forordning (EU) 2019/943. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende

Den af sagsøgte fastsatte midlertidige grænseværdi for priser er i strid med formålene i forordning (EU) 2017/2195 og forordning (EU) 2019/943.

| 5. | Femte anbringende
  Den anfægtede afgørelse mangler den begrundelse, der kræves i henhold til artikel 14, stk. 7, i forordning (EU) 2019/942, artikel 296 TEUF og artikel 41, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende

Den anfægtede afgørelse mangler den begrundelse, der kræves i henhold til artikel 14, stk. 7, i forordning (EU) 2019/942, artikel 296 TEUF og artikel 41, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

| 6. | Sjette anbringende
  Den anfægtede afgørelse hviler på en tilsidesættelse af sagsøgerens ret til at blive hørt i henhold til artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2019/942, eftersom sagsøgte udelukkende har forelagt udkastet om de fastsatte midlertidige grænseværdier for priser for transmissionssystemoperatørerne, ENTSO-E (European Network of Transmission System Operators for Electricity) og reguleringsmyndighederne med en anmodning om udtalelse, men ikke har givet de øvrige berørte som omhandlet i artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2019/942, herunder sagsøgeren, denne mulighed. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende

Den anfægtede afgørelse hviler på en tilsidesættelse af sagsøgerens ret til at blive hørt i henhold til artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2019/942, eftersom sagsøgte udelukkende har forelagt udkastet om de fastsatte midlertidige grænseværdier for priser for transmissionssystemoperatørerne, ENTSO-E (European Network of Transmission System Operators for Electricity) og reguleringsmyndighederne med en anmodning om udtalelse, men ikke har givet de øvrige berørte som omhandlet i artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2019/942, herunder sagsøgeren, denne mulighed.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/942 af 5.6.2019 om oprettelse af Den Europæiske Unions Agentur for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (EUT 2019, L 158, s. 22).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/943 af 5.6.2019 om det indre marked for elektricitet (EUT 2019, L 158, s. 54).

(3)  Kommissionens forordning (EU) 2017/2195 af 23.11.2017 om fastsættelse af retningslinjer for balancering af elektricitet (EUT 2017, L 312, s. 6).

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/46 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/46

---

Sag anlagt den 17. februar 2023 — Uniper Global Commodities mod ACER

(Sag T-96/23)

(2023/C 164/62)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Uniper Global Commodities SE (Düsseldorf, Tyskland) (ved advokaterne T. Richter, M. Schellberg, C. Sieberg og M. Schleifenbaum)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Agentur for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER)

Sagsøgerens påstande

| — | Sagsøgtes klageudvalgs afgørelse af 9. december 2022 (nr. A 003-2022) annulleres. |
| --- | --- |

—

Sagsøgtes klageudvalgs afgørelse af 9. december 2022 (nr. A 003-2022) annulleres.

| — | Subsidiært annulleres sagsøgtes afgørelse af 25. februar 2022 (nr. 03/2022). |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres sagsøgtes afgørelse af 25. februar 2022 (nr. 03/2022).

| — | Sagsøgte betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte betaler sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for sin principale påstand fremsat to anbringender.

| 1. | Første anbringende
  Sagsøgtes klageudvalg har fejlagtigt konstateret, at sagsøgtes afgørelse (nr. 03/2022) er »rettet til en anden person« som omhandlet i artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) 2019/942 (1), og at sagsøgeren ganske vist er »umiddelbart«, men dog ikke »individuelt« berørt:






  — | Klageudvalgets konstatering er baseret på en retsstridig fortolkning af artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) 2019/942 og på en utilstrækkelig bedømmelse af, om sagsøgeren er særligt berørt. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende

Sagsøgtes klageudvalg har fejlagtigt konstateret, at sagsøgtes afgørelse (nr. 03/2022) er »rettet til en anden person« som omhandlet i artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) 2019/942 (1), og at sagsøgeren ganske vist er »umiddelbart«, men dog ikke »individuelt« berørt:

—

Klageudvalgets konstatering er baseret på en retsstridig fortolkning af artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) 2019/942 og på en utilstrækkelig bedømmelse af, om sagsøgeren er særligt berørt.

| — | Klageudvalget har støttet det forhold, at sagsøgeren angiveligt ikke er individuelt berørt, på udsagn fra retspraksis om artikel 263, stk. 4, TEUF, som ikke kan overføres på den foreliggende sag, eller som er blevet bedømt ukorrekt. |
| --- | --- |

—

Klageudvalget har støttet det forhold, at sagsøgeren angiveligt ikke er individuelt berørt, på udsagn fra retspraksis om artikel 263, stk. 4, TEUF, som ikke kan overføres på den foreliggende sag, eller som er blevet bedømt ukorrekt.

| 2. | Andet anbringende
  Klageudvalget har ganske vist bekræftet, at sagsøgtes afgørelse er en regelfastsættende retsakt, jf. artikel 263, stk. 4, tredje alternativ, TEUF, men har imidlertid fortolket artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) 2019/942 retsstridigt, således at sagsøgeren i henhold til denne bestemmelse — i modsætning til artikel 263, stk. 4, tredje alternativ, TEUF — ikke kan påklage den foreliggende afgørelse:






  — | Klageudvalgets fortolkning tager hverken hensyn til klageprocedurens hensigt og formål eller til sagsøgtes rolle i forbindelse med balanceringsenergimarkedets selvregulering, som skal godkendes i henhold til forordning (EU) 2017/2195 (2). |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende

Klageudvalget har ganske vist bekræftet, at sagsøgtes afgørelse er en regelfastsættende retsakt, jf. artikel 263, stk. 4, tredje alternativ, TEUF, men har imidlertid fortolket artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) 2019/942 retsstridigt, således at sagsøgeren i henhold til denne bestemmelse — i modsætning til artikel 263, stk. 4, tredje alternativ, TEUF — ikke kan påklage den foreliggende afgørelse:

—

Klageudvalgets fortolkning tager hverken hensyn til klageprocedurens hensigt og formål eller til sagsøgtes rolle i forbindelse med balanceringsenergimarkedets selvregulering, som skal godkendes i henhold til forordning (EU) 2017/2195 (2).

| — | Klageudvalgets fortolkning indebærer en mangel på retlig beskyttelse i strid med den primære EU-ret. |
| --- | --- |

—

Klageudvalgets fortolkning indebærer en mangel på retlig beskyttelse i strid med den primære EU-ret.

| — | I modsætning til klageudvalgets opfattelse er ordlyden af bestemmelsen ikke til hinder for en fortolkning, hvorefter sagsøgeren har beføjelse til at påklage afgørelsen. |
| --- | --- |

—

I modsætning til klageudvalgets opfattelse er ordlyden af bestemmelsen ikke til hinder for en fortolkning, hvorefter sagsøgeren har beføjelse til at påklage afgørelsen.

Sagsøgeren har til støtte for sin subsidiære påstand fremsat seks anbringender.

| 1. | Første anbringende
  Sagsøgte har overskredet sine kompetencer i henhold til artikel 5, stk. 1, andet punktum, og artikel 5, stk. 6, sammenholdt med artikel 6, stk. 3, i forordning (EU) 2017/2195, idet sagsøgte ikke har taget stilling til anmodningen fra ENTSO-E (European Network of Transmission System Operators for Electricity), men derimod har fastlagt noget helt andet. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende

Sagsøgte har overskredet sine kompetencer i henhold til artikel 5, stk. 1, andet punktum, og artikel 5, stk. 6, sammenholdt med artikel 6, stk. 3, i forordning (EU) 2017/2195, idet sagsøgte ikke har taget stilling til anmodningen fra ENTSO-E (European Network of Transmission System Operators for Electricity), men derimod har fastlagt noget helt andet.

| 2. | Andet anbringende
  Sagsøgte ville heller ikke, selv om det antoges, at sagsøgte havde kompetence i henhold til forordning (EU) 2017/2195 og forordning (EU) 2019/942, have kunnet vedtage fastsættelsen af grænseværdierne for priser uden en fornyet høring i henhold til artikel 10 i forordning (EU) 2017/2195. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende

Sagsøgte ville heller ikke, selv om det antoges, at sagsøgte havde kompetence i henhold til forordning (EU) 2017/2195 og forordning (EU) 2019/942, have kunnet vedtage fastsættelsen af grænseværdierne for priser uden en fornyet høring i henhold til artikel 10 i forordning (EU) 2017/2195.

| 3. | Tredje anbringende
  Der foreligger ikke noget retsgrundlag for den af sagsøgte fastsatte grænseværdi for priser. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende

Der foreligger ikke noget retsgrundlag for den af sagsøgte fastsatte grænseværdi for priser.

| 4. | Fjerde anbringende
  Sagsøgte er i strid med artikel 14, stk. 7, i forordning (EU) 2019/942 og artikel 296 TEUF ikke fremkommet med en fyldestgørende begrundelse for fastlæggelsen af grænseværdien for priser. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende

Sagsøgte er i strid med artikel 14, stk. 7, i forordning (EU) 2019/942 og artikel 296 TEUF ikke fremkommet med en fyldestgørende begrundelse for fastlæggelsen af grænseværdien for priser.

| 5. | Femte anbringende
  Sagsøgte har med afgørelsen tilsidesat kravene i artikel 3, stk. 1, litra a), b) og e), i forordning (EU) 2017/2195. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende

Sagsøgte har med afgørelsen tilsidesat kravene i artikel 3, stk. 1, litra a), b) og e), i forordning (EU) 2017/2195.

| 6. | Sjette anbringende
  Sagsøgte har med fastsættelsen af grænseværdien for priser tilsidesat proportionalitetsprincippet i henhold til artikel 5, stk. 4, første punktum, andet led, TEU og artikel 3, stk. 2, litra a), i forordning (EU) 2017/2195. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende

Sagsøgte har med fastsættelsen af grænseværdien for priser tilsidesat proportionalitetsprincippet i henhold til artikel 5, stk. 4, første punktum, andet led, TEU og artikel 3, stk. 2, litra a), i forordning (EU) 2017/2195.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/942 af 5.6.2019 om oprettelse af Den Europæiske Unions Agentur for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (EUT 2019, L 158, s. 22).

(2)  Kommissionens forordning (EU) 2017/2195 af 23.11.2017 om fastsættelse af retningslinjer for balancering af elektricitet (EUT 2017, L 312, s. 6).

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/48 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/48

---

Sag anlagt den 14. marts 2023 — Merlin m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-141/23)

(2023/C 164/63)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Laurent Merlin (Equihen-Plage, Frankrig) og 27 andre sagsøgere (ved advokaterne F.-C. Laprévote og F. de Bure)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Det fastslås i henhold til artikel 265 TEUF, at Kommissionens undladelse af på grundlag af de af sagsøgerne fremlagte oplysninger at træffe afgørelse om, hvorvidt der som hævdet foreligger statsstøtte, udgør passivitet. |
| --- | --- |

—

Det fastslås i henhold til artikel 265 TEUF, at Kommissionens undladelse af på grundlag af de af sagsøgerne fremlagte oplysninger at træffe afgørelse om, hvorvidt der som hævdet foreligger statsstøtte, udgør passivitet.

| — | Kommissionen tilpligtes inden for en frist på to måneder at træffe afgørelse i henhold til Rådets forordning (EU) 2015/1589 (1) (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015, om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes inden for en frist på to måneder at træffe afgørelse i henhold til Rådets forordning (EU) 2015/1589 (1) (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015, om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har til støtte for deres søgsmål fremført et enkelt anbringende. De har gjort gældende, at Kommissionen på ulovlig vis undlod at handle, for så vidt som den ikke vedtog en afgørelse i henhold til artikel 4 i forordning 2015/1589 efter den foreløbige undersøgelse af de fremsendte oplysninger i forbindelse med de til Kommissionen af sagsøgerne indgivne klager vedrørende den angiveligt ulovlige statsstøtte, som den nederlandske stat har indrømmet fiskerfartøjer til havfiskeri.

---

(1)  Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13.7.2015, om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT 2015, L 248, s. 9).

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/48 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/48

---

Sag anlagt den 15. marts 2023 — VF mod Rådet

(Sag T-143/23)

(2023/C 164/64)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: VF (ved advokat C. Docclo)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets direktiv (EU) 2022/2523 af 14. december 2022 om sikring af en global minimumsskattesats for multinationale koncerner og store nationale koncerner i Unionen annulleres (1), for så vidt som |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv (EU) 2022/2523 af 14. december 2022 om sikring af en global minimumsskattesats for multinationale koncerner og store nationale koncerner i Unionen annulleres (1), for så vidt som

| — | artikel 17 fra sit anvendelsesområde udelukker anden indkomst fra skibsfart, der omfattes af medlemsstaternes tonnageskatteordning tilladt under statsstøttereglerne, end »indkomst fra international skibsfart« og »anerkendt accessorisk indkomst fra international skibsfart« |
| --- | --- |

—

artikel 17 fra sit anvendelsesområde udelukker anden indkomst fra skibsfart, der omfattes af medlemsstaternes tonnageskatteordning tilladt under statsstøttereglerne, end »indkomst fra international skibsfart« og »anerkendt accessorisk indkomst fra international skibsfart«

| — | artikel 17 kun finder anvendelse, såfremt »koncernenheden godtgør, at den strategiske eller forretningsmæssige drift af alle de pågældende skibe rent faktisk udøves inden for den jurisdiktion, hvor koncernenheden er hjemmehørende« |
| --- | --- |

—

artikel 17 kun finder anvendelse, såfremt »koncernenheden godtgør, at den strategiske eller forretningsmæssige drift af alle de pågældende skibe rent faktisk udøves inden for den jurisdiktion, hvor koncernenheden er hjemmehørende«

| — | direktivet ikke indeholder overgangsforanstaltninger for skatteydere, der har foretaget betydelige investeringer på grundlag af en national tonnageskatteordning. |
| --- | --- |

—

direktivet ikke indeholder overgangsforanstaltninger for skatteydere, der har foretaget betydelige investeringer på grundlag af en national tonnageskatteordning.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at direktivet tilsidesætter det almindelige princip om ligebehandling af sammenlignelige virksomheder. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at direktivet tilsidesætter det almindelige princip om ligebehandling af sammenlignelige virksomheder.

| 2. | Andet anbringende om, at direktivet tilsidesætter det almindelige proportionalitetsprincip, fordi dets virkninger går ud over, hvad der er nødvendigt for at opfylde dets formål. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at direktivet tilsidesætter det almindelige proportionalitetsprincip, fordi dets virkninger går ud over, hvad der er nødvendigt for at opfylde dets formål.

| 3. | Tredje anbringende om, at anvendelsen af direktivets regler på rent indenlandske situationer tilsidesætter proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at anvendelsen af direktivets regler på rent indenlandske situationer tilsidesætter proportionalitetsprincippet.

| 4. | Fjerde anbringende om, at princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet er blevet tilsidesat.

| 5. | Femte anbringende om tilsidesættelse af artikel 115 TEUF og 107 TEUF. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om tilsidesættelse af artikel 115 TEUF og 107 TEUF.

---

(1)  EUT 2022, L 328, s. 1.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/49 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/49

---

Sag anlagt den 17. marts 2023 — Eurosemillas mod CPVO — Nador Cott Protection og Carpa Dorada (Nadorcott)

(Sag T-145/23)

(2023/C 164/65)

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Eurosemillas, SA (Córdoba, Spanien) (ved advokaterne J. Muñoz-Delgado y Mérida og M. Esteve Sanz)

Sagsøgt: EF-Sortsmyndigheden (CPVO)

De andre parter i sagen for appelkammeret: Nador Cott Protection SARL (Saint-Raphaël, Frankrig) og Carpa Dorada, SL (Almazora, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for CPVO

Indehaver af den omtvistede EF-sortsbeskyttelse: Nador Cott Protection SARL

Den omtvistede EF-sortsbeskyttelse: EF-sortsbeskyttelse nr. EU 14111 — sortsbetegnelsen: Nadarcott — art: Citrus reticulata Blanco

Sagen for CPVO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 2. januar 2023 af appelkammeret ved EF-Sortsmyndigheden (sag A002/2020)

Påstande

| — | Det første anbringende tages til følge, den anfægtede afgørelse annulleres, og sagen hjemvises til appelkammeret ved EF-Sortsmyndigheden med henblik på, at dette vedtager de nødvendige foranstaltninger med henblik på opfyldelse af dommen. |
| --- | --- |

—

Det første anbringende tages til følge, den anfægtede afgørelse annulleres, og sagen hjemvises til appelkammeret ved EF-Sortsmyndigheden med henblik på, at dette vedtager de nødvendige foranstaltninger med henblik på opfyldelse af dommen.

| — | Subsidiært, såfremt Retten ikke tager det første anbringende til følge eller tager det til følge og finder, at den er i stand til på grundlag af de faktiske og retlige oplysninger, der er fremlagt i sagen, at fastlægge den afgørelse, som appelkammeret var forpligtet til at vedtage, gives Eurosemillas SA’s medhold i søgsmålet på grundlag af et af det andet til det sjette anbringende, den anfægtede afgørelse annulleres og i stedet træffes en ny afgørelse, hvorved EF-Sortsmyndighedens afgørelse nr. NN20 af 16. december 2019 annulleres, og EF-sortsbeskyttelse nr. EU 14111 for mandarintræer af sorten Nadorcott erklæres ugyldig. |
| --- | --- |

—

Subsidiært, såfremt Retten ikke tager det første anbringende til følge eller tager det til følge og finder, at den er i stand til på grundlag af de faktiske og retlige oplysninger, der er fremlagt i sagen, at fastlægge den afgørelse, som appelkammeret var forpligtet til at vedtage, gives Eurosemillas SA’s medhold i søgsmålet på grundlag af et af det andet til det sjette anbringende, den anfægtede afgørelse annulleres og i stedet træffes en ny afgørelse, hvorved EF-Sortsmyndighedens afgørelse nr. NN20 af 16. december 2019 annulleres, og EF-sortsbeskyttelse nr. EU 14111 for mandarintræer af sorten Nadorcott erklæres ugyldig.

| — | De sagsøgte tilpligtes at betale omkostningerne i denne sag og i forbindelse med proceduren ved EF-Sortsmyndigheden og appelkammeret ved EF-Sortsmyndigheden. |
| --- | --- |

—

De sagsøgte tilpligtes at betale omkostningerne i denne sag og i forbindelse med proceduren ved EF-Sortsmyndigheden og appelkammeret ved EF-Sortsmyndigheden.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af den grundlæggende ret til god forvaltning, sammenholdt med den grundlæggende ret til effektive retsmidler og en retfærdig rettergang samt alle garantierne i artikel 41 og 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, som ligeledes er blevet tilsidesat ved den anfægtede afgørelse |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af den grundlæggende ret til god forvaltning, sammenholdt med den grundlæggende ret til effektive retsmidler og en retfærdig rettergang samt alle garantierne i artikel 41 og 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, som ligeledes er blevet tilsidesat ved den anfægtede afgørelse

| — | Tilsidesættelse af artikel 20, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2100/1994, sammenholdt med artikel 10, som følge af manglende anvendelse heraf |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 20, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2100/1994, sammenholdt med artikel 10, som følge af manglende anvendelse heraf

| — | Tilsidesættelse af artikel 116 i Rådets forordning (EF) nr. 2100/1994 som følge af urigtig anvendelse heraf |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 116 i Rådets forordning (EF) nr. 2100/1994 som følge af urigtig anvendelse heraf

| — | Tilsidesættelse af artikel 20, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 2100/1994, sammenholdt med artikel 10, som følge af manglende anvendelse heraf, idet det blev afvist, at overdragelsen af sortsbestanddele og høstudbytte af Nadorcott i EU inden nyhedsskånefristen (beregnet uden at anvende artikel 116) var nyhedsskadelig |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 20, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 2100/1994, sammenholdt med artikel 10, som følge af manglende anvendelse heraf, idet det blev afvist, at overdragelsen af sortsbestanddele og høstudbytte af Nadorcott i EU inden nyhedsskånefristen (beregnet uden at anvende artikel 116) var nyhedsskadelig

| — | Tilsidesættelse af artikel 20, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 2100/1994, sammenholdt med artikel 11, stk. 1, som følge af manglende anvendelse heraf |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 20, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 2100/1994, sammenholdt med artikel 11, stk. 1, som følge af manglende anvendelse heraf

| — | Tilsidesættelse af artikel 20, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 2100/1994, sammenholdt med artikel 11, stk. 4, som følge af manglende anvendelse heraf. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 20, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 2100/1994, sammenholdt med artikel 11, stk. 4, som følge af manglende anvendelse heraf.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/50 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/50

---

Sag anlagt den 21. marts 2023 — WhatsApp Ireland mod Det Europæiske Databeskyttelsesråd

(Sag T-153/23)

(2023/C 164/66)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: WhatsApp Ireland Ltd (Dublin, Irland) (ved advokaterne J. Killick, G. Forwood, I. Sarmas og H. Gafsen, solicitors P. Nolan, B. Johnston, C. Monaghan og D. Breatnach samt barristers D. McGrath, SC, E. Egan McGrath, B. Kennedy, SC, og C. Geoghegan)

Sagsøgt: Det Europæiske Databeskyttelsesråd (Databeskyttelsesrådet)

Sagsøgerens påstande

| — | De begærede foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse anordnes. |
| --- | --- |

—

De begærede foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse anordnes.

| — | Databeskyttelsesrådets bindende afgørelse nr. 5/2022 af 5. december 2022 om den tvist, der er indbragt af den irske databeskyttelsesmyndighed vedrørende WhatsApp Ireland Limited (databeskyttelsesforordningens artikel 65) (den anfægtede afgørelse), annulleres. |
| --- | --- |

—

Databeskyttelsesrådets bindende afgørelse nr. 5/2022 af 5. december 2022 om den tvist, der er indbragt af den irske databeskyttelsesmyndighed vedrørende WhatsApp Ireland Limited (databeskyttelsesforordningens artikel 65) (den anfægtede afgørelse), annulleres.

| — | Databeskyttelsesrådet tilpligtes at betale WhatsApp Irelands omkostninger i forbindelse med denne sag. |
| --- | --- |

—

Databeskyttelsesrådet tilpligtes at betale WhatsApp Irelands omkostninger i forbindelse med denne sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Databeskyttelsesrådet i strid med chartrets artikel 41, stk. 1, har undladt at handle som et upartisk organ. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Databeskyttelsesrådet i strid med chartrets artikel 41, stk. 1, har undladt at handle som et upartisk organ.

| 2. | Andet anbringende om, at vedtagelsen af den anfægtede afgørelse var behæftet med processuelle fejl, med forbehold af bekræftelse gennem foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at vedtagelsen af den anfægtede afgørelse var behæftet med processuelle fejl, med forbehold af bekræftelse gennem foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse.

| 3. | Tredje anbringende om, at Databeskyttelsesrådet har overskredet sin kompetence ved at behandle emner, der ikke var omfattet af klagen. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Databeskyttelsesrådet har overskredet sin kompetence ved at behandle emner, der ikke var omfattet af klagen.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Databeskyttelsesrådet har begået en fejl ved at pålægge den irske databeskyttelsesmyndighed at træffe afgørelse om, at sagsøgeren ikke kunne påberåbe sig kontraktmæssig nødvendighed i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 1, litra b). |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Databeskyttelsesrådet har begået en fejl ved at pålægge den irske databeskyttelsesmyndighed at træffe afgørelse om, at sagsøgeren ikke kunne påberåbe sig kontraktmæssig nødvendighed i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 1, litra b).

| 5. | Femte anbringende om, at Databeskyttelsesrådet har begået en retlig fejl ved at pålægge den irske databeskyttelsesmyndighed at træffe afgørelse om, at princippet om rimelighed som fastsat i databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra a), er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at Databeskyttelsesrådet har begået en retlig fejl ved at pålægge den irske databeskyttelsesmyndighed at træffe afgørelse om, at princippet om rimelighed som fastsat i databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra a), er blevet tilsidesat.

| 6. | Sjette anbringende om, at Databeskyttelsesrådet har begået en retlig fejl og overskredet sin kompetence ved at pålægge den irske databeskyttelsesmyndighed at undersøge al WhatsApp Irelands databehandling yderligere med henblik på at afgøre, om den omfatter særlige kategorier af oplysninger i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 9. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at Databeskyttelsesrådet har begået en retlig fejl og overskredet sin kompetence ved at pålægge den irske databeskyttelsesmyndighed at undersøge al WhatsApp Irelands databehandling yderligere med henblik på at afgøre, om den omfatter særlige kategorier af oplysninger i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 9.

| 7. | Syvende anbringende om, at Databeskyttelsesrådet har overskredet sin kompetence og begået en retlig fejl ved at pålægge den irske databeskyttelsesmyndighed at pålægge en administrativ bøde. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om, at Databeskyttelsesrådet har overskredet sin kompetence og begået en retlig fejl ved at pålægge den irske databeskyttelsesmyndighed at pålægge en administrativ bøde.

---

| 8.5.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 164/51 |
| --- | --- | --- | --- |

8.5.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 164/51

---

Rettens kendelse af 9. marts 2023 — Junqueras i Vies mod Parlamentet

(Sag T-485/20) (1)

(2023/C 164/67)

Processprog: spansk

Formanden for Syvende Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 304 af 14.9.2020.

---